ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. července 2010
o státní podpoře C 27/09 (dříve N 34/B/09) Rozpočtová podpora ve prospěch France Télévisions, kterou Francouzská republika hodlá poskytnout ve prospěch France Télévisions
(oznámeno pod číslem K(2010) 4918)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/140/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby v souladu s uvedenými články podaly své připomínky (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 23. ledna 2009 oznámila Francouzská republika Komisi, že zamýšlí poskytnout rozpočtovou podporu na rok 2009 ve výši 450 milionů EUR ve prospěch France Télévisions, začleněnou již do rozpočtového zákona. Komise ji dopisem ze dne 13. března 2009 požádala o doplňující informace, které Francouzská republika poskytla dne 25. května 2009. V tomto dopisu Francouzská republika rozšířila předmět oznámení a současně dala najevo záměr zavést dlouhodobý víceletý mechanismus veřejného financování France Télévisions, jehož součástí bude roční podpora.
(2)
Komise v dopisu ze dne 1. září 2009 jednak usoudila, že rozpočtová podpora schválená na rok 2009 je slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), jednak informovala Francouzskou republiku o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ohledně nového mechanismu veřejného financování France Télévisions v následujících letech.
(3)
Francouzská republika předložila své komentáře dne 7. října 2009.
(4)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k dotčené podpoře.
(5)
Komise v této věci obdržela připomínky od zúčastněných stran. Předala je Francouzské republice a umožnila jí, aby se k nim vyjádřila, a její připomínky obdržela dopisem ze dne 15. ledna 2010.
(6)
Ve dnech 23. dubna, 19. května a 22. června 2010 zaslala Francouzská republika Komisi upřesnění nebo doplňující informace.
II. PODROBNÝ POPIS MECHANISMU FINANCOVÁNÍ
(7)
Víceletý mechanismus financování, který je předmětem tohoto rozhodnutí, souvisí s financováním poslání veřejné služby France Télévisions, které Komise zkoumala ve svých rozhodnutích ze dne 10. prosince 2003 (3), 20. dubna 2005 (4), 16. července 2008 (5) a 1. září 2009 (6). Představuje nicméně opatření odlišné od opatření, která byla předmětem rozhodnutí z let 2003, 2005 a 2008. Tedy konkrétněji: rozpočtové podpory, jež jsou podrobněji popsány níže, doplní veřejné zdroje přidělované France Télévisions v rámci příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání, dříve nazývaného poplatek, který byl předmětem rozhodnutí Komise ze dne 20. dubna 2005 a který není jakožto stávající podpora pozměněn novými ustanoveními. Účelem těchto dvou veřejných zdrojů bude pokrýt náklady na poslání veřejné služby France Télévisions, snížené o nadále existující čisté příjmy z obchodních činností.
II.1 Hlavní právní základy
(8)
Hlavní ustanovení nového mechanismu veřejného financování jsou obsažena v zákoně č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 o audiovizuální komunikaci a nové veřejné službě televize. Oznámená podpora je součástí širší reformy struktur a poslání obecného hospodářského zájmu veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, kterou zákon zavádí. Zákon tak pozměňuje zákonná ustanovení, jimiž se řídí poslání veřejné služby France Télévisions, zejména zákon č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků. Tato poslání jsou dále upřesněna v seznamu úkolů a povinností a ve smlouvě o cílech a prostředcích France Télévisions, které byly schváleny prováděcími předpisy k zákonu o svobodě sdělovacích prostředků. Zákon č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 obsahuje rovněž finanční ustanovení, jimiž se na jednu stranu mění daňový zákoník, na druhou stranu stanoví zásada rozpočtové podpory pro France Télévisions začleněné v rozpočtovém zákoně.
II.2 Činnost a financování příjemce: France Télévisions
(9)
France Télévisions je akciová společnost založená podle článku 44-I zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků. Tento pozměněný zákon zřizuje jediný podnik, France Télévisions, který seskupuje dříve samostatné právnické subjekty různých televizních kanálů. Podléhá hospodářské a finanční kontrole francouzského státu. Její akciový kapitál je rozdělen na akcie na jméno, které smí vlastnit pouze stát. V její správní radě zasedá kromě předsedy čtrnáct členů s pětiletým mandátem, a sice dva členové parlamentu jmenovaní kulturními komisemi národního shromáždění a senátu, pět zástupců státu, pět osobností jmenovaných Nejvyšší radou pro audiovizuální vysílání a dva zástupci zaměstnanců.
(10)
France Télévisions je přední francouzskou audiovizuální skupinou. Zaměstnává zhruba 11 000 pracovníků a zahrnuje televizní kanály France 2, France 3, France 4, France 5 a France Ô vysílající na území francouzské metropole, jakož i RFO, společnost zahrnující veřejnoprávní televizní a rádiové stanice vysílající v zámořských departementech a územích. Skupina zahrnuje rovněž reklamní agenturu, ačkoli se v současnosti zkoumá možnost osvobození od tohoto závazku, a společnosti věnující se diverzifikačním činnostem. Některé kanály France Télévisions vysílají ve velkém rozsahu v několika členských státech, zejména v Belgii a v Lucembursku.
(11)
Obrat France Télévisions za rok 2007, což bylo poslední finanční období před oznámením reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, činil 2 927 milionů EUR, z toho 64,2 % pocházelo z poplatků, 28,1 % z příjmů z reklamy (reklama a sponzorování) a 7,7 % z jiných příjmů. V letech 2003 až 2007 zůstával podíl jednotlivých složek obratu relativně stálý, přičemž příjmy z reklamy a sponzorování se pohybovaly v rozmezí 30 % a 28 %. V letech 2003 až 2007 vykazovala celá skupina každoročně lehce plusový čistý výsledek, jehož souhrnná výše za toto období činí 99 milionů EUR.
(12)
Tento trend se změnil po oznámení reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání v lednu 2008, která zahrnuje zejména budoucí ztrátu příjmů z reklamních spotů. Finanční období 2008 bylo pro France Télévisions ztrátové s čistým minusovým výsledkem [50-100] (7) milionů EUR (z toho [50-100] milionů EUR za oblast veřejné služby) způsobeným zejména značným poklesem příjmů z reklamy, kterému úplně nezabránila ani výjimečná kapitálová dotace ve výši 150 milionů EUR schválená rozhodnutím Komise ze dne 16. července 2008. V roce 2009, jakmile vstoupila v platnost reforma veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, umožnila poskytnutá rozpočtová podpora ve výši 415 milionů EUR, kterou Komise schválila svým rozhodnutím ze dne 1. září 2009, téměř vykompenzovat snížení příjmů z reklamy a skupina France Télévisions vykázala lehce přebytkový čistý výsledek ([10-20] milionů EUR). Oblast veřejné služby však zůstala lehce ztrátová ve výši [0-5] milionů EUR, přičemž plusového výsledku dosáhly obchodní společnosti skupiny.
(13)
Činnosti a řízení skupiny France Télévisions v těchto posledních letech 2004-2008 a postavení podniku v perspektivě reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání byly předmětem relativně kritické zprávy francouzského Účetního dvora „France Télévisions a nová veřejnoprávní televize“. Zpráva, na niž se odvolávají jisté třetí zúčastněné strany ve svých připomínkách, byla schválena na jednání a zveřejněna dne 14. října 2009, tedy po rozhodnutí o zahájení řízení. Zpráva odkrývá dosavadní nevyužité možnosti pokroku v řízení a ve výsledcích France Télévisions a obsahuje doporučení k budoucímu zlepšení v novém kontextu reformy.
II.3 Poslání veřejné služby France Télévisions
II.3.1 Definice poslání veřejné služby v zákoně
(14)
Pozměněný článek 43-11 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 formuluje poslání veřejné služby France Télévisions a stanoví, že veřejnoprávní kanály „sledují poslání veřejné služby v obecném zájmu. Poskytují všem složkám veřejnosti souhrn programů a služeb, které se vyznačují rozmanitostí a pluralismem, požadavky na kvalitu a inovaci, dodržování ústavně zakotvených lidských práv a demokratických zásad. Předkládají rozmanitou nabídku analogových i digitálních programů v oblastech informací, kultury, vědy, zábavy a sportu. Podporují demokratickou diskuzi, výměnu názorů mezi různými částmi obyvatelstva, jakož i sociální začlenění a občanské povědomí. Vyvíjejí činnost ve prospěch sociální soudržnosti, kulturní rozmanitosti a boje proti diskriminaci a navrhují programovou tvorbu odrážející rozmanitost francouzské společnosti. Zajišťují šíření francouzského jazyka, popřípadě regionálních jazyků, a zdůrazňují rozmanitost kulturního a jazykového dědictví Francie. Přispívají k rozvoji a šíření intelektuální a umělecké tvorby a občanských, hospodářských, sociálních, vědeckých a technických znalostí, jakož i ke vzdělávání v oblasti audiovizuálního odvětví a médií. Podporují výuku cizích jazyků. Podílejí se na výchově v oblasti životního prostředí a trvalého rozvoje. Vhodnými prostředky podporují přístup neslyšících a osob s poruchou sluchu k programům, které vysílají. Zajišťují solidnost, nezávislost a pluralismus informací, jakož i pluralistický výklad myšlenkových proudů a názorů za dodržení zásady rovného zacházení a doporučení Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání. Subjekty veřejného sektoru audiovizuální komunikace při výkonu svých poslání přispívají k vnější audiovizuální činnosti, k šíření frankofonie a kultury a francouzského jazyka ve světě. Snaží se o rozvíjení nových služeb, které by obohatily a doplnily jejich nabídku programů, jakož i nové techniky výroby a vysílání programů a služeb audiovizuální komunikace. Každý rok je parlamentu předkládána zpráva za účelem vykázání, jak jsou prováděna ustanovení tohoto článku“.
II.3.2 Promítnutí povinností veřejné služby do činnosti France Télévisions
(15)
Pokud jde o konkrétní promítnutí těchto poslání, část I článku 44 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 uvádí, že France Télévisions je pověřena sestavováním a plánováním televizních programů a služeb audiovizuální komunikace, jež odpovídají posláním veřejné služby vymezeným v článku 43-11 a v seznamu úkolů a povinností podle článku 48 uvedeného zákona.
(16)
Nařízení č. 2009-796 ze dne 23. června 2009 nyní stanoví jednotný seznam úkolů a povinností skupiny France Télévisions. V seznamu úkolů a povinností je vymezena činnost kanálů France Télévisions se závaznými programovými úkoly vysílání, často v době vysoké sledovanosti, každodenních kulturních pořadů, hudebních pořadů, zejména klasické hudby, za současného střídání evropských nebo regionálních orchestrů, divadelních představení nebo populárně vědeckých pořadů (články 4 až 7 seznamu úkolů a povinností). France Télévisions je rovněž povinna začlenit do souhrnu svých programů evropský rozměr, zejména vysíláním reportáží o životním stylu nebo kulturním životě v ostatních členských státech a vysíláním pořadů náboženského zaměření věnovaným hlavním náboženským vyznáním zastoupeným ve Francii (články 14 a 15 seznamu úkolů a povinností). Uvedena je rovněž povinnost sdružovat širokou a vyváženou diváckou veřejnost (článek 18).
(17)
Kromě toho jsou podle článku 53 zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků uzavírány víceleté smlouvy o cílech a prostředcích mezi státem a France Télévisions na dobu tří až pěti let. Smlouvy o cílech a prostředcích stanoví za dodržení poslání veřejné služby France Télévisions zejména:
-
prioritní směry jejího rozvoje,
-
závazky přijaté se zřetelem na tvůrčí rozmanitost a inovaci,
-
minimální výši investic France Télévisions - v procentech jejích příjmů a v absolutní hodnotě - do produkce evropských filmových a audiovizuálních děl a původní tvorby ve francouzském jazyce,
-
závazky umožňující zajistit účast a občanské povědomí znevýhodněných osob, přizpůsobení všech televizních programů neslyšícím osobám nebo osobám s poruchou sluchu,
-
závazky umožňující zajistit vysílání televizních programů, které budou pomocí vhodného zařízení přístupné nevidomým nebo zrakově postiženým osobám,
-
předpokládané náklady na její činnost v každém dotyčném roce a kvantitativní i kvalitativní ukazatele plnění a zjištěných výsledků,
-
výši veřejných prostředků, které jí mají být přiděleny, a stanovení prostředků přednostně určených na rozvoj programových rozpočtů,
-
výši očekávaného výnosu z vlastních příjmů s odlišením příjmů z reklam a sponzorování,
-
hospodářský výhled v případě placených služeb,
-
popřípadě výhled v oblasti obnovení finanční rovnováhy.
(18)
V současnosti jsou povinnosti veřejné služby France Télévisions předmětem smlouvy o cílech a prostředcích na léta 2007-2010 „France Télévisions, první soubor bezplatných televizních kanálů v éře digitálního vysílání“ ze dne 24. dubna 2007, kterou podepsali odpovědní ministři a prezident France Télévisions. V oddílu cíle I.2 „Podporovat hodnoty identity veřejné služby“ smlouva stanoví cíle konkrétní činnosti provázené kvalitativními nebo kvantitativními ukazateli, jichž má být dosaženo v těchto oblastech:
-
vysíláním kulturních programů alespoň v době vysoké sledovanosti napomáhat přístupu širší veřejnosti ke kulturním programům i z hlediska demokratizace kultury,
-
odrážet pluralismus v informacích a občanskou debatu,
-
nabízet širokou škálu sportovních disciplín s důrazem na sporty méně exponované na soukromých televizních kanálech,
-
odrážet rozmanitost a zlepšovat zviditelnění složek francouzské společnosti,
-
podporovat obranu francouzské a evropské kulturní identity, chápání fungování Evropské unie a její přínosy, jakož i výuku cizích jazyků.
(19)
Smlouva rovněž stanoví víceletý finanční plán, který obsahuje opravnou doložku, jež stanoví, že stát a skupina se v závislosti na vývoji příjmů z reklamy shodnou na úpravě potřeby veřejných zdrojů, přičemž přebytky nevyčleněné na snížení této potřeby veřejných zdrojů budou přednostně vyčleněny na výdaje ve prospěch audiovizuální tvorby.
(20)
Po reformě byl k platné smlouvě o cílech a prostředcích připojen dodatek na léta 2009-2012. Tento dodatek, který je co do finančního plánu podrobněji popsán níže, ještě posiluje hodnoty identity veřejné služby poskytované France Télévisions a stanoví nové kvantitativní ukazatele, jichž má být každoročně dosahováno v určitých oblastech uvedených v 18. bodě odůvodnění.
II.3.3 Zavedení nových inovativních audiovizuálních služeb
(21)
Nový seznam úkolů a povinností France Télévisions stanoví zavedení řady inovativních služeb určených k obohacení redakční nabídky, například zavedení komunikačních služeb, audiovizuálních mediálních služeb na požádání nebo doplňkových obsahů obohacujících její programy. V dodatku smlouvy o cílech a prostředcích se plánuje také zavedení inovativních služeb, zejména bezplatného nebo zpoplatněného videa na vyžádání, osobní mobilní televize, vysílání na internetu, mobilní aplikace, regionální nebo tematické WebTV.
II.3.4 Externí kontrola povinností veřejné služby, včetně zavedení nových služeb
(22)
Správní rada France Télévisions schvaluje podle článku 53 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 návrh smlouvy o cílech a prostředcích této společnosti a projednává její každoroční plnění, přičemž výsledek projednávání je veřejně dostupný. Smlouvy o cílech a prostředcích, jakož i případné dodatky k těmto smlouvám, se před podpisem zašlou kulturním a finančním výborům národního shromáždění, senátu a Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání. Výbory mohou vyslovit stanovisko ve lhůtě šesti týdnů.
(23)
Prezident France Télévisions navíc kulturním a finančním výborům národního shromáždění a senátu předloží výroční zprávu o plnění smlouvy o cílech a prostředcích. Při příležitosti předložení zprávy o plnění smlouvy o cílech a prostředcích příslušným výborům národního shromáždění a senátu prezident France Télévisions podá zprávu i o činnosti a práci interního poradního výboru odpovědného za programy, který je složen z diváků a pověřen vydáváním stanovisek a doporučení k programům.
(24)
Stejně tak se stal předběžný návrh seznamu úkolů a povinností France Télévisions, jenž byl stanoven nařízením, předmětem veřejné konzultace ve dnech 10. až 24. listopadu 2008, kdy zhruba patnáct subjektů předložilo příspěvky, jež daly podnět ke změnám původního znění, a po konzultaci bylo vydáno stanovisko Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání. Pokud jde o externí kontrolu jeho plnění, článek 48 zákona ze dne 30. září 1986 stanoví předkládání roční zprávy Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání kulturním výborům národního shromáždění a senátu. Zpráva bude předkládána rovněž ministerstvu kultury a komunikací.
(25)
Tyto parlamentní výbory, stejně jako Nejvyšší rada pro audiovizuální vysílání, mohou vyslechnout třetí strany. Ve skutečnosti jsou zúčastněné strany pravidelně vyslechnuty na této půdě a oznamují svá stanoviska k otázkám, které se týkají veřejnoprávního audiovizuálního vysílání.
II.4 Finanční vyrovnání postupného úbytku až úplného zániku reklamních spotů
(26)
Aby programová tvorba veřejnoprávního vysílání byla svobodnější a méně závislá na obchodních hlediscích, čl. 53 pododstavec VI pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků počítá s úbytkem a později úplným zánikem reklamních spotů: „Programy státních televizních služeb uvedených v části I článku 44, s výjimkou jejich regionálních a místních programů, vysílané mezi dvacátou a šestou hodinou, neobsahují jiné reklamní spoty než ty, které se týkají výrobků a služeb prezentovaných pod jejich obecným označením. Toto ustanovení platí rovněž pro programy, které tyto služby vysílají mezi šestou a dvacátou hodinou od ukončení analogového pozemního vysílání televizních služeb uvedených v téže části I na celém území metropole. Netýká se kampaní obecného zájmu“.
(27)
Ukončení analogového pozemního vysílání televizních služeb je stanoveno nejpozději na 30. listopad 2011. Kromě výjimky týkající se reklamy na výrobky nebo služby bez obchodní značky jsou stanoveny odchylky u vysílání reklamních spotů pro zámořské departementy a společenství nebo pro Novou Kaledonii, neexistuje-li nabídka soukromé televize s nekódovaným pozemním vysíláním.
(28)
Jak stanoví článek 53 pozměněného zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků, úbytek a poté zánik reklamních spotů vyplývající z provádění zákona vede k finančnímu vyrovnání od státu, které je poskytnuto France Télévisions za podmínek stanovených každým rozpočtovým zákonem. Za tímto účelem Francouzský stát vytvořil v rubrice „Média“ souhrnného státního rozpočtu nový program nazvaný „Podíl na financování veřejnoprávního audiovizuálního vysílání“. Čistě pro informaci: francouzské orgány mají za to, že podíl veřejné dotace, který doplňuje výnos z příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání, bude činit v roce 2010 přibližně 460 milionů EUR, v roce 2011 to bude 500 milionů EUR a v roce 2012 650 milionů EUR.
(29)
Francouzská republika prohlašuje, že veřejné financování z rozpočtové podpory bude každoročně stanoveno v závislosti na nákladech na výkon veřejné služby France Télévisions a připočteno k výnosu z příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání za současného odečtení nadále existujících příjmů z obchodní činnosti. Francouzské orgány v tomto ohledu předložily odhad nákladů a příjmů veřejné služby France Télévisions sestavený podle obchodního plánu na léta 2009-2012 a shrnutý níže:
Tabulka 1
Odhad příjmů a nákladů France Télévisions v souvislosti s poskytováním veřejné služby v letech 2010-2012
(v mil. EUR)
2010
2011
2012
Rozpočet
Rozp. odh.
Rozp. odh.
A/Veřejné zdroje
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
B/Jiné zdroje (reklama, sponzorování atd.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
C/Hrubé náklady veřejné služby
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
D/Čisté náklady veřejné služby (C + B)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Rozdíl čisté náklady veřejné služby - veřejné zdroje (D + A)
[- 50-50]
[- 50-50]
[- 50-50]
Zdroj: Připomínky Francie ze dne 15. ledna 2010.
(30)
Výše uvedená tabulka ukazuje odhad schodku odpovídajícího nekrytým čistým nákladům k tíži veřejné služby France Télévisions v letech 2010 a 2011. Tento schodek by měl být částečně snížen v roce 2012, kdy se počítá s mírným přebytkem ve výši [30-50] milionů EUR, čili [0-5] % čistých nákladů veřejné služby. Tento odhad přebytku na rok 2012 (pokud by se ve skutečnosti potvrdil, což předpokládá, že se příjmy a náklady budou vyvíjet přesně podle odhadu) zůstane nižší než kumulovaný schodek plánovaný na roky 2010 a 2011. Podle stávající smlouvy o cílech a prostředcích budou muset být přebytky nepřidělené na snížení potřeb veřejných zdrojů přednostně přiděleny na výdaje ve prospěch audiovizuální tvorby. Ta je běžně určena k tvorbě programů, případným přebytkem by se tedy neměla financovat obchodní činnost.
(31)
Je třeba poznamenat, že obchodní plán na léta 2009-2012 převzatý v kapitole V dodatku ke stávající smlouvě o cílech a prostředcích nahrazuje finanční složku smlouvy, která byla uzavřena v dubnu 2007, s ohledem na nový rámec stanovený reformou a na související finanční důsledky. Obchodní plán počítá se snížením celkových hrubých nákladů na poskytování veřejné služby za období 2010-2012, se současným snížením provozních nákladů ve srovnání s původní smlouvou, snížením nákladů na vysílání a využitím synergických účinků vyplývajících ze společného podniku, a to navzdory zavedení nových nákladových položek spojených s reformou.
(32)
Pokud jde o příjmy: ačkoli plánované veřejné příjmy rostou, úplně nezajišťují vyrovnanost účtů v období 2010-2012 a jak je uvedeno v tabulce 1, jsou stále nižší než hrubé náklady veřejné služby, takže odhadovaná finanční rovnováha závisí na příjmech z obchodní činnosti, které budou každoročně přetrvávat. Z obchodního plánu je také zřejmé, že podnik i stát mají zájem na rychlejším dosažení rovnováhy, než bylo původně plánováno. Dále je v něm upřesněna potřeba přesného a pravidelného monitorování s ohledem na pozitivní nebo negativní události.
