NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 817/2010
ze dne 16. září 2010,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o požadavky na poskytování vývozních náhrad v souvislosti s řádným zacházením se živým skotem během přepravy
(přepracování)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na článek 170 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 639/2003 ze dne 9. dubna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1254/1999, pokud jde požadavky na poskytování vývozních náhrad v souvislosti s řádným zacházením se živým skotem během přepravy (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Vzhledem k novým změnám by uvedená směrnice měla být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracována.
(2)
Podle článku 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 poskytování a výplata vývozní náhrady pro živý skot podléhají dodržení právních předpisů Unie týkajících dobrých životních podmínek zvířat, a zejména dodržení nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností (4).
(3)
Za účelem zaručení dodržování norem týkajících se dobrých životních podmínek zvířat by měl být zaveden systém monitorování, který by zahrnoval povinné kontroly v místě výjezdu z celního území Společenství a rovněž po opuštění celního území Společenství, jestliže se mění dopravní prostředky a rovněž v místě první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
(4)
Pro usnadnění náležitých kontrol při výjezdu z celního území Společenství by měla být stanovena místa výjezdu.
(5)
Posouzení tělesného a zdravotního stavu zvířat vyžaduje zvláštní kvalifikaci a zkušenost. Kontroly by měl proto vykonávat veterinární lékař. Navíc by měla být vyjasněna oblast působnosti a vypracován vzor zprávy, aby byly tyto kontroly přesné a harmonizované.
(6)
Pro účely tohoto nařízení by měly být kontroly, jež se mají provádět ve třetích zemích, povinné a měly by je provádět orgány členských států nebo mezinárodní kontrolní a dozorčí společnosti (dále jen „kontrolní společnosti“), které jsou schváleny a kontrolovány členskými státy v souladu s nařízením Komise (ES) č. 612/2009 ze dne 7. července 2009, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (5). Aby kontrolní společnosti mohly provádět kontroly pro účely tohoto nařízení, měly by zejména splňovat požadavky na schvalování a kontrolu, jak jsou stanoveny v příloze VIII nařízení (ES) č. 612/2009.
(7)
Článek 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 a toto nařízení stanoví, že soulad s právními předpisy Unie týkajícími se dobrých životních podmínek zvířat je podmínkou pro výplatu vývozních náhrad. Proto by mělo být jasně stanoveno, aniž jsou dotčeny případy vyšší moci uznané judikaturou Soudního dvora Evropské unie, že porušení těchto ustanovení týkajících se dobrých životních podmínek zvířat nezpůsobí snížení, nýbrž ztrátu vývozní náhrady, která souvisí s počtem zvířat, u kterých nebyly dodrženy požadavky na dobré životní podmínky. Z těchto ustanovení, jakož i z pravidel týkajících se dobrých životních podmínek zvířat, která jsou uvedena v článcích 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich uvedených přílohách, stejnou měrou vyplývá, že nezávisle na tělesném stavu zvířat se náhrada nevyplácí pro zvířata, u kterých nebyla dodržena pravidla týkající se dobrých životních podmínek.
(8)
Je-li zřejmé, že nařízení (ES) č. 1/2005 není dodržováno u velkého počtu zvířat, měly by se kromě toho, že se nevyplatí vývozní náhrady, použít i náležité sankce. Pokud navíc takové nedodržení vyplývá z naprostého zanedbávání požadavků na dobré životní podmínky zvířat, mělo by se rozhodnout o úplné ztrátě vývozní náhrady.
(9)
Vzhledem k rozdílům mezi různými jazykovými verzemi je nutné jasně stanovit, že náhrada má být odmítnuta pro všechna zvířata uvedená ve vývozním prohlášení, pokud počet zvířat, pro něž se žádná náhrada nevyplatí, představuje více než 5 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně tři zvířata nebo deset nebo více zvířat, avšak nejméně 2 % z počtu potvrzeného v přijatém vývozním prohlášení. Ustanovení čl. 6 odst. 2 písm. b) by tudíž mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Členské státy by měly Komisi poskytnout údaje nezbytné pro sledování provádění tohoto nařízení a pro vypracování příslušných zpráv.
