SMĚRNICE KOMISE 2012/4/EU
ze dne 22. února 2012,
kterou se mění směrnice 2008/43/ES, kterou se podle směrnice Rady 93/15/EHS zřizuje systém pro identifikaci a sledovatelnost výbušnin pro civilní použití
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 93/15/EHS ze dne 5. dubna 1993 o harmonizaci předpisů týkajících se uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití (1), a zejména na druhou větu čl. 14 druhého pododstavce uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 93/15/EHS se vztahuje i na stopiny, včetně zápalnic, a na kalíškové zápalky, tyto výrobky se však spíše používají k pyrotechnickým účelům, nikoli jako výbušniny. Důsledky jejich případného zneužití by pravděpodobně byly stejné jako v případě pyrotechnických výrobků, které představují nízké nebezpečí, a uvedené důsledky jsou tak mnohem méně závažné v porovnání s ostatními typy výbušnin. Z důvodu přiměřenosti by stopiny, včetně zápalnic, a kalíškové zápalky měly být vyňaty ze systému identifikace a sledovatelnosti výbušnin pro civilní použití.
(2)
Vývoj počítačových systémů potřebných pro zavedení systému identifikace a sledovatelnosti výbušnin trvá déle, než se původně předpokládalo. Aby mělo odvětví výbušnin více času na to dokončit vývoj elektronických systémů nutných k provádění směrnice Komise 2008/43/ES (2), plně je otestovat a validovat, a zvýšit tak jejich bezpečnost, je třeba odložit začátek uplatňování směrnice 2008/43/ES. Za tímto účelem by povinnost výrobců a dovozců označovat výbušniny měla být odložena o jeden rok na 5. dubna 2013. Zavedení požadovaných elektronických sledovacích systémů všemi aktéry dodavatelského řetězce bude vyžadovat více času. Kromě toho zásoby výbušnin, které mají delší dobu skladování a které byly vyrobeny dříve a nebyly označeny v souladu se směrnicí 2008/43/ES, budou ještě v dodavatelském řetězci a není praktické, aby společnosti musely vést odlišné typy evidence. Požadavky týkající se shromažďování údajů a vedení evidence by proto měly být odloženy o tři roky na 5. dubna 2015.
(3)
Některé výrobky jsou příliš malé na to, aby bylo možné na ně připevnit kód místa výroby a elektronicky čitelné informace. U některých jiných výrobků není připevnění jednoznačné identifikace technicky možné kvůli jejich tvaru nebo provedení. V takových případech by měla být požadovaná identifikace připevněna na každou nejmenší balicí jednotku. Je možné, že díky technickému pokroku bude možné uvádět kód výrobního místa a elektronicky čitelné informace i na těchto výrobcích. Komise by proto do konce roku 2020 měla provést přezkum s cílem posoudit, zda je možné požadované informace uvádět přímo na těchto výrobcích.
(4)
Směrnice 2008/43/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(5)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 13 odst. 1 směrnice 93/15/ES,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 2008/43/ES se mění takto:
1)
V článku 2 se doplňují nová písmena d), e) a f), která zní:
„d)
stopiny, což jsou nedetonující iniciační prostředky v podobě šňůry;
e)
zápalnice, což jsou výrobky, které sestávají z duše z jemnozrnného černého prachu omotané ohebným textilním vláknem, mající jeden nebo více vnějších ochranných obalů; po iniciaci hoří předem stanovenou stálou rychlostí bez jakéhokoliv vnějšího výbušného účinku;
f)
kalíškové zápalky, což jsou výrobky, které sestávají z kovového nebo plastového kalíšku obsahujícího malé množství třaskaviny a/nebo třaskavé slože, jež je snadno iniciována nárazem; slouží jako iniciační prostředek v malorážových nábojích a v nárazových zápalkách hnacích náplní.“
2)
Článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
Zážehové rozbušky
V případě zážehových rozbušek musí jednoznačná identifikace sestávat z nálepky, přímého tisku nebo otisku razítka přímo na plášť rozbušky. Každé balení obsahující rozbušky musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit každou rozbušku pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující rozbušky.“
3)
Články 9 a 10 se nahrazují tímto:
„Článek 9
Počinové a primární nálože
V případě počinových a primárních náloží jiných než těch, které jsou uvedeny v článku 2, musí jednoznačnou identifikaci tvořit nálepka nebo přímý tisk na počinové nebo primární náloží. Každé balení obsahující takové počinové nebo primární nálože musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit každou takovou počinovou nebo primární nálož pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující takové počinové nebo primární nálože.