II.5 Určení maximální výše veřejných zdrojů
(33)
Článek 44 pozměněného zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků upřesňuje také, že: „Veřejné zdroje přidělené subjektům veřejnoprávního audiovizuálního vysílání náhradou za povinnosti veřejné služby, které jim byly uloženy, nepřesáhnou výši nákladů na plnění uvedených povinností“. Toto ustanovení vyplývá ze závazků Francouzské republiky výslovně začlenit do zákona zásadu neposkytování nadměrných vyrovnávacích plateb za povinnosti veřejné služby v rámci řízení, jež vedlo k rozhodnutí Komise o slučitelnosti ze dne 20. dubna 2005, které se týká použití zdrojů z televizních poplatků (8).
(34)
Podle výše uvedeného závazku převzalo nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007 o finančních vztazích mezi státem a subjekty veřejného sektoru audiovizuální komunikace ve svém článku 2 doslovné znění článku 53 zákona ze dne 30. září 1986 s přihlédnutím k „přímým nebo nepřímým příjmům získaným z poslání veřejné služby“ a upřesňuje, že náklady na plnění povinností veřejné služby byly určeny pomocí oddělených účtů. Nařízení ukládá ve svém článku 3 skupině France Télévisions a jejím dceřiným společnostem povinnost, aby při všech obchodních činnostech dodržovala tržní podmínky a aby nezávislý subjekt vypracoval výroční zprávu o plnění této povinnosti, která bude předána odpovědnému ministrovi, národnímu shromáždění a senátu.
(35)
Komise obdržela a prozkoumala zprávy o provádění článků 2 a 3 nařízení, které se týkají finančních období 2007 a 2008 (zprávy vypracované podle článku 3 nařízení byly schváleny za rok 2007 auditory společností PriceWaterhouseCoopers a KPMG a za rok 2008 společností Cabinet Rise), jakož i návrh zprávy za rok 2009 podle článku 2.
II.6 Nové poplatky stanovené reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání
(36)
Zákon č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 rovněž pozměnil daňový zákon za účelem zavedení nových poplatků z reklamy a elektronických komunikací.
II.6.1 Poplatek z reklamních spotů
(37)
V oddílu II první části knihy I všeobecného daňového zákoníku je nyní zařazena kapitola VIIf, která zavádí poplatek, jemuž podléhají všichni poskytovatelé televizních služeb se sídlem ve Francii. Základem poplatku jsou celkové částky (bez DPH) placené inzerenty za vysílání jejich reklamních spotů dotyčným poplatníkům nebo produkčním vedoucím reklamních spotů, po odečtení částek zaplacených v rámci daně stanovené v článku 302a KC všeobecného daňového zákoníku, kterou musí zaplatit poskytovatelé a distributoři televizních služeb vysílající audiovizuální díla, jež jsou způsobilá k čerpání podpory ze Státního filmového centra. Tyto částky jsou předmětem paušálního snížení o 4 %. Poplatek je vypočten tak, že se uplatní sazba 3 % na část ročních plateb (bez DPH) připadající na každou televizní službu, která převyšuje 11 milionů EUR.
(38)
Pro jiné televizní služby než ty, které jsou šířeny pozemním analogovým vysíláním, je však tato sazba stanovena pro rok 2009 na 1,5 %, pro rok 2010 na 2 % a pro rok 2011 na 2,5 %. Až do roku ukončení pozemního analogového vysílání televizních služeb na metropolitním území je pro všechny poplatníky přechodně stanovena maximální výše poplatku na 50 % zvýšení jeho základu oproti roku 2008, zjištěného v kalendářním roce, za nějž bude poplatek splatný. Částka poplatku v žádném případě nesmí být nižší než 1,5 % základu. V případě poskytovatelů televizních služeb, jejichž dosažená každodenní sledovanost mimo metropolitní Francii je vyšší než 90 % jejich celkové sledovanosti, je částka pro výpočet poplatku snížena o částky zaplacené za vysílání reklamních spotů určených pro evropský nebo světový trh, vynásobené podílem celkové roční sledovanosti dosažené mimo metropolitní Francii.
II.6.2 Poplatek z elektronických komunikací
(39)
V oddílu II první části knihy I všeobecného daňového zákoníku je nyní zařazena kapitola VIIg, jež zavádí poplatek, který musí zaplatit každý subjekt elektronických komunikací, jenž poskytuje službu ve Francii a který byl předem přihlášen u Regulačního úřadu pro elektronické komunikace (Autorité de régulation des communications électroniques). Tento poplatek se vyměřuje z částky (bez DPH) předplatného a jiných částek zaplacených uživateli za služby elektronických komunikací, které poskytují subjekty elektronických komunikací, po odečtení částky odpisů účtovaných v průběhu uzavřeného účetního období za rok, v němž se poplatek stal splatným, pokud se vztahují na materiál a vybavení, jež subjekty získaly po nabytí účinnosti zákona pro potřeby infrastruktur a sítí elektronických komunikací zřízených na území státu a jejichž doba odpisování činí nejméně deset let. Poplatek je vypočten tak, že se uplatní sazba 0,9 % na část základu poplatku, jež převyšuje 5 milionů EUR.
III. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(40)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení měla za to, že vyrovnávací platba zamýšlená počínaje rokem 2010 může představovat státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jejíž slučitelnost s vnitřním trhem je podle čl. 106 odst. 2 SFEU třeba prozkoumat podle zásad a prováděcích předpisů pro veřejné služby rozhlasového vysílání.
(41)
Pokud jde o existenci činnosti veřejné služby, jejíž poslání byla jasně stanovena úředním aktem a jež podléhá přiměřeným kontrolním mechanismům, Komise bez pochybností dospěla k závěru, stejně jako ve svých rozhodnutích z prosince 2003, dubna 2005, července 2008 a září 2009, že poslání veřejné služby France Télévisions jsou jasně stanovena úředními akty vydanými nebo schválenými francouzským státem podle pravidel, kterými se stanoví nezávislá kontrola France Télévisions.
(42)
Naproti tomu, pokud jde o zkoumání přiměřenosti zamýšleného finančního vyrovnání v porovnání s čistými náklady na poskytování veřejné služby, Komise mimo jiné s přihlédnutím k účinkům podpory vyjádřila pochybnosti ohledně dvou otázek:
-
na jednu stranu ohledně rizika nadměrného vyrovnání čistých nákladů veřejné služby za rok 2012 a pravděpodobně i za roky 2010 a 2011, zatímco Komise k těmto rokům neměla k dispozici tak podrobné informace jako ty, které francouzské orgány poskytly za rok 2009, a
-
na druhou stranu ohledně možné existence vztahu závazného určení mezi příjmy z poplatků z reklamy a elektronických komunikací a podporou určenou pro France Télévisions, a pokud by bylo možno takový vztah prokázat, ohledně jejich negativních dopadů a jejich slučitelnosti se Smlouvou, zejména v rámci hodnocení reformy financování skupiny France Télévisions z hlediska hospodářské soutěže, které chybělo.
(43)
Komise kromě toho francouzské orgány upozornila na přijetí svého sdělení dne 2. července 2009 o použití pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání (9) (dále jako „sdělení o vysílání“), jež je použitelné na podporu oznámenou již po jeho zveřejnění, a francouzské orgány vyzvala, aby k tomuto revidovanému sdělení přihlédly ve svých připomínkách.
IV. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(44)
Společnost Société des auteurs et compositeurs dramatiques (SACD) ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 upozorňuje Komisi na význam povinností, které musí France Télévisions plnit, aby podporovala národní audiovizuální tvorbu. Tento význam byl koncem roku 2008 údajně posílen mezioborovou dohodou, která má být zahrnuta do budoucí smlouvy o cílech. France Télévisions tak bude muset v roce 2010 vynaložit na národní audiovizuální tvorbu 19 % z obratu zahrnutého do základu za rok 2009 a tento podíl bude muset být v roce 2012 zvýšen na 20 %, tedy na 420 milionů EUR. Stejný podíl v případě TF1 je naopak omezen na 12,5 % a u stanice M6 a u pozemních digitálních televizních kanálů nepřekročí 11 %. Závazek ve prospěch filmové tvorby rovněž poroste každoročně v průměru o více než 1,2 % až do roku 2012. Současně se zrušením reklamy by došlo k růstu nákladů na programovou skladbu v oblasti děl z vlastní a nedovážené produkce, o čemž svědčí závazek ve prospěch inovativní a kvalitní veřejné služby.
(45)
Svaz La Fédération Française des Télécommunications et des Communications Électroniques (FFTCE) se ve svých připomínkách ze dne 30. října 2009, k nimž se připojila Iliad jakožto nečlen FFTCE, domnívá, že zrušení komerční reklamy jako takové nepřispívá k poslání veřejné služby France Télévisions. Vzhledem k tomu, že reklama není nedílnou součástí tohoto poslání, jakákoli dotace, cílená výhradně na vyrovnání ušlého zisku bez ohledu na skutečné poslání, by byla sama o sobě státní podporou v rozporu s čl. 106 odst. 2 a článkem 107 SFEU. Tato vyrovnávací platba musí krýt vlastní náklady veřejné služby, které se musí objevit v oddělených účtech. Výše dotace je ovšem zřejmě stanovena pro nadcházející roky na základě odhadu ztráty příjmů z obchodní činnosti, což za zhoršené situace na trhu vážně narušuje hospodářskou soutěž se soukromými provozovateli vysílání. Zatímco celkový obrat z reklamy France Télévisions by za zhoršené situace na trhu bezpochyby nedosáhl 500 milionů EUR, francouzské orgány se zavázaly zaplatit v roce 2009 450 milionů EUR pouze za zrušení reklamy po 20 hodině. V budoucnosti budou údajně příjmy z dotace také mnohem vyšší než příjmy z reklamních spotů, jichž by bylo dosaženo bez uskutečnění reformy.
(46)
Pokud jde o poslání služby obecného hospodářského zájmu, FFTCE poznamenává, že povinnosti, které France Télévisions ukládají stanovy Evropské vysílací unie (Union Européenne de Radiotélévision - UER) jakožto jejímu členu, již existovaly a budou pro ni použitelné, ačkoli nejsou začleněny do francouzského zákona. Omezení uložená zákonem, ostatně velmi neurčitá, se podstatně neliší od omezení vyplývajících ze stanov UER, jimž podléhají rovněž stanice TF1 a Canal + jakožto členové, takže vyrovnávací dotace podle zákona musí být označena za státní podporu.
(47)
FTTCE má nakonec za to, že nový poplatek z obratu subjektů elektronické komunikace zavedený reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání je určen k financování France Télévisions. Kromě vztahu závazného určení, který orgány ve svých prohlášeních potvrdily, ovlivňují změny v jeho základě a sazbě výši dotace. Zavedení takového poplatku však porušuje článek 12 směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (10), neboť členské státy nemohou subjektům ukládat žádný další poplatek z obratu, než je stanoveno touto směrnicí.
(48)
Svaz Association des chaînes privées (Sdružení soukromých televizních kanálů) se ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 domnívá, že špatné řízení France Télévisions, na jehož četné příklady poukázal Účetní dvůr, zhoršuje zjištěný inflační dopad na trh programové tvorby a nákup vysílacích práv. V případě, že se nevede analytické účetnictví, vyvolá absence kontroly nákladů nejistoty, pokud jde o vymezení nákladů na výkon poslání veřejné služby, jež mají být financována, a tím vznikne i vážné riziko nadměrné vyrovnávací platby. Jelikož řada náznaků nasvědčuje tomu, že nový audiovizuální poplatek bude určen pro France Télévisions, jeho odvod do státního rozpočtu nesleduje jiný účel než uniknout kontrole Komise. Tento poplatek nutí konkurenty France Télévisions, aby financovali podporu, přičemž způsobuje narušení, které je ještě zhoršeno nedostatečnou diferenciací mezi programy jednotlivých kanálů v historii televize.
(49)
Evropská vysílací unie (UER) ve svých komentářích ze dne 2. listopadu 2009 zdůrazňuje nevyhnutelně výhledový charakter všech víceletých odhadů nákladů a příjmů provozovatele veřejnoprávního vysílání, které Francie předložila. Tyto odhady musí zajistit dlouhodobý finanční výhled, a danému subjektu tak umožnit zabezpečení zcela nezávislé nepřetržité služby. Korekci případných odchylek v odhadech mají zajistit mechanismy vytvořené ex post. Rozhodnutí Komise se musí týkat výpočetních parametrů ex ante a těchto mechanismů, aniž by omezovalo skutečnou výši budoucí vyrovnávací platby schválením pouze odhadovaných nákladů a příjmů, jinak by Komise stanovila a kontrolovala roční výše režimu podpor spíše než režim samotný. UER také vyjadřuje obavu, že se Komise snaží zjistit odhadovanou výši synergických účinků a zvýšení účinnosti v budoucích letech, neboť účinnost, s níž se služba obecného hospodářského zájmu poskytuje, uniká kontrole Komise podle čl. 106 odst. 2 SFEU.
(50)
Sdružení evropských komerčních televizních společností - Association des Télévisions Commerciales européennes (ACT) - ve svých komentářích ze dne 2. listopadu 2009 podporuje rozhodnutí Francouzské republiky podstatně omezit komerční reklamu u svého provozovatele veřejnoprávního vysílání. ACT poznamenává, že v daném případě nebyly splněny dvě podmínky judikatury Altmark (11), takže zamýšlený rozpočtový příspěvek představuje podporu. ACT má nicméně za to, že je-li systém financování podpory prostřednictvím poplatku vybíraného z reklamních příjmů konkurentů považován za slučitelný s právem Unie, výhody ze stažení z trhu by byly značně sníženy, zatímco takový systém by mohl v určitých ohledech způsobit větší narušení než tradiční podvojné systémy veřejného a komerčního financování.
(51)
ACT má za to, že povinnosti veřejné služby France Télévisions se údajně od roku 1994 podstatně nezměnily a jsou obdobné jako povinnosti jiných soukromých provozovatelů vysílání. Rovněž odhady vyrovnání ztráty příjmů z reklamy jsou až do roku 2012 neurčité a neberou v úvahu ani snížení s nimi spojených investičních nákladů, ani možné snížení nákladů na programovou tvorbu, která méně podléhá omezením kladeným inzerenty, ani očekávané zisky ze synergických účinků. Mechanismus přizpůsobení veřejných příjmů a příjmů z obchodní činnosti nákladům, stanovený ve smlouvě o cílech a prostředcích, by měl být přezkoumán, zejména s ohledem na proměnlivost příjmů z obchodní činnosti, jinak by Komise neměla k dispozici důvěryhodné informace, aby mohla určit skutečné náklady na poskytovanou službu a případnou nadměrnou vyrovnávací platbu. Toto ověření by bylo provedeno, aniž by podnik vedl analytické účetnictví, jak zjistil Účetní dvůr.
(52)
Nakonec má ACT za to, že podpora je fakticky financována novými poplatky, které zavádí reforma, a že pokud jde o poplatek z audiovizuální reklamy, tento poplatek zavádí ve Francii model financování veřejné služby konkurenty, od něhož bylo jinde upuštěno. Mechanismus podpory však chrání zdroje France Télévisions, ačkoli je čím dál zjevnější, že inzerenti nepřenesou celou svoji poptávku na konkurenční kanály. Kromě toho by takový mechanismus zvětšil překážky vstupu na francouzský trh.
(53)
France Télévisions se ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 domnívá, že oznámený mechanismus jí neposkytuje žádné hospodářské zvýhodnění vůči jejím konkurentům, neboť i když je chráněna před ztrátou příjmů z obchodní činnosti, stát jí na druhé straně uložil omezení v jiné oblasti, kde není omezen žádný ze soukromých objektů na trhu: ukončení vysílání reklamy. Až nabude ukončení vysílání reklamních spotů účinnosti, zmizí jakékoli narušení hospodářské soutěže na tomto trhu, zatímco tlak na konkurenty v oblasti sponzorování bude vzhledem k omezené existenci skupiny France Télévisions nulový. Pokud jde o nákup audiovizuálních práv zvaných „premiums“, zatímco kanál TF1 dosáhl 96 nejvyšších sledovaností ze 100 a v roce 2008 18 z 20 nejvyšších sledovaností, France Télévisions nemá žádnou výhradní smlouvu s velkými americkými distribučními společnostmi. Kromě toho musí investovat do audiovizuální tvorby s požadavky na kvalitu, jež jsou neslučitelné s cíli sledovanosti komerčních televizních kanálů. Pokud jde o prodej programů, domnívá se, že je zastoupena pouze okrajově.
(54)
France Télévisions má navíc za to, že jelikož částka, která jí bude přidělena, závisí každý rok předběžně, konkrétně a objektivně na nákladech na její poslání, s korekcí ex post v případě odchylky od skutečných nákladů, splňuje oznámený mechanismus druhou podmínku judikatury Altmark. Čtvrtá podmínka této judikatury by byla rovněž splněna, neboť synergických účinků, kterých v minulosti nebylo možno využít, bude možné využít po právní reorganizaci a změně stanov; tato čtvrtá podmínka nevyžaduje, aby byla služba poskytována za co nejnižší náklady, ale aby tyto náklady odpovídaly nákladům průměrného a řádně řízeného podniku.
(55)
Pokud jde o podmínky slučitelnosti oznámeného mechanismu s vnitřním trhem: jelikož má tento mechanismus nadále existovat ještě mnoho let, nebude podle France Télévisions možné s dostatečnou jistotou zjistit čisté náklady veřejné služby tak, aby mohla Komise provést kontrolu ex ante a ověřit, zda nedošlo k nadměrné vyrovnávací platbě. Zatímco informativní odhady na léta 2010 až 2012 nejsou neslučitelné s možností dosáhnout přiměřeného zisku nebo s možností vytvořit rezervu omezenou na 10 % ročních výdajů na veřejnou službu, zákonná ustanovení a právní předpisy zřizující kontrolu ex post umožní v každém případě zajistit přiměřené financování. France Télévisions se domnívá, že - vzhledem k tomu, že kolísání nákladů na její programovou skladbu závisí na jejích redakčních výběrech - je povinna plnit pouze zákonem uložené povinnosti veřejné služby a že má Francouzská republika naprostou volnost při vymezování jejich obsahu. Tyto povinnosti se kromě toho projevují v požadavku na sledovanost, který se ukončením vysílání reklamních spotů nezmírnil. Naopak bude muset být získán větší počet programů.
(56)
Televizní kanál Métropole Télévisions (M6) má ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 za to, že zamýšlený systém financování představuje státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU, zejména pokud by nebyly splněny druhá a čtvrtá podmínka judikatury Altmark: vyrovnávací platbu založenou na odhadu ztráty obchodních příjmů, které jsou svou povahou (a v praxi) proměnlivé, nelze považovat za vycházející z objektivních a transparentních výpočetních parametrů nákladů veřejné služby. Základem pro výpočet kromě toho nejsou náklady průměrného a řádně řízeného podniku tohoto odvětví, nýbrž náklady skupiny France Télévisions, která je podle četných informací řízena neefektivně, což zvyšuje náklady veřejné služby, které společenství nese.
(57)
Pokud jde o slučitelnost opatření s vnitřním trhem, M6 má za to, že zamýšlený systém financování je nezákonný, neboť strukturálně vede k nadměrné vyrovnávací platbě za náklady veřejné služby. Směrnice Komise (ES) č. 2006/111/ES ze dne 16. listopadu 2006 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř jednotlivých podniků (12) ukládá Francii, aby veškeré náklady a výnosy služby obecného zájmu byly správně přičteny na základě důsledně uplatňovaných zásad analytického účetnictví. Jak však zdůraznil Účetní dvůr, France Télévisions takové účetní nástroje nemá. K výpočtu výše vyrovnávací platby by tedy nemohl sloužit žádný objektivní údaj. K nadměrné vyrovnávací platbě by nevyhnutelně došlo, neboť dotace je vypočtena na základě příjmů z obchodní činnosti, které nespadají do poslání veřejné služby, ani nemohou být zohledněny v jejích nákladech. Nahodilá povaha odhadů ušlých příjmů a neexistence analýzy nákladů by nevyhnutelně způsobily také nadměrnou vyrovnávací platbu.
(58)
Zahrnutí nových poplatků do mechanismu financování zhoršuje negativní dopady podpor na trhy, na nichž se nakupují audiovizuální práva a kde špatné řízení France Télévisions zaštítěné veřejnými podporami zvyšuje náklady konkurentů, a na reklamní činnost, kterou France Télévisions přenese do oblasti sponzorování, aniž by kanál M6 s ohledem na svůj odlišný profil sledovanosti mohl obsadit prostor, který France Télévisions opustila. Za těchto podmínek by mohlo být oprávněné pouze financování ex post. Mechanismus by byl tudíž strukturálně nezákonný, pokud by nebyly zavedeny mechanismy nezávislé kontroly ex post, která by zaručila, že nedojde k nadměrné vyrovnávací platbě na základě reálných číselných údajů, přičemž podle M6 by zavedení těchto mechanismů ve Francii by bylo neúčinné.
(59)
Ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 staví televizní kanál Télévision Française 1 (TF 1) reformu financování France Télévisions do kontextu strukturálních změn ovlivňujících trh s reklamou, na němž dochází k silnému rozvoji internetu. Televize představovala v roce 2008 pouze asi 11 % z 33 miliard EUR výdajů na komunikace inzerentů. Obrat z reklamy televizních kanálů vysílajících pozemní digitální cestou vzrostl od ledna do září 2009 o 60 % oproti poklesu o 8 % v případě všech tří soukromých kanálů v historii televize. Daně a poplatky odvedené TF1 za rok 2008 představují 60 % jeho výsledku. Víceleté smlouvy o nabývání vysílacích práv, cenová inflace a nepružnost nákladů včetně nákladů na programovou skladbu, jež jsou způsobeny právními požadavky v oblasti produkce a vysílání francouzských a evropských děl, jež představují 30 % z celkového objemu poplatků, zmenšují podle TF1 jeho manévrovací prostor. Skutečnost, že bude podléhat novému audiovizuálnímu poplatku, by posílila narušení hospodářské soutěže na trhu.