(11)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Podle článku 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 se vývozní náhrada pro živý skot kódu KN 0102 (dále jen „zvířata“) vyplatí pouze tehdy, jsou-li během přepravy zvířat do prvního místa vykládky ve třetí zemi konečného určení dodrženy články 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich zmíněné přílohy a toto nařízení.
Pro účely tohoto nařízení se při silniční přepravě „prvním místem vykládky ve třetí zemi konečného určení“ rozumí místo, kde je ze silničního vozidla definitivně vyloženo první zvíře, a tedy nikoliv místo, kde je cesta přerušena za účelem odpočinku, krmení nebo napájení zvířat.
Článek 2
Kontroly uvnitř celního území Společenství
1. Zvířata mohou opustit celní území Společenství pouze přes tato místa výjezdu:
a)
stanoviště hraniční kontroly schválené rozhodnutím Komise pro veterinární kontroly živých kopytníků pocházejících ze třetích zemí,
nebo
b)
místo výjezdu určené členským státem.
2. U zvířat, pro něž bylo přijato vývozní prohlášení, úřední veterinární lékař v místě výjezdu v souladu se směrnicí Rady 96/93/ES (6) ověří, zda:
a)
byly požadavky stanovené v nařízení (ES) č. 1/2005 dodrženy od místa odeslání, jak je stanoveno v čl. 2 písm. r) uvedeného nařízení, až do místa výjezdu
a
b)
podmínky přepravy pro zbývající část cesty odpovídají nařízení (ES) č. 1/2005 a zda byla přijata nezbytná opatření k zajištění jeho dodržení až do první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
Po provedení kontrol vyplní úřední veterinární lékař v souladu se vzorem uvedeným v příloze I tohoto nařízení zprávu, v níž potvrdí, zda jsou výsledky kontrol provedených v souladu s prvním pododstavcem uspokojivé či nikoliv.
Odpovědný veterinární orgán v místě výjezdu uchová uvedenou zprávu po dobu nejméně tří let. Kopie zprávy se zašle platební agentuře.
3. Je-li úřední veterinární lékař v místě výjezdu přesvědčen, že jsou požadavky odstavce 2 splněny, potvrdí toto zjištění jednou z poznámek uvedených v příloze II a na doklad, který potvrzuje, že zboží opustilo celní území Společenství, připojí razítko a podpis buď v kolonce J kontrolního výtisku T5, nebo na nejvhodnějším místě na vnitrostátním dokladu.
4. Úřední veterinární lékař v místě výjezdu potvrdí na dokladu uvedeném v odstavci 3 celkový počet zvířat, pro něž bylo vývozní prohlášení přijato, přičemž odečte zvířata, která během přepravy porodila nebo zmetala, která uhynula nebo u nichž nebyly požadavky nařízení (ES) č. 1/2005 dodrženy.
5. Členské státy mohou od vývozce vyžadovat, aby úředního veterinárního lékaře v místě výjezdu předem upozornil na příjezd zásilky do místa výjezdu.
6. Odchylně od odstavce 1, pokud se pro přepravu po železnici nebo ve velkých kontejnerech použije zjednodušený tranzitní režim Společenství uvedený v článku 11 nařízení (ES) č. 612/2009, úřední veterinární lékař provede kontroly u úřadu, v němž jsou zvířata do takového režimu zařazována.
Osvědčení a poznámky uvedené v odstavcích 3 a 4 tohoto článku se připojí na doklady používané pro účely vyplácení náhrady nebo, v případě popsaném v čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 612/2009, na kontrolní výtisk T5.
