ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. října 2011
o režimech státních podpor zavedených Řeckem ve prospěch prefektur Kastorie, Evia, Florina, Kilkis, Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios (restrukturalizace dluhů)
(č. C 23/04 (ex NN 153/03), C 20/05 (ex NN 70/04) a C 50/05 (ex NN 20/05))
(oznámeno pod číslem C(2011) 7252)
(Pouze řecké znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/307/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s čl. 108 odst. 2 prvním pododstavcem této smlouvy (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Po obdržení informací, podle nichž byly v rámci nového projednání dluhů údajně poskytnuty v roce 1993 a následujících rocích podpory podnikům prefektur Kastorie a Euboia, vyzvala Komise dopisem ze dne 27. května 2003 řecké orgány, aby jí ve lhůtě čtyř týdnů sdělily znění právního základu tohoto opatření a dále také všechny informace nutné pro přezkum podle článků 87 a 88 Smlouvy (3).
(2)
Dopisem ze dne 10. července 2003, který byl zaevidován dne 17. července 2003, předalo Komisi Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii zprávu řeckých orgánů, v níž tyto orgány žádají o prodloužení lhůty uvedené v 1. bodě odůvodnění o jeden měsíc.
(3)
Dopisem ze dne 4. srpna 2003, který byl zaevidován dne 6. srpna 2003, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované v dopise ze dne 27. května 2003.
(4)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 153/03.
(5)
Dopisem ze dne 21. června 2004 (4) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES (C 23/04) (dále jen „první rozhodnutí o zahájení řízení“).
(6)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(7)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(8)
Dopisem ze dne 13. července 2004, který byl zaevidován dne 19. července 2004, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na první rozhodnutí o zahájení řízení o jeden měsíc.
(9)
Faxem ze dne 6. srpna 2004 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(10)
Dopisem ze dne 9. srpna 2004, který byl zaevidován dne 10. srpna 2004, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na první rozhodnutí o zahájení řízení.
(11)
Při přezkumu informací sdělených řeckými orgány v jejich dopise ze dne 4. srpna 2003 se ukázalo, že se předmětné podpory netýkají pouze prefektur Kastorie a Euboia, ale také prefektur Florina a Kilkis. Komise si proto faxem ze dne 22. dubna 2004 vyžádala od řeckých orgánů dodatečné informace o těchto podporách.
(12)
Dopisem ze dne 26. května 2004 Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na sdělení výše uvedených dodatečných informací o jeden měsíc.
(13)
Faxem ze dne 7. června 2004 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(14)
Dopisem ze dne 1. července 2004, který byl zaevidován stejného dne, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované faxem ze dne 22. dubna 2004.
(15)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 70/04.
(16)
Dopisem ze dne 9. června 2005 (7) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES týkající se podpor poskytnutých v prefekturách Florina a Kilkis (C 20/05) (dále jen „druhé rozhodnutí o zahájení řízení“).
(17)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (8). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(18)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(19)
Dopisem ze dne 24. června 2005, který byl zaevidován dne 28. června 2005, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na druhé rozhodnutí o zahájení řízení o dva měsíce.
(20)
Faxem ze dne 13. července 2005 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(21)
Dopisem ze dne 18. srpna 2005, který byl zaevidován dne 24. srpna 2005, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na druhé rozhodnutí o zahájení řízení.
(22)
Při přezkumu informací sdělených řeckými orgány v jejich dopise ze dne 1. července 2004 se ukázalo, že podpory byly poskytnuty také v prefekturách, kterých se netýkala dvě první rozhodnutí o zahájení řízení. Komise si proto faxem ze dne 12. listopadu 2004 vyžádala od řeckých orgánů dodatečné informace o těchto podporách.
(23)
Dopisem ze dne 13. prosince 2004, který byl zaevidován dne 15. prosince 2004, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na sdělení výše uvedených dodatečných informací o jeden měsíc.
(24)
Faxem ze dne 6. ledna 2005 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(25)
Dopisem ze dne 27. ledna 2005, který byl zaevidován dne 1. února 2005, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované faxem ze dne 12. listopadu 2004.
(26)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 20/05.
(27)
Dopisem ze dne 22. prosince 2005 (10) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES týkající se podpor poskytnutých v prefekturách Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios (C 50/05) (dále jen „třetí rozhodnutí o zahájení řízení“).
(28)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (11). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(29)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(30)
Dopisem ze dne 23. ledna 2006, který byl zaevidován dne 25. ledna 2006, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na třetí rozhodnutí o zahájení řízení o tři měsíce.
(31)
Faxem ze dne 3. února 2006 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(32)
Dopisem ze dne 10. května 2006, který byl zaevidován dne 11. května 2006, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na třetí rozhodnutí o zahájení řízení.
(33)
Po přezkumu všech sdělených právních základů požádala Komise faxem ze dne 12. ledna 2011 řecké orgány, aby jí ve lhůtě jednoho měsíce poskytly upřesnění ohledně předmětných podpor.
(34)
Elektronických dopisem ze dne 7. února 2011 požádalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi o prodloužení výše uvedené lhůty o čtyřicet pracovních dnů.
(35)
Faxem ze dne 17. února 2011 Komise poskytla prodloužení lhůty o dvacet pracovních dnů.
(36)
Elektronickými dopisy ze dne 15. března 2011 a 29. března 2011 sdělilo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi výše uvedená upřesnění.
II. POPIS
(37)
Vyhláška č. 69836/B1461 ze dne 30. září 1993 stanoví přeměnu dluhů splatných či nesplatných k 30. červnu 1993, které vyplývají z půjček jakékoliv povahy (na provozní kapitál a investice) v drachmách nebo ve valutách poskytnutých průmyslovým podnikům a podnikům provozujícím řemeslnou výrobu, jenž jsou usazeny a bez ohledu na své sídlo vyvíjejí činnost v prefekturách Kastorie a Euboia, a také přeměnu bankovních záruk v drachmách nebo ve valutách získaných na úkor těchto podniků na novou půjčku splatnou do deseti roků pomocí konstantních půlročních splátek jistiny a úroků nebo půlročních splátek stejné částky a výpočtu úroků každé pololetí v sazbě uplatňované v daném okamžiku na restrukturalizaci dluhů (sazba použitelná na půjčku je sazba používaná u státních dluhopisů na dvanáct let při jejich emisi předcházející počátek každého období výpočtu úroků z půjčky navýšená během prvních pěti let o dvě jednotky deseti procentních bodů s úrokovou subvencí hrazené z účtu zřízeného zákonem č. 128/75 (12)).
(38)
Výše uvedené podniky mohou u svých dluhů v drachmách nebo ve valutách existujících k 30. červnu 1993 a spojených s investicemi v oblasti aktiv nebo provozního kapitálu případně využívat po dobu pěti let úrokové subvence ve výši deseti procentních bodů.
(39)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(40)
Vyhlášky č. 2035824/5887 ze dne 1. června 1994, 2045909/7431/0025 ze dne 26. srpna 1994, 2071670/11297 ze dne 9. listopadu 1994 a 72742/B1723 ze dne 8. prosince 1994 upravují období osvobození a úrokové subvence u nových půjček a tyto půjčky zabezpečují zárukou státu.
(41)
Vyhláška č. 66336/B1398 ze dne 14. září 1993 stanoví stejná opatření a podmínky podpory jako v případě popsaném v 37. bodě odůvodnění. Počítá rovněž s poskytnutím státní záruky na jistinu a úroky u restrukturalizovaných dluhů průmyslových podniků a podniků provozujících řemeslnou výrobu v prefekturách Florina a Kilkis a také s tím, že stát uhradí v mezích rozpočtu zákona č. 128/75 úroky ze zpoždění existující k 31. prosinci 1992 u půjček poskytnutých těmto stejným podnikům na provozní kapitál nebo na investice.
(42)
Vyhláška č. 66336/B1398 ze dne 14. září 1993 byla změněna vyhláškou č. 30755/B1199 ze dne 21. července 1994, vyhláškou č. 60029/B1541 ze dne 23. září 1994, vyhláškou č. 72742/B1723 ze dne 8. prosince 1994, vyhláškou č. 236/B22 ze dne 4. ledna 1995, vyhláškou č. 8014/B285 ze dne 28. února 1995, vyhláškou č. 44678/B1145 ze dne 3. července 1995, vyhláškou č. 44446/B1613 ze dne 24. prosince 1996, vyhláškou č. 40410/B1678 ze dne 9. prosince 1997, vyhláškou č. 10995/B546 ze dne 24. března 1999, vyhláškou č. 12169/B736 ze dne 22. března 2000 a vyhláškou č. 35913/B2043 ze dne 24. října 2000. Tyto různé vyhlášky upravují délku půjček, období osvobození a úvěrové subvence u nových půjček a také prodlužují období, po kterém se neuhrazené splátky stávají vymahatelnými.
(43)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(44)
Vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 stanoví toto:
a)
u nových půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1993 průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a loďařským podnikům usazeným bez ohledu na jejich hlavní sídlo v prefekturách Xanthi, Rhodope a Evros úrokovou subvenci ve výši deseti procentních bodů hrazenou z účtu zřízeného zákonem č. 128/75, a to až do výše 20 % obratu podniku v předchozím roce nebo do výše 50 % zakázek ve stávajícím roce u úroků účtovaných od 1. dubna 1993 do 31. března 1996 se státní zárukou až do celkové částky ve výši 100 000 000 GRD (293 470 EUR);
b)
seskupení do nové půjčky se státní zárukou a splatné do deseti roků pomocí konstantních půlročních splátek jistiny a úroků celkové částky dluhů splatných či nesplatných k 31. prosinci 1993 a vyplývajících z půjček poskytnutých na investice nebo na provozní kapitál průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a podnikům kraje Thrákie, a to během prvních pěti let s úrokovou subvencí ve výši deseti procentních bodů hrazenou z účtu zřízeného zákonem č. 128/75;
c)
zahrnutí do restrukturalizace dluhů úroků ze zpoždění dlužných k 31. prosinci 1992 u půjček na investice nebo provozní kapitál.
(45)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(46)
Vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 prošla řadou změn zavedených vyhláškami č. 14237/B.664/6.4.1994, 235/B.21/4.1.1995, 44678/B.1145/3.7.1995, 14946/B.566/30.4.1996, 44446/B.1613/24.12.1996, 32576/B.1282/9.10.1997 (13), 11362/B.472/7.4.1997, 40412/B.1677/9.12.1997 (14), 42998/B.2026/15.12.1998, 19954/B.957/7.6.1999, 10123/B.507/17.3.1999, 6244/B.270/18.2.2000 a 35913/B.2043/24.10.2000 (15). Všechny tyto dokumenty upravují technické parametry, jako jsou úrokové subvence, období osvobození, délka půjček a délka období, po jehož uplynutí se neuhrazené splátky stávají vymahatelnými.
(47)
Vyhláška č. 2003341/683/0025/17.2.94 uděluje státní záruku na půjčky na provozní kapitál poskytnuté počínaje 1. dubnem 1993 průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a loďařským podnikům usazeným bez ohledu na jejich hlavní sídlo v prefekturách Xanthi, Rhodope a Evros, a to až do výše 100 000 000 GRD (293 470 EUR) na podnik, a také státní záruku na dluhy (jistinu a úroky) vyplývající z restrukturalizace dluhů k 31. prosinci 1993, které vznikly na základě minulých půjček poskytnutých v souladu s ustanoveními společné vyhlášky č. 1648/G.G.54/B.22/13.1.94.
(48)
Vyhláška č. 2003341/683/0025/17.2.94 prošla řadou změn zavedených vyhláškami č. 2022973/3968/0025/18.5.94, 2043231/6673/0025/11.7.95, 2030175/4446/0025/10.6.1996, 2087184/49/0025/11.7.97, 2016123/2133/0025/6.3.1998, 2090373/11216/0025/1.6.98 (16), 2/21857/0025/7.10.1999, 2/14774/0025/31.5.2000, 2/82257/0025/18.12.2000, 2/7555/0025/25.5.2001, 2/61352/0025/31.1.2002 a 2/64046/0025/2003/28.1.2004. Všechny tyto dokumenty uplatňují státní záruku při provádění opatření stanovených různými vyhláškami, kterými se mění vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 (viz 46. bod odůvodnění).
(49)
Ve výše uvedeném seznamu vyhláška č. 2/82257/0025/18.12.2000 upřesňuje, že jejích ustanovení mohou využít pouze podniky životaschopné jako takové (a ne pouze až po restrukturalizaci dluhů, jak uvádějí ostatní vyhlášky zmiňované v tomto rozhodnutí), což předpokládá, že se nejedná o podniky v obtížích.
(50)
Vyhláška č. 2041901/16.5.1989 poskytuje úrokovou subvenci ve výši tří procentních bodů hrazenou ze společného účtu zřízeného zákonem č. 128/75 u dlužných zůstatků půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1989 obchodním a řemeslným podnikům, které mají sídlo v prefekturách Evros, Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese.
(51)
Vyhláška č. 2078809/10.10.89 stanoví úrokovou subvenci ve výši tří procentních bodů (3 %) hrazenou ze společného účtu zřízeného zákonem č. 128/75 u dlužných zůstatků půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1989 obchodním a řemeslným podnikům, které mají sídlo v prefekturách Rhodope, Xanthi a Samos.
(52)
Vyhlášky č. 9034/B.289/10.2.2003 a 37497/B.1232/2.6.2003 doplňují vyhlášky uvedené v 50. a 51. bodě odůvodnění tím, že upřesňují rozsah a některé technické parametry stanovených úvěrových subvencí.
III. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(53)
U třech předmětných režimů měla Komise pochyby nejenom o neexistenci státních podpor, ale také o slučitelnosti podpor, o jejichž přítomnosti byla přesvědčena, s vnitřním trhem.
a) Odůvodnění prvního rozhodnutí o zahájení řízení
(54)
První řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
když byly řecké orgány požádány o vysvětlení ohledně předmětných podpor, uvedly, že vyhlášky, jež jim posloužily jako právní základ, nebyly oznámeny, protože se domnívaly, že podpory, které tyto vyhlášky zavedly, nepředstavují státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES; kromě toho dodaly, že i když neznají přesný počet příjemců, vztahuje se pravděpodobně na částky předmětných podpor pravidlo de minimis;
b)
vzhledem ke skutečnosti, že v době poskytnutí půjček nebylo pravidlo de minimis použitelné v odvětví zemědělství a že vyhlášky sloužící jako právní základ předmětných podpor se týkaly podniků, které čelily potížím s likviditou, Komise soudila, že je podpory nutno analyzovat z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to počínaje okamžikem, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
pokud jde stále o odvětví zemědělství, dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek;
d)
v odvětvích průmyslu a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neznaly počet příjemců opatření stanovených výše uvedenými vyhláškami a protože se podpory de minimis vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v případě těchto stejných odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel týkajících se státní podpory ve formě záruk použitelných od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek.
b) Odůvodnění druhého rozhodnutí o zahájení řízení
(55)
Druhé řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
když byly řecké orgány požádány o vysvětlení ohledně předmětných podpor, uvedly, že i když neznají přesný počet příjemců, vztahuje se pravděpodobně na částky předmětných podpor pravidlo de minimis; kromě skutečnosti, že se pravidlo de minimis až do 1. ledna 2005 nevztahovalo na odvětví zemědělství, Komise neměla žádný údaj, který by jí umožnil zjistit, do jaké míry částky obdržené zemědělskými podniky na základě vyhlášky č. 66336/B.1398 a jejích změněných znění spadají do pole působnosti nařízení Komise (ES) č. 1860/2004 ze dne 6. října 2004 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v zemědělském odvětví (17), kterým se zavedlo pravidlo de minimis v odvětví zemědělství;
b)
vzhledem ke skutečnosti, že se výše uvedené vyhlášky vztahovaly na podniky v obtížích, bylo nutno analyzovat podpory z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z dotyčných vyhlášek, tj. počínaje 21. zářím 1993; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
pokud jde stále o odvětví zemědělství, dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podporu ve formě záruk, a to od 21. září 1993;
d)
v odvětvích průmyslu a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neznaly počet příjemců opatření stanovených výše uvedenými vyhláškami a protože se prahy podpor vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo nutno analyzovat podpory rovněž na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích od 21. září 1993; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v případě těchto stejných odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od 21. září 1993.
c) Odůvodnění třetího rozhodnutí o zahájení řízení
(56)
Třetí řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
v informacích, jež poskytly, řecké orgány stejně jako v případě obou prvních rozhodnutí o zahájení řízení uvedly, že předmětné částky měly pravděpodobně spadat pod pravidlo de minimis; kromě skutečnosti, že až do 1. ledna 2005 se pravidlo de minimis netýkalo odvětví zemědělství, neměla Komise k dispozici žádné údaje, které by jí umožnily posoudit, do jaké míry by částky obdržené zemědělskými podniky na základě vyhlášek, jež tvořily právní základ předmětného režimu, mohly spadat do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1860/2004;
b)
vzhledem k tomu, že se předmětné vyhlášky vztahovaly na podniky v obtížích, bylo nutno analyzovat podpory z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z dotyčných vyhlášek, přičemž dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
v odvětvích průmyslu, hotelových služeb a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neposkytly informace o počtu příjemců podpor a protože se prahy podpory de minimis vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
d)
na odvětví těžby a loďařství se pravidlo de minimis vztahovalo až počínaje vstupem v platnost nařízení Komise (ES) č. 69/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis (18); ovšem z důvodů uvedených v písmenu c) bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v odvětví námořní dopravy nebylo pravidlo de minimis použitelné a podpory bylo rovněž nutno analyzovat na základě pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila od vstupu v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena
f)
v žádném z uvedených odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek;
g)
vyhláška č. 2041901/16.5.1989 a vyhlášky zmíněné ve výše uvedeném 50. a 51. bodě odůvodnění stanovily podpory pro jiné prefektury než Rhodope, Xanthi a Evros a nebylo možno zjistit, zda se u plánovaného systému zásahů jedná o rozšíření systému použitého u výše uvedených tří prefektur nebo o samostatný systém, a bez ohledu na zvažovaný případ nebylo také možno na základě dostupných informací zjistit, zda byly dodrženy normy použitelné na státní podporu (normy použitelné na regionální podporu nebo na pravidlo de minimis);
h)
za předpokladu, že by vyhlášky uvedené v písmenu g) představovaly rozšíření systému zásahů použitého v prefekturách Rhodope, Xanthi a Evros, nebylo možno zjistit, zda by plánované podpory mohly spadat do rámce pravidla de minimis nebo zda by mohly být považovány za slučitelné s ustanoveními, kterými se řídí poskytování podpor na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích;
i)
za předpokladu, že by vyhlášky uvedené v písmenu g) představovaly samostatný systém zásahů, bylo vzhledem k neupřesnění této otázky v jejich ustanoveních nutno zvážit slučitelnost jeho použití na zdravé podniky a na podniky v obtížích, přičemž analýza dospěla k těmto závěrům:
-
pokud jde o podniky v obtížích, nebylo možno zjistit, zda by plánované podpory nemohly spadat pod pravidlo de minimis nebo zda by je nebylo možno považovat za slučitelné s ustanoveními, kterými se řídí poskytování podpor na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích,
-
pokud jde o zdravé podniky, nebylo možno zjistit, zda provozní kapitál vytvořený díky půjčce s poskytnutou úrokovou subvencí sloužil k financování způsobilých investic ve smyslu nařízení EU o regionálních podporách.
IV. PŘIPOMÍNKY ŘECKÝCH ORGÁNŮ K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
a) Připomínky řeckých orgánů k prvnímu rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(57)
Ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 uvedly řecké orgány následující:
a)
u seskupení půjček se jedná o správní nástroj, který pro veřejnou správu nepředstavuje vysoké náklady;
b)
výpočet úroků za období šesti měsíců již podpořila judikatura vnitrostátního nejvyššího soudu, který prohlásil čtvrtletní kapitalizaci za protiprávní a nevhodnou, protože je odpovědná za zhoršování zadlužení;
c)
poskytnutí státní záruky nelze považovat za podporu, protože její použití provázejí opatření, jež jsou pro dlužníky mimořádně tvrdá;
d)
během referenčního období zůstaly úrokové sazby v Řecku bez ohledu na úrokovou subvenci nadále mnohem vyšší než ve zbývající části Unie, čímž nedošlo k narušení hospodářské soutěže, a to tím spíše, že podniky, které byly příjemci podpory, musely být životaschopné; úroková subvence byla kromě toho financována ze zvláštního účtu mimo státní rozpočet;
e)
poskytnutí období osvobození nelze považovat podporu, protože dluh a úroky přetrvávají: jedná se pouze o odložení splátek, jež lze odůvodnit hospodářskou situací;
f)
vyhláška č. 72742/B1723 (viz výše uvedený 42. bod odůvodnění) nevede k žádným dodatečným nákladům v porovnání s náklady vyvolanými vyhláškou, která tvoří základ předmětného režimu;
g)
uvolnění jištění na základě vyhlášky č. 2071670/11297 nelze považovat za podporu podniku, protože tato jištění jsou přizpůsobena výši restrukturalizovaných půjček a záruka řeckého státu navíc nepokrývá jakékoli náklady uložené vypůjčovatelům bankami;
h)
vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění se týkala obecně zpracovatelských podniků a nezmiňovala konkrétně zpracovatelské podniky v odvětví zemědělství, které byly pokryty nařízením Rady (EHS) č. 866/1990 ze dne 29. března 1990 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů (19), nařízením Rady (ES) č. 951/1997 ze dne 20. května 1997 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů (20) a nařízením Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (21); tato nařízení byla uplatněna zavedením operačních programů druhého a třetího rámce podpory Společenství; podniky, které investovaly a obdržely za tímto účelem podporu od ministerstva zemědělství, rozvoje a výživy, nemohly využít restrukturalizace dluhů, protože se s tím nepočítalo; nebylo použito ani pravidlo de minimis, protože k získání dotace musely hospodářské subjekty provést práce a nést s nimi spojené náklady;
i)
odkaz na pravidlo de minimis slouží výlučně k dokreslení skutečnosti, že většina poskytnutých podpor nepřesáhla prahovou hodnotu de minimis, aniž by se přitom zvláště odkazovalo na odvětví zemědělství;
j)
kritérium „životaschopnosti po restrukturalizaci dluhu“ nemá žádný vliv na celkové posouzení životaschopnosti podniku provedené úvěrovou institucí, protože o způsobilosti k restrukturalizaci dluhu se rozhoduje ihned po vypracování studie životaschopnosti;
k)
restrukturalizace se týká starých půjček a na nové investice nebylo poskytnuto žádné financování;
l)
pokud jde o celkový grantový ekvivalent podpory na restrukturalizaci dluhů, drtivá většina podpor představovala nízké částky, u cílených oblastí (Kastorie a Euboia) se jednalo o znevýhodněné oblasti ve smyslu směrnice Rady 75/268/EHS ze dne 28. dubna 1975 o zemědělství v horských a znevýhodněných oblastech (22) a celá země je součástí cíle č. 1;
m)
úroková sazba použitá u nových půjček odpovídá sazbě u poslední emise státních dluhopisů a úroková subvence se netýká celé doby trvání restrukturalizované půjčky ale pouze prvních kritických roků, přičemž rozdíl sazeb není příliš významný (jeden až dva procentní body);
n)
režim trval od 30. června 1993 do 30. června 2003.
b) Připomínky řeckých orgánů k druhému rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(58)
Ve svém dopise ze dne 18. srpna 2005 řecké orgány předložily tyto argumenty, přičemž se ve většině případů jednalo o tvrzení již obsažená v jejich odpovědi na první rozhodnutí o zahájení řízení (viz předchozí bod odůvodnění):
a)
u seskupení půjček se jedná o správní nástroj, který pro veřejnou správu nepředstavuje vysoké náklady (k tomu dodávají, že cílem tohoto nástroje není selektivní poskytování podpor);
b)
výpočet úroků za období šesti měsíců již podpořila judikatura vnitrostátního nejvyššího soudu, který prohlásil čtvrtletní kapitalizaci za protiprávní a nevhodnou, protože je odpovědná za zhoršování zadlužení;
c)
během referenčního období zůstaly úrokové sazby v Řecku bez ohledu na úrokovou subvenci nadále mnohem vyšší než ve zbývající části Společenství;
d)
poskytnutí státní záruky nelze považovat za podporu, protože její použití provázejí podmínky, jež jsou pro dlužníky mimořádně tvrdé;
e)
úroky z prodlení a úrokové subvence byly financovány ze zvláštního účtu (účet zřízený zákonem č. 128/75) mimo státní rozpočet;
f)
poskytnutí období osvobození nelze považovat podporu, protože dluh a úroky přetrvávají: jedná se pouze o odložení splátek, jež lze odůvodnit hospodářskou situací;
g)
ustanovení ministerské vyhlášky 66336/B.1398/1993 a její změněná znění počítala s možností zásahu ve prospěch podniků usazených v prefekturách Florina a Kilkis bez výrazných nákladů pro veřejnou správu a za podmínky, že uvedené podniky jsou považovány za životaschopné; nenarušovala proto hospodářskou soutěž ve smyslu článku 87 Smlouvy o ES; kromě toho nelze zapomínat na to, že prefektury Florina a Kilkis sousedí s bývalou jugoslávskou republikou Makedonie a že během referenčního období (devadesátá léta) značně trpěly nestabilitou a válečným stavem v tomto regionu;
h)
výše uvedená vyhláška k tomu odkazuje na průmyslové podniky a podniky s řemeslnou výrobou a podle řeckých orgánů se její ustanovení údajně netýkala zemědělských podniků.
c) Připomínky řeckých orgánů k třetímu rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(59)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 uvedly řecké orgány tyto argumenty:
a)
prefektury dotčené předmětnými vyhláškami se nacházely v obtížné hospodářské situaci poznamenané nízkým stupněm hospodářské činnosti a vyšší mírou nezaměstnanosti než ve zbylé části země, přičemž tyto okolnosti zhoršoval válečný stav v sousedních zemích (např. v Kosovu); k narušení hospodářské soutěže proto nemohlo dojít a podpory poskytnuté formou restrukturalizace dluhů a úvěrových subvencí mohly využít výjimky stanovené v čl. 87 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy o ES;
b)
podpory byly zaměřeny na vyřešení potíží v podobě nedostatečné dynamiky místních trhů, oslabení pracovního trhu, snížení poptávky a rovněž na dlouhodobý hospodářský rozvoj;
c)
pokud jde o tvrzení Komise, podle nějž mohlo údajně dojít k narušení podmínek obchodu v rámci Společenství vzhledem k silné hospodářské soutěži, jež existuje v odvětví zemědělství, se ze všech zkoumaných vyhlášek pouze vyhláška 1648/B22/13.1.1994 týká podniků s průmyslovým typem chovu; k tomu produkce masa v prefekturách Evros, Rhodope a Xanthi představovala v období 1995-2004 pouze malou část zemědělské produkce dotyčných prefektur a hrubý domácí produkt (HDP) těchto prefektur sice během šetřeného období vzrostl (jak v absolutních údajích, tak na obyvatele), ale zůstával přesto nadále značně pod vnitrostátním průměrem;
d)
vyhlášky č. 2041901/16.5.1989 a 2078809/1989, jež stanovily úrokové subvence u půjček na provozní kapitál podniků v prefekturách Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese, stanovily také, že tyto podniky musí být před a po restrukturalizaci svých dluhů životaschopné;
e)
příslušné orgány v Řecku byly sice požádány, aby shromáždily údaje o skutečně poskytnutých podporách, nebyly ale schopny je poskytnout;
f)
úrokové subvence byly financovány z účtu zřízeného zákonem č. 128/75, který neobsahuje státní prostředky, protože se jedná o účet určený hlavně na přerozdělování finančních prostředků.
d) Dopisy řeckých orgánů ze dne 15. a 29. března 2011
(60)
V dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 řecké orgány především upřesnily konce platnosti výchozích vyhlášek, kterými se řídily předmětné režimy. Jedná se o tyto termíny:
a)
30. června 2003 v případě vyhlášky č. 69836/B1461 (prefektury Kastorie a Euboia);
b)
30. června 2000 v případě vyhlášky č. 66336/B/398/14-9-1993 (prefektury Florina a Kilkis);
c)
31. prosince 2005 v případě vyhlášky č. 1648/B.22/13.1.94 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros);
d)
31. prosince 2004 v případě vyhlášky č. 2041901/16-5-1989 (prefektury Rhodope, Evros, Xanthi, Dodecanese a ostrovy Lesbos, Samos a Chios).