(60)
Možný přesun poptávky inzerentů na TF1 je veřejně oznámeným předmětem poplatku z audiovizuální reklamy. Nejenže k očekávanému přesunu obratu ve výši 350 milionů EUR na všechny tři pozemní televizní kanály v roce 2009 nedošlo, tyto kanály dokonce vykázaly pokles o 450 milionů EUR oproti odhadům. Kromě toho by byl rozsah tohoto přesunu každopádně omezen právními předpisy, které při provádění práva Evropské unie omezují čas vysílání reklam na maximálně dvanáct minut za jednu vysílací hodinu, pokud se nepřekročí celodenní průměr šesti minut za hodinu.
(61)
TF1 se domnívá, že poplatek představuje státní podporu ze dvou důvodů: tím, že France Télévisions již ve skutečnosti nebude povinna platit poplatek po 30. listopadu 2011 (k tomuto datu bude povinna ukončit vysílání reklamních spotů a částky za ně inkasované tvoří základ poplatku), a za druhé tím, že France Télévisions obdrží zdroje takto získané, neboť z četných vládních a parlamentních prohlášení při debatách o návrhu zákona vyplývá, že tento poplatek je určen na financování podpory. Při posuzování podpory by tedy měl být vzat v úvahu režim zdanění určený na financování podpory, a to nezávisle na jeho zákonnosti.
(62)
Kanál TF1 se domnívá, že jeho povinnosti jsou srovnatelné a s povinnostmi skupiny France Télévisions, jejíž programy se takřka neliší od jejích. I když TF1 vítá přepracování smlouvy o cílech a prostředcích a seznamu úkolů a povinností v důsledku reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, má s odvoláním na stanovisko Účetního dvora za to, že nabídka veřejnoprávního vysílání je nedostatečně individualizována. Tak je zdůrazněno, že v dřívějších seznamech úkolů a povinností představovaly kvantitativní povinnosti vysílání 10 % programové skladby.
(63)
Stejně tak nedostatečná je kontrola nákladů a kvalita řízení France Télévisions, jež způsobují, že veřejná služba není poskytována za nejnižší náklady pro společenství a vzniká riziko nadměrné vyrovnávací platby. Komise by také v tomto ohledu měla prověřit růst zisků z obchodních činností, synergické účinky, které by měly po roce 2009 vyplynout ze založení jediného podniku France Télévisions, a sebemenší tlak na náklady na programovou skladbu vyplývající z menší závislosti inzerentů.
V. PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÉ REPUBLIKY
(64)
Pokud jde o použití čl. 106 odst. 2 SFEU, Francouzská republika se ve svých připomínkách předaných dne 7. října 2009 a následně upřesněných odvolává zejména na pochybnosti Komise vyjádřené na jednu stranu ohledně přiměřenosti veřejného financování a rizika nadměrné vyrovnávací platby, na stranu druhou ohledně zohlednění nových poplatků zavedených reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání za účelem posouzení slučitelnosti oznámeného opatření s vnitřním trhem.
V.1 Přiměřenost financování a kontrola ex-post rizika nadměrné vyrovnávací platby
(65)
Francouzská republika upřesňuje, že oznámené opatření není vyrovnávací platbou za ztrátu příjmů skupiny France Télévisions z reklamy, i když odhadované částky uvedené pro informaci k tomu přihlížejí, nýbrž jde o financování určené ke krytí nákladů na plnění poslání veřejné služby. Potřeby financování se budou muset vyvíjet v závislosti na změnách nákladů na programovou skladbu, na kolísání příjmů z obchodní činnosti nebo na vysílacích prostředcích.
(66)
Francouzská republika zdůrazňuje, že potvrzení ex ante týkající se neexistence rizika nadměrné vyrovnávací platby je nutno provést ověřením existence kontrolních mechanismů stanovených právními a správními předpisy v souladu s judikaturou a prováděcí praxí Komise, a nikoli s ohledem na uvedené odhadované orientační částky dotace a budoucích nákladů. Orientační částky jsou uvedeny pro ilustraci na základě obchodního plánu schváleného orgány dozoru a France Télévisions. Metoda výpočtu dotace nespočívá v odhadu snížení příjmů France Télévisions z reklamy. Výpočet bude spočívat v obecném vzorci: pro každý rok bude kombinovaná částka příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání a rozpočtové dotace - při dodržení závazků Francouzské republiky a kontrolních mechanismů ex post stanovených právními a správními předpisy - úměrná nákladům na poslání veřejné služby France Télévisions sníženým o příjmy z obchodní činnosti.
(67)
Kromě toho, pokud jde o nové inovativní audiovizuální služby uvedené ve sdělení o vysílání, Francouzská republika zdůrazňuje, že některé jsou již uvedeny v novém seznamu úkolů a povinností France Télévisions a v pozměněné smlouvě o cílech a prostředcích, které byly a budou předmětem předběžných a pravidelných kontrol a konzultací, jež jsou popsány výše. Pokud jde o budoucí vývoj, Francie se domnívá, že zavedení každé významné nové služby musí být zapracováno do smlouvy o cílech a prostředcích, na niž se budou vztahovat tytéž kontroly.
(68)
Kromě toho, vzhledem k nabytí účinnosti sdělení o vysílání po zahájení tohoto řízení se Francouzská republika zavazuje ke zdokonalení svého systému finanční kontroly ex post, aby vyhověla nově upřesněným pravidlům tohoto sdělení ve věci mechanismu finanční kontroly. Bylo tak stanoveno, že se změní článek 2 nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007. Účelem této změny je:
-
zajistit, aby zpráva o oddělených účtech - což je požadavek umožňující zajistit kontrolu, zda nedošlo k nadměrné vyrovnávací platbě - byla, podobně jako zpráva podle článku 3, kontrolována externím subjektem, jehož výběr podléhá schválení ministra odpovědného za komunikace, předána tomuto ministrovi, jakož i národnímu shromáždění a senátu, a vyhotovena na náklady France Télévisions,
-
zdokonalit funkční mechanismus schopný zajistit skutečné navrácení případných nadměrných vyrovnávacích plateb nebo křížových dotací, které by tyto oddělené účty odhalily a které by nebyly slučitelné s článkem 53 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, jakož i se sdělením Komise o vysílání.
(69)
Francouzské orgány se za účelem zdokonalení informovanosti Komise v průběhu prvních let reformy, která byla zahájena zákonem č. 2009-258 ze dne 5. března 2009, rovněž zavazují sdělovat Komisi v letech 2010 až 2013:
-
zprávy vypracované podle článků 2 a 3 výše uvedeného pozměněného nařízení ve lhůtě nejpozději šesti měsíců po schválení účtů valnou hromadou, včetně údajů týkajících se vývoje podílů na trhu s reklamou od roku 2007,
-
veřejné údaje o monitoringu plnění poslání veřejné služby France Télévisions, jako je výroční zpráva o televizních kanálech vypracovaná Nejvyšší radou pro audiovizuální vysílání (ustanoveno článkem 18 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986) a zápis ze slyšení prezidenta France Télévisions před parlamentními výbory (kulturní a finanční výbory národního shromáždění a senátu) ohledně ročního plnění smlouvy o cílech a prostředcích (jak stanoví článek 53 výše uvedeného zákona).
V.2 Zohlednění nových poplatků zavedených reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání
(70)
Francouzská republika má za to, že ve svém oznámení nepřihlédla k novým poplatkům z reklamy a elektronických komunikací. I když byly tyto poplatky zavedeny stejným legislativním nástrojem, kterým byla zavedena reforma, nespadají do oznámeného opatření.
(71)
Francouzská republika upřesňuje, že veřejná prohlášení před hlasováním o zákonu, o němž se zmiňuje rozhodnutí o zahájení řízení, později popřená ustanoveními tohoto zákona, nepostačují ke zjištění vztahu závazného určení mezi poplatky a financováním podpory podle práva Evropské unie. Podle francouzského práva jsou tyto poplatky vybírány ve prospěch souhrnného státního rozpočtu, přispívají k financování veškerých veřejných výdajů a odpovídají zásadám rozpočtové univerzálnosti a jednotnosti, které jsou součástí ústavnosti veřejných financí jako celku. Podle článku 36 ústavního zákona ze dne 1. srpna 2001 o rozpočtových zákonech může částečné nebo úplné přidělení zdroje určeného ve prospěch státu právnické osobě vyplývat pouze z výslovného ustanovení rozpočtového zákona, který v daném případě neexistuje.
(72)
Francouzská republika kromě toho zdůrazňuje, že neexistuje návrh směřující k vytvoření vztahu závazného určení mezi uvedenými poplatky a financováním France Télévisions. Upřesňuje, že pokud by měla být zvažována změna struktury režimu, francouzské orgány by přikročily k novému oznámení Komisi podle ustanovení čl. 108 odst. 3 SFEU.
VI. POSOUZENÍ PODPORY
VI.1 Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
(73)
Článek 107 odst. 1 SFEU stanoví, že: „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“. Tyto prováděcí podmínky jsou zkoumány níže:
VI.1.1 Státní zdroje
(74)
Rozpočtové podpory, které jsou předmětem tohoto oznámení, budou každoročně začleněny do rozpočtového zákona stanovujícího rozpočet francouzského státu. Jedná se tedy o opatření poskytnutá prostřednictvím státních zdrojů.
VI.1.2 Selektivní hospodářské zvýhodnění
(75)
Mechanismus rozpočtové podpory doplňující veřejné zdroje poskytnuté skupině France Télévisions je selektivní, neboť z něho bude mít výhody pouze France Télévisions. Roční rozpočtová podpora provozu, která má zejména umožnit, aby podnik pokračoval v činnosti, jej ochrání před ztrátou obchodních příjmů z reklamy, které až dosud částečně financovaly jeho výdaje a investice. France Télévisions tak bude moci dosáhnout takového podílu sledovanosti, který by bez rozpočtové podpory nemohla očekávat. Dostává se jí tak hospodářského zvýhodnění, jehož by nemohla dosáhnout jiným způsobem, nebo v tomto případě podpory, kterou by za jiných tržních podmínek, to znamená takových, za nichž působí její soukromí konkurenti, nezískala.
(76)
Komise kromě toho poznamenává, že Francouzská republika nevyslovila připomínky zpochybňující hodnocení Komise v rozhodnutí o zahájení řízení v tom ohledu, že by plánované dotace nesplňovaly kumulativní kritéria judikatury Altmark, a poskytovaly by tudíž hospodářské zvýhodnění představující státní podporu (13). Kromě toho poznamenává, že bez újmy na pozdějším vývoji řízení a výsledků France Télévisions v budoucích letech, zpráva francouzského Účetního dvora o France Télévisions - která byla zveřejněna v říjnu 2009 po rozhodnutí o zahájení řízení - podporuje její argumentaci, podle níž čtvrtá podmínka nebyla splněna.
(77)
Z předchozího zkrátka vyplývá, že rozpočtové podpory pouze pro skupinu France Télévisions prostřednictvím finančních zdrojů francouzského státu poskytují tomuto podniku selektivní zvýhodnění.
VI.1.3 Narušení hospodářské soutěže a nepříznivý vliv na obchod mezi členskými státy
(78)
France Télévisions působí v oblasti produkce a vysílání programů, které komerčně využívá, a to zejména vysíláním placené reklamy inzerentů nebo sponzorovaných programů ve své programové tvorbě a prodejem svých vysílacích práv nebo nákupem takových práv. Tyto obchodní činnosti jsou prováděny v konkurenci s jinými televizními kanály, jako například TF1, M6 a Canal+, zejména ve Francii, kde France Télévisions, jak zdůrazňují francouzské orgány, představuje čelní audiovizuální skupinu. Podíl France Télévisions by v roce 2010 měl činit asi 10 %, což by z ní stále činilo třetího nejvýznamnějšího dodavatele na francouzském trhu.
(79)
Až do termínu zrušení komerční reklamy koncem roku 2011 bude France Télévisions nadále působit na francouzském trhu televizní komerční reklamy v konkurenci s jinými provozovateli vysílání, i když vysílací časy budou omezeny. France Télévisions bude moci i po roce 2011 nabízet své služby inzerentům v oblasti reklamy na výrobky pod jejich obecným označením nebo v oblasti sponzorování pořadů v konkurenci s ostatními provozovateli vysílání působícími ve Francii. I když konkurenti France Télévisions plně využijí téměř úplného ústupu France Télévisions z trhu s reklamou, ke kterému došlo následkem reformy, France Télévisions bude na tomto trhu přesto nadále působit. Na základě odhadů příjmů z reklamy a sponzorování France Télévisions, které předložily francouzské orgány, si France Télévisions co do obratu a tržního podílu stálých konkurentů ve srovnání s rokem 2007 udrží v roce 2012 ještě 3,3 % trhu oproti více než zhruba 50 % v případě TF1 a 20 % v případě M6.
(80)
France Télévisions bude moci dosáhnout podílu na sledovanosti, kterého by nemohla dosáhnout bez dotčené rozpočtové podpory, což může mít dopad na sledovanost jiných provozovatelů vysílání, a tudíž na jejich obchodní činnost, čímž by došlo k porušení podmínek hospodářské soutěže. France Télévisions každopádně bude také nadále působit na trzích nákupu a prodeje audiovizuálních práv, její vyjednávací možnosti zůstanou díky uvedené podpoře zachovány. Pokračující investování do programové tvorby, které rozpočtové podpory umožňují, ovlivňuje tudíž míru, v níž může France Télévisions na těchto trzích nakupovat nebo prodávat.
(81)
Z výše uvedeného vyplývá, že rozpočtové podpory prostřednictvím finančních zdrojů francouzského státu pouze ve prospěch skupiny France Télévisions narušují nebo přinejmenším ohrožují hospodářskou soutěž v komerčním provozování vysílání ve Francii a v určité míře v jiných členských státech, kde se programy France Télévisions vysílají.
(82)
Trhy prodeje a nákupu audiovizuálních programů a vysílacích práv, na nichž France Télévisions působí, mají mezinárodní rozměr, i když nabytí práv je obvykle územně omezeno hranicemi členského státu. Kromě toho je vysílání programů France Télévisions, které může pokračovat díky státní podpoře, přijímáno v dalších členských státech, například v Belgii a v Lucembursku. France Télévisions vysílá také programy prostřednictvím internetu, které jsou dostupné i mimo území Francie.
(83)
Za těchto podmínek mohou zamýšlené rozpočtové podpory porušit podmínky hospodářské soutěže a nepříznivě ovlivnit obchod mezi členskými státy.
VI.1.4 Závěr ohledně existence státní podpory
(84)
Vzhledem k výše uvedenému představují rozpočtové podpory, které Francouzská republika zamýšlí poskytnout France Télévisions, státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jejíž slučitelnost s vnitřním trhem je nutno posoudit.
VI.2 Slučitelnost podle čl. 106 odst. 2 SFEU
(85)
Ustanovení čl. 106 odst. 2 SFEU stanoví, že „podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu nebo ty, které mají povahu fiskálního monopolu, podléhají pravidlům obsaženým ve Smlouvách, zejména pravidlům hospodářské soutěže, pokud uplatnění těchto pravidel nebrání právně nebo fakticky plnění zvláštních úkolů, které jim byly svěřeny. Rozvoj obchodu nesmí být dotčen v míře, která by byla v rozporu se zájmem Unie“.
(86)
Komise ve svém sdělení o vysílání formuluje zásady, jimiž se řídí při uplatňování článku 107 a čl. 106 odst. 2 SFEU o financování organizací veřejnoprávního vysílání státem. Posouzení Komise se v tomto ohledu týká obou následujících hledisek:
-
existence přesné a jasné definice poslání veřejné služby v úředním aktu, včetně poskytování významných nových služeb, podléhající mechanismům účinné kontroly subjektem nezávislým na provozovateli vysílání,
-
přiměřenost a transparentnost veřejného financování vyrovnávacích plateb nezbytných k tomuto poslání, aniž by vyrovnávací platby převýšily částku čistých nákladů poslání veřejné služby, které také podléhá účinným kontrolám.
VI.2.1 Přesná a jasná definice poslání veřejné služby v úředním aktu podléhající účinným kontrolám
(87)
Jak bylo upřesněno výše, Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení a z důvodů v něm uvedených nevyslovila pochybnosti ani ohledně přiměřenosti definice poslání veřejné služby a zmocnění k němu, které bylo France Télévisions uloženo úředními akty, ani ohledně přiměřenosti prováděných externích kontrol způsobu, jímž France Télévisions plní uložené povinnosti, jak byly popsány výše. Komise má tudíž za to, že příslušná ustanovení pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 (články 43-11, 44, 48 a 53) a jeho prováděcí nařízení nebo úřední akty týkající se zejména seznamu úkolů a povinností (nařízení č. 2009-796 ze dne 23. června 2009) a smlouvy o cílech a prostředcích jsou v souladu s prováděcími pravidly čl. 106 odst. 2 SFEU, která se týkají posuzování podpor, jež jsou poskytovány službám veřejnoprávního vysílání a uvedeny ve sdělení o vysílání.
(88)
Tento závěr se shodoval s dřívějšími závěry Komise v této věci podle tehdy platného sdělení, v jejích rozhodnutích z let 2003 a 2005 o France 2 a France 3 a z let 2008 a 2009 o France Télévisions.
(89)
Proto je zbytečné zkoumat celkem obecné připomínky, kterými se určité zúčastněné strany snaží potvrdit údajnou podobnost programové tvorby veřejnoprávních televizí a konkurentů, které jsou ve skutečnosti v rozporu s připomínkami jiných zúčastněných stran a které nemohou toto hodnocení změnit.
(90)
Pozměněný zákon č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků definuje rozsáhle, kvalitativně, avšak přesně povinnosti veřejné služby France Télévisions. Ta se musí zejména zaměřit na širokou veřejnost a předkládat různorodou nabídku odpovídající uloženému cíli při zohlednění hledisek pluralismu a demokratických, sociálních, občanských a kulturních potřeb společnosti. To, že jsou určití konkurenti z důvodu svého členství v Evropské vysílací unii povinni (UER) dodržovat stanovy této unie, jak zdůrazňuje FFTCE, nevytváří překážku zvláštním povinnostem veřejné služby uvedeným v úředních aktech Francouzské republiky, které jsou na rozdíl od povinností vyplývajících z členství v UER uloženy pouze France Télévisions.
(91)
Povinnosti France Télévisions jsou kromě toho v případě potřeby upřesněny ještě v seznamu úkolů a povinností a smlouvě o cílech a prostředcích a doplněny přesnými a kvantifikovanými ukazateli, jichž má být dosaženo v jejich programové skladbě a jimiž se nemusí konkurenční provozovatelé vysílání řídit. Veřejné prostředky jsou přidělovány France Télévisions proto, aby mohla dosáhnout cílů a splnit povinnosti veřejné služby, které jsou stanoveny právními a správními předpisy v obecném zájmu, kdežto soukromé zdroje jsou přidělovány konkurenčním provozovatelům vysílání za čistě výdělečným účelem. Stejně tak existence omezení stanovených předpisy nebo dobrovolně přijatých subjekty při provozování vysílání sama o sobě neznamená, že nabídka veřejnoprávních a soukromých provozovatelů vysílání je nerozlišená. Plnění těchto povinností veřejné služby vyplývajících ze zákona kromě toho podléhá - na rozdíl od povinností vyplývajících z členství v UER - pravidelným externím kontrolám, zejména parlamentním.
(92)
Mimo to SACD zdůrazňuje intenzivní angažování France Télévisions ve prospěch původní francouzské audiovizuální a filmové tvorby ve srovnání s konkurenty, na něž se vztahují mnohem menší povinnosti. Je jisté, že SACD ve svých připomínkách nijak nepodporuje ani nevysvětluje důvody, proč by měla být dovážená nefrancouzská díla, případně díla z jiných členských států, méně kvalitní než ta, která bude financovat France Télévisions. Pevné angažování ve prospěch původní tvorby, zvýšené výslovně i ve srovnání s konkurenty, totiž přispívá k uspokojení sociálních a kulturních potřeb francouzské společnosti, které musí programová tvorba France Télévisions vzhledem ke svým povinnostem služby obecného zájmu uspokojovat, a je s těmito potřebami přímo spojeno.
(93)
S ohledem na informace, které poskytla Francouzská republika, musí být toto kladné hodnocení definice a kontroly poslání veřejné služby France Télévisions rozšířeno na mechanismy určené k zavedení nových významných audiovizuálních služeb ve smyslu sdělení o vysílání, které nabylo účinnosti po rozhodnutí o zahájení tohoto řízení. Tyto služby, které rozšiřují programovou nabídku vysílání na jiné nosiče nebo formáty, jsou začleněny do seznamů úkolů a povinností a do smluv o cílech a prostředcích France Télévisions, které mimo jiné upřesňují a tlumočí zákonem stanovená poslání služby obecného hospodářského zájmu. Tyto dokumenty byly přijaty nařízením, jak je uvedeno výše, takže nové, již plánované služby a případné budoucí služby jsou předmětem stejných specifických postupů konzultace ex ante a kontroly ex post každoročního plnění, jako je tomu u uvedených poslání.
(94)
Je tedy vcelku zřejmé, že definice poslání veřejné služby, jíž byla pověřena France Télévisions, jakož i příslušné mechanismy kontroly, jsou v souladu s pravidly a zásadami stanovenými sdělením o vysílání, které samotné vycházejí z judikatury soudů Evropské unie.
VI.2.2 Přiměřenost a transparentnost veřejného financování
(95)
Mechanismus financování, který oznámila Francouzská republika a jehož součástí je každoroční dotace na vyrovnání úbytku a poté zániku reklamních spotů, má být víceletý a má tudíž fungovat i po zákonem stanoveném datu ukončení vysílání reklamních spotů; ve skutečnosti se jedná o listopad 2011.
(96)
Každoroční veřejné financování bude zahrnovat přidělení části zdrojů z příspěvku na veřejnoprávní vysílání, dříve poplatku, a roční dotaci podle zákona č. 2009-258 ze dne 5. března 2009. Ke stávající podpoře schválené Komisí rozhodnutím ze dne 20. dubna 2005, kterou plánovaný mechanismus nemění, se tudíž připojí rozpočtová podpora, jejíž přesnou výši stanoví každoročně rozpočtový zákon pro běžné finanční období. Francouzská republika ve svých připomínkách upřesňuje, že výše roční dotace bude stanovena ex ante před každým finančním obdobím na základě odhadovaných čistých nákladů veřejné služby.
