NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 310/2012
ze dne 21. prosince 2011,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 1569/2007, kterým se zavádí mechanismus pro určení rovnocennosti účetních standardů používaných emitenty cenných papírů ze třetích zemí v souladu se směrnicemi Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES a 2004/109/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně směrnice 2001/34/ES (1), a zejména na čl. 20 odst. 3 první pododstavec uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu, a o změně směrnice 2001/34/ES (2), a zejména na čl. 23 odst. 4 čtvrtý pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 23 odst. 4 směrnice 2004/109/ES vyžaduje, aby Komise stanovila mechanismus určení rovnocennosti informací požadovaných podle uvedené směrnice. Komise musí přijmout opatření ke stanovení obecných kritérií rovnocennosti pro účetní standardy platné pro emitenty z více než jedné země. Ustanovení čl. 23 odst. 4 směrnice 2004/109/ES rovněž vyžaduje, aby Komise přijala rozhodnutí o rovnocennosti účetních standardů, které používají emitenti ze třetích zemí, a umožňuje Komisi povolit dotčeným emitentům, aby po vhodné přechodné období tyto účetní standardy nadále používali. Je vhodné, aby se s ohledem na to, že informace vyžadované podle směrnice 2004/109/ES úzce souvisejí s informacemi vyžadovanými směrnicí 2003/71/ES, použila v rámci obou směrnic stejná kritéria pro určení rovnocennosti.
(2)
Stejně tak nařízení Komise (ES) č. 1569/2007 (3) stanovilo podmínky přijetí účetních standardů třetí země na omezenou dobu, která končí dnem 31. prosince 2011.
(3)
Komise vyhodnotila užitečnost a fungování mechanismu rovnocennosti a došla k závěru, že by měl být prodloužen na období tří let do dne 31. prosince 2014. Protože období, pro které Komise zavedla podmínky pro uznání rovnocennosti obecně přijatých účetních zásad (GAAP) třetích zemí, skončilo dne 31. prosince 2011, mělo by se toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2012. Je to nezbytné k tomu, aby byla emitentům z příslušných třetích zemí zapsaných v Unii poskytnuta právní jistota a předešlo se riziku, že by musely sladit své účetní závěrky s Mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS). Ustanovení o zpětné platnosti tak zmenšuje případné další zatížení pro dotčené emitenty.
(4)
Komisi by měla mít možnost posoudit rovnocennost účetních standardů třetí země na žádost příslušného orgánu členského státu nebo na žádost orgánu třetí země odpovědného za účetní standardy nebo tržní dozor či z vlastní iniciativy, aby se zajistilo posouzení rovnocennosti účetních standardů třetí země ve všech případech podstatných pro trhy Unie. Pokud jde o odborné aspekty posouzení rovnocennosti příslušných účetních standardů, měla by se Komise obrátit na Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA). Emitentům z Unie by též mělo být povoleno používat standardy IFRS přijaté podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (4) v dotčené třetí zemi.
(5)
Nařízení (ES) č. 1569/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V nařízení (ES) č. 1569/2007 se článek 4 nahrazuje tímto:
„Článek 4
Podmínky přijetí účetních standardů třetí země na omezenou dobu
1. Emitentům ze třetích zemí může být povoleno používat účetní závěrky sestavené v souladu s účetními standardy třetí země s cílem vyhovět závazkům podle směrnice 2004/109/ES a odchylně od čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 809/2004 předložit historické finanční údaje na základě uvedeného nařízení pro období počínající kdykoli od 31. prosince 2008 a ukončené nejpozději do 31. prosince 2014 v těchto případech:
a)
orgán třetí země odpovědný za příslušné vnitrostátní účetní standardy se veřejně zavázal, že tyto standardy uvede do souladu s Mezinárodními standardy účetního výkaznictví do 31. prosince 2014, a jsou-li splněny obě tyto podmínky:
i)
orgán třetí země odpovědný za příslušné vnitrostátní účetní standardy stanovil obsáhlý program sbližování, který může být dokončen do 31. prosince 2014,
ii)
program sbližování se účinně a bez odkladu provádí a na jeho plnění a dokončení jsou přidělené nezbytné zdroje;
b)
orgán třetí země odpovědný za příslušné vnitrostátní účetní standardy se veřejně zavázal, že přijme Mezinárodní standardy účetního výkaznictví do 31. prosince 2014, a v dané třetí zemi se přijímají účinná opatření, aby se do uvedeného data zajistilo včasné a úplné zavedení těchto standardů.