(61)
Řecké orgány dále upřesňují, že kritérium životaschopnosti podniků po restrukturalizaci dluhů nepředstavovalo výlučně zohlednění životaschopnosti podniků po restrukturalizaci dluhů ale spíše celkové posouzení životaschopnosti podniků před a po restrukturalizaci.
(62)
Oba dopisy obsahují rovněž tabulky s uvedením grantového ekvivalentu předmětných podpor obdrženého každým podnikem-příjemcem, přičemž účelem tabulek je zdůraznit procentuální podíl podniků, u nichž by podpory mohly spadat do rámce režimu de minimis. Řecké orgány nicméně přiznávají, že u podpor poskytnutých na základě vyhlášek č. 2041901/16-5-1989 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros a ostrovy Samos, Lesbos, Chios a Dodecanese) a č. 1648/B.22/13.1.94 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros) zahrnují dostupné údaje pouze období 2004-2007. Údaje poskytnuté ohledně podpor poskytnutých na základě vyhlášky č. 69836/B1461 (prefektury Kastorie a Euboia) pokrývají období 1993-1998 a údaje ohledně podpor poskytnutých na základě vyhlášky č. 66336/B/398/14-9-1993 (prefektury Florina a Kilkis) období 1993-2001. Tyto údaje byly získány od bank, ale ne všechny na žádost odpověděly. Řecké orgány se přesto domnívají, že číselné údaje se blíží celkové částce poskytnutých podpor, protože banky, které reagovaly, představují hlavní poskytovatele úvěrů pro dotyčné prefektury. Podle nich analýza údajů prokazuje, že podpory zapadají do rámce prahové hodnoty de minimis v 73,55 až 99,46 % případů v závislosti na období a zvažované vyhlášce.
(63)
Řecké orgány nakonec upřesňují, že výrobní a zpracovatelské podniky zemědělských produktů a podniky uvádějící je na trh nebyly pro podpory způsobilé a že termín „důlní podniky“ ve skutečnosti znamená podniky těžící mramor a kámen.
V. HODNOCENÍ
V.I. EXISTENCE PODPORY
(64)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem. Bráno doslova odpovídají předmětné podpory této definici v tom smyslu, že jsou financovány státem nebo ze státních prostředků, že se týkají určitých podniků (podniků odvětví zemědělství, řemeslné výroby, průmyslu, hotelových služeb, těžby - viz 63. bod odůvodnění - a loďařství v uvedených prefekturách), které zvýhodňují opatřeními, jako je splátkový kalendář jejich půjček, snížení splátek v důsledku jejich rozložení v čase, úvěrové subvence nebo poskytnutí záruk, a že mohou ovlivnit obchod (23) a narušit hospodářskou soutěž (24).
(65)
Řecké orgány se samozřejmě pokusily prokázat, že předmětné podpory mohou spadat do rámce režimu de minimis, a nepředstavují proto státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Ovšem kromě skutečnosti, že pravidlo de minimis nebylo během období platnosti vyhlášek, jež představují právní základ předmětných režimů, vždy použitelné na všechna dotyčná odvětví (což byl ostatně jeden z důvodů rozhodnutí o zahájení řízení), jsou tyto údaje i podle přiznání uvedených orgánů neúplné (viz 62. bod odůvodnění). Kromě toho se výše podpor de minimis liší podle jednotlivých odvětví (v odvětví průmyslu a v odvětví zemědělství nejsou stejné) a na základě poskytnutých tabulek se lze domnívat, že řecké orgány tento rozdíl zcela jasně nepochopily. Na rozdíl od tvrzení řeckých orgánů, podle nichž podniky výroby, zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů nebyly způsobilé pro předmětné režimy podpory, Komise zjišťuje, že z výše zmíněných tabulek jasně vyplývá, že některé podniky z těchto odvětví činnosti byly přesto příjemci podpor a že tyto podpory jsou považovány za podpory v rámci režimu de minimis, i když zjevně přesahují přípustnou prahovou hodnotu.
(66)
Komise připomíná, že každá jednotlivá podpora poskytnutá na základě režimu, který splňuje v okamžiku poskytnutí podmínky uvedené v použitelném nařízení o podpoře de minimis, je považována za podporu, jež nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(67)
V okamžiku, kdy řecké orgány začaly poskytovat předmětné podpory, pro odvětví zemědělství dosud neexistovaly předpisy Unie, kterými se řídí podpory de minimis.
(68)
První předpisy Společenství v této oblasti představují ustanovení nařízení (ES) č. 1860/2004 (25).
(69)
Podle nařízení (ES) č. 1860/2004, které zahrnuje jak zemědělskou prvovýrobu, tak zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů, neovlivňují podpory nepřesahující částku 3 000 EUR na příjemce a na tři roky obchod mezi členskými státy, nenarušují nebo nemohou narušit hospodářskou soutěž, a nespadají proto pod čl. 107 odst. 1 SFEU.
(70)
Při použití článku 5 nařízení (ES) č. 1860/2004 platí stejné pro podpory poskytnuté před vstupem v platnost dotyčného nařízení, pokud tyto podpory splňují všechny podmínky stanovené v jeho článcích 1 a 3.
(71)
Dne 1. ledna 2008 bylo nařízení (ES) č. 1860/2004 nahrazeno nařízením Komise (ES) č. 1535/2007 ze dne 20. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v produkčním odvětví zemědělských produktů (26), kterým se zvýšila částka podpory de minimis na 7 500 EUR na příjemce a období tří fiskálních hospodářských roků, a to bez ohledu na formu a cíle podpor při maximální částce na členský stát, která odpovídá 0,75 % hodnoty roční produkce.
(72)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1535/2007 uvádí, že „[…] nařízení se vztahuje na podporu poskytnutou před 1. lednem 2008 podnikům produkčního odvětví zemědělských produktů, pokud tato podpora splňuje všechny podmínky stanovené v článcích 1, 2, 3 a 4, s výjimkou požadavku výslovného odkazu na toto nařízení uvedeného v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci“. Nařízení se ovšem vztahuje pouze pro zemědělskou prvovýrobu.
(73)
Pravidlo de minimis použitelné od 1. ledna 2007 v oblasti zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů je stanoveno v nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (27).
(74)
Ustanovení čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 1998/2006 stanoví částku, do jejíž výše podpora neovlivňuje obchod mezi členskými státy, nenarušuje nebo nemůže narušit hospodářskou soutěž, a nespadá proto pod čl. 107 odst. 1 SFEU, na 200 000 EUR.
(75)
Ustanovení čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1998/2006 uvádí, že „toto nařízení se […] použije na podpory poskytnuté před jeho vstupem v platnost podnikům provozujícím zpracovávání a uvádění na trh zemědělských produktů, jestliže podpora splňuje veškeré podmínky stanovené v článku 1 a 2. ...“.
(76)
V těchto souvislostech nebude Komise považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují na příjemce:
a)
v případě zemědělské prvovýroby: 3 000 EUR za tříleté období, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1860/2004, nebo 7 500 EUR za období tří fiskálních roků, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1535/2007;
b)
v případě zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů: 3 000 EUR za tříleté období, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1860/2004, nebo 200 000 EUR za období tří fiskálních roků, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1998/2006.
(77)
Komise ovšem zdůrazňuje, že ustanovení nařízení (ES) č. 1998/2006 a (ES) č. 1535/2007 nemohou využívat podniky v obtížích.
(78)
V jiných odvětvích, než je zemědělství (což v tomto konkrétním případě znamená v různých odvětvích uvedených v tomto rozhodnutí s výjimkou odvětví loďařství, o němž bude pojednáno níže v 80. a 81. bodě odůvodnění (28)), bylo použitelné v okamžiku, kdy byly předmětné podpory poskytnuty, pravidlo de minimis stanovené ve sdělení Komise ze dne 20. května 1992 s názvem „Rámec Společenství pro podpory malým a středním podnikům z roku 1992“ (29) (dále jen „rámec Společenství z roku 1992“). Sdělení stanovilo, že „[…] vyplacení ad hoc podpor nepřesahujících částku 50 000 ecu na daný druh výdajů a režimy, na jejichž základě je částka podpory, již může získat podnik pro daný typ výdajů za tříleté období, omezena na tuto výši, nemusí být nadále oznamovány podle čl. 93 odst. 3 [Smlouvy o ES] (30) za podmínky, že poskytnutí podpory nebo podmínky režimu obsahují výslovné ustanovení, které stanoví, že dodatečná podpora poskytnutá stejném podniku na stejný druh výdajů z jiných zdrojů financování nebo v rámci jiných režimů nesmí zvýšit celkovou částku, jejímž je podnik příjemcem, na hranici přesahující prahovou hodnotu ve výši 50 000 ecu. …“. Toto pravidlo bylo následně předefinováno ve sdělení Komise o podpoře de minimis (31) z roku 1996 (dále jen „sdělení z roku 1996“), které stanovilo výši podpory de minimis na 100 000 ecu za stejné období, a poté v nařízení (ES) č. 69/2001, které stanovilo tuto částku na 100 000 EUR za stejné období.
(79)
Vzhledem k termínům ukončení platnosti analyzovaných režimů (poslední k 31. prosinci 2005) a k nemožnosti zpětného uplatnění předpisů, pokud jde o odvětví uvedená v 78. bodě odůvodnění, nebude Komise považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují na příjemce:
a)
50 000 ecu za tři roky během období od 19. srpna 1992 do 5. března 1996, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s ustanoveními rámce z roku 1992;
b)
100 000 ecu/EUR za tři roky během období od 6. března 1996 do 1. února 2001, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními sdělení z roku 1996;
c)
100 000 EUR za tři roky během období od 2. února 2001 do 31. prosince 2005, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (ES) č. 69/2001.
(80)
Pokud jde o odvětví loďařství, pravidlo de minimis je použitelné pouze od vstupu v platnosti nařízení (ES) č. 69/2001.
(81)
Komise proto nebude považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují částku 100 000 EUR na příjemce a tři roky během období od 2. února 2001 do 31. prosince 2005, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (ES) č. 69/2001.
(82)
Ostatní tvrzení, kterými řecké orgány odůvodňují neexistenci státní podpory, nemůže Komise přijmout z následujících důvodů, které platí v každém případě, kdy jsou tato tvrzení použita:
a)
tvrzením, že seskupení půjček nevede k vysokým nákladům pro veřejnou správu (viz zejména 57. bod odůvodnění písm. a) a 58. bod odůvodnění písm. a)), řecké orgány uznávají, že opatření znamená pro stát náklad, tj. zapojuje státní prostředky;
b)
až do vstupu v platnost sdělení o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (32) (dále jen „sdělení z roku 2000“) byly všechny záruky považovány za obsahující prvek státní podpory (viz 105. bod odůvodnění písm. a)); sdělení z roku 2000 stanoví, že záruku lze považovat za prostu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, pokud se u příjemců nejedná o vypůjčovatele ve finančních obtížích a pokud by v zásadě mohli získat půjčku na finančních trzích za tržních podmínek bez zásahu státu, jestliže jsou záruky spojeny s konkrétní finanční operací, týkají se určité maximální částky, nepokrývají více než 80 % splatného zůstatku půjčky nebo jiného finančního závazku (s výjimkou investičních dluhopisů a podobných nástrojů), nejsou neomezené, pokud jsou podmínky režimu stanoveny na základě realistického posouzení rizik ohledně zajištění co nejpravděpodobnějšího vlastního financování pomocí pojistného hrazeného podniky-příjemci, pokud režim určuje způsoby poskytování záruk a stanoví, že jeho obecné financování bude předmětem přezkumu nejméně jednou za rok a pokud pojistné kryje jak běžná rizika spojená s poskytnutím záruky, tak správní náklady režimu a umožňuje běžné odměňování výchozího kapitálu případně poskytnutého státem pro rozběh režimu; řecké orgány ovšem neposkytly žádnou informaci, která by potvrzovala přijatelnost tohoto scénáře v tomto konkrétním případě;
c)
pokud jde o hospodářskou soutěž, nepředstavuje poskytnutí období osvobození (viz 57. bod odůvodnění písm. e) a 58. bod odůvodnění písm. f)) pouze časové posunutí splátek, protože se jím snižuje splátková zátěž v konkrétním okamžiku a příjemci se poskytuje dočasné finanční ulehčení;
d)
přestože účet zřízený zákonem č. 128/75, který se používá pro financování úrokových subvencí (viz 57. bod odůvodnění písm. d), 58. bod odůvodnění písm. e) a 59. bod odůvodnění písm. f)), nebyl, jak uvádějí samy řecké orgány, zahrnut do rozpočtu řeckého státu, představuje státní prostředek (33);
e)
poskytnutí úrokové subvence u půjček poskytuje podnikům, které jsou jejím příjemcem, zvýhodnění, i když jsou úrokové sazby v zemi vysoké;
f)
přestože uvolnění jištění poskytovaných pro získání záruky (viz 57. bod odůvodnění písm. g)) nepředstavuje podle vyhlášky č. 2071670/11297 pro řecký stát žádný přímý výdaj, obsahuje prvek podpory, protože stát tím, že s touto možností počítá, nejenom poskytuje podnikům-příjemcům možnost získání kapitálu, ale ruší zároveň kompenzační opatření požadované pro získání své záruky;
g)
skutečnost, že v Řecku byly údajně vysoké úrokové sazby (viz 57. bod odůvodnění písm. d)), neznamená nepřítomnost podpory v tom smyslu, že bez ohledu na hospodářské okolnosti, za nichž došlo k restrukturalizacím dluhů s úrokovými subvencemi, už pouhá skutečnost jejich poskytnutí se rovná zbavení příjemců zátěže, kterou by musely za běžných okolností nést při výkonu své činnosti.
(83)
Vzhledem ke všem těmto důvodům nezbývá Komisi než dospět k závěru, že podpory, které nesplňují prahové hodnoty a podmínky pro poskytování podpor de minimis uvedených v 68. až 81. bodě odůvodnění, spadají do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU.
V.II. SLUČITELNOST PODPORY
(84)
V případech stanovených v čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU mohou být ovšem určité podpory uplatněním výjimky považovány za slučitelné s vnitřním trhem.
(85)
V tomto konkrétním případě je nutno v rámci každého zahájeného řízení přezkoumat, jakou výjimku by bylo možno uplatnit podle jednotlivých dotčených odvětví (při odlišení odvětví zemědělství a ostatních odvětví).
V.II.1 PODPORY TÝKAJÍCÍ SE PREFEKTUR KASTORIE A EUBOIA, KTERÉ BYLY PŘEDMĚTEM PRVNÍHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
a) Odvětví zemědělství
(86)
Vzhledem k povaze poskytnutých podpor je jedinou výjimkou, o které lze uvažovat při odůvodnění jejich slučitelnosti s vnitřním trhem, výjimka, s níž počítá čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a podle níž lze považovat za slučitelné s vnitřním trhem podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(87)
Jelikož se u předmětných podpor jedná o neoznámené podpory, je nutno pro použití této výjimky, aby byly v souladu s pravidly o státní podpoře, jež platila v okamžiku jejich poskytnutí. Podle údajů poskytnutých řeckými orgány trval předmětný režim od 30. června 1993 do 30. června 2003. Slučitelnost předmětného režimu s vnitřním trhem bude proto analyzována na základě předpisů o státní podpoře použitelných během tohoto období.
(88)
Jedním z důvodů, které vedly Komisi k zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, je, že podpory se zdály být určeny pro podniky v obtížích. V této věci řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 uvedly, že kritérium „životaschopnosti po restrukturalizaci dluhů“ nemělo žádný vliv na celkové posouzení životaschopnosti podniku, které provedla úvěrová instituce, protože o způsobilosti k restrukturalizaci se rozhodovalo okamžitě po vypracování studie životaschopnosti. Toto tvrzení bylo opakováno v dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 (viz 61. bod odůvodnění).
(89)
Komise se domnívá, že toto vysvětlení neumožňuje dospět k závěru, že podpory nebyly poskytovány podnikům v obtížích, protože se sice, jak tvrdí řecké orgány, o způsobilosti k restrukturalizaci dluhů rozhodovalo ihned po vypracování studie životaschopnosti, ale samotná studie byla zaměřena na výhledy životaschopnosti příjemců po provedení restrukturalizace dluhů, což znamená, že zájemci-příjemci se mohli nacházet v okamžiku provádění studie v potížích a přitom být do režimu zahrnuti, protože subjekt provádějící studii mohl odhadnout možnosti návratu k životaschopnosti po restrukturalizaci dluhů (Komise tento prvek ostatně zdůraznila ve 23. bodě odůvodnění svého rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, protože se preambule vyhlášky č. 2045909/7931/0025 zmiňovala o nutnosti podpořit podniky prefektur Kastorie a Euboia, které čelí potížím s likviditou).
i) Předpisy použitelné na podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích během zvažovaného období
I. Období od 1. října 1993 do 31. prosince 1997
(90)
Podpory podnikům v obtížích podléhají určitému počtu pravidel. V okamžiku vstupu v platnost vyhlášky č. 69836/B1461 Komise prováděla politiku, na jejímž základě považovala v odvětví zemědělství tyto podpory za provozní, jež mohly být prohlášeny za slučitelné s vnitřním trhem pouze za splnění třech následujících podmínek:
a)
předmětné podpory se musely týkat finančních nákladů půjček uzavřených za účelem financování již provedených investic;
b)
kumulovaný grantový ekvivalent podpor případně poskytnutých u předem dojednaných půjček a předmětných podpor nesměl přesáhnout obecně přijímané míry, tj.:
i)
u investic na úrovni zemědělské prvovýroby: 35 nebo 75 % v znevýhodněných oblastech ve smyslu směrnice 75/268/EHS,
ii)
u investic na úrovni zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů: 55 nebo 75 % v oblastech cíle 1 u projektů, které jsou v souladu s odvětvovými programy nebo jedním z cílů článku 1 nařízení (EHS) č. 866/90 (34), a 35 % (nebo 50 % v oblastech cíle 1) u ostatních projektů za podmínky, že nejsou vyloučeny z výběrových kritérií stanovených v bodě 2 přílohy rozhodnutí Komise 90/342/EHS ze dne 7. června 1990 o přijetí výběrových kritérií pro investice do zlepšení zpracovatelských a marketingových podmínek pro zemědělské a lesnické produkty (35) (či rozhodnutí 94/173/ES (36), které jej nahradilo);
c)
předmětné podpory musí následovat po úpravách sazeb nových půjček provedených za účelem zohlednění kolísání hodnoty peněz (výše podpor musí být nižší nebo se rovnat změně sazeb u nových půjček) a musí se týkat zemědělských hospodářství, u kterých existují záruky životaschopnosti, a to zejména v případech, kdy by finanční zátěž vyplývající ze stávajících půjček byla takové míry, že by u hospodářství existovalo riziko ohrožení či dokonce úpadku.
(91)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány uvedly, že se vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění týkají zpracovatelských podniků obecně, že tato vyhláška se nijak zvláště nezmiňuje o zpracovatelských podnicích odvětví zemědělství, které jsou pokryty nařízeními (EHS) č. 866/90, (ES) č. 951/97 a (ES) č. 1257/1999, že celé území země patří k cíli 1 a že podniky, které investovaly a získaly za tím účelem podporu od ministerstva zemědělství, rozvoje a výživy, nemohly využít restrukturalizace dluhů, protože se s tím nepočítalo. Pokud jde o celkový grantový ekvivalent restrukturalizace dluhů, dodávají, že drtivá většina podpor představovala nízké částky a že restrukturalizace dluhů se týká starých půjček, a tím pádem již provedených investic.
(92)
Upřesnění poskytnutá řeckými orgány v prvé řadě Komisi neumožňují vyloučit, že zpracovatelské podniky odvětví zemědělství nemohly být příjemci podpor na základě vyhlášky č. 69836/B1451 a jejích změněných znění, protože skutečnost, že dotyčné podniky nejsou zvláště zmiňovány, automaticky neznamená, že nepatří do obecné kategorie zpracovatelských podniků (průmyslových podniků), které spadají do oblasti působnosti vyhlášky.
(93)
Pokud jde o dodržení podmínek stanovených v 90. bodě odůvodnění, Komise zjišťuje, že vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění pokrývala restrukturalizaci půjček, jež se mohly týkat jak investic, tak provozního kapitálu.
(94)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček spojených s investiční činností, upřesnění poskytnutá řeckými orgány umožňují Komisi konstatovat, že podmínka stanovená v 90. bodě odůvodnění písm. a) je splněna, protože se tyto půjčky týkaly již provedených investic.
(95)
Komise může rovněž považovat druhou možnost podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. c) za splněnou, protože podniky-příjemci musí být po restrukturalizaci dluhů životaschopné na základě posouzení provedeného finančními institucemi.
(96)
Komise ale nemůže na základě informací, které má k dispozici, dospět k závěru o nezpochybnitelném dodržení podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. b), protože řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 upřesnily, že se na podniky zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů vztahovala mimo jiné nařízení (EHS) č. 866/90 a (ES) č. 951/97 a že tato nařízení byla uplatněna při dodržení jejich ustanovení, což znamená, že podpory již mohly být poskytnuty ve výši maximální povolené míry stanovené dotyčnými nařízeními (75 % pro oblasti cíle 1, k nimž Řecko patří) a že uplatnění předmětného režimu v tomto konkrétním případě mohlo vést kvůli kumulování podpor k překročení této míry.
(97)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček spojených s vytvořením provozního kapitálu, k provádění předmětného režimu také nemohlo dojít při dodržení všech podmínek stanovených v 90. bodě odůvodnění, protože první ze stanovených podmínek (písmeno a) výslovně stanoví, že půjčky musí být vázány na investice.