Článek 3
Kontroly ve třetích zemích
1. Vývozce zajistí, že jsou zvířata po opuštění celního území Společenství podrobena kontrole:
a)
všude, kde se mění dopravní prostředky, vyjma případů, kdy tato změna nebyla plánována a je důsledkem výjimečných a nepředvídaných okolností;
b)
v místě první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
2. Prováděním kontrol stanovených v odstavci 1 je pověřena mezinárodní kontrolní a dozorčí společnost schválená a kontrolovaná za tímto účelem členským státem v souladu s články 18 až 23 nařízení (ES) č. 612/2009 nebo úřední agentura členského státu.
Kontroly stanovené v odstavci 1 provádí veterinární lékař s diplomem, osvědčením nebo jiným dokladem o dosažené kvalifikaci veterinárního lékaře podle článku 21 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES (7). Členské státy, které schválily mezinárodní kontrolní a dozorčí společnosti uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce, by však měly ověřit, že uvedené společnosti kontrolují, zda veterinární lékař s kvalifikací, na niž se nevztahuje uvedená směrnice, má znalosti vyžadované podle nařízení (ES) č. 1/2005. Uvedené kontroly jsou prováděny odpovídajícím, objektivním a nestranným způsobem prostřednictvím vhodných postupů.
Pro každou kontrolu provedenou podle odstavce 1 vyplní veterinární lékař, který kontrolu provedl, zprávu v souladu se vzory uvedenými v přílohách III a IV tohoto nařízení.
Článek 4
Postup pro výplatu vývozních náhrad
1. Vývozce poskytne příslušným orgánům členského státu, v němž je vývozní prohlášení přijato, nejpozději při podání vývozního prohlášení veškeré nezbytné údaje týkající se cesty.
Současně nebo ihned, jakmile se o tom dozví, informuje vývozce příslušný orgán o všech případných změnách dopravních prostředků.
2. Žádosti o platbu vývozních náhrad vypracované v souladu s článkem 46 nařízení (ES) č. 612/2009 by měly být ve lhůtě stanovené v uvedeném článku doplněny:
a)
řádně vyplněným dokladem uvedeným v čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení
a
b)
zprávami stanovenými v čl. 3 odst. 2 třetím pododstavci tohoto nařízení.
3. Nemohou-li být kontroly uvedené v čl. 3 odst. 1 provedeny v důsledku okolností, které nelze přičíst vývozci, příslušný orgán může na základě odůvodněné žádosti vývozce přijmout jiné doklady, které k jeho spokojenosti potvrzují, že nařízení (ES) č. 1/2005 bylo dodrženo.
Článek 5
Nevyplacení vývozní náhrady
1. Celková částka vývozní náhrady na zvíře vypočtená podle druhého pododstavce se nevyplatí pro:
a)
zvířata, která během přepravy uhynula, vyjma za okolností stanovených v odstavci 2;
b)
zvířata, která během přepravy porodila nebo zmetala před první vykládkou ve třetí zemi konečného určení;
c)
zvířata, v jejichž případě se příslušný orgán na základě dokladů uvedených v čl. 4 odst. 2 a/nebo všech dalších dostupných údajů o dodržování tohoto nařízení domnívá, že články 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich uvedené přílohy nebyly dodrženy.
Hmotnost zvířete, pro které se náhrada nevyplatí, se stanoví paušálně tak, že se celková hmotnost v kilogramech uvedená ve vývozním prohlášení vydělí celkovým počtem zvířat, který je uveden v tomtéž prohlášení.
2. Uhynou-li zvířata během přepravy v důsledku vyšší moci poté, co opustila celní území Společenství:
a)
v případě nerozlišené náhrady se vyplatí celá částka náhrada,
b)
v případě rozlišené náhrady se vyplatí část náhrady vypočítané v souladu s čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 612/2009.