Článek 10
Bleskovice
V případě bleskovic musí jednoznačná identifikace sestávat z nálepky nebo přímého tisku na cívce. Jednoznačná identifikace bude vyznačena na každých pěti metrech buď na vnějším obalu bleskovice, nebo na vnitřní plastové vrstvě bezprostředně pod vnějším vláknem bleskovice. Každé balení obsahující bleskovice musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit bleskovici pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující bleskovice.“
4)
Čl. 15 odst. 1. druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Budou tyto předpisy používat ode dne 5. dubna 2013. Předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 3 odst. 6 a články 13 a 14 však budou používat ode dne 5. dubna 2015.“
5)
Vkládá se nový článek 15a, který zní:
„Článek 15a
Do 31. prosince 2020 provede Komise přezkum za účelem posouzení, zda je díky technickému pokroku možné zrušit výjimky stanovené v bodě 3 přílohy.“
6)
V odstavci 3 přílohy se doplňují nové pododstavce, které zní:
„V případě předmětů, které jsou moc malé na to, aby k nim byly připojeny informace uvedené v odst. 1 písm. b) bodech i) a ii) a v odstavci 2, nebo u kterých není připevnění jednoznačné identifikace možné kvůli jejich tvaru nebo provedení, se jednoznačná identifikace připevní na každou nejmenší balicí jednotku.
Každá nejmenší balicí jednotka se zapečetí.
Každá zážehová rozbuška nebo primární nálož, na které se vztahuje výjimka stanovená ve druhém pododstavci, se označí informacemi podle odst. 1 písm. b) bodů i) a ii), a to trvalým způsobem a tak, aby tyto informace byly jasně čitelné. Počet zážehových rozbušek nebo primárních náloží se tiskem vyznačí na každé nejmenší balicí jednotce.
Každá zážehová rozbuška nebo primární nálož, na které se vztahuje výjimka stanovená ve druhém pododstavci, se označí jednoznačnou identifikací na cívce a v relevantních případech také na každé nejmenší balicí jednotce.“
Článek 2
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 4. dubna 2012. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Budou tyto předpisy používat ode dne 5. dubna 2013.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 22. února 2012.
DIREKTIVA KOMISIJE 2012/4/EU
z dne 22. februarja 2012
o spremembi Direktive 2008/43/ES o vzpostavitvi sistema za identifikacijo in sledljivost eksplozivov za civilno uporabo v skladu z Direktivo Sveta 93/15/EGS
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive Sveta 93/15/EGS z dne 5. aprila 1993 o usklajevanju določb v zvezi z dajanjem eksplozivov za civilno uporabo v promet in njihovim nadzorom (1) ter zlasti drugega stavka drugega odstavka člena 14 Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Za vžigalne vrvice, vključno s počasi gorečimi vžigalnimi vrvicami in perkusijskimi kapicami, se uporabljajo določbe Direktive 93/15/EGS, vendar se bolj kot v eksplozivne namene uporabljajo v pirotehniki. Morebitni učinki njihove zlorabe so verjetno podobni učinkom zlorabe pirotehničnih izdelkov, za katere je značilna nizka raven tveganja, zato so v primerjavi z učinki drugih vrst eksplozivov navedeni učinki precej blažji. Zaradi sorazmernosti je treba vžigalne vrvice, vključno s počasi gorečimi vžigalnimi vrvicami in perkusijskimi kapicami, izvzeti iz sistema za identifikacijo in sledljivost eksplozivov za civilno uporabo.
(2)
Za razvoj računalniških sistemov za izvajanje sistema za identifikacijo in sledljivost eksplozivov je bilo potrebnega več časa, kot je bilo prvotno pričakovano. Potreben je odlog uporabe Direktive Komisije 2008/43/ES (2), da se industriji eksplozivov zagotovi dodaten čas za dokončen razvoj, preskušanje, validacijo in posledično povečanje varnosti elektronskih sistemov, potrebnih za izvajanje Direktive 2008/43/ES. V ta namen je treba obveznost proizvajalcev in uvoznikov o označevanju eksplozivov odložiti za eno leto, do 5. aprila 2013. Potreben je dodaten čas, da bodo predpisane sisteme elektronskega sledenja lahko začeli uporabljati vsi akterji v dobavni verigi. Poleg tega bodo v dobavni verigi še naprej zaloge eksploziv z dolgim rokom uporabnosti, ki so bila proizvedena že prej in jih ni bilo treba označiti v skladu z Direktivo 2008/43/ES, ni pa smiselno predpisati, da podjetja vodijo različne vrste evidence. Zato je treba obveznost zbiranja podatkov in vodenja evidence odložiti za tri leta, do 5. aprila 2015.
(3)
Nekateri izdelki so premajhni, da bi bilo nanje mogoče namestiti oznako kraja izdelave in elektronsko berljive informacije. Namestitev identifikacijske oznake pri nekaterih drugih izdelkih tehnično ni mogoča zaradi njihove oblike ali zasnove. V navedenih primerih je treba zahtevano identifikacijsko oznako namestiti na vsako najmanjšo enoto embalaže. Prihodnji tehnični napredek bo morda omogočil namestitev kode kraja izdelave in elektronsko berljivih informacij na navedene izdelke. Zato mora Komisija do konca leta 2020 izvesti pregled in oceniti, ali je mogoče zahtevane informacije namestiti na same izdelke.
(4)
Direktivo 2008/43/ES je zato treba ustrezno spremeniti.