II. Období od 1. ledna 1998 do 30. června 2000
(98)
V roce 1997 byly podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění nahrazeny ustanoveními sdělení Komise s názvem „Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích“ (dále jen „pokyny z roku 1997“) (37). V bodě 4.4 dotyčných pokynů se stanoví, že „pokud jde o odvětví zemědělství, jsou [pokyny] použitelné od 1. ledna 1998 na nové státní podpory a na stávající podpory od stejného dne nebo, pokud Komise zahájila v těchto souvislostech vůči jednomu nebo více členských států řízení podle čl. 93 odst. 2 Smlouvy [o ES], ode dne přijetí konečného rozhodnutí Komisí na základě čl. 93 odst. 2 Smlouvy [o ES] týkajícího se dotyčného členského státu či členských států“.
(99)
Pokyny z roku 1997, které byly pro odvětví zemědělství zcela nové, stanovily mimo jiné toto:
a)
pokud jde o podpory na záchranu: poskytování podpor likvidity z akutních sociálních důvodů ve formě úvěrových záruk nebo splatných úvěrů se sazbou odpovídající tržní sazbě, v částce omezené na výši nezbytně nutnou k provozování podniku (např. pokrytí mzdových nákladů a zajištění běžného zásobování) a dobu rovněž nezbytně nutnou ke stanovení nezbytných a možných opatření na ozdravení, aniž by došlo k destabilizaci průmyslové nebo zemědělské situace v ostatních členských státech;
b)
pokud jde o podpory na restrukturalizaci: poskytování podpor spojených s prováděním restrukturalizačního plánu zaměřeného na omezení nebo nezvratné uzavření výrobních kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit v odvětví (omezení kapacit musí být dodatečné ke každému omezení, ke kterému by došlo v případě neexistence podpory na restrukturalizaci) s jedinou výjimkou v případech, kdy by se rozhodnutí přijatá ve prospěch všech příjemců během následných dvanáctiměsíčních období netýkala celkově určitého množství produktu nepřesahujícího stanovený procentuální podíl na celkové roční produkci tohoto produktu v zemi (3 % u opatření cílených na určitou kategorii produktů nebo hospodářských subjektů a 1,5 % u opatření necílených).
(100)
Členské státy měly možnost požádat o provádění těchto zemědělských ustanovení namísto ustanovení stanovených pokyny z roku 1997 pro jiná odvětví než zemědělství, která spadala do oblasti jejich působnosti (pro tato jiná odvětví platila velmi přísná kritéria, a to zejména v oblasti restrukturalizačního plánu a příspěvku příjemce na restrukturalizaci - viz mimo jiné kapitola b) „nezemědělské odvětví“, body 109 až 121).
(101)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány neposkytly žádnou informaci, která by Komisi umožnila konstatovat, že došlo k přizpůsobení režimu podpor těmto ustanovením a že během zvažovaného období byly proto podpory poskytovány za dodržení příslušných podmínek pokynů z roku 1997, nebo-li za dodržení buď podmínek popsaných výše v 99. bodě odůvodnění písm. b), nebo za dodržení podmínek stanovených pro jiná odvětví než zemědělství (předložení restrukturalizačního plánu s výhledem na návrat k životaschopnosti v přiměřené době a vycházejícímu z realistických předpokladů, se zmírněním dopadů podpor na konkurenční subjekty, při dodržení zásady jediné podpory, provázenému omezením kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit v odvětví, zaručujícímu proporcionalitu mezi podporou a náklady na restrukturalizaci a výhodami z ní plynoucími a s pokrytím jejích sociálních nákladů).
III. Období od 1. července 2000 do 30. června 2003
(102)
Pokyny z roku 1997 byly nahrazeny dne 9. října 1999 pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích (dále jen „pokyny z roku 1999“) (38). V bodě 6.3 pokynů z roku 1999 je uvedeno, že „členské státy musí upravit své stávající režimy podpory na záchranu a restrukturalizaci, které mají zůstat v platnosti po 30. červnu 2000, aby je přizpůsobily … pokynům … po tomto dnu“. Kromě toho, „aby Komise mohla kontrolovat postup úprav, členské státy jí musí předložit seznam těchto režimů do 31. prosince 1999. Následně jí musí, v každém případě do 30. června 2000, poskytnout informace postačující k tomu, aby jí umožnily kontrolovat, zda jsou režimy skutečně upraveny v souladu s … pokyny“.
(103)
Pokyny z roku 1999 obsahovaly rovněž zvláštní kapitolu věnovanou restrukturalizaci podniků v obtížích v odvětví zemědělství. V porovnání s kapitolou pokynů z roku 1997 definovala tato kapitola nadbytečnou strukturální kapacitu odvětví, omezila výjimku uvedenou v 99. bodě odůvodnění písm. b) na podniky prvovýroby (což znamená, že pododvětví zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů automaticky podléhalo povinnosti snížení kapacit) a učinila platnou zásadu jediné podpory, podle níž podpory na restrukturalizaci mohou být poskytnuty pouze jednou.
(104)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány neposkytly žádnou informaci, která by Komisi umožnila konstatovat, že došlo k přizpůsobení režimu podpor těmto ustanovením a že během zvažovaného období byly proto podpory poskytovány za dodržení příslušných podmínek pokynů z roku 1999, nebo-li po předložení restrukturalizačního plánu stanovujícímu zejména omezení kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit a případně omezenou výjimku uvedenou ve 103. bodě odůvodnění, a to na základě zásady jediné podpory.
ii) Záležitost záruk
(105)
Další oblast, kvůli které Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, je otázka slučitelnosti podpor poskytnutých formou záruk. Řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 vyjádřily několik připomínek (viz 57. bod odůvodnění písm. c) a g)). Komise soudí, že tyto připomínky vyžadují následující poznámky:
a)
pokud jde o písmeno c), skutečnost, že poskytnutí záruky provázejí přísné podmínky, sama o sobě neznamená nepřítomnost státní podpory: pravidla použitelná během trvání předmětného režimu a uvedená v dopisech členským státům SG(89) D/4328 ze dne 5. dubna 1989 a SG(89) D/12772 ze dne 12. října 1989 a rovněž v bodě č. 38 sdělení Komise členským státům o použití článků 92 a 93 Smlouvy a článku 5 směrnice Komise 80/723/EHS na veřejné podniky v odvětví průmyslu (39) naopak jasně stanoví, že „[…] každá záruka poskytnutá státem přímo nebo prostřednictvím jím pověřených finančních institucí spadá do působnosti čl. 92 odst. 1 Smlouvy o ES“, a vyžadují uplatnění podmínek, které mohou vést až k likvidaci podniku; výše uvedené dopisy byly sice v roce 2000 nahrazeny sdělením o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk, jež počítalo se scénářem, který umožňuje dospět k závěru o nepřítomnosti státní podpory, ale řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 neposkytly žádné informace, jež by umožnily dospět k závěru, že poskytnuté záruky lze zahrnout do tohoto scénáře;
b)
i v případě, kdy by řecké orgány poskytly informace za účelem prokázání, že poskytnuté záruky spadají do scénáře o nepřítomnosti podpory, Komise by tento scénář nemohla schválit už jenom proto, že jej lze použít pouze, pokud podniky-příjemci nejsou ve finančních obtížích;
c)
pokud jde o písm. g), skutečnost, že záruka nepokrývá některé náklady, nepředstavuje v žádném případě důkaz o dodržení všech podmínek, které umožňují dospět k závěru o slučitelnosti podpory obsažené v poskytnutí záruky s vnitřním trhem; navíc je nutno konstatovat, že žádná z informací poskytnutých řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 nepotvrzuje jejich dodržení.
(106)
Po tomto upřesnění Komise spíše soudí, že záruky představovaly během trvání předmětného režimu jeden z prvků souboru nástrojů poskytování podpor podnikům v obtížích, a jejich slučitelnost je proto spojena se slučitelností celého procesu restrukturalizace, k němuž, jak dostatečně ukazuje analýza v 94. až 104. bodě odůvodnění, řecké orgány neposkytly žádné informace, jež by umožnily Komisi zbavit se pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (tyto úvahy ohledně záruk platí pro všechna tři řízení uvedená v tomto rozhodnutí a pro všechna uváděná odvětví s výjimkou záruk stanovených vyhláškou 2/82257/0025/18.12.2000, které budou předmětem odděleného přezkumu vzhledem k použitému kritériu životaschopnosti, tj. životaschopnosti před restrukturalizací dluhů).
(107)
Ostatní tvrzení rozváděná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 (použitá úroková sazba, záležitost existence či neexistence dodatečných výdajů vyvolaných vyhláškami tvořícími právní základ režimu, periodicita úroků) nepřinášejí žádné skutečnosti, které by mohly změnit výše vysvětlené stanovisko Komise.
(108)
Protože informace poskytnuté řeckými orgány neumožňují odstranit pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, může Komise pouze dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
b) Nezemědělské odvětví
(109)
Stejně jak tomu učinila pro odvětví zemědělství, musí Komise analyzovat předmětné podpory na základě pravidel použitelných pro státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(110)
V okamžiku vstupu v platnost vyhlášky č. 69836/B1461, tj. 1. října 1993, byla dotyčná pravidla stanovena v osmé zprávě o politice hospodářské soutěže, a to zejména v bodech č. 177, 227 a 228 této zprávy.
(111)
Bod č. 117 zprávy uvádí, že v případě, kdy se mohou opatření na záchranu ukázat jako nutná pro poskytnutí odkladu, během nějž začnou být prováděna dlouhodobá řešení obtíží daného podniku, nesmí být těchto opatření využito k tomu, aby se zabránilo nutným snížením kapacit, a smí se jich proto použít pouze v případech, kdy jsou nutná pro vyřešení akutních sociálních potíží.
(112)
Bod č. 227 zprávy upřesňuje, že podpory na záchranu lze z hlediska Smlouvy odůvodnit, pokud jsou vázány na restrukturalizaci prováděnou s cílem trvale konsolidovat situaci dotyčných podniků a/nebo regionů v obtížích a pokud mají dostatečně regionální nebo odvětvovou povahu, aby bylo možno posoudit jejich dopady.
(113)
Bod č. 228 zprávy upřesňuje podrobněji stanovisko Komise ohledně podpor na záchranu a stanoví, co mají představovat „průvodní podpory“.
(114)
Podpory na záchranu musí:
a)
spočívat v podporách likvidity formou úvěrových záruk nebo záruk za splatné úvěry s úrokovou sazbou rovnající se sazbě tržní;
b)
omezit se ve své výši na částku nezbytně nutnou pro další zajištění mzdových nákladů a běžného zásobování;
c)
být vypláceny pouze po dobu nutnou (obvykle šestiměsíční) na určení nezbytných a možných opatření ozdravění;
d)
být odůvodněny akutními sociálními potížemi, aniž by zachování podniku, jež umožňují, vedlo k destabilizaci průmyslové situace v ostatních členských státech.
(115)
Průvodní podpory musí být úzce podmíněny provedením řádně strukturovaného programu restrukturalizace/přeměny činnosti schopným skutečně obnovit v dlouhodobém výhledu konkurenceschopnost předmětné produkce a musí být omezeny na míru a výši nezbytně nutné k zajištění rovnováhy podniku během nevyhnutelného přechodného období do doby, než podobný program přinese své výsledky, což znamená období značně omezené a s dostatečnou sestupností.
(116)
Tyto podmínky byly nahrazeny pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích z roku 1994 (40), které vstoupily v platnost dne 23. prosince 1994 (dále jen „pokyny z roku 1994“), následně pokyny z roku 1997, které vstoupily v platnost dne 1. ledna 1998, a konečně pokyny z roku 1999, které se staly použitelnými počínaje 1. červencem 2000, a to při zohlednění období na přizpůsobení režimů podpory poskytnutého členským státům (viz 98. a 102. bod odůvodnění).
(117)
Pokyny z roku 1994 potvrzují politiku prováděnou Komisí v oblasti podpor na záchranu (viz 114. bod odůvodnění) a definují přesněji obsah a důsledky restrukturalizačních plánů, které se mají předkládat (výhledy na návrat k životaschopnosti v přiměřené době na základě realistických předpokladů, zmírnění dopadů podpor na konkurenční subjekty, zásada jediné podpory, snížení kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit dotyčného odvětví, proporcionalita mezi podporou a náklady a výhodami restrukturalizace, pokrytí sociálních nákladů restrukturalizace).
(118)
V nezemědělském odvětví potvrzují pokyny z roku 1997, které jsou výsledkem pravidelného přezkumu politiky prováděné Komisí v oblasti záchrany a restrukturalizace podniků v obtížích, obsah pokynů z roku 1994.
(119)
Pokyny z roku 1999 zpřísňují podmínky poskytování podpor na záchranu tím, že zavádějí přesnou lhůtu pro předložení restrukturalizačního plánu. V oblasti restrukturalizace jsou přísnější zejména s ohledem na malé a střední podniky a stanoví možnost požadovat snížení kapacit i v případě, kdy v odvětví nadbytečné strukturální kapacity neexistují.
(120)
Vzhledem k tomu, že vysvětlení poskytnutá řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 platí jak pro odvětví zemědělství, tak pro nezemědělské odvětví, může Komise jen konstatovat, stejně jak to již učinila pro odvětví zemědělství, že žádná z informací poskytnutých řeckými orgány neumožňuje zjistit, zda byly dodrženy různé podmínky stanovené v pokynech z roku 1994, 1997 a 1999 (stačí jen uvést, že nic nenasvědčuje tomu, že by podniky-příjemci předložily jakýkoli restrukturalizační plán obsahující nutná kompenzační opatření). Toto zjištění platí rovněž pro dodržení ustanovení popsaných v osmé zprávě o politice hospodářské soutěže.
(121)
Bez podkladů, které by potvrzovaly dodržení výše uvedených podmínek, není Komise schopna zjistit, zda podpory byly poskytnuty následně po předložení restrukturalizačního plánu vykazujícího všechny náležitosti stanovené v různých výše zmíněných předpisech (k nimž patří zejména výhledy na návrat k životaschopnosti v přiměřené době na základě realistických předpokladů, zmírnění dopadů podpor na konkurenční subjekty, zásada jediné podpory, snížení kapacit, proporcionalita mezi podporou a náklady a výhodami restrukturalizace a pokrytí sociálních nákladů restrukturalizace). Nemůže se proto zbavit pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, a může tak dospět pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
V.II.2 PODPORY PODNIKŮM PREFEKTUR FLORINA A KILKIS, JEŽ BYLY PŘEDMĚTEM DRUHÉHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
a) Odvětví zemědělství
(122)
V dopise ze dne 18. srpna 2005 řecké orgány uvedly, že základní vyhláška, jíž se řídí poskytování podpor (vyhláška č. 66336/B.1398/1993), odkazuje na průmyslové podniky a podniky řemeslné výroby a že se její ustanovení netýkala žádného zemědělského podniku.
(123)
Komise bere na vědomí tato upřesnění a soudí proto, že nemusí analyzovat předmětný režim na základě pravidel o státní podpoře platných pro odvětví zemědělství v okamžiku poskytnutí podpor.
b) Nezemědělské odvětví
(124)
Komise, jež se při zahájení řízení domnívala, že režim byl plánován pro podniky v obtížích, jelikož vyhláška č. 66336/B.1398/1993 stanoví, že podniky musí být po restrukturalizaci životaschopné (což neumožňovalo vyloučit obtížný stav v okamžiku rozhodnutí o způsobilosti pro získání podpory), musí přezkoumat slučitelnost předmětných podpor na základě pravidel, která platila pro podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v okamžiku jejich poskytnutí.
(125)
Pravidla, jež platila pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v okamžiku poskytnutí předmětných podpor, byla postupně ustanovení bodů č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže, pokyny z roku 1994 a pokyny z roku 1997.
(126)
Pokud jde o dodržení ustanovení bodů č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže, pokynů z roku 1994 a pokynů z roku 1997, poskytly řecké orgány ve svém dopise ze dne 18. srpna 2005 stejná vysvětlení jako v případě zdůvodnění poskytnutí podpor v prefekturách Kastorie a Euboia (tvrzení řeckých orgánů popsaná v 57. bodě odůvodnění písm. a) až f) jsou již uvedena v 56. bodě odůvodnění písm. a) až e)). Analýza provedená Komisí v 110. až 121. bodě odůvodnění je proto v tomto konkrétním případě nadále platná, což znamená, že Komise není schopna se zbavit pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, a že může dojít pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
(127)
V dopise ze dne 18. srpna 2005 se řecké orgány rovněž pokusily zdůvodnit předmětné podpory skutečností, že prefektury Florina a Kilkis sousedí s bývalou jugoslávskou republikou Makedonií a že místní podniky velmi trpěly nestabilitou a válečným stavem v regionu.
(128)
Kvůli tomuto odkazu na mimořádné události by snad bylo možno uplatnit výjimku stanovenou v čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU, podle níž jsou s vnitřním trhem slučitelné podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi. Řecké orgány ovšem neposkytly žádný prvek analýzy, který by dokládal zmiňované potíže podniků obou prefektur a příčinnou souvislost s nestabilitou v regionu vyvolanou událostmi v Jugoslávii. Komise kromě toho nemá k dispozici informace, jež by mohly dokládat, že by se události zmiňované řeckými orgány mohly projevovat po celou dobu trvání režimu. Komise si konečně také klade otázku, proč se režim týkal jen některých odvětví hospodářství obou prefektur, když by zmiňované události měly mít logicky dopad na všechny místní podniky ve všech odvětvích.
(129)
Vzhledem k těmto skutečnostem Komise také nechápe, jak by předmětný režim podpor mohl být způsobilý pro uplatnění výjimky stanovené čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU. Může proto opět dojít pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
V.II.3 PODPORY TÝKAJÍCÍ SE PREFEKTUR RHODOPE, EVROS, XANTHI A DODECANESE, KTERÉ BYLY PŘEDMĚTEM TŘETÍHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(130)
Vzhledem k tomu, že Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že na základě informací, které má k dispozici, nemůže rozhodnout, zda obě vyhlášky z roku 1989 a následující, které jsou uvedeny ve výše uvedeném 50. až 52. bodě odůvodnění, představují nezávislý režim podpor nebo zda se jedná o nedílnou součást celkového systému analyzovaného v různých zahájených řízeních, a vzhledem k tomu, že řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly v tomto ohledu žádné vysvětlení, bude slučitelnost podpor stanovených vyhláškami s vnitřním trhem přezkoumána odděleně. Záruky stanovené vyhláškou č. 2/82257/0025/18.12.2000 (viz 49. bod odůvodnění) budou rovněž předmětem odděleného přezkumu, protože tato vyhláška stanoví, že podniky-příjemci musí být povinně životaschopné a nikoli životaschopné až po restrukturalizaci, jak je tomu v ostatních uváděných případech.
(131)
Pokud jde o vyhlášky uvedené ve 44. až 52. bodě odůvodnění, bude se analýza skládat ze dvou základních oblastí, a to zemědělské a nezemědělské, jak tomu bylo také v případě režimů, jichž se týkala dvě první rozhodnutí o zahájení řízení, přičemž nezemědělská oblast bude rozdělena na několik částí: odvětví průmyslu, hotelových služeb a řemeslné výroby na jedné straně a odvětví loďařství na straně druhé. Odvětví těžby, které bylo rovněž zahrnuto do rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, zde nebude nadále projednáváno, protože řecké orgány ve svých dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 uvedly, že dotyčná těžební činnost se týkala těžby mramoru a kamene, čímž dotyčné podniky spadají do rámce analýzy podpor poskytnutých odvětví průmyslu.
a) Odvětví zemědělství
(132)
Komise musí režim přezkoumat na základě pravidel použitelných na státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy byla podpora poskytnuta.
(133)
Pokud jde o odvětví zemědělství, byla příslušná pravidla zdůrazněna v 90. a 98. až 103. bodě odůvodnění. Vzhledem k tomu, že platnost dotyčného režimu skončila dne 31. prosince 2005, je nutno přidat k seznamu použitelných předpisů pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (41) z roku 2004 (dále jen „pokyny z roku 2004“); pokyny z roku 2004 vstoupily v platnost dne 10. října 2004 a zpřísnily podmínky stanovené pokyny z roku 1999 (zejména opět potvrdily, že příspěvek příjemce k restrukturalizaci musí být skutečný a nezávislý na podpoře). Navíc vzhledem k povaze příjemců (hospodářství s průmyslových chovem zvířat a hospodářství zaměřená na produkci mléka) je oprávněné se domnívat, že režim mohl zahrnovat jak prvovýrobu (pouze chov zvířat), tak zpracování a uvádění na trh (např. hospodářství se zpracovatelskou linkou přímo na místě).
(134)
Pokud jde o soulad s vlastními podmínkami, Komise se domnívá, že ministerská vyhláška č. 1648/B22 ze dne 13. ledna 1994 a její následná změněná znění zavedla restrukturalizaci půjček, kterou bylo možno využít pro investování nebo vytvoření provozního kapitálu.
(135)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček vázanou na investice, řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly žádné informace, jež by Komisi umožnily potvrdit, že restrukturované půjčky byly skutečně vázány na již provedené investice. Komise proto nemůže konstatovat, že byla splněna podmínka stanovená v 90. bodě odůvodnění písm. a).
(136)
Na základě dostupných informací není Komise podobně schopna dospět k nezpochybnitelnému závěru, že došlo k dodržení podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. b), protože řecké orgány neposkytly v tomto ohledu ve svém dopise ze dne 10. května 2006 žádné podrobnosti.
(137)
S ohledem na požadavek stanovený v 90. bodě odůvodnění písm. c), Komise soudí, že došlo ke splnění druhé možnosti, protože podniky-příjemci musely být životaschopnými po restrukturalizaci, a to na základě posouzení vypracovaného bankami.
(138)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček vázanou na vytvoření provozního kapitálu, dotyčný režim nemohl být uplatněn v souladu se všemi podmínkami stanovenými v 90. bodě odůvodnění, protože první požadavek (90. bod odůvodnění písm. a)) výslovně stanoví, že půjčky musí být vázány na investice.
(139)
Pokud jde o podporu poskytovanou od 1. ledna 1998 až do vstupu v platnost pokynů z roku 1994, platí analýza provedená v 98. až 104. bodě odůvodnění také pro podstatu tohoto konkrétního případu, protože řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly žádnou informaci, jež by Komisi umožnila potvrdit, že byl za účelem získání předmětné podpory předložen jakýkoli restrukturalizační plán provázený povinným příspěvkem.
(140)
Pokud jde konečně o podporu poskytovanou ode dne vstupu v platnost pokynů z roku 2004, může Komise pouze poznamenat, že řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května nepředložily žádné skutečnosti, jež by Komisi umožnily potvrdit, že byl za účelem obdržení dotyčné podpory předložen restrukturalizační plán provázený povinným vlastním příspěvkem. Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
(141)
V dopise ze dne 10. května se řecké orgány pokusily odůvodnit předmětnou podporu válečným stavem v sousedních regionech. Řecko vyjádřilo názor, že tyto okolnosti učinily podporu způsobilou pro výjimku podle čl. 107 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy (viz 59. bod odůvodnění písm. a)).
(142)
Komise nemůže přijmout tento názor z několika důvodů:
a)
z hlediska předpisů je existence konfliktu považována za mimořádnou událost, jež může spadat pouze pod čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy, podle kterého jsou slučitelné s vnitřním trhem podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi;
b)
v odvětví zemědělství je slučitelnost opatření podpory posuzována na základě výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, který stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem, a ne na základě výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy, který stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností, jakož i rozvoji regionů uvedených v článku 349 (42) s ohledem na jejich strukturální, hospodářskou a sociální situaci;
c)
aby byla tato výjimka použitelná, bylo by nutno, aby podpora byla poskytnuta v souladu s pravidly, jimiž se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, k čemuž, jak je doloženo výše, nedošlo.
(143)
Komise není schopna zjistit, zda nelze použít čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy, a to z těchto důvodů:
a)
v dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány sice oprávněně zdůraznily, že během období provádění režimu byl v dotyčných prefekturách jak celkový HDP, tak HDP na obyvatele nižší než v ostatních regionech země, ale zároveň uvedly, že HDP zaznamenal během stejného období určitý růst, což dokládá, že válečný stav v sousedních regionech neměl na hospodářství dotčených oblastí katastrofální dopad;
b)
jak dokládá popis právního základu režimu, k několika jeho změnám došlo téměř deset let po ukončení bojů v sousedních regionech, a nelze proto soudit, že Řecko bylo nuceno zasáhnout kvůli válečnému stavu v příhraničních oblastech a že existovala příčinná souvislost mezi tímto stavem a potížemi podniků (jako příklad stačí uvést tuto poznámku: ministerská vyhláška č. 2/64046/0025/2003 ze dne 28. října 2004 uvedená ve 48. bodě odůvodnění zahrnuje půjčky, které si mohly brát průmyslové podniky, tj. případně podniky s průmyslovým chovem zvířat, až do 31. prosince 2004).