(97)
To ostatně vyplývá z odhadů, které pro ilustraci poskytly francouzské orgány jako odpověď na pochybnosti Komise vyslovené v rozhodnutí o zahájení řízení. Komise bere na vědomí orientační charakter, který francouzské orgány přisuzují odhadům v obchodním plánu, a uznává, že pro podnik pověřený posláním veřejné služby, který za tím účelem musí nést víceleté náklady, je prospěšné, aby měl k dispozici finanční rámec stanovený obchodním plánem zahrnutým do dodatku smlouvy o cílech a prostředcích. Z výše uvedeného vyplývá, že orientační celkové veřejné zdroje, které jsou v něm uvedeny, souvisejí i přes jejich nižší hodnotu s položkami hrubých nákladů na poskytování této služby plánovaných pro období let 2010 až 2012.
(98)
Vzhledem k relativní předvídatelnosti hrubých nákladů, které jsou méně proměnlivé než příjmy z obchodní činnosti sloužící ke stanovení čistých nákladů, orientační číselné údaje v obchodním plánu podporují apriori tvrzení Francouzské republiky ohledně rozhodující povahy kritéria čistých nákladů na veřejnou službu pro stanovení roční částky budoucí dotace. Povinnost finančního vyrovnání od státu, jež stanoví zákon č. 2009-258 ze dne 5. března 2009, vyvolá oznámenou rozpočtovou podporu, aniž by podmínila její výši ve srovnání s případným odhadem ušlých příjmů z reklamy z důvodu zániku reklamních spotů.
(99)
Takový přístup je zřejmě objektivně oprávněný. Vzhledem k dlouhodobé povaze dotace by ke stanovení její výše v poměru k tomu, jaké by byly příjmy z reklamy, kdyby reklamní spoty nebyly zákonem zrušeny, například stanovením její výše podle příjmů před oznámením a zavedením reformy, a případně upravené v závislosti na vývoji trhu s televizní reklamou, docházelo čím dále tím svévolněji. Kdyby výše dotace byla takto vypočtena v poměru k předpokládaným příjmům, výraznější snížení hrubých nákladů na veřejnou službu, než se plánovalo, vyplývající například z budoucích synergických účinků při založení jediného podniku France Télévisions by mohlo vyvolat riziko nadměrné vyrovnávací platby z veřejných zdrojů.
(100)
Způsob výpočtu roční dotace v poměru k nákladům na poslání veřejné služby sníženým o nadále existující čisté příjmy z obchodní činnosti je mimo jiné v souladu se závazkem Francouzské republiky vyjádřeným nyní v článku 44 pozměněného zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků a v článku 2 nařízení o finančních vztazích mezi francouzským státem a subjekty odvětví veřejnoprávního vysílání, aby veřejné zdroje přidělené France Télévisions nepřevýšily čisté náklady na plnění povinností veřejné služby, jimiž byla pověřena. Jak připomínají francouzské orgány, tento závazek a výše uvedená ustanovení jsou plně použitelná pro oznámenou rozpočtovou podporu a pro mechanismus ročního veřejného financování, jehož bude od nynějška nedělitelnou částí.
(101)
V důsledku toho se způsob výpočtu každoroční dotace v poměru k čistým nákladům poslání veřejné služby - a tudíž sníženým o nadále existující čisté příjmy z obchodní činnosti - jeví jako přiměřený ve smyslu sdělení Komise o vysílání.
(102)
V tomto ohledu nemohou protichůdné připomínky určitých zúčastněných stran tento závěr vyvrátit:
-
připomínky FFTCE prohlašující, že vyrovnávací platba za ušlý zisk z příjmů z reklamy, které nejsou součástí poslání veřejné služby, nespadá do financování tohoto poslání, nelze brát v úvahu, stejně jako připomínky M6 ohledně proměnlivosti, a tudíž nepřesnosti odhadů ztráty příjmů z obchodní činnosti; roční výše dotace musí být stanovena ex ante v závislosti na čistých nákladech veřejné služby France Télévisions, odhady výše dotace, které poskytla Francouzská republika na roky 2010, 2011 a 2012, jsou mimo jiné čistě orientační,
-
připomínky kanálu M6 potvrzující, že údajná neexistence nástrojů analytického účetnictví ve France Télévisions, na niž poukázal francouzský Účetní dvůr, strukturálně vede k nadměrné vyrovnávací platbě tím, že se dotace zakládá na neobjektivních složkách nákladů, nejsou stejně jako připomínky TF1 ohledně nadměrné vyrovnávací platby za nekontrolované nebo nesprávně řízené náklady odůvodněné; za prvé, Účetní dvůr poukázal v září 2009 na neexistenci kontrolních řídících nástrojů, které by na úrovni skupiny France Télévisions integrovaly nástroje analytického účetnictví dceřiných společností, a nikoli na neexistenci jakýchkoli řídících nástrojů analytického účetnictví; každá společnost skupiny France Télévisions analytické účetnictví vede.
-
Za druhé, posuzování slučitelnosti vyrovnávací platby s vnitřním trhem se na rozdíl od posuzování existence hospodářského zvýhodnění France Télévisions netýká nákladů, které by v odvětví vynaložil průměrný a řádně řízený podnik při poskytování služby obecného zájmu, nýbrž nákladů, které skutečně vynaloží France Télévisions, a to včetně stanoveného budoucího snížení; jak bylo ovšem uvedeno výše, celková výše veřejných zdrojů, která má být vyplacena France Télévisions, bude a priori nižší než náklady vynaložené na poskytování veřejné služby a bude určena tak, aby po odečtení čistých příjmů z obchodní činnosti nedošlo k nadměrným vyrovnávacím platbám.
(103)
Tyto neopodstatněné připomínky, pokud jde o předběžné stanovení výše každoročních dotací, mimo jiné neberou v úvahu existenci mechanismů kontroly ex post. Jak se uvádí níže, po každoročním předběžném stanovení výše dotace v rozpočtovém zákoně pro dané finanční období totiž následují mechanismy kontroly ex post, popřípadě vrácení dotace.
(104)
Sdělení o vysílání stanoví, že členské státy musejí zavést vhodné mechanismy k zamezení jakékoli nadměrné vyrovnávací platby a pravidelně kontrolovat využívání veřejného financování. Účinnost kontroly, jak byla upřesněna ve sdělení, by měla vyplynout z jejího pravidelného provádění nezávislým subjektem ve spojení s mechanismy pro vrácení případných nadměrných vyrovnávacích plateb nebo pro správné určení případných rezerv v následujícím období, které nepřevyšují 10 % každoročních nákladů veřejné služby na jedné straně, nebo případných křížových dotací na straně druhé.
(105)
Článek 44 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 upřesňuje, že „veřejné zdroje přidělené subjektům veřejnoprávního audiovizuálního odvětví jako vyrovnání za povinnosti veřejné služby, které jim byly uloženy, nepřesahují výši nákladů na plnění uvedených povinností“. Toto ustanovení vyplývá ze závazků Francouzské republiky výslovně začlenit do zákona zásadu neposkytování nadměrných vyrovnávacích plateb za povinnosti veřejné služby stanovenou v rámci řízení, které vedlo k rozhodnutí Komise o slučitelnosti ze dne 20. dubna 2005 týkajícím se použití zdrojů z televizních poplatků (14).
(106)
Nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007 o finančních vztazích mezi státem a organizacemi veřejného sektoru audiovizuální komunikace zahrnuje do svého článku 2 stejná ustanovení jako článek 53 zákona ze dne 30. září 1986 s přihlédnutím k „přímým nebo nepřímým příjmům získaným z poslání veřejné služby“ a upřesňuje, že náklady na výkon veřejné služby byly určeny pomocí oddělených účtů. Nařízení v článku 3 stanoví, že France Télévisions a její dceřiné společnosti musí dodržovat při všech obchodních činnostech obvyklé tržní podmínky a že externí subjekt vypracuje roční zprávu o plnění této povinnosti, která bude předávána odpovědnému ministrovi, národnímu shromáždění a senátu. Na toto poslední ustanovení se odkazovalo také v závazcích Francouzské republiky uvedených v rozhodnutí Komise ze dne 20. dubna 2005, které je ve výše zmíněno v 7. bodě odůvodnění.
(107)
Tribunál Evropské unie rozhodl, že jak ustanovení potvrzující zásadu neposkytování nadměrných vyrovnávacích plateb, tak kontrola a prověrky podmínek, jimiž se France Télévisions řídí při svých obchodních činnostech, plně reagují na obavy, které Komise vyjádřila v průběhu řízení, jež vedlo k rozhodnutí ze dne 20. dubna 2005 (15). Tribunál ostatně potvrdil přiměřenost kontrol prováděných ex post a týkajících se dodržování těchto závazků (16).
(108)
Komise obdržela a prozkoumala zprávy o provádění článků 2 a 3 nařízení, které se týkají finančních období 2007 a 2008 (zprávy vypracované podle článku 3 nařízení, které byly za rok 2007 schváleny auditory společností PriceWaterhouseCoopers a KPMG a za rok 2008 společností Cabinet Rise), jakož i návrh zprávy za rok 2009 podle článku 2. V dostupných zprávách se dospělo k závěru, že veřejné zdroje přidělené skupině France Télévisions nepřesáhly čisté náklady na plnění povinností veřejné služby, jež byly France Télévisions uloženy, a že France Télévisions dodržovala obvyklé tržní podmínky při všech svých obchodních činnostech. Což tedy vylučuje případné křížové dotace mezi obchodními činnostmi a činnostmi veřejné služby. Na rozdíl od toho, co tvrdí zejména M6, z dotyčných zpráv mimo jiné vyplývá, že je pomocí stávajících účetních nástrojů možné zřídit nákladové a příjmové účty veřejné služby jednotlivých kanálů France Télévisions.
(109)
Podmínky kontroly ex post veřejných zdrojů stanovené nařízením č. 2007-958 se použijí na oznámenou rozpočtovou podporu. Celkové veřejné zdroje přidělené France Télévisions nepostačovaly od zavedení kontroly ke krytí čistých nákladů na plnění povinností veřejné služby, takže otázka poskytnutí případné nadměrné vyrovnávací platby nevyvstala. Ze střednědobých odhadů nákladů a příjmů uvedených v obchodním plánu a shrnutých pro ilustraci ve výše uvedené tabulce 1 vyplývá, že se v roce 2012 počítá s mírným přebytkem, který by měl být v případě, že se potvrdí a že není nezbytný ke snížení plánovaných schodků v letech 2010 a 2011, za běžných podmínek přednostně určen na výdaje ve prospěch audiovizuální tvorby.
(110)
Francouzská republika se v každém případě zavázala ke změně článku 2 nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007, aby uvedla stávající mechanismus do souladu s upřesněními, které byly v roce 2009 nově zavedeny sdělením o vysílání. Cílem takového postupu je, aby:
-
se zajistilo, že roční zpráva o oddělených účtech bude, podobně jako zpráva podle článku 3, zkontrolována externím subjektem, jehož výběr podléhá schválení ministra odpovědného za komunikace, předána tomuto ministrovi, jakož i národnímu shromáždění a senátu, a vyhotovena na náklady France Télévisions,
-
se zdokonalil funkční mechanismus schopný zajistit skutečné navrácení případných nadměrných vyrovnávacích plateb nebo křížových dotací, které by tyto oddělené účty odhalily a které by nebyly slučitelné s článkem 53 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, jakož i se sdělením o vysílání.
(111)
Za těchto podmínek je zřejmé, že Francouzská republika zavede vhodné mechanismy pravidelné a účinné kontroly využívání veřejného financování, aby předešla jakékoli nadměrné vyrovnávací platbě nebo křížové dotaci, jak stanoví sdělení o vysílání.
(112)
Vzhledem k předchozímu je zřejmé, že možná konkurenční omezení vyplývající z působení France Télévisions na komerčních trzích budou i po úplném zavedení reformy celkem limitována. Toto působení bude pravděpodobně velmi omezené a předvídatelným účinkem reformy bude byť částečné přesunutí poptávky po televizní reklamě na konkurenty France Télévisions.
(113)
Jak totiž upozorňuje dopis, který zveřejnilo sedm soukromých televizních nebo rozhlasových stanic, dovedení reformy do konce až do zániku reklamních spotů France Télévisions by mohlo: „poskytnout soukromým médiím možnosti oživení, které potřebují“, kdežto zachování reklamních spotů: „by mělo neblahý dopad na všechna francouzská média a podstatně by změnilo hospodářské vyhlídky účastníků…“ (17).
(114)
Jinak řečeno, částečný ústup France Télévisions a změna orientace struktury jejích příjmů (obchodních nebo z veřejných vyrovnávacích plateb) na vysílání programů odpovídajících jejímu poslání obecného zájmu, bez přímého finančního vyrovnání za sledovanost, zmenšují možná konkurenční omezení na konkurenčních trzích, na nichž France Télévisions působí. Tento ústup otevírá prostor, který by mohly obsadit nově příchozí subjekty nebo subjekty, jejichž působení na trhu s reklamou je v současnosti omezené, čímž by do budoucna došlo k oživení hospodářské soutěže.
(115)
Z toho vyplývá, že s ohledem na poskytnutou informaci a závazky Francouzské republiky bude cílem veřejného financování umožnit France Télévisions, aby pokryla vynaložené čisté náklady na plnění povinností, které jí byly uloženy, a toto financování se bude muset omezit na uvedené náklady a bude nadále podléhat kontrolám ex post, které splňují kritéria platného sdělení o vysílání. Jelikož France Télévisions mimo jiné omezí své působení na konkurenčních trzích, zamýšlená podpora neohrozí rozvoj obchodu v rozsahu, který by byl v rozporu se zájmy Evropské unie, čímž splní prováděcí podmínky čl. 106 odst. 2 SFEU.
(116)
Kromě toho se Francouzská republika zavazuje, že bude předávat Komisi roční zprávy až do roku 2013, kdy bude reforma veřejnoprávního vysílání dovršena, což umožní monitorovat nejpodstatnější aspekty provádění reformy se zřetelem k pravidlům v oblasti státních podpor, tedy roční vyrovnávací platby a mechanismy kontroly ex post, podmínky, které France Télévisions uplatňuje na své obchodní činnosti, a vývoj jejího postavení na tomto trhu, jakož i každoroční plnění smluv o cílech a prostředcích.
(117)
Vzhledem k rozsahu reformy, k inovacím ve financování poslání veřejné služby France Télévisions, které reforma zavádí, k jejím důsledkům pro vývoj nákladů a příjmů France Télévisions a k nejistému hospodářskému prostředí na trzích, nepříznivě ovlivňujícímu příjmy z obchodní činnosti France Télévisions a jejích konkurentů, může tento závazek umožnit Komisi, aby kontrolovala a blíže monitorovala provádění reformy, stejně jako plnění závazků, které Francouzská republika přijala v rámci tohoto řízení.
(118)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti ohledně existence případného vztahu závazného určení mezi příjmy z nových poplatků z reklamy a elektronických komunikací a roční dotací, která se má vyplácet France Télévisions od roku 2010. Kdyby takový vztah byl zjištěn, musely by být tyto poplatky považovány za nedílnou součást podpory a musely by se stát předmětem přezkumu slučitelnosti podpory s vnitřním trhem. Přestože bylo možno v roce 2009 existenci takového vztahu vyloučit, zejména vzhledem k datu nabytí účinnosti a provádění zákona č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 o veřejnoprávním vysílání, do budoucna přetrvávala pochybnost s ohledem na dosavadní prohlášení nejvyšších francouzských orgánů.
(119)
Z judikatury Soudního dvora potvrzené rozsudkem ze dne 22. prosince 2008 o předběžné otázce ve věci Régie Networks (C-333/07), (bod 99) vyplývá následující: „Aby mohl být poplatek považován za nedílnou součást opatření podpory, musí na základě relevantní vnitrostátní právní úpravy existovat vztah závazného určení mezi dotčeným poplatkem a dotčenou podporou v tom smyslu, že výnos z poplatku je nezbytně určen k financování podpory a přímo ovlivňuje její výši, a v důsledku toho i posouzení slučitelnosti této podpory se společným trhem“ (18). Obě prováděcí podmínky stanovené Soudním dvorem, to znamená platné vnitrostátní předpisy a přímý vliv na výši podpory, jsou zkoumány dále.
(120)
Ve francouzském právu podle článku 36 ústavního zákona ze dne 1. srpna 2001 o rozpočtových zákonech může přidělení zdroje, jenž je určen francouzskému státu, jiné právnické osobě vyplývat pouze z výslovného ustanovení rozpočtového zákona. Rozpočtový zákon by měl tudíž výslovně stanovit, že výnos z poplatků z reklamy a elektronických komunikací zavedených zákonem č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 bude v úplnosti nebo zčásti určen na financování France Télévisions. Takové ustanovení nebylo dodnes přijato. Francouzská republika se do budoucna zavazuje, že v souladu s ustanoveními čl. 108 odst. 3 SFEU přikročí k novému oznámení jakéhokoli návrhu struktury režimu Komisi. Za těchto podmínek nelze stanovit vztah závazného určení mezi oznámenou podporou a novými poplatky podle vnitrostátního práva ve smyslu judikatury Soudního dvora.
(121)
Nadto je zřejmé, že rozhodujícím kritériem pro stanovení roční výše rozpočtové podpory, kumulované s plánovanou výší přidělených zdrojů z audiovizuálních poplatků, bude výše čistých nákladů na povinnosti veřejné služby uložené France Télévisions, a nikoli výše příjmů z nových poplatků. Odhadované náklady na veřejnou službu však jsou a budou předmětem odhadů ex ante ve smlouvě o cílech a prostředcích podle článku 53 pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, roční výše podpory plánovaná v návrhu rozpočtového zákona bude vyměřena v závislosti na plánovaných čistých nákladech a shodnost odhadů a výsledků bude muset být zjištěna a podle potřeby upravena ex post v rámci plánované zprávy podle článku 2 nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007 o finančních vztazích mezi státem a subjekty veřejného audiovizuálního odvětví. Jelikož jsou náklady vynakládány nezávisle na zdrojích vybraných z poplatků, výnos z poplatků nemůže přímo ovlivnit výši podpory. Kromě toho je zřejmé, že sazby poplatků, které původně stanovila francouzská vláda, byly v konečném znění zákona odhlasovaném parlamentem sníženy, aniž by se to projevilo v současném a úměrném snížení dotace, jež má být vyplacena France Télévisions.
(122)
Vzhledem k předchozímu nejsou poplatky z reklamy a elektronických komunikací zavedené zákonem č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 nedílnou součástí podpory, a nemají být tudíž zahrnuty do posuzování její slučitelnosti s vnitřním trhem, na rozdíl od tvrzení určitých dalších zúčastněných stran, tedy ACT, FFTCE, Association des chaînes privées, M6 a TF1.
(123)
Tento závěr se nedotýká slučitelnosti uvedených poplatků a jejich specifických ustanovení jakožto odlišných opatření s právem Evropské unie, zejména pokud se jedná o poplatky z elektronických komunikací, pokud jde o otázky zkoumané v rámci řízení o porušení předpisů č. 2009/5061 s ohledem na směrnici 2002/20/ES nebo směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (19).
(124)
Komise mimo jiné bere na vědomí prohlášení Francie vylučující uvedené poplatky z jejího oznámení, které je předmětem tohoto rozhodnutí.
VII. ZÁVĚRY
(125)
Vzhledem k předchozímu dospěla Komise k závěru, že roční rozpočtovou podporu ve prospěch France Télévisions, uplatněnou jak uvedeno výše, lze prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 106 odst. 2 SFEU, podle zásad a prováděcích pravidel stanovených pro veřejnoprávní vysílání,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora, kterou Francouzská republika hodlá poskytnout ve prospěch France Télévisions v podobě roční rozpočtové podpory podle čl. 53 pododstavce VI pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, je slučitelná s vnitřním trhem v souladu s čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Poskytnutí této podpory je tudíž povoleno.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 20. července 2010.
SKLEP KOMISIJE
z dne 20. julija 2010
o državni pomoči C 27/09 (ex N 34/B/09) Proračunska pomoč za France Télévisions, ki jo Francoska republika namerava dodeliti skupini France Télévisions
(notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 4918)
(Besedilo v francoskem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2011/140/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
po pozivu zainteresiranim stranem, naj predložijo pripombe v skladu s tema členoma (1), in ob upoštevanju teh pripomb,
ob upoštevanju naslednjega:
I. POSTOPEK
(1)
Francoska republika je z dopisom z dne 23. januarja 2009 Komisijo uradno obvestila, da namerava skupini France Télévisions za leto 2009 dodeliti proračunsko pomoč v višini 450 milijonov EUR, že določeno v zakonu o javnih financah. Komisija je 13. marca 2009 zaprosila za dodatne informacije, ki jih je Francoska republika predložila 25. maja 2009. V tem dopisu je Francoska republika razširila predmet priglasitve in navedla, da namerava vzpostaviti trajni in večletni mehanizem javnega financiranja skupine France Télévisions, v katerega bo vključena letna pomoč.
(2)
Komisija je z dopisom z dne 1. septembra 2009 po eni strani menila, da je proračunska pomoč, izglasovana za leto 2009, združljiva z notranjim trgom na podlagi člena 106(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU), in po drugi strani obvestila Francosko republiko o svoji odločitvi, da začne postopek na podlagi člena 108(2) PDEU v zvezi z novim mehanizmom javnega financiranja skupine France Télévisions za prihodnja leta.
(3)
Francoska republika je pripombe predložila 7. oktobra 2009.
(4)
Odločitev Komisije, da začne postopek, je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije (2). Komisija je zainteresirane strani pozvala, naj predložijo pripombe o zadevni pomoči.
(5)
Komisija je v zvezi s tem prejela pripombe zainteresiranih strani. Posredovala jih je Francoski republiki, da bi ta lahko odgovorila nanje; pripombe Francoske republike je prejela z dopisom z dne 15. januarja 2010.
(6)
Francoska republika je 23. aprila, 19. maja in 22. junija 2010 Komisiji predložila pojasnila in dodatne informacije.