Článek 6
Sankce
1. Náhrada se dále sníží o částku, jež se rovná částce náhrady, která nebyla vyplacena v souladu čl. 5 odst. 1, pokud počet zvířat, pro něž se vývozní náhrada nevyplatí, představuje:
a)
více než 1 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně dvě zvířata,
nebo
b)
více než pět zvířat.
2. Náhrada se odmítne pro všechna zvířata uvedená ve vývozním prohlášení, pokud počet zvířat, pro něž se žádná náhrada podle čl. 5 odst. 1 nevyplatí, představuje:
a)
více než 5 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně tři zvířata,
nebo
b)
deset zvířat nebo více, avšak nejméně 2 % z počtu potvrzeného v přijatém vývozním prohlášení.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 se nezohlední zvířata, jež během přepravy uhynula, a zvířata, jež porodila nebo zmetala před první vykládkou ve třetí zemi konečného určení, u nichž vývozce ke spokojenosti příslušného orgánu prokáže, že úhyn nebo porod nebo zmetání nelze přičítat nedodržení nařízení (ES) č. 1/2005.
4. Sankce uvedená v článku 48 nařízení (ES) č. 612/2009 se nevztahuje na částku nevyplacenou a na částku snížení uvedenou v článku 5 tohoto nařízení a v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
Článek 7
Zpětné získání neoprávněně vyplacených částek
Pokud se po vyplacení náhrady zjistí, že nařízení (ES) č. 1/2005 nebylo dodrženo, musí být příslušná část náhrady, včetně případné sankce podle článku 6 tohoto nařízení, považována za neoprávněně vyplacenou a musí být vrácena v souladu s článkem 49 nařízení (ES) č. 612/2009.
Článek 8
Sdělování údajů
Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 31. března každého roku následující údaje o používání tohoto nařízení v předcházejícím kalendářním roce:
a)
počet vývozních prohlášení pro zvířata, pro která byla vyplacena náhrada a počet zvířat, pro která byla vyplacena náhrada;
b)
počet vývozních prohlášení, pro něž žádná náhrada vyplacena nebyla nebo byla vyplacena částečně, jakož i počet zvířat, pro něž náhrada vyplacena nebyla;
c)
počet vývozních prohlášení, pro která byla náhrada částečně nebo úplně vrácena, a počet zvířat, pro která byla náhrada vrácena, včetně zvířat, u nichž se vrácení náhrady vztahuje na vývozní operace provedené před příslušným obdobím;
d)
důvody pro nevyplacení a vrácení náhrady pro zvířata uvedená v písmenech b) a c), jakož i počet těchto zvířat zapsaných v kategoriích B, C a D uvedených v přílohách I, III a IV;
e)
počet sankcí za každou kategorii stanovenou v čl. 6 odst. 1 a 2 s uvedením odpovídajícího počtu zvířat a částek nevyplacené náhrady;
f)
částky náhrad v eurech, které nebyly vyplaceny, a částky, které byly vráceny, včetně vrácených částek vztahujících se na vývozní operace provedené před příslušným obdobím;
g)
počet vývozních prohlášení a částky, u nichž proces zpětného získávání probíhá;
h)
všechny ostatní údaje, které členské státy uznají za vhodné, pokud jde o provádění tohoto nařízení.
Článek 9
Zrušení
Nařízení (ES) č. 639/2003 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. září 2010.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 817/2010
z dne 16. septembra 2010
o določitvi podrobnih pravilih v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007 glede zahtev za odobritev izvoznih nadomestil v zvezi z dobrim počutjem živega goveda med prevozom
(prenovitev)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (1), in zlasti člena 170 v povezavi s členom 4 Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega -
(1)
Uredba Komisije (ES) št. 639/2003 z dne 9. aprila 2003 o določitvi podrobnih pravilih v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1254/1999 glede zahtev za odobritev izvoznih nadomestil v zvezi z dobrim počutjem živega goveda med prevozom (2) je bila večkrat (3) bistveno spremenjena. Ker so potrebne dodatne spremembe, bi bilo zaradi jasnosti treba uredbo prenoviti.