(144)
Pokud jde o ostatní tvrzení řeckých orgánů v jejich dopise ze dne 10. května 2006, Komise zdůrazňuje následující (s výjimkou písm. b) platí tyto poznámky pro všechna odvětví, na něž se vztahuje zahájené řízení):
a)
potíže jako nedostatek dynamiky na místních trzích nebo pokles poptávky nelze řešit pomocí podpory poskytované podnikům v obtížích, aniž by se přistoupilo k jejich restrukturalizaci. Vhodnější způsob pomoci představují strukturální opatření;
b)
podíl produkce masa v dotyčných prefekturách na celkové řecké produkci nemá vůbec žádný vztah s rizikem narušení hospodářské soutěže, které představuje podpora poskytnutá mimo stanovený předpisový rámec (v tomto konkrétním případě se jedná o podporu poskytnutou podnikům v obtížích bez restrukturalizačního plánu); podle judikatury Soudního dvora, pokud finanční podpora poskytnutá členským státem posílí postavení určitého podniku ve srovnání s ostatními podniky zapojenými do hospodářské soutěže (což je podstatou tohoto konkrétního případu), může tato podpora představovat konkurenční zvýhodnění vůči ostatním podnikům, které nejsou příjemci této pomoci (43);
c)
záležitost životaschopnosti podniků ve smyslu stanoveném oběma ministerskými vyhláškami z roku 1989 bude řešena v tomto rozhodnutí níže;
d)
tvrzení, podle nějž účet zřízený zákonem č. 128/75 nepředstavuje státní prostředek, bylo vyřešeno v 82. bodě odůvodnění písm. d).
(145)
Vzhledem k těmto důvodům je Komise nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
b) Odvětví průmyslu, řemeslné výroby a hotelových služeb
(146)
Komise musí přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(147)
Stejně jako v případě podpor, jichž se týkala první dvě řízení, platila pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v době poskytnutí předmětné podpory pravidla stanovená postupně body č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže a pokyny z roku 1994, 1997 a 1999. Ve zkoumaném případě je k tomuto seznamu nutno přidat pokyny z roku 2004, protože v některých prefekturách skončilo provádění režimu k 31. prosinci 2005.
(148)
Informace poskytnuté řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 a uvedené v 59. bodě odůvodnění neobsahovaly žádné podrobnosti ohledně dodržení pravidel, kterými se řídí záchrana a restrukturalizace podniků v obtížích. Komise proto není schopna ověřit, zda byly dodrženy body 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže a pokyny z roku 1994, 1997, 1999 a 2004.
(149)
Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
c) Odvětví loďařství
(150)
Slučitelnost předmětného režimu s vnitřním trhem bude posuzována ze dvou hledisek, protože pojem „odvětví loďařství“ zahrnuje jak stavbu lodí, tak lodní přepravu.
(151)
Komise musí přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(152)
Pokud jde o stavbu lodí, platily pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 1648/B.22 ze dne 13. ledna 1994 tyto předpisy:
a)
do 31. prosince 1998: směrnice Rady 90/684/EHS ze dne 21. prosince 1990 o podporách na stavbu lodí (44);
b)
od 1. ledna 1999 do 31. prosince 2003: nařízení Rady (ES) č. 1540/98 ze dne 29. června 1998 o nových pravidlech pro podporu na stavbu lodí (45);
c)
od 1. ledna 2004: rámec pro státní podporu na stavbu lodí (46).
(153)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány nepředložily žádnou informaci, která by Komisi umožnila dospět k závěru, že předmětný režim podpory byl prováděn v souladu s pravidly platnými pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích tohoto odvětví. Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(154)
Pokud jde o námořní přepravu, musí Komise podobně přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(155)
Od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 1648/B.22 ze dne 13. ledna 1994 platily a nadále platí pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v odvětví loďařství tyto předpisy:
a)
finanční a daňová opatření ohledně využívání plavidel registrovaných ve Společenství (47);
b)
pokyny Společenství ke státní podpoře v námořní dopravě z roku 1997 (48);
c)
pokyny Společenství ke státní podpoře v námořní dopravě z roku 2004 (49).
(156)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány opět nepředložily žádnou informaci, která by Komisi umožnila dospět k závěru, že předmětný režim podpory byl prováděn v souladu s pravidly platnými pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích tohoto odvětví. Komise proto není schopna zbavit se pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
d) Podpory poskytnuté v prefekturách Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese, kterých se rovněž týkalo třetí rozhodnutí o zahájení řízení
(157)
Protože Komise neměla dostatečné informace, posoudila v rámci řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy dva předpoklady:
a)
podpora poskytnutá na základě ministerské vyhlášky č. 2041901 ze dne 16. května 1989 a ministerské vyhlášky č. 2078809 ze dne 10. října 1989 a jejich pozměněných znění spadala do stejného rámce jako byl rámec stanovený vyhláškami uvedenými ve 44. až 48. bodě odůvodnění;
b)
podpora byla součástí systému financování, který nebyl postaven na stejných základech.
(158)
V dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány prohlásily, že obě ministerské vyhlášky vydané v roce 1989 stanovily, že podniky musí být životaschopné před a po restrukturalizaci svých dluhů. Komise toto prohlášení nemůže přijmout, protože se po přezkumu ukazuje, že ani jedna z obou dotyčných vyhlášek neříká, že podniky musely být životaschopné před a po restrukturalizaci dluhů. Komise proto posoudí slučitelnost podpory stanové oběma vyhláškami a jejich pozměněnými zněními nejenom na základě předpokladů uvedených ve 157. bodě odůvodnění, ale také s tím, že u druhého předpokladu nevyloučí možnost, že tato podpora mohla být poskytována podnikům v obtížích.
(159)
Pokud jde o první předpoklad uvedený ve 157. bodě odůvodnění, Komise je nucena dospět k závěru, že v případě, pokud obě ministerské vyhlášky vydané v roce 1989 a jejich pozměněná znění spadají do stejného rámce, jako byl rámec stanovený ministerskými vyhláškami uvedenými ve 44. až 48. bodě odůvodnění, zůstává v platnosti analýza provedená ve 146. až 149. bodě odůvodnění, a protože vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 neodstraňují pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, je Komise nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(160)
Pokud jde o druhý předpoklad, je nutno zvážit dva scénáře: podpora byla poskytnuta podnikům v obtížích nebo byla poskytnuta podnikům životaschopným.
(161)
V případě prvního scénáře zůstává platná analýza provedená ve 146. až 149. bodě odůvodnění, přičemž vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 neodstraňují pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, a Komise je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(162)
V případě druhého scénáře Komise rovněž poznamenává, že vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopisech ze dne 10. května 2006, 15. března 2011 a 29. března 2011 neumožňují zjistit, zda provozní kapitál vytvořený využitím dotovaných půjček financoval způsobilé investice ve smyslu předpisů Unie v oblasti regionální podpory (od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 2041901 ze dne 16. května 1989 platily jako předpisy sdělení Komise o metodě použití čl. 92 odst. 3 písm. a) a c) na regionální podporu (50) a následně pokyny k regionální podpoře z roku 1998 (51)). Komise je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitrním trhem.
(163)
V případě, že tento provozní kapitál nefinancoval způsobilé investice ve smyslu stanoveném předpisy Unie v oblasti regionální podpory, musí Komise přezkoumat, zda nelze podporu poskytnutou na vytvoření tohoto kapitálu, která by tak představovala podporu na provoz, prohlásit za slučitelnou na základě příslušných ustanovení předpisů Unie v oblasti regionální podpory. V tomto ohledu si Komise přeje zdůraznit, že přísluší dotyčnému členskému státu za účelem splnění jeho povinnosti spolupráce s Komisí poskytnout všechny poznatky, aby bylo Komisi umožněno ověřit slučitelnost předmětné podpory (52). Protože informace v různých dopisech zaslaných řeckými orgány neumožnily Komisi ověřit soulad s ustanoveními předpisů Unie v oblasti regionální podpory, může Komise dospět pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(164)
Záruku poskytnutou na základě vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 nelze považovat za nástroj pomoci při restrukturalizaci podniku v obtížích, jako je tomu v případě ostatních vyhlášek, jichž se toto rozhodnutí týká, protože ministerská vyhláška č. 2/82257/0025 stanoví, že záruka může být poskytnuta pouze životaschopným podnikům a ne podnikům, které se stanou životaschopnými až po restrukturalizaci dluhů. Tuto záruku je proto nutno přezkoumat podle použitelných předpisů o státní podpoře.
(165)
Od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 se záruky až do 31. prosince 2005 (ukončení provádění režimu) řídily sdělením z roku 2000.
(166)
Sdělení z roku 2000 stanoví, že Komise musí posuzovat slučitelnost podpory vázané na poskytnutí záruky na základě předpisů platných pro jiné formy podpory, a uvádí různé rámce a pokyny použitelné v dotyčných odvětvích. Záruku lze navíc pouze přijmout, pokud je její využití smluvně vázáno na konkrétní podmínky, jež mohou vést až k povinnému vyhlášení úpadku příjemce nebo jiným podobným opatřením.
(167)
V tomto konkrétním případě řecké orgány nepředložily k poskytnutým zárukám žádné informace. Komise proto tyto záruky nemůže posoudit na základě různých předpisů použitelných v dotyčných odvětvích nebo ověřit, zda opatření podpory nemohlo přesáhnout příslušnou platnou míru nezbytně nutnou pro podniky, které se nenacházejí v obtížích (v odpovědi na třetí rozhodnutí o zahájení řízení řecké orgány navíc neposkytly žádné informace o dodržení různých předpisů).
(168)
Za těchto okolností Komise nemůže dojít k závěru, že podpora poskytnutá formou záruk na základě ministerské vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 je slučitelná s vnitřním trhem.
VI. ZÁVĚR
(169)
Komise zjišťuje, že Řecko provedlo předmětná opatření podpory protiprávně porušením čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Předchozí analýza dokládá, že podporu nelze prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem, protože Řecko nepředložilo žádné informace, které by potvrzovaly dodržení různých uvedených předpisů, a Komise proto není schopna odstranit pochyby vyjádřené při zahájení různých řízení. V této souvislosti Komise připomíná, že přísluší dotyčnému členskému státu za účelem splnění jeho povinnosti spolupráce s Komisí poskytnout všechny poznatky, aby bylo Komisi umožněno ověřit slučitelnost předmětné podpory.
(170)
V souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (53), je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil (v tomto konkrétním případě se jedná o všechny podniky, které využily možností zkoumaných ministerských vyhlášek). Řecko musí učinit všechna nezbytná opatření, aby od příjemců získalo zpět poskytnutou neslučitelnou podporu. V souladu s ustanoveními bodu č. 42 oznámení Komise s názvem „Cesta k účinnému provádění rozhodnutí Komise, jimiž se členským státům nařizuje zajistit navrácení protiprávní a neslučitelné podpory“ (54) má Řecko lhůtu čtyři měsíce od oznámení tohoto rozhodnutí na jeho provedení. Podpora, která má být vrácena, musí zahrnovat úroky vypočítané v souladu s nařízením Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (55).
(171)
Toto rozhodnutí musí být provedeno okamžitě, a to zejména s ohledem na navrácení všech jednotlivých podpor poskytnutých v rámci režimu podpory při vyloučení jednotlivých podpor poskytnutých na konkrétní projekty, které splňovaly v okamžiku poskytnutí podpory všechny podmínky stanovené v nařízení o blokové výjimce nebo v nařízení o podpoře de minimis použitelné podle článků 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory (56) či podle režimu podpory schváleného Komisí.
(172)
Článek 15 nařízení (ES) č. 659/1999 ovšem stanoví, že pravomoci Komise ve věci navrácení podpory podléhají promlčecí lhůtě. Promlčecí lhůta počíná dnem, kdy je protiprávní podpora udělena příjemci buď jako jednotlivá podpora, nebo v rámci režimu podpory. Jakékoli opatření přijaté Komisí nebo členským státem jednajícím na žádost Komise, týkající se protiprávní podpory, přerušuje běh promlčecí lhůty a každým přerušením počíná lhůta běžet znovu.
(173)
V tomto konkrétním případě se Komise za účelem navrácení podpory může vracet zpět k těmto termínům:
a)
v případě podpory, jíž se týkalo první řízení: 1. říjen 1993 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 27. května 2003, zatímco ministerská vyhláška č. 69836/B1461, která byla přijata dne 14. září 1993, byla zveřejněna v řeckém vládním věstníku dne 1. října 1993, kdy také vstoupila v platnost;
b)
v případě podpory, jíž se týkalo druhé řízení: 22. duben 1994 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 22. dubna 2004;
c)
v případě podpory, jíž se týkalo třetí řízení: 12. listopad 1994 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 12. listopadu 2004,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ
Článek 1
Režimy podpory v podobě restrukturalizace dluhů, které Řecko provedlo protiprávně při porušení čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie v prefekturách Kastorie, Euboia, Florina, Kilkis, Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios, jsou neslučitelné s vnitřním trhem.
Článek 2
Jednotlivá podpora poskytnutá v rámci jednoho z režimů uvedených v článku 1 nepředstavuje podporu, pokud v okamžiku svého poskytnutí splňovala podmínky stanovené v jednom z předpisů přijatých podle článku 2 nařízení (ES) č. 994/98 použitelného v okamžiku poskytnutí podpory.
Článek 3
1. Řecko si vyžádá neslučitelnou podporu, která byla poskytnuta v rámci režimů uvedených v článku 1, od příjemců zpět.
2. Částky, které mají být navráceny, podléhají úrokům ode dne, kdy byly příjemcům dány k dispozici, až do dne, kdy byly skutečně získány zpět.
3. Výše úroků se vypočte jako složený úrok podle kapitoly V nařízení (ES) č. 794/2004.
4. S účinkem ode dne oznámení tohoto rozhodnutí Řecko zruší všechny neprovedené platby v rámci režimů podpory uvedených v článku 1.
Článek 4
Navrácení podpory poskytnuté v rámci režimů uvedených v článku 1 musí být okamžité a účinné.
Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 5
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Řecko Komisi následující informace:
a)
seznam příjemců, kteří na základě režimů uvedených v článku 1 obdrželi podporu, a celkovou částku podpory, kterou každý z nich obdržel v rámci dotyčného režimu;
b)
celkovou částku (hlavní částka a úroky), kterou má každý příjemce navrátit v případě podpory, která nespadá pod pravidlo de minimis;
c)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
d)
doklady prokazující, že příjemcům bylo nařízené podporu vrátit.
2. Řecko informuje Komisi o vývoji vnitrostátních opatření přijatých s cílem provést toto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory poskytnuté na základě režimu uvedeného v článku 1. Na žádost Komise neprodleně předloží informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Bude rovněž poskytovat podrobné informace o částkách podpory a úrocích, které příjemci již vrátili.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 19. října 2011.
SKLEP KOMISIJE
z dne 19. oktobra 2011
o shemah državne pomoči v obliki prestrukturiranja dolgov, ki jih je Grčija izvedla v regijah Kastoria, Euboia, Florina, Kilkis, Rodopi, Evros, Xanthi in Dodekanez, kakor tudi na otokih Lesbos, Samos in Chios
(št. C 23/04 (ex NN 153/03), C 20/05 (ex NN 70/04) in C 50/05 (ex NN 20/05))
(notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 7252)
(Besedilo v grškem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2012/307/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2),
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
po pozivu zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu s prvim pododstavkom člena 108(2) Pogodbe (1), in ob upoštevanju teh pripomb,
ob upoštevanju naslednjega:
I. POSTOPEK
(1)
Komisija, ki je prejela informacije, ki kažejo na to, da je bila leta 1993 in v naslednjih letih v okviru ponovnih pogajanj o dolgovih dodeljena pomoč podjetjem v regijah Kastoria ter Euboia, je grške organe oblasti z dopisom z dne 27. maja 2003 prosila, da ji v roku štirih tednov posredujejo informacije o pravni podlagi tega načrta in vse informacije, potrebne za pregled v skladu s členoma 87 in 88 Pogodbe ES (3).
(2)
Z dopisom z dne 10. julija 2003, evidentiranim 17. julija 2003, je Stalno predstavništvo Grčije pri Evropski uniji poslalo Komisiji dopis, v katerem so grški organi oblasti zahtevali podaljšanje roka iz uvodne izjave 1 za en mesec.
(3)
Z dopisom z dne 4. avgusta 2003, evidentiranim 6. avgusta 2003, je Stalno predstavništvo Grčije pri Evropski uniji posredovalo Komisiji informacije, zahtevane v dopisu z dne 27. maja 2003.
(4)
Preučitev teh informacij je pokazala, da je bila pomoč dodeljena brez odobritve Komisije. Komisija je zato odločila, da odpre dosje o nepriglašeni pomoči št. NN 153/03.
(5)
Z dopisom z dne 21. junija 2004 (4) je Komisija obvestila Grčijo o svoji odločitvi, da začne postopek v skladu s členom 88(2) Pogodbe ES (C 23/04) (v nadaljnjem besedilu: začetek prvega postopka).
(6)
Sklep Komisije o začetku postopka je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije (5). Komisija je pozvala zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe o konkretni zadevi.
(7)
Komisija pripomb zainteresiranih tretjih oseb ni prejela.
(8)
Z dopisom z dne 13. julija 2004, evidentiranim 19. julija 2004, je Stalno predstavništvo Grčije pri Evropski uniji Komisijo zaprosilo, naj grškim organom oblasti podaljša rok za odgovor na začetek prvega postopka za en mesec.
(9)
Komisija je s telefaksom z dne 6. avgusta 2004 odobrila podaljšanje roka, kot je bilo zaprošeno.
(10)
Z dopisom z dne 9. avgusta 2004, evidentiranim 10. avgusta 2004, je Stalno predstavništvo Grčije pri Evropski uniji obvestilo Komisijo o odgovoru grških organov oblasti na začetek prvega postopka.
(11)
Iz informacij, ki so jih grške oblasti navedle v dopisu z dne 4. avgusta 2003, izhaja, da se ta pomoč ni nanašala samo na regiji Kastoria in Euboia, ampak tudi na regiji Florina in Kilkis. Posledično je Komisija s telefaksom z dne 22. aprila 2004 grške organe oblasti zaprosila za dodatne informacije o teh shemah pomoči.
(12)
Z dopisom z dne 26. maja 2004 je Stalno predstavništvo Grčije pri Evropski uniji Komisijo zaprosilo, naj grškim organom oblasti podaljša rok, v katerem morajo posredovati dodatne informacije, za en mesec.
(13)
Komisija je s telefaksom z dne 7. junija 2004 odobrila podaljšanje roka, kot je bilo zaprošeno.
(14)
Z dopisom z dne 1. julija 2004, evidentiranim isti dan, je Stalno predstavništvo Grčije pri Evropski uniji Komisiji posredovalo informacije, ki so bile zahtevane po telefaksu dne 22. aprila 2004.
(15)
Preučitev teh informacij je pokazala, da je bila pomoč odobrena brez odobritve Komisije. Zato se je Komisija odločila, da odpre dosje o nepriglašeni pomoči št. NN 70/04.
(16)
Z dopisom z dne 9. junija 2005 (7) je Komisija obvestila Grčijo o svoji odločitvi, da v skladu s členom 88(2) Pogodbe ES začne postopek glede ukrepov pomoči, odobrenih v regijah Florina in Kilkis (C 20/05) (v nadaljnjem besedilu: začetek drugega postopka).
(17)
Sklep o začetku postopka je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije (8). Komisija je pozvala zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe o zadevni pomoči.
(18)
Komisija pripomb zainteresiranih tretjih oseb ni prejela.
(19)
Z dopisom z dne 24. junija 2005, evidentiranim 28. junija 2005, je Stalno predstavništvo Grčije pri Evropski uniji zaprosilo Komisijo za dvomesečno podaljšanje roka za odgovor grških organov oblasti o začetku drugega postopka.
(20)
Komisija je s telefaksom z dne 13. julija 2005 odobrila podaljšanje roka, kot je bilo zaprošeno.
(21)
Z dopisom z dne 18. avgusta 2005, evidentiranim 24. avgusta 2005, je Stalno predstavništvo Grčije pri Evropski uniji obvestilo Komisijo o odgovoru grških organov oblasti na začetek drugega postopka.
(22)
Pri preučitvi informacij, ki so jih posredovale grške oblasti z dopisom z dne 1. julija 2004, se je izkazalo, da je bila pomoč poleg tistim, na katere se nanašata prva dva postopka, dodeljena tudi drugim regijam. V skladu s tem je Komisija po telefaksu 12. novembra 2004 zaprosila grške organe oblasti za dodatne informacije v zvezi s temi ukrepi pomoči.
(23)
Z dopisom z dne 13. decembra 2004, evidentiranim 15. decembra 2004, je Stalno predstavništvo Grčije pri Evropski uniji Evropsko komisijo zaprosilo, naj rok, ki ga je dala grškim organom oblasti za to, da predložijo zgoraj omenjene dodatne informacije, podaljša za en mesec.
(24)
Komisija je s telefaksom z dne 6. januarja 2005 odobrila podaljšanje roka, kot je bilo zaprošeno.
(25)
Z dopisom z dne 27. januarja 2005, evidentiranim 1. februarja 2005, je Stalno predstavništvo Grčije pri Evropski uniji posredovalo dodatne informacije Komisiji, ki jih je zahtevala v telefaksu z dne 12. novembra 2004.
(26)
Preučitev teh informacij je pokazala, da je bila pomoč odobrena brez odobritve Komisije. Komisija je zato odločila, da odpre dosje o nepriglašeni pomoči št. NN 20/05.
(27)
Z dopisom z dne 22. decembra 2005 (10) je Komisija obvestila Grčijo o svoji odločitvi, da začne postopek v skladu s členom 88(2) Pogodbe ES glede pomoči, dodeljene regijam Rodopi, Evros, Xanthi in Dodekanez ter otokom Lesbos, Samos in Chios (C 50/05) (v nadaljnjem besedilu: začetek tretjega postopka).
(28)
Sklep o začetku postopka je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije (11). Komisija je pozvala zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe glede zadevne pomoči.
(29)
Komisija pripomb zainteresiranih tretjih oseb ni prejela.
(30)
Z dopisom z dne 23. januarja 2006, evidentiranim 25. januarja 2006, je Stalno predstavništvo Grčije pri Evropski uniji Komisijo zaprosilo, naj grškim organom oblasti podaljša rok za odgovor na začetek tretjega postopka za tri mesece.
(31)
Komisija je s telefaksom z dne 3. februarja 2006 odobrila podaljšanje roka, kot je bilo zaprošeno.
(32)
Z dopisom z dne 10. maja 2006, evidentiranim 11. maja 2006, je Stalno predstavništvo Grčije pri Evropski uniji obvestilo Komisijo o odgovoru grških oblasti na začetek tretjega postopka.
(33)
Po ponovnem pregledu vseh pravnih podlag, ki so bile priglašene, je Komisija 12. januarja 2011 po telefaksu zaprosila grške organe oblasti za dodatna pojasnila o zadevni pomoči v roku enega meseca.
(34)
Po elektronski pošti je dne 7. februarja 2011 Stalno predstavništvo Grčije pri Evropski uniji zaprosilo Komisijo za podaljšanje zgoraj navedenega roka za 40 delovnih dni.
(35)
S telefaksom z dne 17. februarja 2011 je Komisija odobrila podaljšanje roka za dvajset delovnih dni.
(36)
Od 15. marca 2011 do 29. marca 2011 je Stalno predstavništvo Grčije pri Evropski uniji posredovalo Komisiji zgornja pojasnila po elektronski pošti.
II. OPIS
(37)
Sklep Ministrskega sveta št. 69836/B1461 z dne 30. septembra 1993 predvideva preoblikovanje obstoječih zapadlih in nezapadlih posojil do 30. junija 1993, ki so posledica različnih posojil (obratni kapital ter osnovna sredstva) v drahmah ali tuji valuti, dodeljenih industrijskim ter obrtnim podjetjem, ki so ustanovljena in delujejo ne glede na sedež družbe v regijah Kastoria in Euboia, ter garantnih pisem v drahmah ali tujih valutah, izdanih v imenu teh podjetij, v novo posojilo, ki bo vrnjeno v desetih letih v enakih polletnih obrokih (glavnica in obresti) ali v enakih polletnih amortizacijah obrokih (navadni obrok) s poračunom obresti vsakih šest mesecev po vsakokratni uporabljeni obrestni meri za prestrukturiranje (obrestna mera novega posojila je obrestna mera za zakladne menice za dvanajst mesecev, izdane pred začetkom vsakega obrestnega obdobja za posojila, plus dve enoti, in zmanjšana za 10 odstotnih točk z računa, odprtega v skladu z Zakonom št. 128/75, v prvih petih letih (12)).
(38)
Druga možnost je, da ta podjetja izpolnjujejo pogoje za pridobitev zmanjšanja obrestne mere v višini 10 odstotnih točk za pet let na obstoječe dolgove za osnovna sredstva in obratni kapital v drahmah ali tujih valutah na dan 30. junija 1993.
(39)
Podjetja morajo biti po prestrukturiranju sposobna preživeti sama (kar pomeni, da je bil njihov položaj nekoliko problematičen), kar se preveri s strani bank.
(40)
Ministrski sklepi št. 2035824/5887 z dne 1. junija 1994, št. 2045909/7431/0025 z dne 26. avgusta 1994, št. 2071670/11297 z dne 9. novembra 1994 in št. 72742/B1723 z dne 8. decembra 1994 prilagajajo obdobja odloga in zmanjšanja obresti v povezavi z novimi posojili ter pokrivajo slednja z državnim jamstvom.
