ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 3. listopadu 2010,
kterým se stanoví kritéria a opatření pro financování komerčních demonstračních projektů, jež jsou zaměřeny na zachycování a geologické ukládání CO2, která nepoškozují životní prostředí, a financování demonstračních projektů inovativních technologií v oblasti obnovitelných zdrojů energie v rámci systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, jak je stanoveno směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES
(oznámeno pod číslem K(2010) 7499)
(2010/670/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 10a odst. 8 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada v červnu 2008 vyzvala Komisi, aby co nejdříve vypracovala mechanismus pro podporu investic členských států a soukromého sektoru s cílem zajistit do roku 2015 vybudování a provozování až dvanácti demonstračních zařízení na zachycování a ukládání CO2 (CCS).
(2)
Ustanovení čl. 10a odst. 8 směrnice 2003/87/ES zavádí mechanismus pro financování komerčních demonstračních projektů, které jsou zaměřeny na zachycování a geologické ukládání CO2, jež nepoškozuje životní prostředí (dále jen „demonstrační projekty (CCS)“), a financování demonstračních projektů inovativních technologií v oblasti obnovitelných zdrojů energie (dále jen „demonstrační projekty obnovitelných zdrojů energie“). S cílem zajistit hladké fungování tohoto mechanismu je nutné stanovit pravidla a kritéria pro výběr a zavádění těchto projektů a základní zásady pro zpeněžení povolenek a pro správu výnosů.
(3)
Komise dne 7. října 2009 přijala sdělení nazvané „Investování do vývoje nízkouhlíkových technologií“ (2), které zdůrazňuje úlohu financování na základě tohoto rozhodnutí při zavádění Evropského strategického plánu pro energetické technologie (plán SET) s ohledem na potřebné demonstrační projekty.
(4)
Podle tohoto rozhodnutí by mělo být financování podmíněno schválením jakékoli účasti státní podpory na celkovém finančním příspěvku z veřejných zdrojů ze strany Komise podle článků 107 a 108 Smlouvy, aby bylo financování omezeno na rozsah nezbytný pro zavádění a provozování projektu, s ohledem na možné škodlivé dopady na hospodářskou soutěž. Členské státy by proto Komisi měly oznámit jakoukoli státní podporu financování podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, aby byla umožněna koordinace výběrového řízení na základě tohoto rozhodnutí s posouzením státní podpory.
(5)
Financování stanovené podle tohoto rozhodnutí není součástí souhrnného rozpočtu Evropské unie. Proto jej lze kombinovat s financováním z jiných nástrojů, včetně strukturálních fondů a Fondu soudržnosti a Evropského energetického programu na podporu hospodářského oživení (EEPR). Lze jej kombinovat i s úvěrem v rámci finančního nástroje na sdílení rizik (RSFF) poskytovaným Unií a Evropskou investiční bankou (EIB).
(6)
Aby se vyloučila podpůrná hospodářská soutěž mezi členskými státy, mělo by být financování podle tohoto rozhodnutí stanoveno na 50 % relevantních nákladů, jestliže by souhrnná částka financování podle tohoto rozhodnutí nepřekročila limit 15 % celkového počtu povolenek podle směrnice 2003/87/ES. V daném případě by financování mělo být omezeno na 15 % celkového počtu povolenek. toto financování by mělo rovněž doplňovat podstatné spolufinancování provozovatelem. Aby nedocházelo k preferenčnímu zacházení s projekty financovanými Evropským energetickým programem na podporu hospodářského oživení (EEPR), financování podle tohoto rozhodnutí by mělo být sníženo o částku rovnající se finančnímu příspěvku z Evropského energetického programu na podporu hospodářského oživení.