2. Všechna rozhodnutí podle odstavce 1 povolit další přijímání účetních závěrek sestavených v souladu s účetními standardy třetí země se provedou v souladu s postupem uvedeným v článku 24 směrnice 2003/71/ES a v čl. 27 odst. 2 směrnice 2004/109/ES.
3. Komise v případech, kdy povolí další příjímání účetních závěrek vypracovaných v souladu s účetními standardy třetí země v souladu s odstavcem 1, pravidelně přezkoumá, zda jsou podmínky uvedené v písm. a) a případně písm. b) nadále splněny, a vyrozumí o tom Evropský parlament.
4. Pokud nejsou podmínky uvedené v odst. 1 písm. a) nebo b) splněny, Komise přijme rozhodnutí v souladu s postupem uvedeným v článku 24 směrnice 2003/71/ES a v čl. 27 odst. 2 směrnice 2004/109/ES, kterým se mění rozhodnutí o těchto účetních standardech přijaté podle odstavce 1.
5. Za účelem plnění tohoto článku se Komise nejprve obrací na Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) v souvislosti s programem sbližování, nebo případně v otázce pokroku při přijímání standardů IFRS.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2011.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 310/2012
z dne 21. decembra 2011
o spremembi Uredbe (ES) št. 1569/2007 o določitvi mehanizma za ugotavljanje enakovrednosti računovodskih standardov izdajateljev vrednostnih papirjev iz tretjih držav v skladu z direktivama 2003/71/ES in 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje, in o spremembi Direktive 2001/34/ES (1) in zlasti prvega pododstavka člena 20(3) Direktive,
ob upoštevanju Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, in o spremembah Direktive 2001/34/ES (2) ter zlasti četrtega pododstavka člena 23(4) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Člen 23(4) Direktive 2004/109/ES od Komisije zahteva, da vzpostavi mehanizem za ugotavljanje enakovrednosti informacij, ki se zahtevajo z Direktivo. Komisija mora sprejeti ukrepe za ugotavljanje splošnih meril enakovrednosti v zvezi z računovodskimi standardi, ki zadevajo izdajatelje iz več kot ene države. Člen 23(4) Direktive 2004/109/ES od Komisije zahteva tudi, da sprejme potrebne odločitve v zvezi z enakovrednostjo računovodskih standardov, ki jih uporabljajo izdajatelji iz tretjih držav, ter Komisiji omogoča, da dovoli uporabo računovodskih standardov tretje države v ustreznem prehodnem obdobju. Glede na tesno medsebojno povezanost informacij, ki se zahtevajo z Direktivo 2004/109/ES, in informacij, ki se zahtevajo z Direktivo 2003/71/ES, je treba v okviru obeh direktiv uporabljati enaka merila za opredelitev enakovrednosti.
(2)
Skladno s tem so bili z Uredbo Komisije (ES) št. 1569/2007 (3) določeni pogoji za sprejetje računovodskih standardov tretje države za omejeno časovno obdobje, ki se izteče 31. decembra 2011.
(3)
Komisija je ocenila uporabnost in delovanje mehanizma enakovrednosti in ugotovila, da bi ga bilo treba podaljšati za obdobje treh let, in sicer do 31. decembra 2014. Ker se prehodno obdobje, za katerega je Komisija določila pogoje za podelitev enakovrednosti splošno sprejetim računovodskim načelom (GAAP) tretjih držav, izteče 31. decembra 2011, bi se morala ta uredba uporabljati od 1. januarja 2012. To je potrebno za zagotovitev pravne varnosti izdajateljem iz zadevnih tretjih držav, ki kotirajo na borzah v Uniji, in za izogib tveganju, da bi morali svoje računovodske izkaze uskladiti z mednarodnimi standardi računovodskega poročanja (MSRP). Z določbo o retroaktivnosti se tako zmanjšujejo morebitna dodatna bremena za zadevne izdajatelje.