(41)
Sklep Ministrskega sveta št. 66336/B.1398 z dne 14. septembra 1993 predvideva enake ukrepe in pogoje pomoči, kot so opisani v uvodni izjavi 37. Predvideva tudi državno jamstvo na glavnico in obresti prestrukturiranega dolga industrijskih ter obrtnih podjetij v regijah Florina in Kilkis, kakor tudi pokrivanje obresti, zapadlih do 31. decembra 1992, s strani države za posojila za obratni in naložbeni kapital teh podjetij v okviru proračunskih meja iz zakona št. 128/75.
(42)
Sklep št. 66336/B1398 z dne 14. septembra 1993 je bil spremenjen s sklepom št. 30755/B1199 z dne 21. julija 1994, s sklepom št. 60029/B1541 z dne 23. septembra 1994, s sklepom št. 72742/B1723 z dne 8. decembra 1994, s sklepom št. 236/B22 z dne 4. januarja 1995, s sklepom št. 8014/B285 z dne 28. februarja 1995, s sklepom št. 44678/B1145 z dne 3. julija 1995, s sklepom št. 44446/B.1613 z dne 24. decembra 1996, s sklepom št. 40410/B1678 z dne 9. decembra 1997, s sklepom št. 10995/B546 z dne 24. marca 1999, s sklepom št. 12169/B736 z dne 22. marca 2000 in s sklepom št. 35913/B2043 z dne 24. oktobra 2000. Ti sklepi se spreminjajo odplačilni rok za posojila, podaljšana obdobja odloga in zmanjšanja obrestnih mer, ki so povezane z novimi posojili, pa tudi podaljšujejo roke, v katerih je treba plačati zapadle obroke.
(43)
Podjetja morajo biti po prestrukturiranju sposobna preživeti sama (kar pomeni, da je bil njihov položaj nekoliko problematičen), kar se preveri s strani bank.
(44)
Sklep Ministrskega sveta št. 1648/B.22/13.1.1994 predvideva:
(a)
za nova posojila obratnega kapitala, ki se dodelijo od dne 1. 4. 1993 naprej obrtnim, industrijskim in rudarskim podjetjem ter živinorejskim podjetjem industrijskega tipa, hotelom ter ladjarskim podjetjem, ki delujejo ne glede na sedež podjetja v regijah Xanthi, Rodopi in Evros, se prizna zmanjšanje obresti v višini deset (10) odstotnih točk, ki bremeni račun, odprt v skladu z zakonom 128/75, za znesek do 20 odstotkov prometa družbe v predhodnem letu ali do 50 % naročil v tekočem letu, za obresti, ki so bile obračunane od 1. 4. 1993 do 31. 3. 1996 z državnim jamstvom pa do skupne vsote 100 000 000 GRD (293 470 EUR);
(b)
do 31. decembra 1993 preoblikovanje vseh obstoječih zapadlih in nezapadlih posojil, ki izhajajo iz posojil za osnovna sredstva ter obratni kapital v obrtnih, industrijskih in rudarskih podjetjih ter živinorejskih podjetjih industrijskega tipa, hotelih ter ladjarskih podjetjih v regiji Trakije v novo posojilo, ki bo vrnjeno v desetih letih v enakih polletnih obrokih (glavnica in obresti), z računa, odprtega v skladu z zakonom št. 128/75, z jamstvom države;
(c)
v prestrukturiranem posojilu so vključene zamudne obresti do 31. 12. 1992 za posojila za osnovna sredstva in obratni kapital.
(45)
Podjetja morajo biti po prestrukturiranju sposobna preživeti sama (kar pomeni, da je bil njihov položaj nekoliko problematičen), kar se preveri s strani bank.
(46)
Sklep Ministrskega sveta št. 1648/B.22/13.1.1994 je bil predmet vrste sprememb, ki so jih prinesli sklepi št. 14237/B.664/6.4.1994, 235/B.21/4.1.1995, 44678/B.1145/3.7.1995, 14946/B.566/30.4.1996, 44446/B.1613/24.12.1996, 32576/B.1282/9.10.1997 (13), 11362/B.472/7.4.1997, 40412/B.1677/9.12.1997 (14), 42998/B.2026/15.12.1998, 19954/B.957/7.6.1999, 10123/B.507/17.3.1999, 6244/B.270/18.2.2000 in 35913/B.2043/24.10.2000 (15). Z vsemi temi besedili se spreminjajo parametri tehnične narave, kot so zmanjšanje obrestnih mer, podaljšana obdobja odloga, časovno obdobje za poplačilo posojila in obdobja, po katerih je treba plačati zapadle obroke.
(47)
Sklep Ministrskega sveta št. 2003341/683/0025/17.2.94 zagotavlja jamstvo grške države za kritje posojil, dodeljenih od 1. 4. 1993, za obratni kapital v obrtnih, industrijskih in rudarskih podjetjih ter živinorejskih podjetjih industrijskega tipa, hotelih ter ladjarskih podjetjih, ki delujejo ne glede na sedež v regijah Xanthi, Rodopi in Evros, v skupni vrednosti 100 000 000 GRD (293 470 EUR) na podjetje ter za kritje dolga (glavnice in obresti), ki izhaja iz prestrukturiranja, na dan 31. 12. 1993, obstoječega dolga zaradi prejšnjih posojil, dodeljenih pod pogoji iz skupnega sklepa št. 1648/G.G.54/B.22/13.1.94.
(48)
Sklep Ministrskega sveta št. 2003341/683/0025/17.2.94 je bil predmet vrste sprememb, ki so jih prinesli sklepi št. 2022973/3968/0025/18.5.94, 2043231/6673/0025/11.7.95, 2030175/4446/0025/10.6.1996, 2087184/49/0025/11.7.97, 2016123/2133/0025/6.3.1998, 2090373/11216/0025/1.6.98 (16), 2/21857/0025/7.10.1999, 2/14774/0025/31.5.2000, 2/82257/0025/18.12.2000, 2/7555/0025/25.5.2001, 2/61352/0025/31.1.2002 in 2/64046/0025/2003/28.1.2004. Z vsemi temi besedili se daje državno jamstvo pri izvajanju ukrepov v skladu z različnimi sklepi, ki spreminjajo ministrski sklep št. 1648/B.22/13.1.1994 (glej uvodno izjavo 46).
(49)
Na zgornjem seznamu sklepov sklep Ministrskega sveta št. 2/82257/0025/18.12.2000 določa, da morajo biti podjetja uspešna pred in po dodelitvi pomoči (in to ne šele po ureditvi dolgov, kot je v primerih drugih ministrskih sklepov, omenjenih v tem sklepu), da bi lahko pomoč prejela, kar pomeni, da podjetja ne smejo biti v težavah.
(50)
V sklepu Ministrskega sveta št. 2041901/16.5.1989 je odobreno zmanjšanje obresti v višini treh odstotnih točk na preostanek posojil, dodeljenih od 1. 4. 1989 naprej, s plačilom s skupnega računa zakona št. 128/75 za obratni kapital za trgovska in obrtna podjetja, ki imajo sedež v regijah Evros, Lesbos, Samos, Chios in Dodekanez.
(51)
V sklepu Ministrskega sveta št. 2078809/10.10.1989 je s plačilom s skupnega računa zakona št. 128/75 odobreno zmanjšanje obresti v višini treh odstotnih točk na preostanek posojil, dodeljenih od 1. 4. 1989 naprej, za obratni kapital za trgovska in obrtna podjetja, ki imajo sedež v regijah Rodopi, Xanthi in Samos.
(52)
Sklepa Ministrskega sveta št. 9034/B.289/10.2.2003 in 37497/B.1232/2.6.2003 razširjata določbe sklepov, ki sta omenjena v uvodnih izjavah 50 in 51, s tem, da določata obseg in nekatere tehnične parametre predvidenih zmanjšanj obresti.
III. RAZLOGI ZA ZAČETEK FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE
(53)
Pri omenjenih shemah pomoči je Komisija dvomila ne samo o odsotnosti državne pomoči, ampak tudi o združljivosti pomoči, ki jih je sama štela kot dejansko obstoječe, z notranjim trgom.
(a) Utemeljitev za začetek prvega postopka
(54)
Do začetka prvega postopka je prišlo zaradi naslednjih razlogov:
(a)
na vprašanje grškim organom oblasti, da pojasnijo zadevne pomoči, so ti odgovorili, da niso sporočili številk sklepov Ministrskega sveta, ki so bili uporabljeni kot pravna podlaga zanje, ker so menili, da pomoči, ki jih izvajajo, ne pomenijo državne pomoči v smislu člena 87(1) Pogodbe ES; dodali so tudi, da je, čeprav niso vedeli točnega števila upravičencev, za zneske takšnih ukrepov pomoči verjetno veljalo pravilo de minimis;
(b)
glede na to, da v času, ko so bile dodeljene pomoči, pravilo de minimis ni veljalo za kmetijski sektor, in da so se sklepi, ki so predstavljali pravno podlago za zadevne pomoči, nanašali na pomoč podjetjem, ki so se soočala z likvidnostnimi težavami, je Komisija menila, da bi bilo treba pomoči analizirati v luči različnih pravil za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah od začetka veljavnosti prvega od teh sklepov; vendar pa razpoložljivi podatki niso omogočali, da se ugotovi, v kolikšni meri so bila ta pravila izpolnjena;
(c)
v kmetijskem sektorju razpoložljivi podatki niso vedno omogočali ugotovitev, ali je bilo državno jamstvo dodeljeno po pravilih, ki so veljala za državno pomoč v obliki jamstev, od začetka veljavnosti prvega od zgoraj navedenih ministrskih sklepov;
(d)
za industrijski in obrtni sektor je zagotovo veljalo pravilo de minimis, a ker grške oblasti niso poznale števila upravičencev do ukrepov, predvidenih v zgoraj navedenih sklepih, in ker so meje pomoči de minimis, izračunane za obdobje treh let in ne za posamezen ukrep, ni bilo mogoče ugotoviti, ali bi pomoči, ki so jih predvidevali zgoraj omenjeni sklepi, sodile v pravilo de minimis; v tem kontekstu bi bilo treba analizirati tudi ukrepe pomoči v skladu s pravili za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah, ki so veljala od začetka veljavnosti prvega od zgoraj navedenih sklepov; vendar pa razpoložljivi podatki ne omogočajo ugotovitve, koliko so se ta pravila upoštevala;
(e)
pri teh istih sektorjih na osnovi razpoložljivih podatkov ni mogoče ugotoviti, ali je bilo državno jamstvo dodeljeno v skladu s pravili o državni pomoči v obliki jamstev, ki so se uporabljala od datuma začetka veljavnosti prvega od zgoraj navedenih sklepov.
(b) Utemeljitev za začetek drugega postopka
(55)
Začetek drugega postopka je bil posledica naslednjih razlogov:
(a)
na vprašanje grškim organom oblasti, da pojasnijo zadevne pomoči, so ti poročali, da čeprav niso poznali točnega števila upravičencev, bi za zneske omenjenih pomoči po vsej verjetnosti veljalo pravilo de minimis; razen tega, da do 1. januarja 2005de minimis pravilo ni veljalo za kmetijski sektor, Komisija ni imela nobenega podatka, ki bi ji omogočal, da določi obseg, v katerem bi zneski, dodeljeni kmetijskim podjetjem na podlagi ministrskega sklepa št. 66336/B.1398 in njegovih sprememb, sodili v področje uporabe Uredbe Komisije (ES) št. 1860/2004 z dne 6. oktobra 2004 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES za de minimis pomoči v kmetijskem sektorju (17), ki je uvedla pravilo de minimis v kmetijskem sektorju;
(b)
glede na to, da so bili zgoraj navedeni sklepi namenjeni podjetjem v težavah, bi bilo treba pomoči analizirati v luči različnih pravil, ki so veljala za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah od začetka veljavnosti prvega od teh sklepov, in sicer od 21. septembra 1993; vendar pa razpoložljivi podatki niso omogočili, da se ugotovi, v kolikšni meri so bila upoštevana ta pravila;
(c)
v kmetijskem sektorju razpoložljivi podatki niso vedno omogočali ugotovitve, ali je bilo državno jamstvo dodeljeno po pravilih, ki so veljala za državno pomoč v obliki jamstev od 21. septembra 1993;
(d)
za industrijski in obrtni sektor je zagotovo veljalo pravilo de minimis, a ker grški organi oblasti niso poznali števila upravičencev do ukrepov, predvidenih v zgoraj navedenih sklepih in ker so meje pomoči izračunane za obdobje treh let in ne za posamezen ukrep, ni bilo mogoče ugotoviti, ali bi pomoči, ki so jih predvidevali zgoraj omenjeni sklepi, lahko sodile v pravilo de minimis; v tem kontekstu bi bilo treba analizirati tudi pomoči v skladu s pravili za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah, ki so veljala od 21. septembra 1993; vendar pa razpoložljivi podatki ne omogočajo ugotovitve, koliko so se ta pravila upoštevala;
(e)
pri teh istih sektorjih razpoložljivi podatki niso omogočali ugotovitve, ali je bilo državno jamstvo dodeljeno v skladu s pravili o državni pomoči v obliki jamstev od 21. septembra 1993.
(c) Utemeljitev za začetek tretjega postopka
(56)
Začetek tretjega postopka je bil posledica naslednjih razlogov:
(a)
med informacijami, ki so jih predložili grški organi oblasti, kot je bilo tudi v primeru prvih dveh postopkov, so omenili, da bi za zneske teh pomoči po vsej verjetnosti veljalo pravilo de minimis; poleg dejstva, da do 1. januarja 2005de minimis pravilo ni veljalo za kmetijski sektor, Komisija prav tako ni imela podatkov, ki bi ji omogočali določiti obseg, v katerem bi dodeljeni zneski kmetijskim podjetjem v skladu s sklepi, ki so bili pravna podlaga za shemo pomoči, lahko sodili v področje uporabe Uredbe (ES) št. 1860/2004;
(b)
glede na to, da so bili zgoraj navedeni sklepi namenjeni podjetjem v težavah, bi bilo treba pomoči analizirati v luči pravil, ki so veljala za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah od začetka veljavnosti prvega od teh sklepov, vendar pa razpoložljivi podatki niso omogočili ugotovitve, koliko so ta pravila bila upoštevana;
(c)
za industrijski, hotelski in obrtni sektor je zagotovo veljalo pravilo de minimis, a ker grške oblasti niso predložile podatkov v zvezi s številom upravičencev do pomoči in ker so meje pomoči izračunane za obdobje treh let in ne za posamezen ukrep, ni bilo mogoče ugotoviti, ali bi pomoči, ki so jih predvidevali zgoraj omenjeni sklepi, sodile v pravilo de minimis. V tem kontekstu bi bilo treba analizirati tudi ukrepe pomoči v skladu s pravili za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah, ki so veljala od začetka veljavnosti prvega od zgoraj navedenih sklepov; vendar pa razpoložljivi podatki ne omogočajo, da bi se ugotovilo, koliko so se ta pravila upoštevala;
(d)
na področju premogovništva in ladijskega prometa se je lahko pravilo de minimis uporabljalo šele po začetku veljavnosti Uredbe Komisije (ES) št. 69/2001 z dne 12. januarja 2001 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES pri de minimis pomoči (18); vendar pa bi bilo iz razlogov, navedenih v točki (c), treba ukrepe pomoči analizirati tudi v skladu s pravili za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah, ki so veljala od začetka veljavnosti prvega od zgoraj navedenih sklepov, vendar pa razpoložljivi podatki ne omogočajo, da bi se ugotovilo, koliko so se ta pravila upoštevala;
(e)
na področju pomorskega prometa pravilo de minimis ni veljalo; analiza ukrepov pomoči bi morala biti opravljena tudi na podlagi pravil za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah, ki so veljala od začetka veljavnosti prvega od zgoraj navedenih sklepov; vendar pa razpoložljivi podatki ne omogočajo ugotovitve, koliko so se ta pravila upoštevala;
(f)
za nobenega od omenjenih področij razpoložljivi podatki niso dovoljevali, da bi se ugotovilo, ali so bila jamstva države dodeljena v skladu s pravili o državni pomoči v obliki jamstev, ki so veljala od datuma začetka veljavnosti prvega od zgoraj navedenih sklepov;
(g)
sklep št. 2041901/16.5.1989 in sklepi, ki so navedeni v uvodnih izjavah 51 in 52, predvidevajo pomoč za druge regije, in ne za regije Rodopi, Evros in Xanthi. Ni bilo mogoče ugotoviti, koliko je bil sistem, ki je bil predviden, le razširitev sheme, ki se uporablja v treh omenjenih regijah, ali neodvisna shema; ne glede na napoved iz razpoložljivih podatkov ni bilo mogoče ugotoviti, ali so se pravila o državnih pomočeh (pravila o regionalni pomoči ali pravila de minimis) upoštevala;
(h)
tudi če bi sklepi ministrskega sveta pod točko (g) bili le razširitev sistema, ki se je uporabljal v pokrajinah Rodopi, Evros in Xanthi, ni bilo mogoče ugotoviti, ali bi lahko načrtovane pomoči spadale pod pravilo de minimis in ali so združljive z določbami, ki urejajo dodeljevanje pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah;
(i)
če bi bili sklepi Ministrskega sveta pod točko (g) samostojni sistem pomoči, bi bilo potrebno, če to ni bilo pojasnjeno v sklepih, preveriti njegovo skladnost z uporabo v zdravih in podjetjih in podjetjih v težavah; na podlagi analize je bilo ugotovljeno naslednje:
(i)
za podjetja v težavah ni bilo mogoče ugotoviti, ali bi bile lahko načrtovane pomoči v skladu s pravilom de minimis ali se štele za združljive z določbami, ki urejajo dodeljevanje pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah,
(ii)
za zdrava podjetja ni bilo mogoče ugotoviti, ali so bila obratna sredstva, ki so bila odobrena na osnovi posojil z zmanjšanimi obrestmi, uporabljena za financiranje upravičenih naložb v smislu pravil EU o regionalni pomoči.
IV. PRIPOMBE GRŠKIH ORGANOV OBLASTI NA FORMALNI ZAČETEK POSTOPKA
(a) Pripombe grških organov oblasti na začetek prvega postopka
(57)
V dopisu z dne 9. avgusta 2004 so grški organi oblasti omenili naslednje:
(a)
konsolidacija posojil je upravno sredstvo, ki ne vključuje visokih javnih stroškov;
(b)
šestmesečni izračun obresti je podkrepljen s sodno prakso vrhovnega sodišča države, ki je odločilo, da so obrestne obresti na tri mesece nezakonite in neprimerne ter krive za preveliko breme dolžnikov;
(c)
dajanje jamstva grške države ni mogoče šteti za pomoč, saj to jamstvo spremljajo ukrepi, ki so za glavnega dolžnika še posebej strogi;
(d)
v referenčnem obdobju so bile obrestne mere, ki so se oblikovale v Grčiji, veliko višje kot v povprečju obrestne mere v Evropski uniji in so kljub pomoči ostale precej višje, zato tega ni mogoče šteti kot izkrivljanje konkurence, poleg tega pa so morala upravičena podjetja dokazati, da so sposobni preživeti; poleg tega je so se zmanjšanja obresti financirala s posebnega računa zunaj državnega proračuna;
(e)
odobritev obdobja odloga ni mogoče obravnavati kot ukrep pomoči, glede na to, da so dolgovi z obrestmi ostali enaki: gre samo za prestrukturiranje poplačila, ki ga upravičujejo gospodarske razmere;
(f)
sklep Ministrskega sveta št. 72742/B1723 (glej uvodno izjavo 42 zgoraj) ni povzročil dodatnih stroškov poleg tistih, ki so bili uvedeni z izdajo prvotnega sklepa, ki je bil podlaga za shemo pomoči;
(g)
sprostitev garancij s sklepom Ministrskega sveta 2071670/11297 ni mogoče razumeti kot ukrepov pomoči v korist podjetja, saj so garancije prilagojene ustrezni višini prestrukturiranih posojil; poleg tega jamstvo grške države ne krije vseh stroškov, ki jih zaračunavajo banke posojilojemalcem;
(h)
sklep Ministrskega sveta št. 69836/B1451 in njegove spremembe so zadevale podjetja za predelavo na splošno in ne specifično podjetja za predelavo v kmetijskem sektorju, ki so jih pokrivale Uredba Sveta (EGS) št. 866/90 z dne 29. marca 1990 o izboljšanju predelave in trženja kmetijskih proizvodov (19), Uredba Sveta (ES) št. 951/97 z dne 20. maja 1997 o izboljšanju pogojev predelave in trženja kmetijskih proizvodov (20) in Uredba Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) (21), uporaba teh predpisov pa je bila izvedena z realizacijo operativnih programov iz drugega in tretjega okvira Skupnosti za podporo; podjetja, ki so investirala in so prejela podporo Ministrstva za kmetijstvo in prehrano, niso spadala v paket za prestrukturiranje dolgov, saj to ni bilo predvideno; niti ni bila predvidena uporabe pravila de minimis, saj so nosilci za donacije morali realizirati projekt in povrniti s tem povezane stroške;
(i)
do sklicevanja na pravilo de minimis je prišlo izključno zato, da bi poudarili, da je bila pomoč v večini primerov nižja od zgornje meje de minimis, ne da bi se posebej omenjalo področje kmetijstva;
(j)
merilo o „rentabilnosti po ureditvi“ dejansko ni vplivalo na skupno oceno rentabilnosti podjetja s strani kreditne ustanove, saj je bila odločitev o tem, ali je podjetje upravičeno do prestrukturiranja ali ne, sprejeta takoj po oceni rentabilnosti;
(k)
omenjeno prestrukturiranje se je nanašalo na starejša posojila in pomenilo financiranja novih naložb;
(l)
glede na kumulativni ekvivalent dotacije za prestrukturiranje je velika večina ukrepov pomoči vključevala nizke zneske, območja uporabe (Kastoria in Euboia) pa so bila vsa območja z omejenimi možnostmi v smislu Direktive Sveta 75/268/EGS z dne 28. aprila 1975 o gorskem in hribovskem kmetovanju na nekaterih področjih z omejenimi možnostmi (22), medtem ko se celotna država umesti v Cilj 1;
(m)
obrestna mera za nova posojila je bila usklajena s stopnjo obresti zadnje izdaje zakladnih menic grške države, zmanjšanje obresti ni pokrivalo celotnega obdobja trajanja prestrukturiranega dolga, temveč le prva kritična leta, razlika v višini obrestnih mer pa ni bila zelo velika (1 do 2 točki);
(n)
shema je trajala od 30. junija 1993 do 30. junija 2003.
(b) Pripombe s strani grških organov oblasti na začetek drugega postopka
(58)
Z dopisom z dne 18. avgusta 2005 so grški organi oblasti predložili naslednje utemeljitve, katerih večino so že predložili v odgovoru na začetek prvega postopka (glej prejšnjo uvodno izjavo):
(a)
konsolidacija posojil je upravno sredstvo, ki ne povzroča visokih stroškov za javne organe (organi dodajajo, da ta ureditev ni namenjena selektivnemu zagotavljanju pomoči);
(b)
izračun obresti vsakih šest mesecev je podkrepljen s sodno prakso vrhovnega sodišča države, ki je odločilo, da so obrestne obresti na tri mesece nezakonite in neprimerne ter odgovorne za preveliko breme dolžnikov;
(c)
v referenčnem obdobju so bile obrestne mere, oblikovane v Grčiji, veliko višje od tistih v preostalem delu Unije in so kljub uporabljenim zmanjšanjem obresti takšne tudi ostale;
(d)
dajanja jamstva grške države ni mogoče šteti za pomoč, ker se, tudi če obveznosti zapadejo, izvede poplačilo z uporabo posebej strogih ukrepov za glavnega dolžnika;
(e)
zamudne obresti dolgov in zmanjšanja obresti so financirala s posebnih računov (račun, odprt v skladu z zakonom 128/75) zunaj državnega proračuna;
(f)
odobritev obdobij odloga ni mogoče obravnavati kot ukrep pomoči, glede na to, da so dolgovi z obrestmi ostali enaki: gre samo za prestrukturiranje poplačila, ki ga upravičujejo gospodarske razmere;
(g)
določbe sklepa Ministrskega sveta 66336/B.1398/1993, kot je bil spremenjen, je predvidevala možnost državne pomoči podjetjem s sedežem v regijah Florina in Kilkis brez visokih stroškov za javne organe in pod pogojem, da bodo ta podjetja sposobna preživeti; torej niso izkrivljala konkurence v smislu člena 87 Pogodbe ES; poleg tega ne smemo pozabiti, da sta regiji Florina in Kilkis na meji z Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo in da so v referenčnem obdobju (konec 90. let) na njuno situacijo močno vplivali nestabilnost in vojne razmere v soseščini;
(h)
ne nazadnje se zgoraj navedeni sklep nanaša na industrijska in obrtna podjetja; po mnenju grških organov oblasti se določbe tega sklepa ne nanašajo na nobeno kmetijsko podjetje.