(5)
Ukrepi, predvideni v tej direktivi, so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega s členom 13(1) Direktive 93/15/ES -
SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:
Člen 1
Direktiva 2008/43/ES se spremeni:
1.
V členu 2 se dodajo naslednje točke (d), (e) in (f):
„(d)
vžigalne vrvice, pri katerih gre za neeksplozivne vžigalne naprave;
(e)
počasi goreče vžigalne vrvice, sestavljene iz jedra iz drobnozrnatega smodnika, ki ga obdaja prožna tkanina z enim ali več zunanjimi zaščitnimi ovoji, in ki pri vžigu gorijo pri vnaprej določeni hitrosti brez zunanjega eksplozivnega učinka;
(f)
perkusijske kapice, ki so sestavljene iz kovinske ali plastične kapice z majhno količino primarne eksplozivne mešanice, ki se vžge pri udarcu, ter se uporabljajo kot vžigalni elementi v nabojih za lahko strelno orožje ali v perkusijskih netilkah za pogonske polnitve.“
2.
Člen 7 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 7
Vžigalne kapice
Identifikacijska oznaka za vžigalne kapice je sestavljena iz samolepilne etikete ali neposrednega natisa ali žiga na ohišju detonatorja. Pripadajoča etiketa se namesti na vsako kaseto detonatorjev.
Poleg tega lahko podjetja uporabijo pasivno inertno elektronsko tablico, pritrjeno na vsak detonator, in pripadajočo tablico za vsako kaseto detonatorjev.“
3.
Člena 9 in 10 se nadomestita z naslednjim:
„Člen 9
Netilke in ojačevalci eksplozije
Identifikacijska oznaka za netilke, razen tistih iz člena 2, in ojačevalce eksplozije je sestavljena iz samolepilne etikete ali neposrednega natisa na taki netilki ali ojačevalcu eksplozije. Pripadajoča etiketa se namesti na vsako kaseto takih netilk in ojačevalcev eksplozije.
Poleg tega lahko podjetja uporabijo pasivno inertno elektronsko tablico, pritrjeno na vsako tako netilko in ojačevalec eksplozije, ter pripadajočo tablico za vsako kaseto takih netilk in ojačevalcev eksplozije.
Člen 10
Detonacijske vrvice
Identifikacijska oznaka za detonacijske vrvice je sestavljena iz samolepilne etikete ali neposrednega natisa na vžigalni tuljavi. Identifikacijska oznaka se namesti na vsakih pet metrov na zunanjem ovoju vrvice ali na ekstrudiranem plastičnem notranjem sloju tik pod zunanjim vlaknom vrvice. Pripadajoča etiketa se namesti na vsako kaseto detonacijske vrvice.
Poleg tega lahko podjetja uporabijo pasivno inertno elektronsko tablico, vstavljeno v detonacijsko vrvico, in pripadajočo tablico za vsako kaseto detonacijske vrvice.“
4.
Drugi pododstavek člena 15(1) se nadomesti z:
„Navedene predpise uporabljajo od 5. aprila 2013. Določbe, potrebne za skladnost s členom 3(6) ter členoma 13 in 14, pa uporabljajo od 5. aprila 2015.“
5.
Vstavi se naslednji člen 15a:
„Člen 15a
Komisija do 31. decembra 2020 opravi pregled, da se oceni, ali tehnični napredek omogoča preklic izjem iz točke 3 Priloge.“
6.
V točki 3 Priloge se dodajo naslednji odstavki:
„Pri izdelkih, ki so premajhni za namestitev informacij iz točk 1(b)(i), 1(b)(ii) in 2, ter izdelkih, pri katerih namestitev identifikacijske oznake tehnično ni mogoča zaradi njihove oblike ali zasnove, se identifikacijska oznaka namesti na vsako najmanjšo enoto embalaže.
Vsaka najmanjša enota embalaže mora biti zapečatena.
Vse vžigalne kapice ali ojačevalci eksplozije, za katere se uporablja izjema iz drugega odstavka, se trajno in lahko berljivo označijo z informacijami iz točk 1(b)(i) in 1(b)(ii). Na najmanjši enoti embalaže se navede število vsebovanih vžigalnih kapic in ojačevalcev eksplozije.
Vse detonacijske vrvice, za katere se uporablja izjema iz drugega odstavka, se označijo z identifikacijsko oznako na motku ali tuljavi ter, kadar je ustrezno, na najmanjši enoti embalaže.“
Člen 2
1. Države članice najpozneje do 4. aprila 2012 sprejmejo in objavijo zakone ter druge predpise in določbe, potrebne za uskladitev s to direktivo. Komisiji nemudoma sporočijo besedilo navedenih predpisov ter korelacijsko tabelo med navedenimi predpisi in to direktivo.
Navedene predpise uporabljajo od 5. aprila 2013.
Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Države članice določijo način sklicevanja.
2. Države članice sporočijo Komisiji besedila glavnih določb nacionalne zakonodaje, ki jih sprejmejo na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 3
Ta direktiva začne veljati [dvajseti] dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 4
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Bruslju, 22. februarja 2012