II. PODROBEN OPIS MEHANIZMA FINANCIRANJA
(7)
Večletni mehanizem financiranja, ki je predmet tega sklepa, spada v okvir financiranja nalog javne službe, ki jih opravlja skupina France Télévisions, ki ga je Komisija proučila v odločbah z dne 10. decembra 2003 (3), 20. aprila 2005 (4), 16. julija 2008 (5) in 1. septembra 2009 (6). Vendar se ta ukrep razlikuje od ukrepov, ki so bili predmet odločb iz let 2003, 2005 in 2008. S proračunskimi pomočmi, podrobneje opisanimi v nadaljevanju, se bodo zlasti povečala javna sredstva, dodeljena skupini France Télévisions iz naslova televizijske naročnine (redevance audiovisuelle, zdaj contribution à l’audiovisuel public), ki je bila predmet odločbe Komisije z dne 20. aprila 2005 in ki kot veljavna pomoč ni bila spremenjena z novimi določbami. Namen teh dveh javnih virov je pokrivati stroške naloge javne službe, ki jih opravlja skupina France Télévisions, od katerih se odštejejo ustvarjeni čisti komercialni prihodki.
II.1 Glavne pravne podlage
(8)
Glavne določbe o novem mehanizmu javnega financiranja vsebuje zakon št. 2009-258 z dne 5. marca 2009 o avdiovizualni komunikaciji in novi storitvi javne televizije. Priglašena pomoč je del širše, zakonsko predvidene reforme struktur in nalog splošnega gospodarskega pomena na področju javnih avdiovizualnih medijev. Z zakonom so tako spremenjene zakonske določbe, ki urejajo naloge javne službe, ki jih opravlja skupina France Télévisions, in zlasti zakon št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986 o svobodi komunikacij. Te naloge so natančneje opredeljene v specifikaciji in pogodbi o ciljih in sredstvih skupine France Télévisions, ki sta odobreni s predpisi za izvajanje zakona o svobodi komunikacij. Zakon št. 2009-258 z dne 5. marca 2009 vsebuje tudi finančne določbe, s katerimi se po eni strani spreminja davčni zakonik in po drugi strani potrjuje načelo dodelitve proračunskih sredstev skupini France Télévisions, določene v zakonu o javnih financah.
II.2 Dejavnosti in financiranje prejemnika, to je skupine France Télévisions
(9)
Skupina France Télévisions je delniška družba, ustanovljena na podlagi člena 44-I zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986 o svobodi komunikacij. S tem zakonom, kakor je bil spremenjen, je bilo ustanovljeno eno samo podjetje, skupina France Télévisions, v katerem so povezani različni pravni subjekti prej različnih radiotelevizij. To podjetje je pod ekonomskim in finančnim nadzorom francoske države. Kapital podjetja je razdeljen v imenske delnice, katerih lastnica je lahko samo država. V upravnem odboru je poleg predsednika še štirinajst članov s petletnim mandatom, in sicer dva poslanca, ki ju imenujeta odbora za kulturne zadeve v narodni skupščini in senatu, pet predstavnikov države, pet oseb, ki jih imenuje Conseil Supérieur de l’Audiovisuel (vrhovni svet za avdiovizualno politiko), in dva predstavnika zaposlenih.
(10)
France Télévisions je prva francoska radiotelevizijska skupina. Zaposluje približno 11 000 oseb in vključuje televizije France 2, France 3, France 4, France 5 in France Ô, ki oddajajo na ozemlju metropolitanske Francije, ter družbo RFO, ki povezuje javne radie in televizije, ki oddajajo v čezmorskih departmajih in ozemljih. V skupini so tudi služba za trženje oglaševalskega prostora, čeprav se proučuje njena ukinitev, in družbe za dejavnosti diverzifikacije. Nekatere televizije skupine France Télévisions pokrivajo več držav članic, zlasti Belgijo in Luksemburg.
(11)
Promet skupine France Télévisions je v letu 2007, zadnjem poslovnem letu pred napovedjo reforme javnih avdiovizualnih medijev, znašal 2 927 milijonov EUR, od katerih 64,2 % izvira iz naročnin, 28,1 % iz prihodkov od oglaševanja (oglaševanje in sponzoriranje) in 7,7 % iz drugih prihodkov. V letih 2003 do 2007 je delež različnih delov prometa ostal sorazmerno nespremenjen, pri čemer je delež prihodkov od oglaševanja in sponzoriranja nihal v razponu 30 % do 28 %. Celotna skupina je v letih od 2003 do 2007 vsako leto dosegla zmerno pozitiven čisti poslovni izid, katerega skupni znesek za to obdobje je 99 milijonov EUR.
(12)
Ta trend se je obrnil po napovedi reforme javnih avdiovizualnih medijev januarja 2008, ki je vključevala zlasti dokončno odpravo prihodkov od oglaševanja. V poslovnem letu 2008 je skupina France Télévisions ustvarila izgubo, imela je negativen čisti poslovni izid v višini [50-100] (7) milijonov EUR (od tega -[50-100] milijonov EUR za dejavnost javne službe) zlasti zaradi velikega upada prihodkov od oglaševanja, ki ga izjemna dodelitev kapitala v višini 150 milijonov EUR, ki jo je Komisija potrdila v odločbi z dne 16. julija 2008, ni mogla popolnoma omejiti. Po začetku veljavnosti reforme javnih avdiovizualnih medijev je izplačana proračunska pomoč za leto 2009 v višini 415 milijonov EUR, ki jo je Komisija potrdila v odločbi z dne 1. septembra 2009, skoraj omilila posledice znižanja prihodkov od oglaševanja, skupina France Télévisions pa je ustvarila zmerno presežen čisti poslovni izid ([10-20] milijonov EUR). Kljub temu je dejavnost javne službe ustvarila manjšo izgubo v višini [0-5] milijonov EUR, pri čemer je treba pozitivni poslovni izid pripisati komercialnim družbam te skupine.
(13)
Dejavnosti in vodenje skupine France Télévisions v letih 2004-2008 ter položaj podjetja pred reformo javnih avdiovizualnih medijev so bili predmet sorazmerno kritičnega poročila francoskega računskega sodišča z naslovom „France Télévisions in nova javna televizija“. To poročilo, na katero se v pripombah sklicujejo nekatere zainteresirane tretje strani, je bilo sprejeto po posvetovanju in objavljeno 14. oktobra 2009, to je po odločitvi o začetku postopka. V poročilu je navedeno, da obstajajo neizkoriščene možnosti za napredek pri vodenju in ustvarjanju rezultatov skupine France Télévisions, poročilo pa vsebuje tudi priporočila za prihodnje izboljšanje v novem okviru reforme.
II.3 Naloge javne službe, ki jih opravlja skupina France Télévisions
II.3.1 Zakonska opredelitev nalog javne službe
(14)
Člen 43-11 spremenjenega zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986, v katerem so navedene naloge javne službe, ki jih opravlja skupina France Télévisions, določa, da javne televizije „opravljajo naloge javne službe v splošnem interesu. Vsem delom javnosti ponujajo nabor programov in storitev, ki so raznoliki in pluralistični, si prizadevajo za kakovost in inovativnost ter spoštujejo človekove pravice in ustavno opredeljena demokratična načela. Njihova ponudba programov v analogni in digitalni tehniki na informativnem, kulturnem, izobraževalnem, razvedrilnem in športnem področju je raznolika. Spodbujajo demokratično razpravo, izmenjavo mnenj med različnimi deli prebivalstva ter socialno vključenost in državljanstvo. Izvajajo dejavnosti za spodbujanje socialne kohezije, kulturne raznolikosti in boja proti diskriminacijam ter predlagajo programe, v katerih se odraža raznolikost francoske družbe. Spodbujajo uporabo francoskega jezika in, če je smiselno, regionalnih jezikov ter poudarjajo raznolikost kulturne in jezikovne dediščine Francije. Prispevajo k razvoju in razširjanju intelektualnih in umetniških stvaritev ter državljanskega, ekonomskega, socialnega, znanstvenega in tehničnega znanja ter izobraževanju o avdiovizualnih in drugih medijih. Spodbujajo učenje tujih jezikov. Prispevajo k okoljskemu izobraževanju in izobraževanju za trajnostni razvoj. S prilagojenimi orodji spodbujajo dostop gluhih in naglušnih oseb do programov, ki jih oddajajo. Zagotavljajo poštenost, neodvisnost in pluralizem informacij ter pluralistično izražanje miselnih in mnenjskih usmeritev ob spoštovanju načela enakega obravnavanja in priporočil vrhovnega sveta za avdiovizualne medije. Organizacije v javnem avdiovizualnem sektorju pri opravljanju svojih nalog prispevajo k zunanjemu avdiovizualnemu delovanju, širjenju frankofonije in razširjanju francoske kulture in jezika po svetu. Prizadevajo si za razvijanje novih storitev, ki lahko obogatijo ali izpopolnijo njihovo ponudbo programov, ter novih tehnik produkcije in oddajanja programov in storitev avdiovizualne komunikacije. Parlamentu se vsako leto predloži poročilo o izvajanju določb tega člena.“
II.3.2 Prenos obveznosti javne službe v dejavnosti skupine France Télévisions
(15)
V zvezi s konkretnim prenosom teh nalog točka I člena 44 zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986 določa, da mora skupina France Télévisions zasnovati in vključiti v program televizijske oddaje in storitve avdiovizualne komunikacije, ki ustrezajo nalogam javne službe, opredeljenim v členu 43-11 in specifikaciji iz člena 48 tega zakona.
(16)
V odloku št. 2009-796 z dne 23. junija 2009 je določena odslej enotna specifikacija za skupino France Télévisions. V specifikaciji je določen okvir dejavnosti televizij skupine France Télévisions z zavezujočimi programskimi obveznostmi predvajanja - pogosto v času največje gledanosti - dnevnih kulturnih oddaj, glasbenih oddaj, zlasti oddaj s klasično glasbo v izvedbi različnih evropskih in regionalnih orkestrov, oddaj z gledališkimi predstavami ali poljudnoznanstvenih oddaj (členi 4 do 7 specifikacije). Poleg tega mora skupina France Télévisions v vse svoje programe vključiti evropsko razsežnost, zlasti tako, da predvaja reportaže o načinih življenja ali kulturnih praksah v drugih državah članicah in oddaje z verskimi vsebinami o glavnih veroizpovedih, ki so razširjene v Franciji (člena 14 in 15 specifikacije). Navedeno je tudi, da mora pritegniti široko in uravnoteženo gledalstvo iz vseh skupin javnosti (člen 18).
(17)
Poleg tega država in skupina France Télévisions na podlagi člena 53 zakona št. 86-1067 o svobodi komunikacij skleneta večletne pogodbe o ciljih in sredstvih za obdobje od treh do petih let. V pogodbah o ciljih in sredstvih so ob upoštevanju nalog javne službe, ki jih opravlja skupina France Télévisions, določeni zlasti:
-
prednostne smernice razvoja skupine,
-
zaveze, sprejete glede raznolikosti in inovativnosti pri ustvarjanju,
-
najnižji zneski naložb skupine France Télévisions v produkcijo evropskih kinematografskih in avdiovizualnih del ter izvirnih del v francoskem jeziku v odstotkih njenih prihodkov in absolutni vrednosti,
-
zaveze za zagotavljanje udeležbe in državljanstva invalidnih oseb ter prilagajanja vseh televizijskih programov za gluhe ali naglušne osebe,
-
zaveze za zagotavljanje oddajanja televizijskih programov, ki so s prilagojenimi orodji dostopni slepim ali slabovidnim osebam,
-
predvideni stroški njenih dejavnosti za vsako zadevno leto ter izbrani kvantitativni in kvalitativni kazalniki izvedbe in rezultatov,
-
znesek javnih sredstev, ki ji jih je treba dodeliti, v katerem so opredeljena sredstva, prednostno namenjena za razvoj programskih proračunov,
-
znesek pričakovanih lastnih prihodkov z ločenim prikazom prihodkov od oglaševanja in sponzoriranja,
-
ekonomska pričakovanja za storitve, ki jih je treba plačati,
-
če je smiselno, pričakovanja glede ponovne vzpostavitve finančnega ravnovesja.
(18)
Trenutno so obveznosti javne službe skupine France Télévisions predmet pogodbe o ciljih in sredstvih za obdobje 2007-2010 „France Télévisions, prvi paket brezplačnih televizij digitalne dobe“ z dne 24. aprila 2007, ki so jo podpisali pristojni ministri in predsednik skupine France Télévisions. V pogodbi so v rubriki cilj I.2 „Spodbujanje vrednot identitete javne službe“ določeni cilji, razdeljeni na konkretne dejavnosti, ter kvalitativni in kvantitativni kazalniki, ki jih je treba doseči pri:
-
spodbujanju dostopa širše javnosti do kulturnih programov z vidika demokratizacije kulture, tako da se v času največje gledanosti predvaja najmanj en kulturni program,
-
odražanju pluralizma pri obveščanju in v državljanskih razpravah,
-
široki ponudbi športnih disciplin s poudarkom na tistih športih, ki jih zasebne televizije najmanj izpostavljajo,
-
odražanju raznolikosti in izboljšanju prepoznavnosti sestavnih delov francoske družbe,
-
spodbujanju zaščite francoske in evropske kulturne identitete, razumevanju delovanja Unije in njenih prispevkov ter učenju tujih jezikov.
(19)
V pogodbi je tudi večletni finančni del, ki vsebuje določbo o prilagajanju, ki določa, da se država in skupina glede na gibanje prihodkov od oglaševanja dogovorita o prilagoditvi potrebe po javnih sredstvih, pri čemer se razume, da bodo presežki, ki ne bodo namenjeni znižanju teh potreb po javnih sredstvih, prednostno namenjeni za pokrivanje izdatkov za avdiovizualno ustvarjanje.
(20)
Po reformi je bil k veljavni pogodbi o ciljih podpisan dodatek za obdobje 2009-2012. S tem dodatkom, katerega finančni del je natančneje opisan v nadaljevanju, so okrepljene vrednote identitete javne službe, ki jo opravlja skupina France Télévisions, in določeni novi kvantitativni kazalniki, ki jih je treba doseči vsako leto na nekaterih področjih, navedenih v uvodni izjavi 18.
II.3.3 Uvedba novih inovativnih avdiovizualnih storitev
(21)
V novi specifikaciji za skupino France Télévisions je predvidena uvedba vrste inovativnih storitev, katerih namen je obogatiti uredniško ponudbo, kot so spletni dostop do komunikacijskih storitev, avdiovizualne medijske storitve na zahtevo ali dopolnilne vsebine za obogatitev njenih programov. Prav tako je v dodatku k pogodbi o ciljih in sredstvih predvidena uvedba inovativnih storitev, zlasti brezplačnega ali plačljivega videa na zahtevo, mobilne televizije, internetnega predvajanja, mobilnih aplikacij in regionalnih ali tematskih spletnih televizij.
II.3.4 Zunanji nadzor nad obveznostmi javne službe, vključno z uvedbo novih storitev
(22)
V skladu s členom 53 zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986 upravni odbor skupine France Télévisions odobri osnutek pogodbe o ciljih in sredstvih te družbe, se posvetuje o letnem izvajanju te pogodbe in objavi izid posvetovanj. Pogodbe o ciljih in sredstvih ter morebitni dodatki k tem pogodbam se pred podpisom predložijo odborom za kulturne zadeve in finance v narodni skupščini in senatu ter vrhovnemu svetu za avdiovizualne medije. Odbori lahko v šestih tednih izdajo mnenje.
(23)
Poleg tega predsednik skupine France Télévisions odborom za kulturne zadeve in finance v narodni skupščini in senatu predstavi letno poročilo o izvajanju pogodbe o ciljih in sredstvih skupine France Télévisions. Ko predsednik skupine France Télévisions pristojnim odborom v narodni skupščini in senatu predstavi poročilo o izvajanju pogodbe o ciljih in sredstvih, poroča tudi o dejavnosti in delu posvetovalnega programskega sveta, ustanovljenega v tej skupini, ki ga sestavljajo gledalci in ki izdaja mnenja in priporočila o programih.
(24)
O predhodnem osnutku specifikacije, določene z odlokom, za skupino France Télévisions je od 10. do 24. novembra 2008 potekala tudi javna razprava, v kateri je približno petnajst subjektov predložilo prispevke, na podlagi katerih je bilo spremenjeno prvotno besedilo, razpravi pa je sledilo mnenje vrhovnega sveta za avdiovizualne medije. Člen 48 zakona z dne 30. septembra 1986 v zvezi z zunanjim nadzorom izvajanja določa, da vrhovni svet za avdiovizualne medije odboroma za kulturne zadeve v narodni skupščini in senatu predloži letno poročilo. Poročilo predloži tudi ministrstvu za kulturo in komunikacije.
(25)
Parlamentarna odbora in vrhovni svet za avdiovizualne medije lahko zaslišijo tretje osebe. Ti organi se namreč redno posvetujejo z zainteresiranimi stranmi, ki predstavijo svoja mnenja o vprašanjih, povezanih z javnimi avdiovizualnimi mediji.
II.4 Finančno nadomestilo za postopno omejevanje in ukinitev oglasnih sporočil
(26)
Da bi bil javni televizijski program svobodnejši in manj odvisen od tržnih omejitev, sta v točki VI člena 53 spremenjenega zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986 o svobodi komunikacij predvidena omejevanje in ukinitev oglasnih sporočil: „Programi, ki jih televizije iz točke I člena 44 oddajajo v okviru nacionalnih storitev med dvajseto in šesto uro, razen njihovih regionalnih in lokalnih programov, vsebujejo le oglasna sporočila za splošno poimenovano blago ali storitve. Ta določba se uporablja tudi za programe, ki jih te televizije oddajajo med šesto in dvajseto uro, po ukinitvi analognega oddajanja na prizemni herčni način televizijskih storitev iz te točke I na celotnem ozemlju metropolitanske Francije. Ta določba se ne uporablja za kampanje v splošnem interesu.“
(27)
Ukinitev analognega oddajanja televizijskih storitev na prizemni herčni način je predvidena najpozneje za 30. november 2011. Poleg izjeme za oglaševanje blaga in storitev brez blagovne znamke so predvidena odstopanja za predvajanje oglasnih sporočil v čezmorskih departmajih in skupnostih ali na Novi Kaledoniji, če ni zasebne televizijske ponudbe, ki se oddaja v nekodirani obliki na prizemni herčni način.
(28)
Kot določa člen 53 spremenjenega zakona št. 86-1067 o svobodi komunikacij, država zaradi omejitve in nato ukinitve oglasnih sporočil, ki sta posledica izvajanja zakona, skupini France Télévisions dodeli finančno nadomestilo v skladu s pogoji, določenimi v vsakem zakonu o javnih financah. V ta namen je francoska država v oddelku „Mediji“ splošnega državnega proračuna ustvarila nov program z naslovom „Contribution au financement de l’audiovisuel public“ (prispevek k financiranju javnih avdiovizualnih medijev). Francoski organi zgolj informativno ocenjujejo, da bo javna pomoč, ki bo dopolnila prihodke iz televizijske naročnine, znašala približno 460 milijonov EUR v letu 2010, 500 milijonov EUR v letu 2011 in 650 milijonov EUR v letu 2012.
(29)
Francoska republika izjavlja, da se bo javno financiranje v obliki proračunske pomoči vsako leto določilo glede na stroške izvajanja nalog javne službe, ki jih opravlja skupina France Télévisions, in prištelo k prihodkom iz televizijske naročnine, pri čemer se bodo odšteli ustvarjeni komercialni prihodki. V zvezi s tem so francoski organi predložili napoved stroškov in prihodkov javne službe, ki jo opravlja skupina France Télévisions, na podlagi poslovnega načrta za obdobje 2009-2012, ki je povzeta v nadaljevanju:
Preglednica 1
Napoved prihodkov in stroškov javne službe, ki jo opravlja skupina France Télévisions, za obdobje 2010-2012
(v milijonih EUR)
2010
2011
2012
Proračun
Predvideni proračun
Predvideni proračun
A/Javna sredstva
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
B/Drugi prihodki (oglaševanje, sponzoriranje itd.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
C/Bruto stroški javne službe
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
D/Neto stroški javne službe (C + B)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Razlika med neto stroški JS in javnimi sredstvi (D + A)
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
Vir: Pripombe Francije z dne 15. januarja 2010.
(30)
V zgornji preglednici je prikazana napoved primanjkljaja, ki ustreza nepokritim neto stroškom javne službe, ki jo opravlja skupina France Télévisions, za leti 2010 in 2011. Ta primanjkljaj bi moral biti delno odpravljen leta 2012 s predvidenim manjšim presežkom v višini [30-50] milijonov EUR oziroma [0-5] % neto stroškov javne službe. Napovedani presežek za leto 2012 bo, če bi se napoved uresničila, kar pomeni, da bi se morali prihodki in stroški gibati natančno po predvidevanjih, nižji od skupnega primanjkljaja, predvidenega za leti 2010 in 2011. Na podlagi veljavne pogodbe o ciljih in sredstvih se morajo presežki, ki niso namenjeni znižanju potreb po javnih sredstvih, prednostno nameniti za pokrivanje izdatkov za avdiovizualno ustvarjanje. Ker je to ustvarjanje običajno namenjeno ustvarjanju programa, se z morebitnim presežkom torej ne bi smele financirati komercialne dejavnosti.
(31)
Treba je opozoriti, da je zaradi novega okvira, ki je nastal z reformo in njenimi finančnimi posledicami, poslovni načrt 2009-2012, povzet v poglavju V dodatka k veljavni pogodbi o ciljih in sredstvih, nadomestil finančni del pogodbe, sklenjene aprila 2007. V poslovnem načrtu je predvideno znižanje skupnih bruto stroškov opravljanja javne službe za obdobje 2010-2012 z nižjimi operativnimi stroški v primerjavi s prvotno pogodbo, nižjimi stroški oddajanja in izkoriščanjem sinergij, ki so posledica enotnega podjetja, čeprav so z reformo nastali novi stroškovni elementi.
(32)
Na ravni prihodkov predvidena javna sredstva, kljub temu, da se povečujejo, računov za obdobje 2010-2012 ne izravnavajo popolnoma in so, kot je navedeno v preglednici 1, nižja od bruto stroškov javne službe, tako da je finančno ravnovesje v napovedih odvisno od komercialnih prihodkov, ustvarjenih vsako leto. Tako je v poslovnem načrtu zapisano, da je v interesu podjetja in države, da se ravnovesje vzpostavi prej, kot je predvideno, in pojasnjeno, da je potrebno natančno in redno spremljanje zaradi nepredvidenih pozitivnih ali negativnih gibanj.