(c) Pripombe grških organov oblasti na začetek tretjega postopka
(59)
Z dopisom dne 10. maja 2006 so grški organi oblasti predložili naslednje utemeljitve:
(a)
v regijah, na katere so se nanašali zadevni sklepi, so bile težke gospodarske razmere, ki sta jih zaznamovali nizka stopnja gospodarske dejavnosti in visoka stopnja brezposelnosti v primerjavi z razmerami drugod po državi; na ta okvir je dodatno vplivala vojna v sosednjih državah (npr. na Kosovu); zato ni bilo mogoče izkrivljati konkurence, za ukrepe pomoči v obliki prestrukturiranja ali zmanjševanja dolga so zato lahko veljala odstopanja po členu 87(3)(a) in (c) Pogodbe ES;
(b)
cilj ukrepov pomoči je bilo reševanje težav, kot so pomanjkanje dinamičnosti na lokalnih trgih, zmanjšanje trga dela in manjše povpraševanje, ob hkratnem doseganju dolgoročnih gospodarskih razvojnih ciljev;
(c)
glede trditve Komisije, po kateri bi lahko prišlo do izkrivljanja trgovine v EU glede na močno konkurenco v kmetijskem sektorju, se med vsemi preiskovanimi le sklep Ministrskega sveta št. 1648/B22/13.1.1994 nanaša na živinorejska podjetja industrijskega tipa; poleg tega je bila v obdobju 1995-2004 proizvodnja mesa v regijah Evros, Xanthi in Rodopi le majhen del kmetijske proizvodnje v teh regijah, bruto domači proizvod (BDP) (absolutno in tudi na prebivalca) v teh regijah pa je, čeprav je v zadevnem obdobju rasel, ostal na izredno nizkih ravneh v primerjavi z državnim povprečjem;
(d)
sklepa Ministrskega sveta št. 2041901/16.5.1989 in št. 2078809/1989, ki določata zmanjšanje obrestnih mer za posojila za obratni kapital za podjetja s sedežem v regijah Lesbos, Samos, Chios in Dodekanez, predvidevata tudi, da morajo biti ta podjetja tudi rentabilna, tako pred prestrukturiranjem svojih dolgov kot tudi po njem;
(e)
od pristojnih organov v Grčiji se je zahtevalo zbiranje podatkov o upravičencih in pomoči, ki je bila dodeljena, ti pa so poročali, da teh podatkov ne morejo zagotoviti;
(f)
zmanjšanje obrestne mere posojil se financira z računa zakona št. 128/75, ki ni državni vir, saj gre za predvsem prerazdelitveni račun.
(d) Dopisa grških organov oblasti z dne 15. in 29. marca 2011
(60)
V dopisih z dne 15. in 29. marca 2011 so grški organi oblasti pojasnili predvsem datume prenehanja veljavnosti prvotnih ministrskih sklepov, ki urejajo ustrezne sheme pomoči. Datumi so naslednji:
(a)
30. junij 2003 v zvezi s sklepom št. 69836/B1461 (regiji Kastoria in Euboia);
(b)
30. junij 2000 v zvezi s sklepom št. 66336/B/398/14-9-1993 (regiji Florina in Kilkis);
(c)
31. december 2005 v zvezi s sklepom št. 1648/B.22/13.1.94 (regije Xanthi, Rodopi in Evros);
(d)
31. december 2004 v zvezi s sklepom št. 2041901/16-5-1989 (regije Rodopi, Evros, Xanthi in Dodekanez; regije otokov Lesbos, Samos ter Chios).
(61)
Grški organi oblasti so nato pojasnilo, da kriterij za rentabilnost podjetij po prestrukturiranju dolgov ni bil mišljen tako, da je treba upoštevati samo rentabilnost podjetja po prestrukturiranju dolgov, temveč tako, da je določal skupno oceno rentabilnosti pred prestrukturiranju dolgov in po njej.
(62)
Ta dopisa vsebujeta tudi seznam podatkov o ekvivalentu dotacije zadevnih ukrepov pomoči, ki jih je prejelo vsako od upravičenih podjetij, da bi pokazali, kakšen delež podjetij je prejel pomoč, ki bi lahko sodila v katero od shem pomoči de minimis. Grške oblasti trdijo, da glede pomoči, dodeljene v okviru sklepa Ministrskega sveta št. 2041901/16-5-1989 (regije Xanthi, Rodopi, Evros, Samos, Chios, Lesbos in Dodekanez) in št. 1648/B.22/13/01/94 (regije Xanthi, Rodopi in Evros), razpoložljivi podatki zajemajo le obdobje 2004-2007. Podatki, ki so predloženi o pomočeh, dodeljenih na podlagi sklepa Ministrskega sveta št. 69836/B1461 (regiji Kastoria in Euboia), zajemajo obdobje 1993-1998, tisti za pomoči na podlagi sklepa Ministrskega sveta št. 66336/B/398/14-9-1993 (regiji Florina in Kilkis) pa zajemajo obdobje 1993-2001. Ti podatki so bili zahtevani od vseh kreditnih institucij, vendar se niso odzvale vse banke. Grški organi oblasti ocenjujejo, da dobljeni podatki skoraj v celoti predstavljajo celotni znesek nepovratnih sredstev, saj banke, ki so poslale odgovor, nudijo usluge večini posojilojemalcev v teh regijah. Kot pravijo grški organi oblasti, analiza podatkov kaže, da so pomoči v skladu z zgornjimi mejami pravila de minimis v od 73,55 do 99,46 % primerov, odvisno od obravnavanega obdobja treh let in sklepa Ministrskega sveta, na katerega se nanašajo.
(63)
Na koncu grške oblasti pojasnjujejo, da podjetja, ki proizvajajo, predelujejo in tržijo kmetijske proizvode, niso bila upravičena do pomoči in da je izraz „rudarska podjetja“ v praksi zadeval podjetja predelave marmorja in kamna.
V. OCENA
V.I OBSTOJ POMOČI
(64)
Na podlagi člena 107(1) Pogodbe je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami. V absolutnem smislu zadevne pomoči ustrezajo tej opredelitvi, v smislu, da jih je dodelila država ali so bile dodeljene iz državnih sredstev, da so bile usmerjene v določene panoge (podjetja na področju kmetijstva, obrti, industrije, hotelov, rudarstva - glej uvodno izjavo 63 - in ladjedelništva v imenovanih regijah), ki jih podpirajo z ukrepi, kot so prestrukturiranje posojil, znižanje anuitet zaradi podaljšanja časa poplačila, zmanjšanja obresti ali celo dodelitve jamstva, in lahko vplivajo na trgovino (23) in izkrivljajo konkurenco (24).
(65)
Vsekakor so grške oblasti poskušale dokazati, da bi se zadevne pomoči uvrstile v okviru sheme de minimis in zato niso državna pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe. Toda poleg dejstva, da se pravilo de minimis ni vedno uporabljalo v vseh ustreznih sektorjih v obdobju veljavnosti sklepov Ministrskega sveta, ki predstavljajo pravno podlago ustreznih shem (to je dejansko eden od razlogov, zaradi katerega so bili začeti postopki), so ti podatki nepopolni, tudi po mnenju omenjenih oblasti (glej uvodno izjavo 62). Poleg tega se zneski pomoči de minimis razlikujejo glede na sektorje (niso enaki v industriji in kmetijstvu) ter nas tabele, ki so bile predložene, vodijo v razmišljanje, da se grške oblasti niso dovolj zavedale te razlike. Poleg tega Komisija ugotavlja, da kljub pripombam grških organov oblasti, da podjetja, ki proizvajajo, predelujejo in tržijo kmetijske proizvode, niso bila upravičena do vključitve v sheme, ki se obravnavajo, zgornje tabele jasno kažejo, da so nekatera podjetja v teh sektorjih dejavnosti res bila prejemniki pomoči in da se je štelo, da spadajo v eno od shem de minimis, medtem ko so očitno presegala njeno najvišjo dovoljeno mejo.
(66)
Komisija opozarja, da vsaka individualna pomoč, dodeljena v okviru sheme in ki izpolnjuje pogoje, zahtevane v času dodelitve, ki so v okvirih veljavne uredbe de minimis, ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe.
(67)
V kmetijskem sektorju v času, ko so grške oblasti začele dodeljevati te pomoči, še niso obstajale določbe Unije, ki bi urejale pomoči de minimis.
(68)
Prve določbe, sprejete v zvezi s tem, so bile določbe Uredbe (ES) št. 1860/2004 (25).
(69)
Na podlagi Uredbe (ES) št. 1860/2004, ki se nanaša na primarno kmetijsko proizvodnjo in predelavo ter trženje kmetijskih proizvodov, pomoči, ki ne presegajo 3 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let, ne vplivajo na trgovino med državami članicami, ne izkrivljajo ali ne grozijo z izkrivljanjem konkurence in posledično ne sodijo v področje uporabe člena 107(1) Pogodbe.
(70)
V skladu s členom 5 Uredbe (ES) št. 1860/2004 velja enako tudi za pomoči, dodeljene pred njenim začetkom veljavnosti, če izpolnjujejo pogoje, določene v členih 1 in 3 te uredbe.
(71)
1. januarja 2008 je Uredbo (ES) št. 1860/2004 nadomestila Uredba Komisije (ES) št. 1535/2007 z dne 20. decembra 2007 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES pri pomočeh de minimis v sektorju kmetijske proizvodnje (26), ki povečuje znesek pomoči de minimis na 7 500 EUR na upravičenca v obdobju treh proračunskih let, ne glede na obliko in namen pomoči, v mejah največjega letnega zneska za vsako državo članico, ki predstavlja 0,75 % letne proizvodnje.
(72)
Člen 6(1) Uredbe (ES) št. 1535/2007 določa, da „[…] se ta uredba uporablja za pomoči, dodeljene pred 1. januarjem 2008 podjetjem v sektorju kmetijske proizvodnje, pod pogojem, da navedene pomoči izpolnjujejo vse pogoje iz členov 1 do 4, razen zahteve o izrecnem sklicu na to uredbo iz prvega pododstavka člena 4(1)“. Vendar pa ta uredba velja samo za primarno kmetijsko proizvodnjo.
(73)
Za predelavo in trženje kmetijskih proizvodov se sprejme pravilo de minimis, ki se uporablja od 1. januarja 2007 z Uredbo Komisije (ES) št. 1998/2006 z dne 15. decembra 2006 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe pri pomoči de minimis (27).
(74)
V členu 2(2) Uredbe (ES) št. 1998/2006 se določi 200 000 EUR na upravičenca v obdobju treh proračunskih let kot znesek pomoči, ki ne vpliva na trgovino med državami članicami, ne izkrivlja ali ne grozi, da bo izkrivljalo konkurenco in torej ne sodi na področje uporabe člena 107(1) Pogodbe.
(75)
Člen 5(1) Uredbe (ES) št. 1998/2006 določa, da „[…] se ta uredba uporablja za pomoč, ki se je pred njenim začetkom veljavnosti dodelila podjetjem, ki delujejo v transportnem sektorju, in v podjetjem, ki delujejo na področju predelave in trženja kmetijskih proizvodov, če pomoč izpolnjuje vse pogoje, določene v členih 1 in 2. …“.
(76)
V tem okviru Komisija ne bo upoštevala kot državne pomoči tiste pomoči, ki so bile dodeljene v okviru obravnavanih sklepov Ministrskega sveta, ki ne presegajo na upravičenca:
(a)
v primeru primarne kmetijske proizvodnje: 3 000 EUR v treh letih, če so bile v času dodelitve v skladu z določbami Uredbe (ES) št. 1860/2004, ali pa 7 500 EUR za obdobje treh proračunskih let, če so bila v času dodelitve v skladu z določbami Uredbe (ES) št. 1535/2007;
(b)
v primeru predelave in trženja kmetijskih proizvodov: 3 000 EUR v treh letih, če so bile v času dodelitve v skladu z določbami Uredbe (ES) št. 1860/2004, ali 200 000 EUR v obdobju treh proračunskih let, če so bile v času dodelitve v skladu z določbami Uredbe (ES) št. 1998/2006.
(77)
Komisija poudarja, da so podjetja v težavah izvzeta iz določb uredb (ES) št. 1998/2006 in (ES) št. 1535/2007.
(78)
V drugih sektorjih, razen v kmetijstvu (z drugimi besedami, v tem konkretnem primeru, različnih sektorjih, ki jih zajema ta sklep, razen v ladjedelniškem sektorju, ki je obravnavan v uvodnih izjavah 80 in 81 spodaj (28)), je pravilo de minimis, ki je omenjeno v Sporočilu Komisije z dne 20. maja 1992 - Smernice Skupnosti o pomoči malim in srednje velikim podjetjem (29) (v nadaljnjem besedilu: smernice iz leta 1992), veljalo v času dodelitve takšnih pomoči. To Sporočilo je navajalo, da „[…] enkratne dodelitve pomoči za zneske do 50 000 ECU, ki zadevajo določeno kategorijo izdatkov in programe pomoči, na podlagi katerih se znesek pomoči, ki ga lahko dobi konkretno podjetje za določeno kategorijo izdatkov v treh letih, omeji na ta znesek, medtem ko se ne bo štelo, da je treba sporočiti pomoči na podlagi člena 93(3) [Pogodbe ES] (30), če je pri dodeljevanju pomoči ali izvajanju sheme izpolnjen jasen pogoj, da katera koli nadaljnja pomoč istemu podjetju za isto kategorijo izdatkov iz drugih virov financiranja ali iz drugih sistemov pomoči ne bo kumulativno presegala navedenega zneska v višini 50 000 ECU ...“. To pravilo se je nato na novo opredelilo v Obvestilu Komisije o pomoči de minimis leta 1996 (31) (v nadaljevanjem besedilu: obvestilo izleta 1996), ki je določilo znesek pomoči de minimis v višini 100 000 ECU za isto obdobje, nato pa v Uredbi (ES) št. 69/2001, ki je določila enak znesek 100 000 EUR za isto obdobje.
(79)
Upoštevajoč datume prenehanja veljavnosti obravnavanih shem (zadnji je 31. december 2005) in odsotnost retroaktivnosti pri uporabi uredb, ki se nanašajo na sektorje iz uvodne izjave 78, Komisija ne bo upoštevala kot državnih tistih pomoči, ki so bile dodeljene na podlagi pregledanih ministrskih sklepov in ki ne presegajo na upravičenca:
(a)
50 000 ECU za obdobje treh let v obdobju od 19. avgusta 1992 do 5. marca 1996, če so bile v času dodelitve v skladu z ustreznimi določbami iz smernic iz leta 1992;
(b)
100 000 ECU/EUR za obdobje treh let v obdobju od 6. marca 1996 do 1. februarja 2001, če so bile v času dodelitve v skladu z ustreznimi določbami iz obvestila iz leta 1996;
(c)
100 000 EUR za obdobje treh let v obdobju od 2. februarja 2001 do 31. decembra 2005, če so bile v času dodelitve v skladu z ustreznimi določbami Uredbe (ES) št. 69/2001.
(80)
Poleg tega se v sektorju ladjedelništva pravilo de minimis uporablja šele po začetku veljavnosti Uredbe (ES) št. 69/2001.
(81)
Zato Komisija ne bo upoštevala kot državno tisto pomoč, ki je bila dodeljena v okviru sklepov Ministrskega sveta, ki so bili preverjeni, in ki ne presega 100 000 EUR na upravičenca za obdobje treh let v obdobju od 2. februarja 2001 do 30. junija 2007, če je bila v času dodelitve v skladu z ustreznimi določbami Uredbe (ES) št. 69/2001.
(82)
Komisija ne more sprejeti argumentov, ki so jih predstavile grški organi oblasti, da upravičijo odsotnost elementov državne pomoči, zaradi naslednjih razlogov, ki veljajo za vse primere, v zvezi s katerimi so bili ti argumenti predstavljeni:
(a)
grški organi, ki poudarjajo, da konsolidacija posojil ne vključuje visokih stroškov za javne organe (glej zlasti uvodno izjavo 57(a) in uvodno izjavo 58(a)), s tem priznavajo, da ta praksa povzroča strošek za državo, z drugimi besedami, porablja javnih sredstev;
(b)
do začetka uporabe Obvestilo Komisije o uporabi členov 87 in 88 pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev (32) (v nadaljnjem besedilu: obvestilo iz leta 2000) je bilo mišljeno, da vsa jamstva vsebujejo nekatere elemente državne pomoči (glej uvodno izjavo 105(a)). V skladu z objavo obvestila iz leta 2000 se lahko šteje, da jamstvo ne vključuje državnih pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe, če upravičenci niso posojilojemalci, ki se soočajo s finančnimi težavami in bi načeloma lahko dobili posojilo iz finančnega trga brez kakršnega koli posredovanja države, če so jamstva povezana s konkretno finančno transakcijo, zadevajo določen najvišji znesek, ne pokrivajo več kot 80 % vsakega neodplačanega posojila ali drugih finančnih obveznosti (razen za obveznice ali podobne instrumente) in niso odprtega tipa, pogoji sheme pa temeljijo na realni oceni tveganja, tako da zavarovalne premije, ki jih upravičenci plačajo, verjetno dovoljujejo samofinanciranje, če shema določa pogoje, pod katerimi se dodeljujejo prihodnja jamstva, in se zagotavlja pregled celotne finančne sheme vsaj enkrat na leto, če premije pokrivajo tako običajna tveganja, povezana z dodelitvijo jamstva in administrativnimi stroški sheme, kakor tudi običajen donos kapitala, v primeru ko država zagotovi začetni kapital za zagon sheme; vendar pa grški organi niso predložili nobenega dokaza, ki bi potrjeval izpolnjevanje zgoraj navedenih pogojev;
(c)
z vidika konkurence odobritev obdobij odloga (glej uvodno izjavo 57(e) in uvodno izjavo 58(e)) ni le enostavno prestrukturiranje plačila, saj zmanjšuje stroške vračila v določenem času in s tem začasno olajša finančno stanje dolžnika;
(d)
račun, odprt v skladu z zakonom št. 128/75, ki se uporablja za financiranje zmanjšanj obresti za posojila (glej uvodno izjavo 57(d), uvodno izjavo 58(e) in uvodno izjavo 59(f)), tudi če ni vključen v grški državni proračun, kot navajajo grški organi oblasti, ostaja država vir (33);
(e)
dodelitev zmanjšanja obresti za posojila zagotavlja prednost upravičenim podjetjem, tudi če so obrestne mere v državi visoke;
(f)
sprostitev garancij, ki so bile dodeljene za prejem jamstev (glej uvodno izjavo 57(g)), čeprav v skladu s sklepom Ministrskega sveta št. 2071670/11297 ne pomenijo neposrednih stroškov za grške organe oblasti, vsebuje element pomoči, ker v predvidevanju te možnosti država upravičencem ne ponuja le priložnosti, da obdržijo ta sredstva, ampak tudi odpravlja plačilo, ki je potrebno za pridobitev jamstva;
(g)
dejstvo, da so bile obrestne mere v Grčiji visoke (glej uvodno izjavo 57(d)), ne pomeni odsotnost pomoči v smislu, da ne glede na gospodarske razmere, v katerih so bile sprejeta prestrukturiranja z zmanjšanji, je preprosto dejstvo njihovih dodelitev enakovredno razbremenitvi bremena, ki bi mu običajno bili izpostavljeni prejemniki pri svojem poslovanju.
(83)
Ob upoštevanju vseh teh dejavnikov je Komisija sklenila, da pomoči, ki niso v mejah in v skladu s pogoji za dodelitev pomoči de minimis, ki so določene v uvodnih izjavah od 68 do 81, dejansko spadajo na področje uporabe člena 107(1) Pogodbe.
V.II ZDRUŽLJIVOST POMOČI
(84)
Vendar pa se v primerih iz člena 107(2) in (3) Pogodbe nekatere vrste pomoči izjemoma lahko štejejo kot združljive z notranjim trgom.
(85)
V tem primeru je treba v okviru vseh začetih postopkov preučiti, katere izjeme se lahko uporabljajo za vsak sektor (pri čemer se razlikuje med kmetijskim in drugimi sektorji).
V.II.1 POMOČ, KI ZADEVA REGIJI KASTORIA IN EUBOIA, NA KATERO SE NANAŠA PRVI POSTOPEK
(a) Kmetijski sektor
(86)
Glede na naravo dodeljene pomoči je edino odstopanje, ki se lahko uporabi za utemeljitev združljivosti pomoči z notranjim trgom, odstopanje iz člena 107(3)(c) Pogodbe, v skladu s katerim se lahko šteje, da so s skupnim trgom združljive pomoči za pospeševanje razvoja določenih gospodarskih dejavnosti ali določenih gospodarskih območij, kadar takšna pomoč ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi.
(87)
Ker so to plačila nepriglašene pomoči, morajo biti, da se to odstopanje uporabi, v skladu s pravili o državni pomoči, ki veljajo v času dodelitve. Po podatkih, ki so jih predložile grški organi oblasti, je izvajanje te sheme trajalo od 30. junija 1993 do 30. junija 2003. Tako bo analiza združljivosti te sheme z notranjim trgom v luči predpisov o državni pomoči, ki so veljala v tem obdobju.
(88)
Eden od razlogov za to, da je Komisija sprožila postopek v skladu s členom 108(2) Pogodbe, je ta, da je menila, da je pomoč namenjena podjetjem v težavah. V zvezi s tem so grški organi v svojem dopisu z dne 9. avgusta 2004 navedli, da merilo „rentabilnosti po prestrukturiranju“ sploh ni vplivalo na celovito oceno rentabilnosti podjetja s strani kreditne ustanove, saj se je o prestrukturiranju odločalo takoj po študiji o rentabilnosti podjetja. Ta argument so ponovili v dopisih z dne 15. in 29. marca 2011 (glej uvodno izjavo 61).
(89)
Komisija ocenjuje, da ta razlaga ne upravičuje ugotovitve, da pomoči niso bile dodeljene podjetjem v težavah, kajti kljub temu, da naj bi se, kot zagotavljajo grške oblasti, o izpolnjevanju pogojev odločalo takoj po študiji rentabilnosti, je bila sama študija osredotočena na možnosti rentabilnosti upravičencev, potem ko bi bila izvedeno prestrukturiranje. To pomeni, da so lahko bili upravičenci v času študije podjetja v težavah, ampak kljub temu upravičeni do sheme pomoči, saj je organizacija, ki je opravljala študije, videla možnosti ponovne vzpostavitve rentabilnosti po prestrukturiranju dolga (Komisija je tudi poudarila ta vidik v uvodni izjavi 23 sklepa o začetku postopka v skladu s členom 108(2) Pogodbe, pri čemer se je sklicevala na to, da je v preambuli ministrskega sklepa št. 2045909/7931/0025 navedeno, da je treba pomagati podjetjem v regijah Kastoria in Euboia z likvidnostnimi težavami).
(i) Pravila o reševanju in prestrukturiranju podjetij v težavah v obravnavanem obdobju
I. Med 1. oktobrom 1993 in 31. decembrom 1997
(90)
Pomoč podjetjem v težavah urejajo določena pravila. Ob začetku veljavnosti ministrskega sklepa št. 69836/B1461 je Komisija sledila svoji politiki, da so bile na področju kmetijstva pomoči namenjene za tekoče poslovanje in se niso mogle razglasiti za združljive z notranjim trgom, razen če so izpolnjevale naslednje tri pogoje:
(a)
te pomoči so morale zadevati finančna bremena sklenjenih posojil za financiranje že izvedenih investicij;
(b)
skupni ekvivalent dotacije pomoči, ki so lahko bile dodeljene v času sklenitve posojil in omenjenih pomoči, ne bi mogel presegati splošne stopnje, ki jo odobri Komisija, in sicer:
(i)
za naložbe na ravni primarne kmetijske proizvodnje: 35 % ali 75 % na območjih z omejenimi možnostmi v smislu Direktive 75/268/EGS;
(ii)
za naložbe v smislu predelave ali trženja kmetijskih proizvodov: 55 % ali 75 % v regijah Cilja 1, za projekte, ki so v skladu s sektorskimi programi ali enim od ciljev iz člena 1 Uredbe Sveta (ES) št. 866/90 (34) in 35 % (ali 50 % v območjih cilja 1) za druge projekte, v obsegu, ki ni izvzet iz meril za izbor, navedenih v točki 2 Priloge k Sklepu Komisije 90/342/EGS z dne 7. junija 1990 o vzpostavitvi izbirnih meril, ki se morajo upoštevati za naložbe za izboljšanje pogojev predelave in trženja kmetijskih in gozdarskih proizvodov (35) (ali Sklepa 94/173/EGS (36), ki ga je nadomestil) ;
(c)
te pomoči bi morale slediti ukrepu prilagoditev obrestnih mer za nova posojila, odobrenih ob upoštevanju nihanja obrestnih mer (znesek pomoči bi moral biti manjši ali enak razliki obrestnih mer za nova posojila) ali bi morale biti namenjene kmetijskim gospodarstvom, ki zagotavljajo jamstva rentabilnosti, zlasti če je finančno breme obstoječih posojil tako, da je sposobnost preživetja kmetijskih gospodarstev tvegana ali so v nevarnosti stečaja.
(91)
V svojem dopisu z dne 9. avgusta 2004 grški organi oblasti navajajo, da sklep št. 69836/B1451 oz. njegove spremembe ni povezan s predelovalnimi podjetji na splošno in se posebej ne nanaša na predelovalna podjetja v kmetijskem sektorju, ki so bila zajeta v Uredbah (EGS) št. 866/90, (ES) št. 951/97 in (ES) št. 1257/99; da je bila celotna država zajeta v Cilj 1 in da ni bilo prestrukturiranja dolgov podjetij, ki so realizirala naložbe in ki so prejela pomoč od ministrstva za razvoj podeželja in prehrano, ker to ni bilo predvideno. V zvezi s skupnim ekvivalentom dotacije pri prestrukturiranju so dodali, da je bila velika večina pomoči nizka in da je v teh primerih šlo za prestrukturiranje starih dolgov in s tem že izvedenih naložb.