(7)
Vytvoření demonstračního programu EU zahrnujícího nejlepší projekty týkající se široké řady technologií na geograficky vyvážených místech v rámci území členských států, jejich výlučných hospodářských zón a kontinentálních šelfů nemůže být dostatečně dosaženo, pokud budou projekty vybírány na vnitrostátní úrovni. Proto by měl být výběr prováděn na úrovni Evropské unie. S ohledem na zajištění soudržnosti s vnitrostátními postupy výběrového řízení a financování by měly být členské státy odpovědny za shromažďování žádostí o finanční podporu od zadavatelů a za hodnocení projektů podle kritérií způsobilosti stanovených v tomto rozhodnutí. Protože projekty financované podle tohoto rozhodnutí budou ve většině případů spolufinancovány členskými státy, členské státy by měly mít možnost se rozhodnout, které projekty chtějí podpořit a které žádosti chtějí předložit do výběrového řízení Evropské unie. Smyslem podávání těchto žádostí není nenahradit oznámení o státní podpoře v případech, kdy se na financování podílí státní podpora. Úloha členských států by měla být dále posílena tak, že příslušný členský stát bude před přijetím rozhodnutí o přidělení finančních prostředků znovu konzultován, aby potvrdil hodnotu a strukturu celkového finančního příspěvku z veřejných zdrojů, a Výboru pro změnu klimatu bude předložena předloha seznamu vybraných projektů, a to i s ohledem na kvalitu těchto projektů.
(8)
S ohledem na zkušenosti EIB s výběrovým řízením a financováním projektů Komise usilovala o její začlenění do provádění tohoto rozhodnutí. EIB souhlasila, že na žádost Komise, jejím jménem a na účet Komise by měla plnit určité úkoly týkající se výběru projektů, zpeněžení povolenek a správy výnosů. Zvláštní podmínky spolupráce, včetně odměny EIB, by měly být stanoveny v dohodě mezi Komisí a EIB, pokud je schválí rozhodovací orgány EIB. EIB by měla být odměňována za plnění těchto úkolů z příjmu vzniklého ze správy výnosů.
(9)
Dostupné výnosy z 300 milionů povolenek by měly být přidělovány prostřednictvím dvou kol výzev k podávání návrhů, aby na jedné straně bylo zajištěno financování vyspělých projektů již v prvním kole a na druhé straně poskytnuta možnost upravit jakékoli technické nebo geografické nevyváženosti ve druhém kole. Neexistuje-li v prvním kole dostatečná hospodářská soutěž v určité podkategorii projektů, přijetí rozhodnutí o přidělení v této podkategorii by se mělo odložit do druhého kola, a to s ohledem na maximální využití finančních prostředků podle tohoto rozhodnutí.
(10)
Financování podle tohoto rozhodnutí by mělo být vyhrazeno pro projekty, které využívají technologie, které jsou ve vztahu k současnému stavu vědy a techniky inovativní v hlavních podkategoriích každé technologie. Tyto technologie by ještě neměly být obchodně dostupné, nicméně měly by být dostatečně vyspělé na to, aby byly připraveny na demonstraci v poloprovozním měřítku. Měl by u nich existovat odůvodněný předpoklad úspěšné demonstrace s ohledem na nevyhnutelnost technologických rizik a navrhované měřítko demonstrace by mělo být takové, aby nebyly očekávány žádné výrazné problémy při další úpravě měřítka. Měly by mít i vysoce opakovatelný potenciál a tím nabízet významné předpoklady pro nákladově efektivní snižování emisí CO2 v Unii i celosvětově. Proto by měly být způsobilé k financování pouze ty projekty, které spadají do určitých kategorií projektů a které odpovídají zvláštním požadavkům stanoveným v tomto rozhodnutí.
(11)
S ohledem na zajištění technologické rozmanitosti by mělo být nejprve financováno osm demonstračních projektů CCS (z toho nejméně jeden a nejvýše tři projekty v každé kategorii projektů, nejméně tři projekty na uchovávání v ložisku uhlovodíků a nejméně tři projekty na uchovávání v hlubinném zásobníku slané vody) v prvním kole výzev k podávání návrhů a zároveň by měl být financován jeden projekt v každé podkategorii projektů obnovitelných zdrojů energie v prvním kole výzev k podávání návrhů. Jsou-li k dispozici dostatečné prostředky, mělo by být možno financovat více projektů, přičemž je třeba zachovat vyváženost mezi demonstračními projekty CCS a projekty obnovitelných zdrojů energie. Co se týká zajištění geografické vyváženosti, v jednom členském státu by měl být financován nejméně jeden a ne více než tři projekty. Tímto kritériem by ovšem neměly být omezeny projekty, které budou uskutečněny na území několika členských států.