II.5 Omejitev javnih sredstev
(33)
V členu 44 spremenjenega zakona št. 86-1067 o svobodi komunikacij je tudi navedeno, da „javna sredstva, dodeljena organizacijam v javnem avdiovizualnem sektorju kot nadomestilo za obveznosti javne službe, ki jo opravljajo, ne presegajo zneska stroškov izvajanja teh obveznosti“. Ta določba izhaja iz zavez Francoske republike, da bo izrecno uzakonila načelo prepovedi prekomernih nadomestil za obveznosti javne službe, ki jih je sprejela v okviru postopka, v katerem je Komisija 20. aprila 2005 izdala odločbo o združljivosti uporabe sredstev iz naročnine (8).
(34)
V skladu s to zavezo je v členu 2 odloka št. 2007-958 z dne 15. maja 2007 o finančnih odnosih med državo in organizacijami v javnem avdiovizualnem sektorju povzeto besedilo člena 53 zakona z dne 30. septembra 1986, pri čemer se upoštevajo „neposredni in posredni prihodki iz opravljanja nalog javne službe“, in pojasnjeno, da se stroški izvajanja obveznosti javne službe določijo na podlagi ločenih računov. Člen 3 odloka določa, da morajo skupina France Télévisions in njene odvisne družbe spoštovati tržne pogoje pri vseh svojih komercialnih dejavnostih in da zunanja organizacija pripravi letno poročilo o izvajanju te obveznosti, ki ga predloži pristojnemu ministru, narodni skupščini in senatu.
(35)
Komisija je prejela in proučila poročili o izvajanju členov 2 in 3 odloka za poslovni leti 2007 in 2008 (poročili, sestavljeni na podlagi člena 3 odloka, so za leto 2007 potrdili revizorji družb PriceWaterhouseCoopers in KPMG in za leto 2008 revizorji družbe Cabinet Rise) ter osnutek poročila na podlagi člena 2 za leto 2009.
II.6 Nova davka, predvidena v reformi javnih avdiovizualnih medijev
(36)
Z zakonom št. 2009-258 z dne 5. marca 2009 je bil spremenjen tudi davčni zakonik, saj sta bila uvedena nova davka na oglaševanje in elektronske komunikacije.
II.6.1 Davek na oglasna sporočila
(37)
V naslovu II prvega dela knjige I splošnega davčnega zakonika je odslej poglavje VIIf, ki uvaja davek, za katerega so zavezani vsi izdajatelji televizijskih storitev s sedežem v Franciji. Davek se plača od vsote zneskov brez davka na dodano vrednost, ki jih zadevnim zavezancem ali službam za trženje oglasnega prostora plačajo oglaševalci za predvajanje njihovih oglasnih sporočil, od katere se odštejejo zneski davka, plačanega na podlagi člena 302a KC splošnega davčnega zakonika, za katerega so zavezani izdajatelji ali distributerji, ki predvajajo avdiovizualna dela, upravičena do pomoči Centre National de la Cinématographie (nacionalni kinematografski center). Ti zneski so predmet štiriodstotnega pavšalnega znižanja. Davek se izračuna tako, da se uporabi triodstotna stopnja za tisti del letnega zneska plačil brez davka na dodano vrednost, ki presega 11 milijonov EUR za vsako televizijsko storitev.
(38)
Vendar je za televizijske storitve, ki se ne oddajajo analogno na prizemni herčni način, ta stopnja 1,5 % za leto 2009, 2 % za leto 2010 in 2,5 % za leto 2011. Prehodno je za vse zavezance do leta ukinitve analognega oddajanja televizijskih storitev na prizemni herčni način v metropolitanski Franciji ta davek omejen na 50 % povečanja davčne osnove, ugotovljenega v koledarskem letu, za katero je treba plačati davek, v primerjavi z letom 2008. Vsekakor znesek davka ne more biti nižji od 1,5 % davčne osnove. Vendar se izdajateljem televizijskih storitev, ki imajo več kot 90 % vseh vsakodnevnih gledalcev zunaj metropolitanske Francije, znesek, ki se uporabi za izračun davka, zniža za zneske, plačane za predvajanje oglasnih sporočil, namenjenih evropskemu ali svetovnemu trgu, pomnožene z deležem gledalcev zunaj metropolitanske Francije glede na vse gledalce na letni ravni.
II.6.2 Davek na elektronske komunikacije
(39)
V naslovu II prvega dela knjige I splošnega davčnega zakonika je odslej poglavje VIIg, ki uvaja davek, za katerega so zavezani vsi operaterji elektronskih komunikacij, ki opravljajo storitev v Franciji in so oddali predhodno izjavo pri Autorité de régulation des communications électroniques (regulativni organ za elektronske komunikacije). Davek se plača od vsote naročnin in drugih zneskov brez davka na dodano vrednost, ki jih plačajo uporabniki za elektronske komunikacijske storitve, ki jih zagotavljajo operaterji elektronskih komunikacij, od katere se odšteje znesek amortizacije, knjižene v zaključenem poslovnem letu, za leto, v katerem davek zapade v plačilo, če se nanaša na material in opremo, ki so ju operaterji kupili po začetku veljavnosti zakona za potrebe infrastrukture in elektronskih komunikacijskih omrežij na nacionalnem ozemlju in za katera je amortizacijska doba vsaj deset let. Davek se izračuna tako, da se uporabi 0,9-odstotna stopnja za tisti del davčne osnove, ki presega 5 milijonov EUR.
III. RAZLOGI ZA ZAČETEK POSTOPKA
(40)
Komisija je v sklepu o začetku formalnega postopka preiskave menila, da bi lahko bilo nadomestilo, predvideno od leta 2010 dalje, državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, katere združljivost z notranjim trgom na podlagi člena 106(2) PDEU je treba proučiti v skladu z načeli in pravili o uporabi, določenimi za storitve javne radiotelevizije.
(41)
Komisija je v zvezi z obstojem dejavnosti javne službe, katere naloge so jasno opredeljene v uradnem aktu in za katero obstajajo ustrezni mehanizmi nadzora, ne da bi izrazila dvom, ugotovila tako kot v odločbah iz decembra 2003, aprila 2005, julija 2008 in septembra 2009, da so naloge javne službe skupine France Télévisions jasno opredeljene v uradnih aktih, ki jih je izdala ali sprejela Francoska republika, v skladu s pravili, ki določajo neodvisen nadzor nad skupino France Télévisions.
(42)
Vendar je Komisija pri proučitvi sorazmernosti predvidenega finančnega nadomestila glede na neto stroške dejavnosti javne službe, pri čemer je upoštevala učinke pomoči, izrazila dvom o dveh vprašanjih:
-
po eni strani o tveganju za prekomerno nadomestilo neto stroškov javne službe za leto 2012 in verjetno za leti 2010 in 2011, čeprav za ta leta Komisija ni imela tako podrobnih informacij, kot so jih predložili francoski organi za leto 2009, in
-
po drugi strani o možnosti, da so prihodki iz davkov na oglaševanje in elektronske komunikacije vsebinsko povezani s pomočjo, ki se izplača skupini France Télévisions, in če bi bila taka povezava dokazana, o njihovih negativnih učinkih in združljivosti s Pogodbo, zlasti v okviru konkurenčne ocene reforme financiranja skupine France Télévisions, ki ni bila pripravljena.
(43)
Poleg tega je Komisija francoske organe opozorila na sporočilo, ki ga je sprejela 2. julija 2009, o uporabi pravil o državni pomoči za storitve javne radiotelevizije (9) (v nadaljnjem besedilu: sporočilo o radioteleviziji), ki se od objave dalje uporablja za priglašeno pomoč, in jih pozvala, naj to revidirano sporočilo upoštevajo v svojih pripombah.
IV. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI
(44)
Société des auteurs et compositeurs dramatiques (SACD) (društvo dramskih ustvarjalcev) v pripombah z dne 2. novembra 2009 Komisijo opozarja na pomen obveznosti, ki jo ima skupina France Télévisions, da podpira ustvarjanje avdiovizualne dediščine. Ta pomen se je konec leta 2008 utrdil z medpanožnim sporazumom, ki naj bi bil vključen v prihodnjo pogodbo o ciljih. Tako bo leta 2010 skupina France Télévisions ustvarjanju avdiovizualne dediščine morala nameniti 19 % prometa, vključenega v davčno osnovo za leto 2009, ta delež pa se bo v letu 2012 povečal na 20 %, to je na 420 milijonov EUR. Nasprotno je enakovredni delež TF1 omejen na 12,5 %, delež M6 in digitalnih zemeljskih televizij pa na 11 %. Tudi obveznosti do kinematografije bodo do leta 2012 naraščale v povprečju za več kot 1,2 % na leto. Vzporedno z ukinitvijo oglaševanja naj bi se povečali stroški programske sheme na področju lastne in ne uvožene produkcije, ki pričajo o zavezah za inovativno in kakovostno javno službo.
(45)
Fédération Française des Télécommunications et des Communications Électroniques (FFTCE) (francoska zveza za telekomunikacije in elektronske komunikacije) v pripombah z dne 30. oktobra 2009, ki se jim pridružuje družba Iliad, ki ni članica FFTCE, meni, da ukinitev komercialnega oglaševanja sama po sebi ne prispeva k nalogi javne službe, ki jo opravlja skupina France Télévisions. Ker oglaševanje ni sestavni del te naloge, bi bila kakršna koli pomoč, katere namen bi bil samo nadomestiti izpad prihodka ne glede na resničnost naloge, per se državna pomoč v nasprotju s členom 106(2) in členom 107 PDEU. To nadomestilo mora pokrivati stroške javne službe, ki morajo biti prikazani v ločenih računih. Vendar se zdi, da je znesek pomoči za prihodnja leta določen na podlagi ocene izgube komercialnih prihodkov, kar na izkrivljenem trgu resno izkrivlja konkurenco z zasebnimi radiotelevizijami. Čeprav skupni prihodki od oglaševanja skupine France Télévisions na izkrivljenem trgu gotovo ne bi dosegli 500 milijonov EUR, so se francoski organi zavezali izplačati 450 milijonov EUR v letu 2009 samo kot nadomestilo za ukinitev oglaševanja po dvajseti uri. V prihodnosti naj bi bili prihodki iz pomoči dosti višji od prihodkov iz oglaševanja, ki bi bili ustvarjeni, če reforme ne bi bilo.
(46)
FFTCE v zvezi z opravljanjem storitve splošnega gospodarskega pomena opozarja, da so obveznosti, ki jih ima skupina France Télévisions kot članica Evropske zveze za radiodifuzijo (EBU) na podlagi statuta te zveze, obstajale pred obveznostmi iz francoskega zakona in naj bi se uporabljale ne glede na slednje. Omejitve, ki jih nalaga zakon in so poleg tega nejasne, naj ne bi bile bistveno drugačne od omejitev, ki izhajajo iz statuta EBU in ki jih morata TF1 in Canal + kot članici spoštovati, tako da je treba pomoč v obliki nadomestila na podlagi zakona opredeliti kot državno pomoč.
(47)
FTTCE nazadnje meni, da je novi davek na promet operaterjev elektronskih komunikacij, uveden z reformo javnih avdiovizualnih medijev, namenjen financiranju skupine France Télévisions. Poleg vsebinske povezave, ki jo potrjujejo izjave organov, bodo nihanja v davčni osnovi in spremembe njegove stopnje povzročili, da se bo spreminjal znesek pomoči. Vendar je uvedba takega davka v nasprotju s členom 12 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (10), ker države članice operaterjem ne morejo naložiti drugih davkov na promet, razen tistih, ki so določeni v tem členu.
(48)
Association des chaînes privées (združenje zasebnih televizij) v pripombah z dne 2. novembra 2009 meni, da je slabo vodenje skupine France Télévisions, katerega številne primere je navedlo računsko sodišče, še poslabšalo inflacijski učinek, ugotovljen na trgu produkcije programov in odkupa pravic. Brez stroškovnega računovodstva neobvladovanje stroškov povzroči negotovost glede določitve stroškov nalog javne službe, ki jih je treba financirati, z resnim tveganjem za prekomerno nadomestilo. Ker več indicev kaže, da bo novi avdiovizualni davek dodeljen skupini France Télévisions, so ta sredstva dodeljena v državni proračun samo zato, da se izognejo nadzoru Komisije. To zavezuje konkurente skupine France Télévisions, da financirajo pomoč, kar ustvarja izkrivljanje, ki poslabšuje nezadostno razliko med različnimi programi prvotnih televizij.
(49)
Evropska zveza za radiodifuzijo (EBU) v pripombah z dne 2. novembra 2009 poudarja, da so vse večletne ocene stroškov in prihodkov javne radiotelevizije, ki jih je predložila Francija, nujno usmerjene v prihodnost. Te ocene morajo zagotoviti dolgoročen finančni pregled, ki ga operater potrebuje za neodvisno zagotavljanje kontinuitete storitve. Naknadni mehanizmi morajo zagotoviti popravek morebitnih odstopanj od napovedi. Odločba Komisije se mora nanašati na parametre za predhodni izračun in na te mehanizme, ne da bi dejanski znesek prihodnjega nadomestila omejila tako, da bi potrdila samo zneske ocenjenih stroškov in prihodkov, brez česar bi Komisija določala in nadzorovala letne zneske sistema pomoči, ne pa samega sistema. EBU tudi skrbi, da želi Komisija izvedeti, kakšen je ocenjeni znesek sinergij in večje učinkovitosti za prihodnja leta, ker ne nadzoruje učinkovitosti opravljanja storitve splošnega gospodarskega pomena na podlagi člena 106(2) PDEU.
(50)
Združenje komercialnih televizij (ACT) v pripombah z dne 2. novembra 2009 izjavlja, da podpira odločitev Francoske republike, da znatno zmanjša komercialno oglaševanje na svoji javni radioteleviziji. ACT opozarja, da pogoja, določena v sodni praksi Altmark (11), v tem primeru nista izpolnjena, tako da je predvideni proračunski prispevek državna pomoč. Vendar ACT ocenjuje, da če bi se sistem financiranja pomoči iz davka od prihodkov iz oglaševanja konkurentov štel za skladnega s pravom Unije, bi se koristi umika s trga zelo zmanjšale, ker bi tak sistem z nekaterih vidikov lahko uvedel več izkrivljanja kot tradicionalni sistemi z dvojnim, javnim in komercialnim, financiranjem.
(51)
ACT meni, da se obveznosti javne službe, ki jo opravlja France Télévisions, niso bistveno spremenile od leta 1994 in so ostale podobne obveznostim drugih zasebnih televizij. Poleg tega so ocene nadomestila za izgubo prihodkov iz oglaševanja do leta 2012 nejasne in ne upoštevajo ne zmanjšanja z njimi povezanih investicijskih stroškov, ne mogočega znižanja stroškov pripravljanja programov, manj podvrženega zahtevam oglaševalcev, ne pričakovanih koristi od sinergij. Mehanizem prilagajanja javnih in komercialnih prihodkov stroškom, predviden v pogodbi o ciljih in sredstvih, bi bilo treba preverjati zlasti glede ne gibanje komercialnih prihodkov, brez česar Komisija ne bi imela zanesljivih podatkov za ugotavljanje dejanskih stroškov opravljene storitve in obstoja morebitnega prekomernega nadomestila. To preverjanje naj bi se izvajalo, ne da bi podjetje imelo stroškovno računovodstvo, kot navaja računsko sodišče.
(52)
Nazadnje ACT meni, da se pomoč dejansko financira iz novih davkov, uvedenih z reformo, in da je z davkom na avdiovizualno oglaševanje v Franciji uveden model, po katerem javno storitev financirajo konkurenti, kar je bilo drugje opuščeno. Mehanizem pomoči pa ohranja sredstva skupine France Télévisions, čeprav naj bi bilo vse bolj očitno, da oglaševalci ne preusmerjajo celotnega povpraševanja h konkurenčnim televizijam. Poleg tega naj bi tak mehanizem okrepil omejitve za dostop do francoskega trga.
(53)
Skupina France Télévisions v pripombah z dne 2. novembra 2009 meni, da ji priglašeni mehanizem ne daje nobene gospodarske prednosti v primerjavi s konkurenti, kajti če je zaščitena pred izgubo komercialnih prihodkov, je to v zameno za omejitev, ki ji jo je naložila država in ki ne velja za nobenega zasebnega operaterja na trgu, to je za ukinitev oglaševanja. Ko bodo oglasna sporočila dejansko ukinjena, bo izginilo vsakršno izkrivljanje konkurence na tem trgu, njenega pritiska na konkurente za sponzoriranje pa glede na njeno omejeno prisotnost tudi ne bo. V zvezi s tako imenovanimi „premium“ avdiovizualnimi pravicami: medtem ko naj bi TF1 dosegla največjo gledanost v 96 primerih od 100 in v 18 primerih od 20 v letu 2008, naj skupina France Télévisions ne bi imela nobene ekskluzivne pogodbe s pomembnejšimi ameriškimi produkcijskimi hišami. Poleg tega mora vlagati v avdiovizualno ustvarjanje, katerega zahteve po kakovosti niso združljive s cilji gledanosti komercialnih televizij. Po njenem mnenju je njena prisotnost na področju prodaje programov le obrobna.
(54)
Poleg tega skupina France Télévisions meni, da priglašeni mehanizem izpolnjuje drugi pogoj iz sodne prakse Altmark, ker bo znesek, ki ji bo dodeljen, vsako leto predhodno, natančno in objektivno odvisen od stroškov njenih nalog in naknadno popravljen v primeru odstopanja od dejanskih stroškov. Izpolnjen naj bi bil tudi četrti pogoj iz te sodne prakse, saj bodo sinergije, ki v preteklosti niso mogle biti izkoriščene, izkoriščene s prenovo pravne oblike in statuta, ker ta četrti pogoj ne zahteva, da se mora storitev opravljati na najnižji možni ravni stroškov, ampak da stroški ustrezajo stroškom povprečnega, dobro vodenega podjetja.
(55)
Skupina France Télévisions v zvezi s pogoji združljivosti priglašenega mehanizma z notranjim trgom, ki bi moral trajati več let, meni, da neto stroškov javne storitve ne bo mogoče dovolj zanesljivo poznati, da bi Komisija lahko predhodno preverila, da ni prekomernega nadomestila. Medtem ko informativne ocene za leta od 2010 do 2012 niso nezdružljive z možnostjo, da se ustvarita razumen dobiček ali rezerva v višini do 10 % letnih izdatkov javne storitve, bodo zakoni in drugi predpisi, s katerimi se uvaja naknadni nadzor, vsekakor omogočili, da se zagotovi sorazmernost financiranja. Nasprotno, ker so spremembe v njenih programskih stroških odvisne od uredniških odločitev, skupina France Télévisions meni, da mora spoštovati le obveznosti javne službe, ki jih nalaga zakon, pri čemer Francoska republika svobodno določa njihovo vsebino. Poleg tega se te obveznosti kažejo tudi v zahtevi po gledanosti, ki zaradi ukinitve oglasnih sporočil ni nič manjša. Nasprotno, treba bo ustvariti večje število programov.
(56)
Métropole Télévisions (M6) v pripombah z dne 2. novembra 2009 meni, da je predvideni mehanizem financiranja državna pomoč v smislu člena 107 PDEU, zlasti ker nista izpolnjena drugi in četrti pogoj iz sodne prakse Altmark: nadomestila na podlagi ocenjene izgube komercialnih prihodkov, ki po naravi in tudi dejansko nihajo, ni mogoče šteti za nadomestilo na podlagi objektivnih in preglednih parametrov za izračun stroškov javne storitve. Poleg tega osnova za izračun niso stroški povprečnega, dobro vodenega podjetja v tem sektorju, ampak stroški skupine France Télévisions, za katero številne navedbe kažejo, da ni učinkovito vodena, kar povečuje stroške javne storitve, ki jih nosi skupnost.
(57)
M6 v zvezi z združljivostjo ukrepa z notranjim trgom meni, da je predvideni mehanizem financiranja nezakonit, ker povzroča strukturno prekomerno nadomestilo za stroške javne storitve. Direktiva Komisije 2006/111/ES z dne 16. novembra 2006 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji ter o finančni preglednosti znotraj določenih podjetij (12) določa, da mora Francija stroške in prihodke storitve splošnega pomena dodeliti na podlagi dosledno uporabljanih načel stroškovnega računovodstva. Kot je poudarilo računsko sodišče, skupina France Télévisions nima takih računovodskih orodij. Zato naj za izračun zneska nadomestila ne bi bilo mogoče uporabiti nobenega objektivnega elementa. Prekomerno nadomestilo naj bi bilo neizogibno, kajti pomoč se izračuna na podlagi komercialnih prihodkov, ki ne spadajo v opravljanje nalog javne službe in jih ni treba upoštevati v njenih stroških. Ker so napovedi izgubljenih prihodkov naključne in ker ni analize stroškov, je tudi prekomerno nadomestilo neizogibno.
(58)
Vključitev novih davkov v mehanizem financiranja še poslabša negativne učinke pomoči na trge nakupa avdiovizualnih pravic - kjer slabo vodenje skupine France Télévisions, ki jo varujejo državne pomoči, povečuje stroške konkurentov - in na oglaševalsko dejavnost, ki jo bo skupina France Télévisions preusmerila v sponzoriranje, ne da bi M6, ki ima drugačen profil gledalcev, prevzela prostor, ki se je sprostil z odhodom skupine France Télévisions. V teh okoliščinah bi lahko bilo upravičeno le naknadno financiranje. Zato naj bi bil mehanizem strukturno nezakonit, ker niso vzpostavljeni mehanizmi neodvisnega naknadnega nadzora, ki dejansko in na podlagi resničnih številk zagotavljajo, da ni prekomernega nadomestila, in katerih izvajanje je v Franciji po mnenju M6 neučinkovito.