(92)
Pojasnila grških organov oblasti Komisiji ne dovoljujejo, da izključi možnost, da so nekatera predelovalna podjetja v kmetijskem sektorju lahko prejela pomoč v okviru ministrskega sklepa št. 69836/B1451 in njegovih sprememb, ker dejstvo, da ne obstaja natančno sklicevanje na njih, ne pomeni avtomatično, da ne spadajo v splošno kategorijo predelovalnih podjetij (industrijska podjetja), ki spadajo v področje uporabe sklepa.
(93)
V zvezi z izpolnjevanjem pogojev, določenih v uvodni izjavi 90, Komisija ugotavlja, da je sklep št. 69836/B1451, kot je bil spremenjen, zajemal prestrukturiranje posojil, ki so se lahko nanašala na naložbe ali na obratni kapital.
(94)
V zvezi s prestrukturiranjem posojil, povezanih z naložbami, pojasnila s strani grških organov oblasti omogočajo ugotovitev Komisije, da je izpolnjen pogoj iz uvodne izjave 90(a), saj so ta posojila zadevala že realizirane naložbe.
(95)
Komisija lahko prav tako meni, da je izpolnjena druga alternativna možnost pogoja, ki je naveden v uvodni izjavi 90(c), saj morajo biti upravičena podjetja po oceni kreditnih institucij po prestrukturiranju rentabilna.
(96)
Komisija na podlagi razpoložljivih informacij ne more ugotoviti, ali je bil nedvomno izpolnjen pogoj, ki je naveden v uvodni izjavi 90(b), saj so grški organi oblasti v dopisu z dne 9. avgusta 2004 pojasnili, da so podjetja za predelavo in trženje kmetijskih proizvodov spadala med drugim na področje določb Uredb (EGS) št. 866/90 in (ES) št. 951/97 ter da je bila uporaba teh uredb izvedena v skladu z njihovimi določbami, kar pomeni, da je mogoče, da so bile pomoči že dodeljene do največje dovoljene zgornje meje, določene v teh uredbah (75 % za regije Cilja 1, v katerega je spadala Grčija), oz. da je mogoče ob uporabi te sheme in zaradi kumuliranja pomoči prišlo do preseganja te meje.
(97)
V zvezi s prestrukturiranjem posojil, povezanih z obratnim kapitalom, izvajanje te sheme ni bilo mogoče ob upoštevanju vseh pogojev, ki so navedeni v uvodni izjavi 90, saj prvi od pogojev, ki so tam navedeni (točka (a)), izrecno določa, da morajo biti posojila vezana na naložbo.
II. Med 1. januarjem 1998 in 30. junijem 2000
(98)
Leta 1997 so pogoje iz uvodne izjave 90 nadomestila pravila v Sporočilu Komisije - Smernice skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (v nadaljnjem besedilu: Smernice iz leta 1997) (37). Točka 4.4 navedenih smernic določa, da „za kmetijski sektor bodo [te smernice] začele veljati 1. januarja 1998 za nove državne pomoči, za obstoječe pomoči velja enak datum, če pa je Komisija začela v tem okviru postopek člena 93(2) Pogodbe [ES] proti eni ali več državam članicam, pa takrat, ko izda dokončni sklep proti zadevnim državam članicam v skladu s členom 93(2) Pogodbe [ES]“.
(99)
Smernice iz leta 1997, ki so vsebovale popolnoma nove določbe za kmetijski sektor, med drugim predvidevajo:
(a)
za pomoč pri reševanju: dodelitev pomoči za zagotavljanje likvidnosti, ki je upravičena na podlagi resnih socialnih težav, v obliki jamstev za posojilo ali posojila z običajnimi tržnimi obrestnimi merami, je strogo omejena na znesek za vzdrževanje dejavnosti podjetja (npr. pokritje stroškov za plače in redne dobave) ter je tudi časovno omejena, vendar izključno za čas, ki je potreben za določitev potrebnih in možnih ukrepov okrevanja, brez negativnega vpliva na razmere v industrijskih ali kmetijskih sektorjih v drugih državah članicah;
(b)
za pomoč pri prestrukturiranju: dodelitev pomoči za izvajanje načrta prestrukturiranja, ki bi vključeval zmanjšanje ali nepreklicno prekinitev delovanja proizvodnih kapacitet v primeru strukturnih presežkov kapacitet v zadevnem sektorju (poleg vseh drugih znižanj, ki se uporabljajo zaradi odsotnosti pomoči za prestrukturiranje), z edino možnostjo odstopanja v primerih, ko tiste odločitve, ko so se sprejele v korist vseh upravičencev v obdobju 12 zaporednih mesecev, ne zadevajo količine proizvoda, ki presega določen odstotek skupne letne proizvodnje izdelkov v tej državi (3 % za ukrepe, katerih cilj je določena skupina proizvodov ali nosilcev, in 1,5 % za ukrepe zunaj konkretnega cilja).
(100)
Države članice se lahko odločijo za uporabo zgoraj omenjenih določb v zvezi s kmetijskim sektorjem, namesto tistih iz smernic iz leta 1997, ki so predvideni za druge sektorje(v drugih sektorjih so bila merila zelo stroga, zlasti glede načrta prestrukturiranja in prispevka upravičenca k prestrukturiranju - glej uvodne izjave od 109 do 121 iz oddelka (b) spodaj, „Nekmetijski sektor“).
(101)
V svojem dopisu z dne 9. avgusta 2004 grški organi oblasti niso navedli nobenih podatkov, ki bi Komisiji omogočili ugotovitev, da so bile sheme pomoči prilagojene tem določbam in da so bile zato pomoči, dodeljene med zadevnim obdobjem, dodeljene v skladu z veljavnimi pogoji iz smernic iz leta 1997 oz. z drugimi besedami, s pogoji, določenimi v uvodni izjavi 99(b) zgoraj, ali s pogoji, ki so bili predvideni za druge sektorje, razen kmetijskega (predložitev načrta za prestrukturiranje s potencialom ponovne vzpostavitve rentabilnosti, ki temelji na realističnih predpostavkah in v razumnem času, z ublažitvijo učinkov pomoči na konkurente, z upoštevanjem načela enkratne pomoči, z zmanjševanjem proizvodnih kapacitet v primeru strukturnih presežnih kapacitet zadevnem sektorju, z zagotovitvijo sorazmernosti med pomočjo in stroški ter koristi prestrukturiranja in s kritjem socialnih stroškov prestrukturiranja).
IIΙ. Med 1. julijem 2000 in 30. junijem 2003
(102)
Smernice iz leta 1997 so se nadomestile 9. oktobra 1999 s smernicami Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (38) (v nadaljnjem besedilu: smernice iz leta 1999). V skladu z odstavkom 6.3 smernic iz leta 1999 se omenja, da „morajo države članice prilagoditi svoje sheme pomoči za reševanje in prestrukturiranje, ki jih uporabljajo in ki ostanejo v veljavi po 30. juniju 2000 in da jih uskladijo s ... smernicami ... po tem datumu“. Prav tako, „da bi Komisija lahko spremljala potek prilagajanja, [ji morajo posredovati] države članice pred 31. decembrom 1999 seznam vseh teh shem. V nadaljevanju, v vsakem primeru pa pred 30. junijem 2000, ji morajo zagotoviti dovolj podatkov, ki ji bodo omogočali, da ugotovi, ali so bile te sheme spremenjene v skladu s … smernicami“.
(103)
Smernice iz leta 1999 so vključevale tudi posebno poglavje o prestrukturiranju podjetij v težavah v kmetijskem sektorju. V primerjavi s primerljivim poglavjem smernic iz leta 1997 je to poglavje podajalo definicijo strukturne presežne proizvodne zmogljivosti v sektorju, omejevalo je odstopanje iz uvodne izjave 99(b) na podjetja v primarnem sektorju (kar pomeni, da mora podsektor predelave in trženja kmetijskih proizvodov avtomatično izpolnjevati zahteve po zmanjševanju proizvodnih kapacitet) in je uvajalo uporabo načela enkratne pomoči, po kateri se lahko pomoči za prestrukturiranje dodelijo samo enkrat.
(104)
V dopisu z dne 9. avgusta 2004 grški organi oblasti niso posredovali nobene informacije, ki bi Komisiji omogočile, da ugotovi, ali je bila izvedena prilagoditev sheme v skladu s temi določbami in ali je bila pomoč, dodeljena v zadevnem obdobju, dodeljena v skladu z veljavnimi pogoji smernic iz leta 1999 oz. z drugimi besedami, po predložitvi načrta prestrukturiranja, ki predvideva zmanjšanje proizvodnih zmogljivosti v primeru strukturnega presežka in morda z omejenim odstopanjem, navedenim v uvodni izjavi 103, ter v skladu z načelom enkratne dodeljene pomoči.
(ii) Jamstva
(105)
Drugo vprašanje, zaradi katerega je Komisija začela postopek v skladu s členom 108(2) Pogodbe, je vprašanje združljivosti kakršne koli pomoči, dodeljene v obliki jamstev. Grški organi oblasti so izrazili nekaj pripomb v svojem dopisu z dne 9. avgusta 2004 (glej uvodno izjavo 57(c) in (g)). Komisija na to podaja naslednje pripombe:
(a)
glede točke (c): dejstvo, da dodelitev jamstva spremljajo strogi pogoji, nikakor ne pomeni odsotnost državne pomoči: nasprotno, pravila, ki so se uporabljala v času veljavnosti te sheme, ki so izražena v dopisih državam članicam SG(89) D/4328 z dne 5. aprila 1989 in SG(89) D/12772 z dne 12. oktobra 1989, kakor tudi v točki 38 Sporočila Komisije državam članicam o izvajanju členov 92 in 93 pogodbe EGS in člena 5 Direktive Komisije 80/723/EGS za javna podjetja v predelovalnem sektorju (39), jasno navajajo, da „[…] vsa jamstva, ki jih je dodelila država, neposredno ali za to pooblastila kreditne institucije, spadajo v področje uporabe člena 92(1) Pogodbe ES“ in uveljavljajo uporabo pogojev, ki lahko vodijo tudi do likvidacije podjetja. Prej omenjene dopise je leta 2000 nadomestilo Obvestilo o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES za državne pomoči v obliki jamstev, ki je predvidevalo vrsto pogojev, katerih izpolnjevanje zagotavlja odsotnost državne pomoči, vendar grški organi oblasti z dopisom z dne 9. avgusta 2004 niso predložili nobenih dokazov, iz katerih bi izhajalo, da so bile dodeljene pomoči del takšnega scenarija;
(b)
tudi če bi grški organi oblasti predložili podatke, ki bi lahko dokazali, da pri dodeljevanju jamstev ni šlo za državno pomoč, Komisija tega ne bi mogla potrditi, saj če omenimo samo en primer, to odstopanje velja le, če upravičenci niso v finančnih težavah;
(c)
v zvezi s točko (g) dejstvo, da jamstvo ne krije določenih stroškov, v nobenem primeru ne predstavlja dokazila o izpolnjevanju vseh pogojev, ki omogočajo sklep, da je dodelitev jamstva skupaj s pomočjo združljiva z notranjim trgom; poleg tega je treba navesti, da nobena od informacij, ki so jih grški organi oblasti predložili z dopisom z dne 9. avgusta 2004, ni potrdila izpolnjevanja teh pogojev.
(106)
Glede na ta pojasnila Komisija verjetno meni, da so bila jamstva v času veljavnosti te sheme pomoči eden od elementov paketa ukrepov za dodelitev pomoči podjetjem v težavah in da je zato njihova združljivost povezana z združljivostjo celotnega procesa prestrukturiranja, za katerega, kot je razvidno iz analize, ki je izražena v uvodnih izjavah od 94 do 104, grški organi oblasti niso predložili informacij, s katerimi bi se lahko odpravili dvomi, ki jih je izrazila Komisija, ko je začela postopek v skladu s členom 108(2) Pogodbe (ta analiza se nanaša na jamstva za vse tri postopke, ki so omenjeni v tem sklepu, in za vse obravnavane sektorje, razen v primeru jamstev, ki jih določa ministrski sklep št. 2/82257/0025/18.12.2000, ki bodo glede na kriterije rentabilnosti - rentabilnost pred prestrukturiranjem dolga - predmet posebnega pregleda).
(107)
Drugi argumenti, ki so jih grški organi oblasti obrazložili v svojem dopisu z dne 9. avgusta 2004 (uporabljena obrestna mera, o nastanku ali ne dodatnih stroškov kot posledici ministrskih sklepov, ki so sestavni del pravne podlage sheme, pogostost izračuna obresti), ne dodajo ničesar, kar bi lahko spremenilo stališče Komisije, kot je opisano zgoraj.
(108)
Ker informacije, ki so jih predložili grški organi oblasti, ne zadoščajo za odpravo dvomov, ki jih je Komisija izrazila ob začetku postopka na podlagi člena 108(2) Pogodbe, Komisija sklepa, da je zadevna shema nezdružljiva s skupnim trgom.
(b) Nekmetijski sektor
(109)
Komisija mora, kot je naredila tudi s kmetijskim sektorjem, analizirati zadevne pomoči glede na veljavna pravila o državnih pomočeh za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah.
(110)
Z začetkom veljavnosti sklepa Ministrskega sveta št. 69836/B1461, to je s 1. oktobrom 1993, so bila ta pravila vključena v 8. poročilo o politiki konkurence, zlasti v točkah 177, 227 in 228 poročila.
(111)
Točka 177 poročila navaja, da se, čeprav so reševalni ukrepi morda potrebni, da se pridobi določen čas, v katerem naj bi se uporabile dolgoročne rešitve za težave podjetij, ti ukrepi ne smejo uporabljati za preprečevanje potrebnih zmanjšanj proizvodnih zmogljivosti, razen v primerih, ko so nujni za reševanje perečih družbenih problemov.
(112)
Točka 227 poročila navaja, da je pomoč za reševanje glede na Pogodbo upravičena takrat, ko je povezana s prestrukturiranjem, katerega cilj je trajno izboljšanje stanja podjetij v težavah in/ali zadevnih regij, ter če so ti ukrepi dovolj regionalne ali sektorske narave, ki omogoča oceno njihovih rezultatov.
(113)
Točka 228 poročila podrobneje pojasnjuje stališče Komisije o pomoči za reševanje in določa vsebino „podpornih pomoči“.
(114)
Pomoč za reševanje mora biti:
(a)
likvidnostna pomoč v obliki jamstev za posojila ali posojil, ki se vračajo z obrestno mero, enako tržni;
(b)
omejena na znesek, potreben za nadaljnje delovanje, kritje plač in odhodke za tekoče nabave;
(c)
omejena le za potreben čas (običajno šest mesecev), tako da se določijo potrebni in možni ukrepi za ponovno rast;
(d)
upravičena z resnimi socialnimi težavami in obstanek podjetja - prejemnika pomoči ne vodi v destabilizacijo razmer v industriji v drugih državah članicah.
(115)
Podporna pomoč mora biti odvisna od strogega izvajanja celovitega programa prestrukturiranja in/ali reorganizacije podjetja, sposobna ponovne vzpostavitve uspešnega poslovanja zadevne proizvodnje, njena intenzivnost in znesek pa morata biti omejena na tisto, kar je nujno potrebno za zagotovitev stabilnosti podjetja med neizogibnim prehodnim obdobjem, preden program doseže rezultate, kar pomeni strogo omejen čas in dovolj postopno zmanjšanje programa.
(116)
Te pogoje so nadomestile smernice skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah iz leta 1994 (40), ki so začele veljati 23. decembra 1994 (v nadaljnjem besedilu: smernice iz leta 1994), nato smernice iz leta 1997, ki so začele veljati 1. januarja 1998, in smernice iz leta 1999, ki veljajo od 1. julija 2000, ob upoštevanju obdobja prilagajanja sheme pomoči, dodeljene državam članicam (glej uvodni izjavi 98 in 102).
(117)
Smernice iz leta 1994 so potrditev politike, ki ji je sledila Komisija pri pomoči za reševanje (glej uvodno izjavo 114), in natančno določajo vsebino ter posledice načrtov prestrukturiranja, ki jih je treba predložiti (možnosti vrnitve k stanju sposobnosti preživetja na realnih predpostavkah in v razumnem roku, ublažitev učinkov pomoči na konkurente, načelo enkratne pomoči, zmanjšanje proizvodnih zmogljivosti v primeru strukturnega presežka v zadevnem sektorju, sorazmernost med pomočjo in stroški ter koristmi prestrukturiranja, kritje socialnih stroškov prestrukturiranja).
(118)
Na drugih področjih, razen kmetijskem, smernice iz leta 1997, ki se oblikujejo z rednim pregledom politike Komisije za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah, potrjujejo vsebino smernic iz leta 1994.
(119)
S smernicami iz leta 1999 postanejo pogoji za dodelitev pomoči za reševanje strožji, saj uvajajo konkreten rok za predložitev načrta za prestrukturiranje. V zvezi s prestrukturiranjem so te smernice posebej stroge, še posebej glede na MSP, in dajejo možnost, da se zahteva zmanjšanje proizvodnih zmogljivosti, tudi če v sektorju ni strukturnih presežkov.
(120)
Ker pojasnila, ki so jih grški organi posredovali z dopisom z dne 9. avgusta 2004, veljajo tako za kmetijski sektor kot tudi za druge sektorje, lahko Komisija samo sklene, kot je to naredila za kmetijski sektor, da nobena od informacij, ki so jih grški organi predložili, ne dokazuje, da so bili izpolnjeni različni pogoji, ki so bili določeni s smernicami iz let 1994, 1997 in 1999 (če naštejemo le en primer, nič ne kaže, da so podjetja, ki so prejemala pomoč, predložila načrt prestrukturiranja, ki vključuje potrebne spodbude). Ta ugotovitev velja tudi za spoštovanje določb iz 8. poročila o politiki konkurence.
(121)
Ker ni dokazov, da se potrdi skladnost z zgoraj navedenimi določbami, Komisija ne more ugotoviti, da je bila pomoč dodeljena na podlagi predložitve načrta prestrukturiranja z vsemi značilnostmi, ki jih opredeljujejo zgoraj omenjeni različni predpisi (zlasti možnost ponovne vzpostavitve uspešnega poslovanja, ki temelji na realističnih predpostavkah in v razumnem roku, ublažitev učinkov pomoči na konkurente, načelo enkratne pomoči, zmanjšanje proizvodnih zmogljivosti, sorazmernost med pomočjo in stroški ter koristmi prestrukturiranja in kritje socialnih stroškov prestrukturiranja). Ker ni mogoče odpraviti dvomov, izraženih na začetku postopka v skladu s členom 108(2) Pogodbe, lahko samo sklene, da je zadevna shema nezdružljiva s skupnim trgom.
V.II.2 POMOČ PODJETJEM V REGIJAH FLORINA IN KILKIS, NA KATERO SE NANAŠA DRUGI KORAK POSTOPKA
(a) Kmetijski sektor
(122)
V dopisu z dne 18. avgusta 2005 so grški organi navedli, da se je ključni sklep, ki ureja dodelitev pomoči (ministrski sklep št. 66336/B.1398/1993), nanašal na industrijska in obrtna podjetja ter da se določbe tega sklepa niso nanašale na nobeno kmetijsko podjetje.
(123)
Komisija je seznanjena s temi pojasnili, zato meni, da ji ni treba analizirati te sheme v luči pravil o državni pomoči, ki se uporabljajo v kmetijskem sektorju v času dodelitve te pomoči.
(b) Nekmetijski sektor
(124)
Komisija, ki je na začetku postopka ocenila, da je bila shema pomoči predvidena za podjetja v težavah, saj je sklep Ministrskega sveta št. 66336/B.1398/1993 določal, da bi morala biti podjetja po prestrukturiranju uspešna (dejstvo, ki ni izključevalo, da so bila v težavah v času sprejetja za pomoč), mora preučiti združljivost zadevnih pomoči s pravili, ki so veljala za pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah na dan dodelitve.
(125)
Pravila, ki so veljala za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah v času dodelitve omenjenih pomoči, so bila v kronološkem vrstnem redu točke 177, 227 in 228 8. poročila o politiki konkurence, smernice iz leta 1994 in smernice iz leta 1997.
(126)
V zvezi s spoštovanjem točk 177, 227 in 228 8. poročila o politiki konkurence, smernic iz leta 1994, smernic iz leta 1997 in smernic iz leta 1999, so grški organi v svojem dopisu z dne 18. avgusta 2005 predstavili razlage, enake tistim, ki so jih uporabili, da upravičijo dodelitev pomoči regijam Kastoria in Euboia (utemeljitve grških organov iz točk od (a) do (f) uvodne izjave 57 so že navedene v točkah od (a) do (e) uvodne izjave 56). Torej tudi tukaj velja analiza Komisije, navedena v uvodnih izjavah od 110 do 121, kar pomeni, da Komisija ne more ovreči dvomov, izraženih na začetku postopka v skladu s členom 108(2) Pogodbe, in da zato sklepa, da je zadevna shema nezdružljiva s skupnim trgom.
(127)
V dopisu z dne 18. avgusta 2005 so grški organi prav tako poskušali upravičiti pomoči s tem, da se sklicujejo na dejstvo, da regiji Florina in Kilkis mejita na Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo ter da so bila lokalna podjetja hudo prizadeta zaradi nestabilnosti ter vojnih razmer, ki so prevladovale v regiji.
(128)
Zaradi tega sklicevanja na izjemne dogodke bi lahko veljal člen 107(2)(b) Pogodbe, po katerem je pomoč za povrnitev škode, ki so jo povzročile naravne nesreče ali izjemni dogodki, združljiva z notranjim trgom. Vendar grški organi niso predložili nobenih dokazov za težave, ki naj bi jih podjetja imela v teh regijah, kakor tudi ne povezave teh z nestabilnostjo, ki je prevladovala na območju zaradi dogodkov v Jugoslaviji. Poleg tega Komisija nima nobenih informacij, na podlagi katerih bi se potrdilo, da so dejstva, na katera se sklicujejo grški organi, povzročila posledice v času trajanja sheme. Na koncu se Komisija sprašuje, zakaj se je ta shema uporabljala le za določene sektorje gospodarstva v obeh regijah, glede na to, da bi morala omenjena dejstva vplivati na vsa lokalna podjetja v vseh sektorjih dejavnosti.
(129)
Glede na te podatke Komisija ne razume, kako bi lahko to shemo pomoči vključila v člen 107(2)(b) Pogodbe. Zato ponovno sklepa, da je zadevna shema nezdružljiva s skupnim trgom.
V.II.3 POMOČI, KI SE NANAŠAJO NA REGIJE RODOPI, EVROS, XANTHI, LESBOS, SAMOS, CHIOS IN DODEKANEZ TER NA KATERE SE NANAŠA TRETJI KORAK POSTOPKA
(130)
Ker je Komisija v sklepu o sprožitvi postopka navedla, da na podlagi informacij, ki jih je imela, ni bilo mogoče ugotoviti, ali sta ministrska sklepa iz leta 1989 in tisti, ki so sledili ter so omenjeni v uvodnih izjavah od 50 do 52, predstavljali neodvisno shemo pomoči ali sestavni del celotne sheme, ki je bila obravnavana med različnimi sproženimi postopki, in glede na to, da grški organi z dopisom z dne 10. maja 2006 v zvezi s tem niso ničesar pojasnili, bo združljivost z notranjim trgom pomoči, ki jih predvidevajo ministrski sklepi, obravnavana posebej. Tudi jamstva, ki jih predvideva sklep Ministrskega sveta št. 2/82257/0025/18.12.2000 (glej uvodno izjavo 49), bodo predmet ločenega pregleda, saj ta sklep določa, da mora biti prejemnik poslovno uspešen in ne uspešen po prestrukturiranju, kot v drugih primerih, o katerih se je poročalo.
(131)
V zvezi z ministrskimi sklepi, ki so omenjeni v uvodnih izjavah od 44 do 52, bo njihova analiza vključevala dva glavna vidika, in sicer kmetijski ter nekmetijski, kot v primeru shem, obravnavanih v prvih dveh postopkih, vendar bo nekmetijski vidik razdeljen na več delov: industrijski, hotelski in obrtniški vidik na eni strani, vidik ladijskega prometa pa na drugi strani. Sektor premoga, na katerega se tudi nanaša sprožitev postopka na podlagi člena 108(2) Pogodbe, ne bo več obravnavan v tem dokumentu, saj so grški organi v svojih dopisih z dne 15. in 29. marca 2011 poročali, da so bile v kategoriji izkopavanja rude mišljene dejavnosti v podjetjih marmorja in kamna, kar vključuje zadevna podjetja v analizo za pomoč v industrijskem sektorju.
(a) Kmetijski sektor
(132)
Komisija mora analizirati zadevno shemo na podlagi pravil, ki veljajo za državne pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah v času dodelitve pomoči.