(2)
V skladu s členom 168 Uredbe (ES) št. 1234/2007 se odobritev in plačilo nadomestil za izvoze živega goveda izvede v skladu z zakonodajo Unije za dobro počutje živali in zlasti Uredbo Sveta (ES) št. 1/2005 z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim (4).
(3)
Da bi zagotovili vzdrževanje standardov za dobro počutje živali, je treba uvesti sistem spremljanja, ki vsebuje obvezne preglede pri izstopu iz Skupnosti in po zapustitvi carinskega območja Skupnosti, kjer pride do spremembe načina prevoza, ter tudi na kraju prvega iztovarjanja v tretji državi končnega namembnega kraja.
(4)
Da bi omogočili ustrezne preglede pri izstopu iz Skupnosti, je treba določiti izstopne točke.
(5)
Ocena fizičnega in zdravstvenega stanja živali zahteva posebno strokovno znanje in izkušnje. Zato naj bi preglede opravil veterinar. Nadalje je treba razjasniti obseg navedenih pregledov in določiti vzorec poročila, da bi bili navedeni pregledi točni in usklajeni.
(6)
Pregledi v tretjih državah naj bi bili za namene te uredbe obvezni in naj bi jih izvajale agencije držav članic ali mednarodne kontrolne in nadzorne agencije, ki jih odobrijo in nadzirajo države članice v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 612/2009 z dne 7. julija 2009 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (5). Za izvajanje pregledov za namene te uredbe, naj bi nadzorne agencije zlasti izpolnjevale zahteve za odobritev in nadzor, določene v Prilogi VIII k Uredbi (ES) št. 612/2009.
(7)
V členu 168 Uredbe (ES) št. 1234/2007 in v tej uredbi je določeno, da je spoštovanje zakonodaje unije o dobrem počutju živali pogoj za izplačilo izvoznih nadomestil. Zato mora biti jasno določeno, da, ne glede na primere višje sile, priznane s sodno prakso Sodišča Evropske Unije, kršitev teh določb o dobrem počutju živali nima za posledico zmanjšanja ampak zavrnitev izvoznih nadomestil glede na število živali, za katere zahteve za dobro počutje niso bile upoštevane. Iz navedenih določb in iz pravil o dobrem počutju živali iz členov 3 do 9 Uredbe (ES) št. 1/2005 in v njih navedenih prilog izhaja, da se nadomestilo za živali, za katere ta pravila o dobrem počutju niso bila upoštevana, zavrne ne glede na konkretno fizično stanje živali.
(8)
Poleg neplačila izvoznega nadomestila je treba, kadar obstaja dokaz, da gre pri velikem številu živali za neskladnost z Uredbo (ES) št. 1/2005, uporabiti ustrezne kazni. Nadalje, kadar pride do take neskladnosti zaradi popolnega neupoštevanja zahtev za dobro počutje živali, je treba nadomestilo v celoti zavrniti.
(9)
Zaradi odstopanj med več jezikovnimi različicami, je treba pojasniti, da se nadomestilo za vse živali, navedene v izvozni deklaraciji, zavrne, če število živali, za katere nadomestilo ni bilo plačano, znaša več kot 5 % števila, navedenega v sprejeti izvozni deklaraciji, vendar vsaj 3 živali, ali do 10 živali in več, vendar vsaj 2 % števila navedenega v sprejeti izvozni deklaraciji. Člen 6(2)(b) je treba zato ustrezno spremeniti.
(10)
Države članice naj bi priskrbele Komisiji vse potrebne podatke za nadzor in poročanje o uporabi te uredbe.