(59)
Télévision Française 1 (TF1) v pripombah z dne 2. novembra 2009 reformo financiranja skupine France Télévisions umešča v kontekst strukturnih sprememb, ki zadevajo oglaševalski trg, kjer je internet v izrazitem vzponu. Televizija naj bi leta 2008 predstavljala le približno 11 % od 33 milijard EUR izdatkov oglaševalcev za komunikacije. Od januarja do septembra 2009 so se prihodki iz oglaševanja digitalnih prizemnih televizij povečali za 60 %, prihodki treh prvotnih zasebnih herčnih televizij pa so se zmanjšali za 8 %. Za leto 2008 so davki in dajatve, ki jih je plačala TF1, predstavljali 60 % njenega poslovnega izida. Vendar večletne pogodbe o pridobitvi pravic, inflacija cen in togost stroškov, med katerimi so programski stroški, v katerih prevladujejo zakonske obveznosti, da morata produkcija in predvajanje francoskih in evropskih del predstavljati 30 %, po mnenju TF1 zmanjšujejo njen manevrski prostor. Vzporedno naj bi to, da je zavezana za plačilo novega avdiovizualnega davka, še bolj izkrivilo konkurenco na trgu.
(60)
Morebitna preusmeritev povpraševanja oglaševalcev na TF1 je javno razglašeni predmet davka na avdiovizualno oglaševanje. Ne le, da pričakovanega prenosa 350 milijonov EUR prometa na tri herčne televizije v letu 2009 ni bilo, te televizije v primerjavi z napovedmi ugotavljajo celo upad za 450 milijonov EUR. Poleg tega naj bi obseg te preusmeritve na vsak način omejevali zakoni in drugi predpisi, s katerimi je preneseno pravo Unije in ki omejujejo čas, namenjen oglaševanju, na največ dvanajst minut na uro oddajanja, če ni preseženo dnevno povprečje šest minut na uro.
(61)
TF1 meni, da je ta davek državna pomoč zaradi dveh razlogov: ker ga skupini France Télévisions po 30. novembru 2011 (ko bo morala ukiniti oglasna sporočila, katerih plačila spadajo v davčno osnovo) dejansko ne bo več treba plačevati in ker bo skupina France Télévisions prejela sredstva, zbrana iz tega naslova, saj iz številnih vladnih in parlamentarnih izjav na razpravah o osnutku zakona izhaja, da je ta davek namenjen financiranju pomoči. Torej je pri presoji pomoči treba upoštevati sistem obdavčenja, s katerim se financira ta pomoč, neodvisno od njegove bistvene zakonitosti.
(62)
TF1 meni, da zanjo veljajo obveznosti, primerljive z obveznostmi skupine France Télévisions, katere programi niso dosti drugačni od njenih. Čeprav je TF1 naklonjena spremembi pogodbe o ciljih in sredstvih ter specifikacije po reformi javnih avdiovizualnih medijev, na podlagi mnenja računskega sodišča meni, da ponudba storitve javne radiotelevizije ni dovolj individualizirana. Poudarja, da so v starih specifikacijah kvantitativne obveznosti oddajanja predstavljale 10 % programske sheme.
(63)
Prav tako naj bi bila nezadostna obvladovanje stroškov in vodenje skupine France Télévisions, zaradi česar stroški javne storitve za skupnost niso najnižji in nastane tveganje za prekomerno nadomestilo. Zato bi Komisija s tega vidika morala preveriti rast dobička iz komercialnih dejavnosti, sinergije, ki bi morale nastati po letu 2009 zaradi ustanovitve enotnega podjetja France Télévisions, in manjši pritisk na stroške programske sheme, ki je posledica manjše odvisnosti od oglaševalcev.
V. PRIPOMBE FRANCOSKE REPUBLIKE
(64)
Francoska republika se v zvezi z uporabo člena 106(2) PDEU v pripombah, predloženih 7. oktobra 2009, in nato v pojasnilih med drugim sklicuje na dvome, ki jih je izrazila Komisija po eni strani v zvezi s sorazmernostjo javnega financiranja in tveganjem za prekomerno nadomestilo ter po drugi strani v zvezi z upoštevanjem novih davkov, uvedenih z reformo javnih avdiovizualnih medijev, pri oceni združljivosti priglašenega ukrepa z notranjim trgom.
V.1 Sorazmernost financiranja in naknadni nadzor tveganja za prekomerno nadomestilo
(65)
Francoska republika pojasnjuje, da priglašeni ukrep ni nadomestilo za izgubo prihodkov iz oglaševanja v skupini France Télévisions, čeprav je ta izguba upoštevana v predvidenih okvirnih zneskih, ampak financiranje, namenjeno pokrivanju stroškov opravljanja nalog javne službe. Potrebe po financiranju se bodo namreč morale razvijati glede na spremembe v programski shemi, nihanja komercialnih prihodkov ali sredstva razširjanja.
(66)
Francoska republika poudarja, da je treba neobstoj tveganja za prekomerno nadomestilo predhodno potrditi s preverjanjem obstoja zakonskih in regulativnih mehanizmov nadzora v skladu s sodno prakso in prakso Komisije, ne pa glede na predvidene okvirne zneske pomoči in stroškov v prihodnosti. Okvirni zneski so le informativni glede na poslovni načrt, ki so ga odobrili pristojni organi in skupina France Télévisions. Metoda za izračun pomoči ne temelji na ocenjenem znižanju prihodkov iz oglaševanja v skupini France Télévisions. Izračun bo temeljil na taki splošni formuli, da bo za vsako leto skupni znesek televizijske naročnine in dodeljenih proračunskih sredstev ob spoštovanju zavez Francoske republike in mehanizmov naknadnega nadzora, določenih z zakoni in drugimi predpisi, sorazmeren s stroški naloge javne službe, ki jo opravlja skupina France Télévisions, od katerega se odštejejo komercialni prihodki.
(67)
Poleg tega Francoska republika v zvezi z novimi inovativnimi avdiovizualnimi storitvami, omenjenimi v sporočilu o radioteleviziji, poudarja, da je določeno število takih storitev, že predvidenih v novi specifikaciji za skupino France Télévisions in dopolnjeni pogodbi o ciljih in sredstvih, bilo in bo predmet zgoraj opisanih predhodnih in rednih nadzorov in posvetovanj. Francija meni, da bo v prihodnosti zagon vsake pomembne nove storitve moral biti obravnavan v pogodbi o ciljih in sredstvih in predmet enakega nadzora.
(68)
Poleg tega se Francoska republika ob upoštevanju dejstva, da je sporočilo o radioteleviziji začelo veljati po začetku tega postopka, zavezuje, da bo izpopolnila mehanizem naknadnega finančnega nadzora, da bo ustrezal na novo pojasnjenim pravilom za mehanizme finančnega nadzora iz tega sporočila. Predvidena je sprememba člena 2 odloka št. 2007-958 z dne 15. maja 2007. Namen te spremembe je:
-
zagotoviti, da je poročilo o ločenih računih - zahteva, ki omogoča zagotovitev preverjanja, da ni prekomernega nadomestila - tako kot poročilo iz člena 3 predmet nadzora zunanje organizacije, katere izbiro odobri minister za komunikacije, ter da se predloži temu ministru, narodni skupščini in senatu in pripravi na stroške skupine France Télévisions,
-
izpopolniti funkcionalni mehanizem za zagotavljanje, da se morebitna prekomerna nadomestila in navzkrižno subvencioniranje, ki bi jih razkrili ločeni računi ter ne bi bila skladna s členom 53 zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986 o svobodi komunikacij in sporočilom Komisije o radioteleviziji, dejansko vrnejo.
(69)
Prav tako se francoski organi, da bi izpopolnili obveščanje Komisije v prvih letih reforme, uvedene z zakonom št. 2009-258 z dne 5. marca 2009, zavezujejo, da bodo Komisiji za leta od 2010 do 2013 posredovali:
-
poročila, pripravljena na podlagi členov 2 in 3 navedenega odloka, po spremembi, najpozneje v šestih mesecih po generalnih skupščinah, na katerem so bili računovodski izkazi odobreni, skupaj s podatki o spremembah oglaševalskih tržnih deležev od leta 2007 dalje,
-
javne podatke o spremljanju izvajanja nalog javne službe, ki jih opravlja skupina France Télévisions, to so poročilo o televizijah, ki ga vsako leto pripravi vrhovni svet za avdiovizualne medije (določeno v členu 18 zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986), in poročilo o zaslišanjih predsednika skupine France Télévisions pred parlamentarnimi odbori (odbori za kulturne zadeve in finance v narodni skupščini in senatu) v zvezi z letnim izvajanjem pogodbe o ciljih in sredstvih (kot je določeno v členu 53 navedenega zakona).
V.2 Upoštevanje novih davkov, uvedenih z reformo javnih avdiovizualnih medijev
(70)
Francoska republika trdi, da v priglasitvi ni upoštevala novih davkov na oglaševanje in elektronske komunikacije. Čeprav sta ta davka uvedena z istim zakonskim aktom kot reforma, ne spadata v priglašeni ukrep.
(71)
Francoska republika pojasnjuje, da javne izjave iz časa pred glasovanjem o zakonu, navedene v sklepu o začetku postopka, ki so jih določbe tega zakona kasneje zanikale, ne zadoščajo za ugotovitev, da so davka in financiranje pomoči neločljivo vsebinsko povezani po pravu Unije. Po francoskem pravu se ta davka pobirata za splošni državni proračun, prispevata k financiranju vseh javnih izdatkov in sta skladna z načeloma univerzalnosti in enotnosti proračuna, ki sta del ustavnosti javnih financ. V skladu s členom 36 sistemskega zakona z dne 1. avgusta 2001 o zakonu o javnih financah je delna ali popolna dodelitev sredstev, ustvarjenih v korist države, pravni osebi mogoča le na podlagi izrecne določbe zakona o javnih financah, ki v tem primeru ne obstaja.
(72)
Poleg tega Francoska republika poudarja, da osnutek, s katerim bi bila vzpostavljena vsebinska povezava med davkoma in financiranjem skupine France Télévisions, ne obstaja. Pojasnjuje, da bi francoski organi, če bi bilo treba predvideti spremembo strukture sistema, Komisiji poslali novo uradno obvestilo v skladu z določbami člena 108(3) PDEU.
VI. PRESOJA POMOČI
VI.1 Obstoj pomoči v smislu člena 107(1) PDEU
(73)
Člen 107(1) PDEU določa: „Razen če Pogodbi ne določata drugače, je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva s skupnim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami“. Ti pogoji za uporabo so proučeni v nadaljevanju.
VI.1.1 Državna sredstva
(74)
Proračunska sredstva, ki so predmet te priglasitve, bodo vsako leto določena z zakonom o javnih financah, s katerim se sprejme proračun francoske države. Zato gre za ukrepe, dodeljene iz državnih sredstev.
VI.1.2 Selektivna gospodarska prednost
(75)
Mehanizem proračunske pomoči, s katerim se bodo povečala javna sredstva za skupino France Télévisions, je selektiven, ker bo do njega upravičena samo skupina France Télévisions. Letna proračunska pomoč za delovanje, katere namen je podjetju zlasti omogočiti, da še naprej opravlja svoje dejavnosti, bo to podjetje zaščitila pred izgubo komercialnih prihodkov iz oglaševanja, s katerimi je do sedaj delno financiralo svoje izdatke in naložbe. Tako bo skupina France Télévisions lahko dosegla delež občinstva, kakršnega brez proračunskih sredstev ne bi mogla. Zato ima gospodarsko prednost, kakršne ne bi mogla dobiti drugače ali - če je smiselno, ker gre za pomoč - v drugačnih tržnih razmerah, v katerih delujejo zasebni konkurenti.
(76)
Poleg tega Komisija opozarja, da Francoska republika ni predložila pripomb, ki bi ovrgle presojo iz sklepa o začetku postopka, da predvidena dodeljena sredstva ne izpolnjujejo vseh pogojev iz sodne prakse Altmark in da zato dajejo gospodarsko prednost, ki je državna pomoč (13). Poleg tega opozarja, ne da bi to vplivalo na nadaljnje vodenje in poslovne izide skupine France Télévisions v prihodnjih letih, da poročilo francoskega računskega sodišča - objavljeno oktobra 2009, to je po sklepu o začetku postopka - trenutno potrjuje njeno trditev, da četrti pogoj ni izpolnjen.
(77)
Skratka, iz navedenega izhaja, da bodo proračunske pomoči iz finančnih sredstev francoske države, dodeljene samo skupini France Télévisions, temu podjetju dale selektivno prednost.
VI.1.3 Izkrivljanje konkurence in vpliv na trgovino med državami članicami
(78)
Skupina France Télévisions deluje na področju komercialne produkcije in razširjanja programov, med drugim v svojem programu predvaja plačljive oglase za oglaševalce ali sponzorirane programe, preprodaja svoje programske pravice ali jih kupuje. Te komercialne dejavnosti opravlja v konkurenci z drugimi televizijami, kot so TF1, M6 in Canal +, zlasti v Franciji, kjer je skupina France Télévisions, kot poudarjajo francoski organi, prva radiotelevizijska skupina. Leta 2010 naj bi skupina France Télévisions imela približno 10-odstoten delež, tako da bi še vedno bila tretji največji ponudnik na francoskem trgu.
(79)
Do ukinitve komercialnega oglaševanja konec leta 2011 bo skupina France Télévisions, čeprav z omejitvami časovnih intervalov, dejavna na francoskem trgu komercialnega televizijskega oglaševanja v konkurenci z drugimi radiotelevizijami. Skupina France Télévisions bo lahko celo po letu 2011 oglaševalcem ponujala svoje storitve za oglaševanje splošno poimenovanega blaga ali za sponzoriranje oddaj v konkurenci z drugimi aktivnimi radiotelevizijami v Franciji. Tudi če bodo konkurenti skupine France Télévisions po reformi v celoti izkoristili skoraj popoln umik skupine France Télévisions z oglaševalskega trga, bo skupina France Télévisions ostala prisotna na njem. Pri nespremenjenih obsegih in tržnih deležih konkurentov v primerjavi z letom 2007 bi skupina France Télévisions na podlagi ocen prihodkov iz oglaševanja in sponzoriranja, ki so jih predložili francoski organi, še imela 3,3-odstotni tržni delež v letu 2012, TF1 in M6 pa 50-odstotnega oziroma 20-odstotnega.
(80)
Skupina France Télévisions bo lahko dosegla delež občinstva, kakršnega brez zadevnih proračunskih sredstev ne bi mogla pričakovati, kar lahko vpliva na gledanost drugih radiotelevizij in torej na njihove komercialne dejavnosti, tako da bi bili konkurenčni pogoji izkrivljeni. Vsekakor bo skupina France Télévisions ostala dejavna na trgih nakupa in prodaje avdiovizualnih pravic, kjer bo zaradi omenjene podpore ohranila svojo pogajalsko moč. Ohranjanje naložb v programske vsebine, ki jih omogočajo proračunska sredstva, torej vpliva na kupno in prodajno moč skupine France Télévisions na teh trgih.
(81)
Iz navedenega izhaja, da proračunska sredstva, dodeljena samo skupini France Télévisions iz finančnih sredstev francoske države, izkrivljajo ali bi vsaj lahko izkrivljala konkurenco, ki obstaja na področju komercialne uporabe radiotelevizije v Franciji in v določeni meri v drugih državah članicah, kjer skupina France Télévisions predvaja svoje programe.
(82)
Trgi prodaje in nakupa avdiovizualnih programov in programskih pravic, na katerih je dejavna skupina France Télévisions, imajo mednarodno razsežnost, čeprav je nakup običajno ozemeljsko omejen na eno državo članico. Poleg tega je programe skupine France Télévisions, katerih razširjanje se lahko ohrani zaradi državne podpore, mogoče gledati v drugih državah članicah, na primer v Belgiji in Luksemburgu. Nazadnje, skupina France Télévisions programe razširja tudi preko interneta, ki je dostopen tudi zunaj Francije.
(83)
V teh okoliščinah predvidene proračunske pomoči lahko izkrivljajo konkurenčne pogoje in vplivajo na trgovino med državami članicami.
VI.1.4 Sklepna ugotovitev o obstoju državne pomoči
(84)
Ob upoštevanju navedenega so proračunske pomoči, ki jih Francoska republika namerava izplačati skupini France Télévisions, državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, katere združljivost z notranjim trgom je treba proučiti.
VI.2 Združljivost z vidika člena 106(2) PDEU
(85)
Člen 106(2) PDEU določa, da „podjetja, pooblaščena za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, oziroma podjetja, ki imajo značaj dohodkovnega monopola, ravnajo po pravilih iz Pogodb, zlasti po pravilih o konkurenci, kolikor uporaba takšnih pravil pravno ali dejansko ne ovira izvajanja posebnih nalog, ki so jim dodeljene. Razvoj trgovine ne sme biti prizadet v takšnem obsegu, ki bi bil v nasprotju z interesi Unije.“
(86)
Komisija v sporočilu o radioteleviziji navaja načela, ki jih spoštuje pri uporabi člena 107 in člena 106(2) PDEU za državno financiranje javnih radiotelevizij. V zvezi s tem se presoja Komisije nanaša na dva vidika:
-
obstoj jasne in natančne opredelitve naloge javne službe v uradnem aktu - skupaj z opravljanjem pomembnih novih storitev -, za katero obstajajo mehanizmi učinkovitega nadzora, ki ga izvaja subjekt, neodvisen od radiotelevizije,
-
sorazmernost in preglednost javnega financiranja nadomestil, potrebnih za to nalogo, ne da bi presegla znesek neto stroškov, ki nastanejo z opravljanjem javne storitve; to financiranje je prav tako predmet učinkovitih nadzorov.
VI.2.1 Natančna in jasna opredelitev naloge javne službe v uradnem aktu, za katero obstajajo učinkoviti nadzori
(87)
Kot je bilo pojasnjeno zgoraj, Komisija v sklepu o začetku postopka zaradi razlogov, navedenih v tej odločitvi, ni izrazila dvoma ne o ustreznosti opredelitve naloge javne službe, ki je skupini France Télévisions dodeljena z uradnimi akti, in pooblastila za njeno opravljanje ne o ustreznosti zunanjih nadzorov nad tem, kako skupina France Télévisions izvaja obveznosti, ki so ji naložene, kot so opisane zgoraj. Zato je Komisija menila, da so upoštevne določbe spremenjenega zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986 (člen 43-11 ter členi 44, 48 in 53) in odlokov ali uradnih aktov o njegovem izvajanju, zlasti v zvezi s specifikacijo (odlok št. 2009-796 z dne 23. junija 2009) in pogodbo o ciljih in sredstvih, skladne s pravili za uporabo člena 106(2) PDEU v zvezi z oceno pomoči storitvam javne radiotelevizije iz sporočila o radioteleviziji.
(88)
Ta ugotovitev je podobna ugotovitvam Komisije v zvezi s to temo na podlagi takrat veljavnega sporočila v odločbah Komisije iz let 2003 in 2005 za France 2 in France 3 ter iz let 2008 in 2009 za skupino France Télévisions.
(89)
Zato je treba dodatno proučiti sicer splošne pripombe nekaterih zainteresiranih strani o domnevno podobnem programu javnih televizij in njihovih konkurentov, čemur dejansko nasprotujejo pripombe drugih strani, in ki ne morejo spremeniti te presoje.
(90)
Spremenjeni zakon št. 86-1067 o svobodi komunikacij široko, kvalitativno, vendar natančno opredeljuje obveznosti javne službe skupine France Télévisions. Ta mora doseči širšo javnost in zagotavljati raznoliko ponudbo v skladu s ciljem, da ob spoštovanju pluralizma odgovarja na demokratične, socialne, državljanske in kulturne potrebe družbe. Čeprav morajo nekateri konkurenti zaradi članstva v EBU spoštovati njen statut, kot poudarja FFTCE, to ni ovira za obstoj posebnih obveznosti javne službe, opredeljenih v uradnih aktih Francoske republike, ki v nasprotju z obveznostmi, ki izhajajo iz članstva v EBU, veljajo samo za skupino France Télévisions.
(91)
Poleg tega so obveznosti skupine France Télévisions, kakršne ne veljajo za konkurenčne radiotelevizije, po potrebi opredeljene še v specifikaciji in pogodbi o ciljih in sredstvih, skupaj z natančnimi kvantitativnimi kazalniki za programsko shemo. Skupini France Télévisions so javna sredstva dodeljena, da bi dosegla cilje in izpolnila obveznosti javne službe splošnega pomena, opredeljene z zakoni in drugimi predpisi, medtem ko so konkurenčnim radiotelevizijam zasebna sredstva dodeljena z izključno profitnim ciljem. Prav tako obstoj predpisanih ali prostovoljnih omejitev, ki jih operaterji upoštevajo pri dejavnosti razširjanja programov, ne pomeni, da je ponudba javnih in zasebnih televizij dejansko nediferencirana. Poleg tega se nad uresničevanjem teh obveznosti javne službe, ki izhajajo iz zakona, v nasprotju z obveznostmi, ki izhajajo iz članstva v EBU, izvaja reden zunanji, zlasti parlamentarni nadzor.
(92)
Poleg tega SACD poudarja, da ima skupina France Télévisions največje obveznosti na področju izvirnega francoskega avdiovizualnega in kinematografskega ustvarjanja v primerjavi s konkurenti, katerih obveznosti so precej manjše. Seveda pripombe SACD niso podprte in ponazorjene z razlogi, zakaj naj bi bila nefrancoska dela, ki so lahko uvožena iz drugih držav članic, slabše kakovosti kot dela, ki jih bo financirala skupina France Télévisions. Res je, da zavezujoča obveznost izvirnega ustvarjanja, ki je absolutno in glede na konkurente večja, prispeva k socialnim in kulturnim potrebam francoske družbe in je z njimi neposredno povezana, saj mora program skupine France Télévisions zaradi obveznosti javne službe splošnega pomena zadostiti tem potrebam.
(93)
Ob upoštevanju podatkov, ki jih je predložila Francoska republika, je treba to pozitivno presojo opredelitve in nadzora naloge javne službe, ki jo opravlja skupina France Télévisions, razširiti na mehanizme, ki se uporabljajo za zagon pomembnih novih storitev v smislu sporočila o radioteleviziji, ki je začelo veljati po sklepu o začetku tega postopka. Te storitve, s katerimi se radiotelevizijska programska ponudba širi na novih nosilcih ali v novih formatih, so vključene v specifikacije in pogodbe o ciljih in sredstvih s skupino France Télévisions, v katerih so navedene in natančneje opredeljene zakonsko določene naloge javne službe splošnega gospodarskega pomena. Ti dokumenti so, kot je navedeno zgoraj, sprejeti z odlokom, tako da za predvidene in morebitne druge nove storitve veljajo isti posebni postopki predhodnega posvetovanja in naknadnega nadzora letnega izvajanja kot za te naloge.