(4)
Za zagotovitev, da se enakovrednost računovodskih standardov tretje države ugotovi v vseh primerih, ki so povezani s trgi Unije, mora Komisija oceniti enakovrednost računovodskih standardov tretje države na zahtevo pristojnega organa države članice ali organa tretje države, pristojnega za računovodske standarde ali nadzor trga, ali na svojo pobudo. Komisija naj se o tehničnih vidikih ocene enakovrednosti zadevnih računovodskih standardov posvetuje z Evropskim organom za vrednostne papirje in trge (ESMA). Izdajateljem iz Evropske unije bi tudi morala biti v zadevnih tretjih državah omogočena uporaba MSRP, sprejetih v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (4).
(5)
Uredbo (ES) št. 1569/2007 je zato treba ustrezno spremeniti -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Člen 4 Uredbe (ES) št. 1569/2007 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 4
Pogoji za sprejetje računovodskih standardov tretjih držav za omejeno obdobje
1. Izdajatelji iz tretjih držav lahko uporabljajo računovodske izkaze, pripravljene v skladu z računovodskimi standardi tretje države, da bi izpolnili obveznosti v skladu z Direktivo 2004/109/ES in, z odstopanjem od člena 35(5) Uredbe (ES) št. 809/2004, zagotovili pretekle finančne informacije v skladu z Uredbo za obdobje, ki se začne kadar koli po 31. decembru 2008 in konča najpozneje 31. decembra 2014, v naslednjih primerih:
(a)
organ tretje države, odgovoren za zadevne nacionalne računovodske standarde, se je javno obvezal, da bo te standarde uskladil z mednarodnimi standardi računovodskega poročanja najpozneje do 31. decembra 2014 in izpolnjena sta oba naslednja pogoja:
(i)
organ tretje države, odgovoren za zadevne nacionalne računovodske standarde, je oblikoval obsežen konvergenčni program, ki se lahko zaključi pred 31. decembrom 2014;
(ii)
konvergenčni program se dejansko izvaja brez odloga, za zaključek njegovega izvajanja pa so dodeljena potrebna sredstva;
(b)
Organ tretje države, odgovoren za zadevne nacionalne računovodske standarde, se je javno obvezal, da bo pred 31. decembrom 2014 sprejel mednarodne standarde računovodskega poročanja, v tretji državi pa so sprejeti učinkoviti ukrepi, da se do tega datuma zagotovi njihovo pravočasno in popolno izvajanje.
2. Vsaka odločitev iz odstavka 1 za omogočanje nadaljnjega sprejetja računovodskih izkazov, sestavljenih v skladu z računovodskimi standardi tretje države, se sprejme v skladu s postopkom iz člena 24 Direktive 2003/71/ES in člena 27(2) Direktive 2004/109/ES.
3. Če Komisija omogoči nadaljnje sprejemanje računovodskih izkazov, sestavljenih v skladu z računovodskimi standardi tretje države, v skladu z odstavkom 1, redno preverja, ali so pogoji iz točke (a) ali (b) (odvisno od primera) še vedno izpolnjeni, ter o tem poroča Evropskemu parlamentu.
4. Če pogoji iz točke (a) ali (b) odstavka 1 niso več izpolnjeni, Komisija sprejme odločitev v skladu s postopkom iz člena 24 Direktive 2003/71/ES in člena 27(2) Direktive 2004/109/ES o spremembi svoje odločitve iz odstavka 1 v zvezi s temi računovodskimi standardi.
5. Pri upoštevanju tega člena se Komisija glede na posamezni primer o konvergenčnem programu ali napredku pri sprejemanju MSRP najprej posvetuje z organom ESMA.“
Člen 2
Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2012.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 21. decembra 2011