(11)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Upravljalnega odbora o skupni ureditvi kmetijskih trgov -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Področje uporabe
Plačilo izvoznih nadomestil za živo govedo pod oznako KN 0102 (v nadaljnjem besedilu: živali) v skladu s členom 168 Uredbe (ES) št. 1234/2007, se izvede, če so med prevozom živali do prvega kraja iztovarjanja v tretji državi končnega namembnega kraja upošteva člen 3 do 9 Uredbe (ES) št. 1/2005 in v njih navedenih prilog ter določbe te uredbe.
V tej uredbi v primeru cestnega prevoza „prvi kraj iztovarjanja v tretji državi končnega namembnega kraja“ pomeni kraj, kjer se prva žival dokončno iztovori s cestnega vozila, s čimer je izključen kraj, kjer se potovanje prekine zaradi počitka, krmljenja ali napajanja živali.
Člen 2
Pregledi v carinskem območju Skupnosti
1. Živali lahko zapustijo carinsko območje Skupnosti le na naslednjih izstopnih točkah:
(a)
mejna kontrolna točka, odobrena z odločitvijo Komisije za veterinarske preglede živih kopitarjev iz tretjih držav;
ali
(b)
izstopna točka, ki jo določi država članica.
2. Uradni veterinar na izstopni točki preveri v skladu z Direktivo Sveta 96/93/ES (6) za tiste živali, za katere se sprejme izvozna deklaracija, če:
(a)
so zahteve, določene v Uredbi (ES) št. 1/2005, skladne od kraja odhoda, kakor je opredeljen v členu 2 (r) navedene uredbe, do izstopne točke;
in
(b)
so pogoji prevoza za preostanek poti v skladu z Uredbo (ES) št. 1/2005 in so bili sprejeti potrebni ukrepi, za zagotovitev njihove skladnosti do prvega iztovarjanja v tretji državi končnega namembnega kraja.
Uradni veterinar, ki je opravil preglede, pripravi poročilo v skladu z vzorcem, določenim v Prilogi I te uredbe, s katerim potrjuje, da so rezultati opravljenih pregledov v skladu s prvim pododstavkom zadovoljivi ali nezadovoljivi.
Veterinarski organ, pristojen za izstopno točko, hrani to poročilo najmanj tri leta. Kopija tega poročila se pošlje plačilni agenciji.
3. Če uradni veterinar na izstopni točki ugotovi, da so izpolnjene zahteve odstavka 2, to potrdi z eno od opomb iz Priloge II ter z žigosanjem in podpisom dokumenta, ki vsebuje dokaz o izstopu iz carinskega območja Skupnosti, ali v oddelku J kontrolnega izvoda T5 ali na najustreznejšem mestu nacionalnega dokumenta.
4. Uradni veterinar na izstopni točki potrdi na dokumentu iz odstavka 3 celotno število živali, za katere je bila sprejeta izvozna deklaracija, razen števila živali, ki so med prevozom kotile ali splavile, poginile ali niso bile v skladu z zahtevami Uredbe (ES) št. 1/2005.
5. Države članice lahko zahtevajo od izvoznika, da vnaprej obvesti o prihodu pošiljke na izstopno točko uradnega veterinarja na izstopni točki.
6. Z odstopanjem od odstavka 1, kadar se uporablja poenostavljeni prevozni postopek Skupnosti za prevoz po železnici ali velike zabojnike iz člena 11 Uredbe (ES) št. 612/2009, uradni veterinar opravi preglede v uradu, kjer so živali vnešene v tak postopek.
Potrjevanje in zaznamki iz odstavkov 3 in 4 tega člena se opravijo na dokumentu, ki se uporabi za plačilo nadomestila ali na kontrolnem izvodu T5 v primeru, opisanem v členu 11(4) Uredbe (ES) št. 612/2009.
Člen 3
Pregledi v tretjih državah
1. Po zapustitvi carinskega območja Skupnosti izvoznik zagotovi, da se živali pregledajo:
(a)
na katerem koli kraju, kjer pride do spremembe načina prevoza, razen če taka sprememba ni bila načrtovana in je posledica izjemnih in nepredvidenih okoliščin;
(b)
na kraju prvega iztovarjanja v tretji državi končnega namembnega kraja.