(94)
Zato je očitno, da so opredelitev naloge javne službe, ki je prenesena na skupino France Télévisions, in povezani mehanizmi nadzora skladni s pravili in načeli iz sporočila o radioteleviziji, ki izhajajo iz sodne prakse sodišč Unije.
VI.2.2 Sorazmernost in preglednost javnega financiranja
(95)
Mehanizem financiranja, ki ga je priglasila Francoska republika in katerega del je letna pomoč kot nadomestilo za omejitev in nato ukinitev oglasnih sporočil, je lahko trajen in lahko obstaja po datumu ukinitve oglasnih sporočil, predvidenem v zakonu, ki je novembra 2011.
(96)
Letno javno financiranje bo vključevalo dodelitev dela sredstev iz televizijske naročnine (contribution à l’audiovisuel public, prej redevance) in letno pomoč, določeno z zakonom št. 2009-258 z dne 5. marca 2009. Veljavni pomoči, ki jo je Komisija potrdila v odločbi z dne 20. aprila 2005 in ki je predvideni mehanizem ne spreminja, bo torej dodana proračunska pomoč, katere natančni znesek bo vsako leto za tekoče leto določen v zakonu o javnih financah. Francoska republika v pripombah pojasnjuje, da bo znesek letne pomoči pred vsakim poslovnim letom predhodno določen na podlagi predvidenih neto stroškov javne storitve.
(97)
Prav to izhaja iz okvirnih ocen, ki so jih francoski organi predložili v odgovoru na dvome, ki jih je Komisija izrazila v sklepu o začetku postopka. Komisija ugotavlja, da francoski organi trdijo, da so napovedi iz poslovnega načrta okvirne, in se strinja, da je za podjetje, ki opravlja nalogo javne službe in mora zanjo predvideti večletne izdatke, koristno imeti finančni okvir, določen v poslovnem načrtu, ki je vključen v dodatek k pogodbi o ciljih in sredstvih. Skupna okvirna javna sredstva, ki so v njem navedena, kljub temu ostajajo povezana z zneski bruto stroškov opravljanja te storitve, predvidenimi za obdobje 2010-2012, čeprav so nižja od teh stroškov.
(98)
Ob upoštevanju sorazmerne predvidljivosti bruto stroškov, ki nihajo manj kot komercialni prihodki, na podlagi katerih se določijo neto stroški, okvirne številke iz poslovnega načrta a priori potrjujejo trditev Francoske republike, da je merilo neto stroškov javne storitve odločilno za določitev letnega zneska pomoči v prihodnosti. Tako bo obveznost državnega finančnega nadomestila, uvedena z zakonom št. 2009-258 z dne 5. marca 2009, operativni dogodek za priglašeno proračunsko pomoč brez pogojevanja njenega zneska glede na morebitno oceno, kakšni bi bili prihodki iz oglaševanja, izgubljeni zaradi ukinitve oglasnih sporočil.
(99)
Zdi se, da je tak pristop objektivno upravičen. Zaradi trajne narave pomoči bi namreč določitev zneska pomoči glede na to, kakšni bi bili prihodki iz oglaševanja, če oglasna sporočila ne bi bila ukinjena z zakonom, na primer tako da se znesek pomoči določi glede na prihodke pred napovedjo in uvedbo reforme, morebiti prilagojene v skladu z razvojem trga televizijskega oglaševanja, postala vse bolj samovoljna. Če bi se tako znesek pomoči izračunaval glede na domnevne prihodke, bi znižanje bruto stroškov javne storitve, ki bi bilo večje od predvidenega in bi bilo na primer posledica sinergij, ki bi jih prinesla ustanovitev enotnega podjetja France Télévisions, lahko povzročilo tveganje za prekomerno nadomestilo iz javnih sredstev.
(100)
Način izračunavanja letne pomoči glede na strošek naloge javne službe, od katerega se odštejejo ustvarjeni neto komercialni prihodki, je poleg tega skladen z zavezo Francoske republike, odslej zapisano v členu 44 spremenjenega zakona št. 86-1067 o svobodi komunikacij in členu 2 odloka o finančnih odnosih med francosko državo in organizacijami v javnem avdiovizualnem sektorju, da javna sredstva, dodeljena skupini France Télévisions, ne bodo presegla neto stroškov obveznosti javne službe, ki jo ta opravlja. Kot opozarjajo francoski organi, se ta zaveza in omenjeni določbi polno uporabljajo za priglašeno proračunsko pomoč in mehanizem letnega javnega financiranja, katerega del bo ta pomoč.
(101)
Zato je način izračunavanja letne pomoči glede na neto stroške naloge javne službe - in od katerega se torej odštejejo ustvarjeni neto komercialni prihodki - sorazmeren v smislu sporočila Komisije o radioteleviziji.
(102)
V zvezi s tem nasprotne pripombe nekaterih zainteresiranih tretjih strani ne morejo ovreči te ugotovitve:
-
pripomb FFTCE, da nadomestilo za izpad prihodkov iz oglaševanja, ki niso del naloge javne službe, ne spada v financiranje te naloge, ni mogoče upoštevati, kot tudi ne pripomb M6 v zvezi z nihanji in torej nenatančnostjo ocen izgube komercialnih prihodkov; letni znesek pomoči bo moral biti predhodno določen glede na neto stroške javne storitve skupine France Télévisions, pri čemer so bile ocene zneskov, ki jih je predložila Francoska republika za leta 2010, 2011 in 2012, povsem okvirne,
-
pripombe M6, da bo domnevni neobstoj orodij za stroškovno računovodstvo v skupini France Télévisions, ki ga je ugotovilo francosko računsko sodišče, povzročil strukturno prekomerno nadomestilo, ker bo pomoč temeljila na neobjektivnih stroškovnih elementih, ter pripombe TF1 glede prekomernega nadomestila za neobvladovane in slabo vodene stroške niso utemeljene; prvič, računsko sodišče je oktobra 2009 ugotovilo, da ni orodij za upravljanje usmerjanja, ki bi na ravni skupine France Télévisions povezalo orodja za stroškovno računovodstvo odvisnih družb, ne pa da ni popolnoma nobenega orodja za stroškovno računovodstvo; vsaka družba v skupini France Télévisions ima stroškovno računovodstvo,
-
drugič, presoja združljivosti nadomestila z notranjim trgom se v nasprotju s presojo obstoja gospodarske prednosti skupine France Télévisions ne nanaša na stroške, ki bi jih povprečno, dobro vodeno podjetje v tem sektorju lahko imelo pri opravljanju storitve splošnega pomena, ampak na stroške, ki jih bo skupina France Télévisions dejansko imela, kar torej vključuje predvideno znižanje v prihodnosti; kot je navedeno zgoraj, bo skupni znesek javnih sredstev, ki ga bo treba izplačati skupini France Télévisions, a priori nižji od stroškov, ki bodo nastali pri opravljanju javne storitve, in bo določen tako, da po odbitku neto komercialnih prihodkov ne bo prekomernih nadomestil.
(103)
Te pripombe, ki v zvezi s predhodno določitvijo zneska letnih pomoči niso utemeljene, pa ne upoštevajo obstoja mehanizmov naknadnega nadzora. Kot bo namreč podrobno prikazano spodaj, bodo predhodni letni določitvi zneska pomoči v zakonu o javnih financah za proračunsko leto sledili mehanizmi za naknadni nadzor in, če bo potrebno, za vračilo.
(104)
V sporočilu o radioteleviziji je določeno, da morajo države članice zagotoviti ustrezne mehanizme, da ne bi prihajalo do plačevanja prekomernih nadomestil, tako da izvajajo redne nadzore porabe javnih sredstev. Učinkovitost nadzora, kot je pojasnjena v sporočilu, mora izhajati iz rednega izvajanja in tega, da ga izvaja neodvisni subjekt, v povezavi z mehanizmi za vračilo morebitnih prekomernih nadomestil ali pravilno dodelitev morebitnih rezerv, ki ne presegajo 10 % letnih stroškov javne storitve, v naslednjem letu na eni strani in morebitnega navzkrižnega subvencioniranja na drugi strani.
(105)
V členu 44 zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986 je navedeno, da „javna sredstva, dodeljena organizacijam v javnem avdiovizualnem sektorju kot nadomestilo za obveznosti javne službe, ki jo opravljajo, ne presegajo zneska stroškov izvajanja teh obveznosti.“ Ta določba izhaja iz zavez Francoske republike, da bo izrecno uzakonila načelo prepovedi prekomernih nadomestil za obveznosti javne službe, v okviru postopka, v katerem je Komisija 20. aprila 2005 izdala odločbo o združljivosti uporabe sredstev iz naročnine (14).
(106)
V členu 2 odloka št. 2007-958 z dne 15. maja 2007 o finančnih odnosih med državo in organizacijami v javnem avdiovizualnem sektorju je vključeno besedilo člena 53 zakona z dne 30. septembra 1986, pri čemer se upoštevajo „neposredni in posredni prihodki iz opravljanja obveznosti javne službe“, in pojasnjeno, da se stroški izvajanja naloge javne službe določijo na podlagi ločenih računov. Člen 3 odloka določa, da morajo skupina France Télévisions in njene odvisne družbe spoštovati običajne tržne pogoje pri vseh svojih komercialnih dejavnostih in da zunanja organizacija pripravi letno poročilo o izvajanju te obveznosti, ki ga predloži pristojnemu ministru, narodni skupščini in senatu. Na to določbo so se nanašale tudi zaveze Francoske republike, povzete v odločbi Komisije z dne 20. aprila 2005, navedeni v uvodni izjavi 7.
(107)
Splošno sodišče Unije je odločilo, da določbe, s katerimi je uzakonjena prepoved prekomernega nadomestila, ter nadzor in preverjanje pogojev, pod katerimi skupina France Télévisions opravlja komercialne dejavnosti, popolnoma odgovarjajo na pomisleke, ki jih je Komisija izrazila v postopku, v katerem je bila sprejeta odločba z dne 20. aprila 2005 (15). Poleg tega je Splošno sodišče potrdilo, da so naknadni nadzori spoštovanja teh zavez ustrezni (16).
(108)
Komisija je prejela in proučila poročili o izvajanju členov 2 in 3 odloka za poslovni leti 2007 in 2008 (poročili, pripravljeni na podlagi člena 3 odloka, so za leto 2007 potrdili revizorji družb PriceWaterhouseCoopers in KPMG in za leto 2008 revizorji družbe Cabinet Rise) ter osnutek poročila iz člena 2 za leto 2009. Iz razpoložljivih poročil je razvidno, da javna sredstva, dodeljena skupini France Télévisions, niso presegla neto stroškov izvajanja obveznosti javne službe, ki jo opravlja, in da je skupina France Télévisions spoštovala običajne tržne pogoje pri vseh svojih komercialnih dejavnostih. To torej izključuje morebitno navzkrižno subvencioniranje med komercialnimi dejavnostmi in dejavnostmi javne službe. Priprava zadevnih poročil poleg tega kaže, da je z obstoječimi računovodskimi orodji možno voditi evidence stroškov in virov javne službe za različne televizije skupine France Télévisions v nasprotju s tem, kar trdi zlasti M6.
(109)
Pravila o naknadnem nadzoru javnih sredstev, določena z odlokom št. 2007-958, se bodo uporabljala za priglašeno proračunsko pomoč. Skupna javna sredstva, dodeljena skupini France Télévisions, od vzpostavitve nadzora niso zadoščala za pokritje neto stroškov izvajanja obveznosti javne službe, tako da se vprašanje morebitne dodelitve prekomernega nadomestila ni postavilo. Zdi se, da je v srednjeročnih napovedih stroškov in prihodkov, povzetih v poslovnem načrtu in navedenih v preglednici 1 zgoraj, za leto 2012 predviden majhen presežek, ki bi praviloma, če bi se uresničil in ne bi bil potreben za pokritje primanjkljajev, predvidenih za leti 2010 in 2011, moral biti prednostno dodeljen za stroške avdiovizualnega ustvarjanja.
(110)
Vsekakor se Francoska republika, da bi obstoječi mehanizem uskladila z novimi pojasnili, uvedenimi leta 2009 s sporočilom o radioteleviziji, zavezuje, da bo spremenila člen 2 odloka št. 2007-958 z dne 15. maja 2007, tako da bo:
-
zagotovila, da je letno poročilo o ločenih računih tako kot poročilo iz člena 3 predmet nadzora zunanje organizacije, katere izbiro odobri minister za komunikacije, ter da se poročilo predloži temu ministru, narodni skupščini in senatu in pripravi na stroške skupine France Télévisions,
-
izpopolnila funkcionalni mehanizem za zagotavljanje, da se morebitna prekomerna nadomestila in navzkrižno subvencioniranje, ki bi jih razkrili ločeni računi in ne bi bila skladna s členom 53 zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986 o svobodi komunikacij in sporočilom o radioteleviziji, dejansko vrnejo.
(111)
V teh okoliščinah je očitno, da bo Francoska republika vzpostavila ustrezne mehanizme za izvajanje rednih in učinkovitih nadzorov porabe javnih sredstev, da bi preprečila prekomerna nadomestila ali navzkrižno subvencioniranje, kot je določeno v sporočilu o radioteleviziji.
(112)
Ob upoštevanju navedenega je očitno, da bodo morebitne omejitve konkurence zaradi prisotnosti skupine France Télévisions na komercialnih trgih, kjer bo dejavna še po dokončanju reforme, navsezadnje omejene. Verjetno bo ta prisotnost zelo omejena, reforma pa bo predvidoma vsaj delno učinkovala tako, da se bo povpraševanje po oglaševanju na televiziji preneslo na konkurente skupine France Télévisions.
(113)
Kot je navedeno v pismu, ki ga je objavilo sedem zasebnih radiev oziroma televizij, bi dokončanje reforme z ukinitvijo oglasnih sporočil na France Télévisions „zasebnim medijem dalo zagon, ki ga potrebujejo“, medtem ko bi ohranitev oglasnih sporočil „imela škodljive posledice za vse francoske medije in bi bistveno spremenila gospodarske možnosti akterjev…“ (17).
(114)
Z drugimi besedami, delni umik skupine France Télévisions in osredotočenje na ravni strukture prihodkov - komercialnih prihodkov ali javnih nadomestil - na razširjanje programov, ki ustrezajo njeni nalogi splošnega pomena, in to brez neposrednega finančnega prispevka za gledalstvo, zmanjšujeta morebitne omejitve konkurence na konkurenčnih trgih, na katerih deluje skupina France Télévisions. S tem umikom se odpira prostor, ki bi ga lahko prevzeli novi udeleženci ali akterji, ki so trenutno manj prisotni na oglaševalskem trgu, in dolgoročno razgibali konkurenco.
(115)
Iz tega izhaja, da bo glede na predložene podatke in zaveze, ki jih je sprejela Francoska republika, cilj javnega financiranja skupini France Télévisions omogočiti, da krije neto stroške, nastale zaradi izvajanja njenih obveznosti, financiranje pa bo moralo biti omejeno na te stroške in bo predmet naknadnih nadzorov, ki izpolnjujejo merila iz veljavnega sporočila o radioteleviziji. Ker bo skupina France Télévisions poleg tega manj prisotna na konkurenčnih trgih, predvidena pomoč ne bo mogla tako vplivati na razvoj trgovine, da bi to bilo v nasprotju z interesom Unije, s čimer so izpolnjeni pogoji uporabe člena 106(2) PDEU.
(116)
Poleg tega se Francoska republika zavezuje, da bo Komisiji predložila letna poročila do leta 2013, ko bo končana reforma javnih avdiovizualnih medijev, kar bo omogočilo spremljanje vidikov izvajanja reforme, ki so najpomembnejši z vidika pravila o državnih pomočeh, to so letna nadomestila in mehanizmi naknadnega nadzora, pogoji, pod katerimi skupina France Télévisions opravlja komercialne dejavnosti, razvoj njenega položaja na trgu in letno izvajanje pogodbe o ciljih in sredstvih.
(117)
Ta zaveza lahko ob upoštevanju obsežnosti reforme, inovacij, ki jih uvaja v financiranje storitve, ki jo opravlja skupina France Télévisions, njenih posledic za gibanje stroškov in prihodkov skupine France Télévisions ter negotovega gospodarskega okolja na trgih, ki vpliva na komercialne prihodke skupine France Télévisions in njenih konkurentov, Komisiji omogoči, da preverja in pozorno spremlja izvajanje reforme ter zavez, ki jih je Francoska republika sprejela v tem postopku.
(118)
Komisija je v sklepu o začetku postopka izrazila pomisleke glede morebitnega obstoja vsebinske povezave med prihodki iz novih davkov na oglaševanje in elektronske komunikacije in letno pomočjo, ki se od leta 2010 izplačuje skupini France Télévisions. Taka povezava, če bi jo bilo mogoče dokazati, bi povzročila, da bi bilo treba ta davka šteti za sestavni del pomoči in da zanju velja proučitev združljivosti te pomoči z notranjim trgom. Čeprav je zlasti ob upoštevanju datuma začetka veljavnosti in izvajanja zakona št. 2009-258 z dne 5. marca 2009 o javnih avdiovizualnih medijih mogoče izključiti obstoj take povezave za leto 2009, bi glede na izjave najvišjih francoskih organov ostal dvom glede prihodnosti.
(119)
Iz sodne prakse Sodišča, ki je bila potrjena s sodbo z dne 22. decembra 2008 v postopku za predhodno odločanje v zadevi Régie Networks (C-333/07, točka 99), izhaja da „za to, da bi bila dajatev lahko sestavni del ukrepa pomoči, mora na podlagi upoštevne nacionalne zakonodaje med takso in pomočjo obstajati stvarna zveza v takem smislu, da so prihodki od dajatve nujno namenjeni financiranju pomoči in nanjo neposredno vplivajo ter posledično neposredno vplivajo na presojo združljivosti s skupnim trgom“ (18). Pogoja uporabe, ki ju je določilo Sodišče, to sta upoštevna nacionalna zakonodaja in neposreden vpliv na znesek pomoči, sta proučena v nadaljevanju.
(120)
Po francoskem pravu je v skladu s členom 36 sistemskega zakona z dne 1. avgusta 2001 o zakonu o javnih financah dodelitev francoskih državnih sredstev drugi pravni osebi mogoča le na podlagi določbe zakona o javnih financah. Zakon o javnih financah bi torej moral izrecno določati, da bo prihodek od davkov na oglaševanje in elektronske komunikacije, ki sta bila uvedena z zakonom št. 2009-258 z dne 5. marca 2009, delno ali v celoti dodeljen za financiranje skupine France Télévisions. Do sedaj taka določba ni bila sprejeta. Francoska republika se zavezuje, da bo v prihodnosti v skladu z določbami člena 108(3) PDEU Komisiji poslala novo uradno obvestilo o kakršni koli načrtovani spremembi strukture pomoči. V teh okoliščinah ni mogoče dokazati zavezujoče vsebinske povezave med priglašeno pomočjo in novima davkoma na podlagi nacionalnega prava v smislu sodne prakse Sodišča.
(121)
Še več, očitno je, da bo prevladujoče merilo za določitev letnega zneska proračunske pomoči, ki bo dopolnil predvideni znesek sredstev, dodeljenih iz televizijske naročnine, merilo zneska neto stroškov obveznosti javne službe, ki jih nosi skupina France Télévisions, in ne merilo prihodkov iz novih davkov. Predvideni stroški javne storitve so in bodo ocenjeni v pogodbi o ciljih in sredstvih na podlagi člena 53 spremenjenega zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986 o svobodi komunikacij, letna pomoč, predvidena v osnutku zakona o javnih financah, bo usklajena s predvidenimi neto stroški, treba pa bo ugotoviti skladnost napovedi in poslovnih izidov, in če je smiselno, to naknadno popraviti v okviru poročila, predvidenega za izvajanje člena 2 odloka št. 2007-958 z dne 15. maja 2007 o finančnih odnosih med državo in organizacijami v javnem avdiovizualnem sektorju. Ker stroški nastanejo neodvisno od sredstev, zbranih z davkoma, prihodek iz davkov ne more neposredno vplivati na znesek pomoči. Poleg tega je očitno, da so davčne stopnje v zakonu, ki ga je izglasoval parlament, nižje od davčnih stopenj, ki jih je sprva predvidela francoska vlada, ne da bi se to kazalo kot istočasno in sorazmerno znižanje pomoči, ki se izplačuje skupini France Télévisions.
(122)
Ob upoštevanju navedenega davka na oglaševanje in elektronske komunikacije, uvedena z zakonom št. 2009-258 z dne 5. marca 2009, nista sestavni del pomoči in zato ne smeta biti vključena v presojo združljivosti te pomoči z notranjim trgom v nasprotju s trditvami nekaterih zainteresiranih tretjih strani, to je ACT, FFTCE, združenja zasebnih televizij, M6 in TF1.
(123)
Ta ugotovitev ne posega v združljivost teh davkov in njunih posebnih določb kot ločenih ukrepov s pravom Unije, zlasti - kar zadeva davek na elektronske komunikacije - v zvezi z vprašanji, ki so bila proučena v okviru postopka za ugotavljanje kršitev št. N 2009/5061, ob upoštevanju Direktive 2002/20/ES ali Direktive Evropskega parlamenta in sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (19).
(124)
Poleg tega je Komisija seznanjena z izjavo Francije o izključitvi teh davkov s področja priglasitve, ki je predmet tega sklepa.
VII. UGOTOVITEV
(125)
Ob upoštevanju navedenega Komisija ugotavlja, da se letna proračunska pomoč skupini France Télévisions, ki se izvaja v skladu z zgornjimi navedbami, lahko razglasi za združljivo z notranjim trgom na podlagi člena 106(2) PDEU v skladu z načeli in pravili, določenimi za storitve javne radiotelevizije -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Državna pomoč, ki jo Francoska republika namerava izvajati za skupino France Télévisions v obliki letne proračunske pomoči na podlagi točke VI člena 53 spremenjenega zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986 o svobodi komunikacij, je združljiva z notranjim trgom v skladu s členom 106(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
Izvajanje te pomoči se zato odobri.
Člen 2
Ta sklep je naslovljen na Francosko republiko.
V Bruslju, 20. julija 2010