(133)
V kmetijskem sektorju so ta pravila že navedena v uvodnih izjavah 90 in od 98 do 103. Ker je v tem primeru shema prenehala veljati 31. decembra 2005, je treba dodati na seznam veljavnih predpisov smernice skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah iz leta 2004 (41) (v nadaljnjem besedilu: Smernice iz leta 2004), ki so začele veljati 10. oktobra 2004 in zaostrujejo pogoje uporabe smernic iz leta 1999 (ponovno poudarjajo, da mora biti zlasti lastni prispevek upravičenca pri prestrukturiranju resničen in brez podpore). Poleg tega je treba glede na naravo upravičencev (živinorejska podjetja v industrijskem sektorju in kmetije za proizvodnjo mleka) smatrati, da je lahko shema pokrivala tako primarna podjetja za proizvodnjo (a le za živinorejske dejavnosti) kakor tudi podjetja za predelavo/trženje (npr. kmetije s predelavo na samem mestu).
(134)
Kar zadeva skladnost s pravili, Komisija ugotavlja, da sklep Ministrskega sveta št. 1648/B22/13.1.1994 in njegove spremembe urejajo prestrukturiranje dolgov, ki se nanašajo na naložbe ali obratni kapital.
(135)
V zvezi s prestrukturiranjem dolgov, povezanih z naložbami, grški organi v dopisu z dne 10. maja 2006 niso predložili nobenih informacij, na podlagi katerih bi lahko Komisija ugotovila, da so bili dolgovi, ki so predmet prestrukturiranja, dejansko v povezavi z že realiziranimi naložbami. Zato Komisija ne more sklepati, da je pogoj iz točke (a) uvodne izjave 90 izpolnjen.
(136)
Komisija na osnovi razpoložljivih informacij tudi ne more nedvoumno sklepati, da je bil izpolnjen pogoj iz točke (b) uvodne izjave 90, saj grški organi v dopisu z dne 10. maja 2006 niso predložili nobenih pojasnil v zvezi s tem.
(137)
V zvezi s pogojem, navedenim v točki (c) uvodne izjave 90, lahko Komisija smatra, da je izpolnjena druga alternativna možnost, glede na to, da morajo biti podjetja, ki prejmejo pomoč, na podlagi ocene, ki jo opravijo banke, po prestrukuriranju sposobna preživetja.
(138)
V zvezi s prestrukturiranjem dolgov, povezanih z ustanovitvijo obratnih kapitalov, izvajanje te sheme ni bilo mogoče v skladu z vsemi pogoji, določenimi v uvodni izjavi 90, glede na to, da prvi pogoj iz točke (a) izrecno določa, da morajo biti dolgovi vezani na naložbo.
(139)
Za pomoči, dodeljene od 1. januarja 1998 dalje do datuma začetka uporabe smernic iz leta 2004, velja analiza iz uvodnih izjav od 98 do 104 tudi za vsebino tega primera, saj grški organi z dopisom z dne 10. maja 2006 niso predložili nobene informacije, na podlagi katere bi lahko Komisija ugotovila, da je bil za prejem omenjenih pomoči predložen načrt prestrukturiranja, ki so ga spremljali potrebni motivi.
(140)
Na koncu, kar zadeva dodeljene pomoči od datuma začetka uporabe smernic iz leta 2004 in naprej, mora Komisija sklepati, da grški organi v svojem dopisu z dne 10. maja 2006 niso predložili nobene informacije, na podlagi katere bi Komisija lahko ugotovila, da je bil za prejem takšnih pomoči predložen načrt prestrukturiranja skupaj s potrebnimi motivi. Zato ne more odpraviti dvomov, izraženih na začetku postopka v skladu s členom 108(2) Pogodbe, in sklepa, da je shema nezdružljiva s skupnim trgom.
(141)
Grški organi so poskusili v svojem dopisu z dne 10. maja 2006 upravičiti te pomoči v okviru prevladujočega vojnega stanja na sosednjih območjih. Po navedbah grških organov je ta predstavljal okvir upravičene pomoči za izjemo, navedeno v členu 107(3)(a) in (c) Pogodbe (glej točko (a) uvodne izjave 59).
(142)
Komisija ne more sprejeti tega argumenta iz več razlogov:
(a)
na regulativni ravni je konflikt izjemen dogodek, ki ga lahko krije le člen 107(2)(b) Pogodbe, po katerem je pomoč za popravilo škode zaradi naravne nesreče ali izjemnih dogodkov združljiva z notranjim trgom;
(b)
v primeru kmetijskega sektorja se združljivost pomoči ocenjuje glede na izjemo, določeno v členu 107(3)(c) Pogodbe, ki določa, da se lahko šteje za združljivo z notranjim trgom pomoč za pospeševanje razvoja določenih gospodarskih dejavnosti ali določenih gospodarskih območij, kadar takšna pomoč ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi, in ne glede na izjemo, določeno v členu 107(3)(a), ki določa, da se lahko šteje za združljivo z notranjim trgom pomoč za pospeševanje gospodarskega razvoja območij, kjer je življenjska raven izjemno nizka ali kjer je podzaposlenost velika, in v regijah iz člena 349 (42) glede na njihov strukturni, gospodarski in socialni položaj;
(c)
da se lahko uporablja ta izjema, mora biti pomoč dodeljena v skladu s pravili, ki urejajo pomoč za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah; a kot je razvidno zgoraj, se to ni zgodilo.
(143)
Komisija tudi ne more zaključiti, da je v tem primeru mogoče uporabiti člen 107(2)(b) Pogodbe, zaradi naslednjih razlogov:
(a)
grški organi so v dopisu z dne 10. maja 2006 poudarili, da sta bila v obdobju veljavnosti sheme tako skupni BDP kakor tudi BDP na prebivalca zadevnih regij še vedno zelo nizka v primerjavi z drugimi regijami v državi, obenem pa so tudi razložili, da se je v istem obdobju pokazalo zvišanje, kar dokazuje, da vojna v sosednjih območjih ni imela uničujočih posledic za gospodarstvo na področjih, ki se tukaj obravnavajo;
(b)
kot je razvidno iz opisa pravne podlage zadevne sheme, so se nekatere spremembe v shemi zgodile skoraj deset let po koncu spopadov na sosednjih območjih; ker ni vzročne zveze med to situacijo in težavami v poslovanju, ne vzdrži domneva, da so grški organi morali posredovati zaradi vojnih razmer na obmejnih območjih (za podporo temu je dovolj en primer: ministrski sklep št. 2/64046/0025/2003/28.1.2004 iz uvodne izjave 48 zajema posojila, ki bi jih lahko sklenila industrijska podjetja - lahko tudi živinorejska podjetja industrijskega tipa - do 31. decembra 2004).
(144)
Kar zadeva druge pripombe, ki so jih grški organi izrazili z dopisom z dne 10. maja 2006, Komisija poudarja naslednje (te pripombe, z izjemo ugotovitve v točki (b)), veljajo tudi za vsa druga področja, ki jih zajema sprožitev postopka):
(a)
težav, kot so pomanjkanje dinamike na lokalnih trgih ali zmanjšanje povpraševanja, ni mogoče rešiti z dodelitvijo pomoči podjetjem v težavah brez njihovega prestrukturiranja. Ustrezno intervencijsko sredstvo so strukturni ukrepi;
(b)
delež proizvodnje mesa zadevnih regij v primerjavi s celotno proizvodnjo mesa v Grčiji nikakor ne zmanjšuje nevarnosti izkrivljanja konkurence, ki jo prinaša pomoč zunaj vzpostavljenega zakonodajnega okvira (v tem primeru pomoč za podjetja v težavah brez načrta prestrukturiranja); po mnenju Sodišča lahko, ko neka finančna pomoč okrepi položaj podjetja v primerjavi z drugimi konkurenčnimi podjetji (kar velja v tem primeru), prejemnik pomoči izkrivlja konkurenco v primerjavi z drugimi konkurenti, ki nimajo koristi od te intervencije (43);
(c)
vprašanje sposobnosti preživetja podjetij, kot je opredeljeno v obeh ministrskih sklepih iz leta 1989, bo v nadaljevanju obravnavano v tej odločbi;
(d)
argument, da račun iz zakona št. 128/75 ne vsebuje nobenih javnih sredstev, je bil že obravnavan v uvodni izjavi 82(d).
(145)
Komisija je ob upoštevanju vseh teh ugotovitev prisiljena sklepati, da je zadevna shema nezdružljiva z notranjim trgom.
(b) Industrijski, obrtni in hotelski sektor
(146)
Komisija mora zadevno shemo preučiti glede na pravila, ki urejajo državne pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah.
(147)
Enako kot pri pomočeh iz prvih dveh postopkov so bila pravila, ki so se uporabila za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah v času dodelitve zadevnih pomoči, v kronološkem vrstnem redu naslednja: točke 177, 227 in 228 v 8. poročilu o politiki konkurence, smernice iz leta 1994, smernice iz leta 1997 in smernice iz leta 1999. V tem primeru je treba zato, ker se je veljavnost sheme v nekaterih regijah iztekla 31. decembra 2005, dodati na seznam še smernice iz leta 2004.
(148)
Informacije, ki so jih grške oblasti navedle v dopisu z dne 10. maja 2006 in ki so navedene v uvodni izjavi 59, ne vsebujejo nobenih podatkov glede upoštevanja pravil, ki urejajo reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah. Zato Komisija ne more preveriti, ali so bile upoštevane točke 177, 227 in 228 v 8. poročilu o politiki konkurence ter smernice iz let 1994, 1997, 1999 in 2004.
(149)
Komisija zato ne more odpraviti dvomov, ki jih je izrazila ob odprtju postopka iz člena 108(2) Pogodbe, in je prisiljena zaključiti, da je shema nezdružljiva z notranjim trgom.
(c) Pomorski sektor
(150)
Združljivost zadevne sheme pomoči z notranjim trgom mora biti obravnavana z dveh vidikov, saj „pomorski sektor“ vključuje tako ladjedelništvo kot prevoze z ladjami.
(151)
Komisija mora zadevno shemo preučiti glede na pravila, ki urejajo državne pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah.
(152)
Za področje ladjedelništva se od začetka veljavnosti ministrskega sklepa št. 1648/B.22/13.1.94 za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah uporabljajo naslednja pravila:
(a)
do 31. decembra 1998: Direktiva Sveta 90/684/EGS z dne 21. decembra 1990 o pomoči ladjedelništvu (44);
(b)
od 1. januarja 1999 do 31. decembra 2003: Uredba Sveta (ES) št. 1540/98 z dne 29. junija 1998 o določitvi novih pravil o pomoči ladjedelništvu (45);
(c)
od 1. januarja 2004: okvir za državno pomoč ladjedelništvu (46).
(153)
Grški organi oblasti v dopisu z dne 10. maja 2006 niso navedli nobenih informacij, na podlagi katerih bi lahko Komisija ugotovila, da je bila shema pomoči izvedena v skladu z veljavnimi pravili za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah v tem sektorju, zato ne more odpraviti dvomov, ki jih je izrazila ob odprtju postopka iz člena 108(2) Pogodbe, in je prisiljena zaključiti, da je zadevna shema nezdružljiva z notranjim trgom.
(154)
Na področju pomorskega prometa mora Komisija zadevno shemo pomoči preučiti glede na pravila, ki urejajo državne pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah.
(155)
Od začetka veljavnosti ministrskega sklepa št. 1648/B.22/13.1.94 se za reševanje in prestrukturiranje podjetij pomorskega sektorja v težavah uporabljajo naslednja pravila:
(a)
„Finančni in davčni ukrepi v zvezi z pomorskim prometom z ladjami, ki so registrirane v Skupnosti“ (47);
(b)
Smernice Skupnosti o državnih pomočeh za pomorski promet (48) v letu 1997;
(c)
Smernice Skupnosti o državnih pomočeh za pomorski promet v letu 2004 (49).
(156)
Grški organi oblasti tudi v zvezi s tem v dopisu z dne 10. maja 2006 niso predložili nobenih informacij, na podlagi katerih bi lahko Komisija ugotovila, da je bila zadevna shema pomoči izvedena v skladu z veljavnimi pravili za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah v tem sektorju. Zato Komisija ne more odpraviti dvomov, ki jih je izrazila ob odprtju postopka iz člena 108(2) Pogodbe, in je prisiljena zaključiti, da je shema nezdružljiva z notranjim trgom.
(d) Pomoč, dodeljena regijam Lesbos, Samos, Chios in Dodekanez, ki je prav tako zajeta v tretjem postopku
(157)
V okviru sprožitve postopka, ki ga določa člen 108(2) Pogodbe, je Komisija, ker ni imela dovolj informacij, upoštevala dva scenarija:
(a)
tistega, v skladu s katerim se pomoči, ki jih določata sklepa Ministrskega sveta št. 2041901/16.5.1989 in št. 2078809/10.10.89 ter njune spremembe, uvrščajo v isti pravni okvir s sklepi, opisanimi v uvodnih izjavah od 44 do 48;
(b)
tistega, v skladu s katerim so bile te pomoči sestavni del sistema financiranja, ki ne temelji na tej podlagi.
(158)
V dopisu z dne 10. maja 2006 so grški organi oblasti navedli, da sta ministrska sklepa iz leta 1989 določala, da morajo biti podjetja pred prestrukturiranjem svojih dolgov in po njem sposobna preživetja. To pojasnilo Komisije ne more zadovoljiti, saj se po ponovnem pregledu zdi, da nobeden od teh sklepov ne navaja, da morajo biti podjetja pred prestrukturiranjem svojih dolgov in po njem sposobna preživetja. Zato mora Komisija analizirati združljivost pomoči, ki so bile vključene v sklepa in njune spremembe, pri čemer analiza ne temelji samo na dveh scenarijih iz uvodne izjave 157, ampak tudi ne izključuje drugega scenarija, da so bile pomoči morda dodeljene podjetjem v težavah.
(159)
Glede na prvi scenarij iz uvodne izjave 157 mora Komisija ugotoviti, da je v primeru, če se ministrska sklepa iz leta 1989 in njune spremembe uvrščajo v isti okvir, kot sta ga določila ministrska sklepa iz uvodnih izjav od 44 do 48, analiza iz uvodnih izjav od 146 do 149 še vedno veljavna in da pojasnila, ki so jih podali grški organi oblasti v dopisu z dne 10. maja 2006, ne odpravljajo dvomov, izraženih na začetku postopka iz člena 108(2) Pogodbe, in mora zato zaključiti, da je shema nezdružljiva z notranjim trgom.
(160)
V zvezi z drugim scenarijem se je treba osredotočiti na dve možnosti: da je šlo za dodelitev pomoči podjetjem v težavah ali da je šlo za dodelitev pomoči podjetjem, sposobnim preživetja.
(161)
V prvem primeru analiza iz uvodnih izjav od 146 do 149 ostaja veljavna in pojasnila, ki so jih grški organi oblasti navedli v dopisu z dne 10. maja 2006, ne omogočajo odprave dvomov, ki so bili izraženi na začetku postopka iz člena 108(2) Pogodbe, zato mora Komisija zaključiti, da je shema nezdružljiva z notranjim trgom.
(162)
V drugem primeru Komisija ugotavlja tudi, da se iz pojasnil, ki so jih grški organi oblasti navedli v dopisih z dne 10. maja 2006, 15. marca 2011 in 29. marca 2011, ne da ugotoviti, ali je bil obratni kapital, ki je bil ustanovljen na podlagi posojil, uporabljen za financiranje upravičenih naložb v smislu zakonodaje Unije za regionalno pomoč (od začetka veljavnosti ministrske uredbe št. 2041901/16.5.1989 z dne 16. maja 1989 so bila veljavna pravila Sporočilo Komisije o načinu uporabe člena 92(3)(a) in (c) za regionalno pomoč (50), ki so mu sledile smernice o državni regionalni pomoči za leto 1998 (51)). Zato mora Komisija zaključiti, da je shema nezdružljiva z notranjim trgom.
(163)
V primeru, ko se takšen obratni kapital ni uporabil za financiranje upravičenih naložb v smislu zakonodaje Unije o državni regionalni pomoči, mora Komisija na koncu ugotoviti, ali se pomoč za ustanovitev kapitala, ki s tem pridobi status pomoči za tekoče poslovanje, lahko razglasi za združljivo na podlagi določb, ki pomoč urejajo v okviru zakonodaje EU o državnih regionalnih pomočeh. V tem okviru želi Komisija poudariti, da je obveznost države članice, da izpolni svojo dolžnost sodelovanja s Komisijo, tako da zagotovi vse informacije, ki bodo Komisiji omogočile, da preveri združljivost zadevnih pomoči (52). Ker iz informacij, ki so jih predložili grški organi oblasti v različnih dopisih, ni mogoče ugotoviti skladnosti s pravili zakonodaje Skupnosti o regionalnih pomočeh, mora Komisija zaključiti, da je zadevna shema nezdružljiva z notranjim trgom.
(164)
Jamstvo, ki je bilo dodeljeno v skladu s sklepom št. 2/82257/0025/ z dne 18. decembra 2000, ne sme biti obravnavano kot instrument, ki se uporablja v okviru postopka prestrukturiranja podjetij v težavah, kot to velja za jamstva iz drugih ministrskih sklepov v tem sklepu, saj sklep Ministrskega sveta določa, da se jamstvo lahko dodeli samo podjetjem, ki so sposobna preživetja, in ne podjetjem, ki bodo sposobna preživetja šele po poravnavi dolgov. Zato je primerno, da se tovrstno jamstvo preuči z vidika pravil o državnih pomočeh, ki veljajo zanj.
(165)
Od začetka veljavnosti sklepa št. 2/82257/0025/ z dne 18. decembra 2000 in do 31. decembra 2005 (datum konca veljavnosti sheme) je jamstva urejalo Sporočilo iz leta 2000.
(166)
Sporočilo iz leta 2000 določa, da mora Komisija oceniti združljivost pomoči, vezane na odobritev jamstva v skladu s pravili, ki se uporabljajo za druge oblike pomoči in so določena z različnimi okviri ter smernicami, ki veljajo v okviru njihovih področij dejavnosti. Poleg tega se lahko jamstvo sprejme le, če je unovčenje pogodbeno povezano s posebnimi pogoji, ki lahko pomenijo tudi obvezno uvedbo stečaja upravičenega podjetja ali kakršen koli podoben postopek.
(167)
Grški organi oblasti v tem primeru niso predložili nobene informacije o pomoči iz odobrenih jamstev. Komisija zato v zvezi z različnimi predpisi v različnih sektorjih ne more oceniti in ugotoviti, ali lahko ta ukrep pomoči prinese presežek največje intenzivnosti pomoči, ki se po potrebi uporabljajo za podjetja, ki niso v težavah (grški organi oblasti v svojem odgovoru v zvezi s tretjim postopkom niso predložili podatkov o upoštevanju teh predpisov).
(168)
Komisija v teh okoliščinah ne more zaključiti, da so pomoči, ki so bile dodeljene v obliki jamstev v skladu z ministrskim sklepom št. 2/82257/0025/ z dne 18. decembra 2000, združljive z notranjim trgom.
VI. ZAKLJUČEK
(169)
Komisija ugotavlja, da je Grčija zadevne pomoči uporabila nezakonito in kršila člen 108(3) Pogodbe. Zgornja analiza dokazuje, da zadevne pomoči ne morejo veljati za združljive z notranjim trgom, saj grški organi oblasti niso predložili informacij, ki bi dokazovale skladnost z različnimi predpisi, ki so bili navedeni, zato Komisija ne more odpraviti dvomov, izraženih v različnih postopkih. V zvezi s tem Komisija opozarja, da je obveznost države članice, da izpolni svoje dolžnosti glede sodelovanja s Komisijo, da torej zagotovi vse informacije, ki bodo Komisiji omogočile, da preveri združljivost zadevnih pomoči.
(170)
V skladu s členom 14(1) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (53) Komisija odloči, da mora zadevna država članica sprejeti vse potrebne ukrepe, da upravičenec vrne pomoč, če se v primerih nezakonite pomoči sprejmejo negativne odločbe (v tem primeru so to vsi, ki so imeli koristi od določb pregledanih ministrskih sklepov). Grčija mora zato sprejeti vse potrebne ukrepe, da upravičenci vrnejo nezdružljive pomoči. V skladu z določbami odstavka 42 Obvestila Komisije „Za učinkovito izvajanje odločb Komisije, ki od držav članic zahtevajo dosego vračila nezakonite in nezdružljive državne pomoči“ (54), ima Grčija od uradnega obvestila o tem sklepu na voljo štiri mesece za njegovo izvedbo. Pomoč, ki mora biti vrnjena, vključuje obresti, ki bodo izračunane v skladu z Uredbo (ES) št. 794/2004 Komisije z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (55).
(171)
Ta sklep je treba izvesti takoj, zlasti glede vračila vseh posameznih pomoči, ki so bile dodeljene v okviru sheme pomoči, razen tistih, ki so bile dodeljene za posebne projekte, ki so v času dodelitve pomoči izpolnjevali vse pogoje iz uredbe o pomočeh de minimis ali iz uredbe o izvzetju v skladu s členoma 1 in 2 Uredbe (ES) št. 994/98 Sveta z dne 7. maja 1998 (56) ali sheme pomoči, ki jo je odobrila Komisija.
(172)
Člen 15 Uredbe (ES) št. 659/1999 določa, da imajo pooblastila Komisije zahtevati vračilo pomoči desetletni zastaralni rok. Zastaralni rok začne teči na dan, ko je dodeljena nezakonita pomoč upravičencu kot individualna pomoč ali kot pomoč v okviru sheme pomoči. Kakršen koli ukrep glede nezakonite pomoči, ki ga sprejme Komisija ali država članica na zahtevo Komisije, prekine zastaralni rok, ki po vsaki prekinitvi začne teči znova.
(173)
V konkretnem primeru se Komisija v zvezi z vračilom opira na naslednje datume:
(a)
za pomoči, ki se nanašajo na prvi postopek: 1. oktober 1993, saj je datum prvega ukrepa Komisije 27. maj 2003, ministrski sklep št. 69836/B1461 pa je bil sprejet 14. septembra 1993 in objavljen v grškem Uradnem listu dne 1. oktobra 1993 in na ta datum tudi začel veljati;
(b)
za pomoči, ki se nanašajo na drugi postopek: 22. april 1994 glede na to, da je datum prvega ukrepa Komisije 22. april 2004;
(c)
za pomoči, ki se nanašajo na tretji postopek: 12. november 1994, glede na to, da datum prvega ukrepa Komisije 12. november 2004 -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Sheme pomoči v obliki prestrukturiranja dolgov, ki jih je Grčija nezakonito izvajala v nasprotju s členom 108(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije v regijah Kastoria, Euboia, Florina, Kilkis, Rodopi, Evros, Xanthi in Dodekanez ter na otokih Lesbos, Chios in Samos, so nezdružljive z notranjim trgom.
Člen 2
Individualna pomoč, dodeljena na podlagi ene izmed shem iz člena 1, ne predstavlja pomoči, če je v času dodelitve izpolnjevala pogoje, določene z eno izmed uredb, ki so bile sprejete na podlagi člena 2 Uredbe (ES) št. 994/98, ki se je uporabljala v času dodelitve pomoči.
Člen 3
1. Grčija mora od upravičencev izterjati nezdružljive pomoči, ki so bile dodeljene na podlagi shem iz člena 1.
2. Izterjani zneski vključujejo obresti od dne, od katerega so bile na razpolago upravičencem, do njihovega dejanskega vračila.
3. Obresti se izračunajo na podlagi obrestnoobrestnega računa v skladu z določbami poglavja V Uredbe (ES) št. 794/2004.
4. Grčija z datumom začetka veljavnosti tega sklepa prekliče vse neplačane zneske pomoči, ki so bili dodeljeni na podlagi sheme iz člena 1.
Člen 4
Vračilo pomoči, dodeljene na podlagi shem iz člena 1, je takojšnje in učinkovito.
Grčija zagotovi, da se ta sklep začne izvajati v štirih mesecih od uradnega obvestila o njem.
Člen 5
1. V dveh mesecih po obvestilu o tem sklepu Grčija predloži Komisiji naslednje podatke:
(a)
seznam upravičencev, ki so pomoč prejeli v skladu s shemami iz člena 1, in skupni znesek, ki ga je vsak od njih dobil v okviru zadevne sheme;
(b)
skupni znesek (glavnice in obresti), ki ga je treba izterjati od vsakega upravičenca pomoči, ki je ni mogoče zajeti v pravilo de minimis;
(c)
podroben opis že sprejetih ukrepov ali ukrepov, ki jih namerava sprejeti za uskladitev s tem sklepom;
(d)
dokumente, ki dokazujejo, da je bilo upravičencem naročeno, da vrnejo pomoč.
2. Grčija Komisijo obvešča o napredku nacionalnih ukrepov, sprejetih za izvajanje tega sklepa, dokler ni pomoč, dodeljena na podlagi shem iz člena 1, v celoti vrnjena. Na prošnjo Komisije takoj predloži vse informacije o že sprejetih ukrepih ali nameravanih ukrepih za uskladitev s tem sklepom. Prav tako zagotavlja podrobne informacije o zneskih pomoči in obrestih, ki so že bili izterjani od upravičencev.
Člen 6
Ta sklep je naslovljen na Helensko republiko.
V Bruslju, 19. oktobra 2011