2. Mednarodna kontrolna in nadzorna agencija, ki jo v ta namen odobri in nadzira država članica v skladu s členi 18 do 23 Uredbe (ES) št. 612/2009, ali uradna agencija države članice je pristojna za opravljanje pregledov, predvidenih v odstavku 1.
Preglede iz odstavka 1 opravi veterinar, ki ima diplomo, spričevalo ali druga dokazila o formalnih kvalifikacijah v veterinarski medicini, kakor je navedeno v členu 21 Direktive 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7). Vendar države članice, ki so odobrile mednarodne kontrolne in nadzorne agencije iz prvega pododstavka tega odstavka, nadzorujejo, da te agencije preverjajo, da tisti veterinarji, ki nimajo kvalifikacij iz navedene direktive, izpolnjujejo zahteve iz Uredbe (ES) št. 1/2005. Ti pregledi se izvajajo na primeren, objektiven in nepristranski način z ustreznimi postopki.
Veterinar, ki je opravil pregled, pripravi poročilo za vsak pregled, opravljen v skladu z odstavkom 1, v skladu z vzorci, določenimi v prilogah III in IV te uredbe.
Člen 4
Postopek za plačilo izvoznih nadomestil
1. Izvoznik obvesti pristojni organ države članice, kjer se sprejme izvozna deklaracija, o vseh potrebnih podatkih poti najpozneje do takrat, ko se vloži izvozna deklaracija.
Istočasno izvoznik obvesti pristojni organ o kateri koli možni spremembi načina prevoza, ali najpozneje do takrat, ko ugotovi tako spremembo.
2. Zahtevki za plačilo izvoznih nadomestil, sestavljeni v skladu s členom 46 Uredbe (ES) št. 612/2009, se morajo v roku, določenem v navedenem členu, dopolniti:
(a)
z dokumentom iz člena 2(3) te uredbe, ki je ustrezno izpolnjen;
in
(b)
s poročili, predvidenimi v tretjem pododstavku člena 3(2) te uredbe.
3. Kadar se pregledi iz člena 3(1) ne morejo opraviti zaradi okoliščin, ki so izven nadzora izvoznika, lahko pristojni organ, na podlagi utemeljene zahteve izvoznika, sprejme druge dokumente, ki dokazujejo skladnost z Uredbo (ES) št. 1/2005.
Člen 5
Neplačilo izvoznih nadomestil
1. Celotni znesek izvoznega nadomestila na žival, izračunan v skladu z drugim pododstavkom, ne bo izplačan za:
(a)
živali, ki so poginile med prevozom, razen v primerih iz odstavka 2;
(b)
živali, ki so kotile ali splavile med prevozom pred njihovim prvim iztovarjanjem v tretji državi končnega namembnega kraja;
(c)
živali, pri katerih pristojni organ glede na dokumente iz člena 4(2) in/ali vse druge elemente, ki so mu na voljo v zvezi s skladnostjo s to uredbo, meni, da členi 3 do 9 Uredbe (ES) št. 1/2005 in v njih navedene priloge niso bile upoštevane.
Teža živali, za katero se nadomestilo ne plača, se določi po pavšalu, z delitvijo celotne teže v kilogramih, navedene v izvozni deklaraciji, s celotnim številom živali, navedenim v isti deklaraciji.
2. Kadar so živali poginile med prevozom zaradi višje sile po zapustitvi carinskega območja Skupnosti:
(a)
se v primeru nediferenciranega nadomestila plača nadomestilo v celoti;
(b)
se v primeru diferenciranega nadomestila plača del nadomestila, izračunanega v skladu s členom 25(2) Uredbe (ES) št. 612/2009.
Člen 6
Kazni
1. Nadomestilo se še dodatno zmanjša za znesek, enak znesku nadomestila, ki se ne plača v skladu s členom 5(1), če znaša število živali, za katere se ne plača nikakršnega izvoznega nadomestila:
(a)
več kakor 1 % števila, potrjenega v sprejeti izvozni deklaraciji, toda najmanj dve živali;
ali
(b)
več kakor pet živali.
2. Nadomestilo za vse živali, navedene v izvozni deklaraciji, se zavrne, če znaša število živali, za katere se ne plača nikakršnega nadomestila v skladu s členom 5(1):
(a)
več kakor 5 % števila, potrjenega v sprejeti izvozni deklaraciji, toda najmanj tri živali;
ali
(b)
10 živali ali več, toda najmanj 2 % števila, potrjenega v sprejeti izvozni deklaraciji.
3. V odstavkih 1 in 2 se ne upoštevajo živali, ki so poginile med prevozom, ter živali, ki so kotile ali splavile pred njihovim prvim iztovarjanjem v tretji državi končnega namembnega kraja, za katere izvoznik dokaže pristojnemu organu, da njihova smrt ali rojstvo ali splavitev ni bila posledica neskladnosti z Uredbo (ES) št. 1/2005.
4. Kazni iz člena 48 Uredbe (ES) št. 612/2009 se ne uporabljajo za neplačani znesek, znesek znižanja v skladu s členom 5 te uredbe ter odstavka 1 in 2 tega člena.
Člen 7
Izterjava preplačanih zneskov
Če se po plačilu nadomestila ugotovi, da ni bilo skladnosti z Uredbo (ES) št. 1/2005, se za ustrezni del nadomestila, vključno, kjer je to primerno, s kaznijo v skladu s členom 6 te uredbe, šteje, da je bil neupravičeno plačan in se izterja v skladu s členom 49 Uredbe (ES) št. 612/2009.
Člen 8
Sporočanje podatkov
Države članice najpozneje do 31. marca vsako leto uradno obvestijo Komisijo o naslednjih podatkih glede uporabe te uredbe v prejšnjem koledarskem letu:
(a)
številu izvoznih deklaracij za živali, za katere je bilo plačano nadomestilo, in številu živali, za katere je bilo plačano nadomestilo;
(b)
številu izvoznih deklaracij, za katere nadomestilo ni bilo v celoti ali je bilo deloma plačano, in številu živali, za katere nadomestilo ni bilo plačano;
(c)
številu izvoznih deklaracij, za katere je bilo nadomestilo v celoti ali deloma izterjano, in številu živali, za katere je bilo nadomestilo izterjano, vključno s tistimi, pri katerih se izterjava nadomestil nanaša na izvozne postopke, izvedene pred zadevnim obdobjem;
(d)
razlogih za neplačilo in izterjavo nadomestila za živali iz točk (b) in (c) ter številu tistih živali, ki so zabeležene pod kategorijo B, C in D v tem vrstnem redu iz prilog I, III in IV;
(e)
številu kazni za vsako kategorijo, iz člena 6(1) in (2), z ustreznim številom živali in neplačanih zneskov nadomestil;
(f)
zneskih nadomestil v evrih, ki niso bili plačani, in zneskih, ki so bili izterjani, vključno z izterjanimi zneski, ki ustrezajo izvoznim postopkom, ki so bili izvedeni pred zadevnim obdobjem;
(g)
številu izvoznih deklaracij in zneskih, za katere postopek izterjave še vedno traja;
(h)
katerih koli drugih podatkih, ki se zdijo državam članicam pomembni za delovanje te uredbe.
Člen 9
Razveljavitev
Uredba (ES) št. 639/2003 se razveljavi.
Sklici na razveljavljeno uredbo, se upoštevajo kot sklici na to uredbo in se berejo v skladu s primerjalno tabelo v Prilogi VI.
Člen 10
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 16. septembra 2010