(12)
V zásadě by měly být vybrány projekty, které nákladově nejefektivnějším způsobem splňují požadavky na počty projektů v každé kategorii.
(13)
Aby byly vybrané projekty zahájeny podle plánu a aby byly finanční prostředky efektivně využívány, rozhodnutí o přidělení finančních prostředků by mělo být podmíněno vydáním veškerých příslušných vnitrostátních povolení v souladu s příslušnými požadavky platného práva Unie a přijetím konečných investičních rozhodnutí zadavateli ve stanoveném časovém období od přijetí rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
(14)
Členské státy by měly vyplácet výnosy na projekty podle právně závazných nástrojů. Podle ustanovení směrnice 2003/87/ES by mělo vyplácení probíhat jednou ročně, a to na základě množství uloženého CO2 u demonstračních projektů CCS, které bylo vykázáno, monitorováno a ověřeno podle směrnice 2003/87/ES, a na základě množství vyrobené energie u projektů obnovitelných zdrojů energie. Pokud ale členské státy zaručí, že jakékoli přebytečné finanční prostředky budou vráceny, mělo by být možno vyplatit část nebo celou finanční částku na projekt před jeho uvedením do provozu. Na základě zvláštního významu sdílení znalostí v kontextu demonstračního programu by měly být finanční prostředky vypláceny pouze při splnění požadavků na sdílení znalostí.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Toto rozhodnutí stanoví pravidla a kritéria pro tyto oblasti:
1)
výběr komerčních demonstračních projektů, které jsou zaměřeny na zachycování a geologické ukládání CO2 („demonstrační projekty CCS“) a demonstračních projektů inovativních technologií v oblasti obnovitelných zdrojů energie („demonstrační projekty obnovitelných zdrojů energie“) uvedených ve směrnici 2003/87/ES;
2)
zpeněžení povolenek uvedených ve směrnici 2003/87/ES pro podporu demonstračních projektů CCS a projektů obnovitelných zdrojů energie a pro správu souvisejících výnosů;
3)
vyplácení výnosů a provádění demonstračních projektů CCS a projektů obnovitelných zdrojů energie.
Toto rozhodnutí, včetně ustanovení týkajících se peněžního vyčíslení povolenek, není dotčeno jinými prováděcími opatřeními přijatými podle směrnice 2003/87/ES.
Článek 2
Zásady
1. Počet povolenek v rezervě vyhrazené pro nové účastníky podle čl. 10a odst. 8 směrnice 2003/87/ES je 300 milionů.
2. Výběr demonstračních projektů CCS a projektů obnovitelných zdrojů energie pro financování podle tohoto rozhodnutí probíhá ve dvou kolech výzev k podávání návrhů organizovaných Komisí a adresovaných členským státům, které zahrnují ekvivalent 200 milionů povolenek v prvním kole výzev k podávání návrhů a ekvivalent 100 milionů povolenek a povolenek zbývajících z prvního kola výzev k podávání návrhů ve druhém kole výzev k podávání návrhů.
3. S výhradou čl. 10a odst. 8 čtvrté věty čtvrtého pododstavce směrnice 2003/87/ES představuje financování podle tohoto rozhodnutí 50 % relevantních nákladů. Jestliže celkový požadavek na financování z veřejných zdrojů činí méně než 50 % relevantních nákladů, je celkový požadavek na financování z veřejných zdrojů financován v rámci tohoto rozhodnutí.
Pokud je však financování podle tohoto rozhodnutí kombinováno s financováním z Evropského energetického programu na podporu hospodářského oživení (EEPR), financování podle tohoto rozhodnutí se sníží o finanční částku obdrženou z Evropského energetického programu na podporu hospodářského oživení.
Článek 3
Relevantní náklady
1. Pro účely čl. 2 odst. 3 se použijí pravidla ustanovení odstavců 2 až 5 tohoto článku.
2. Relevantní náklady demonstračních projektů CCS jsou takové investiční náklady, které vzniknou u projektu v důsledku využití zachycování a ukládání CO2, po odečtení čisté současné hodnoty nejlepšího odhadu provozních výnosů a nákladů vzniklých v důsledku využití zachycování a ukládání CO2 během prvních deseti let provozu.
3. Relevantní náklady demonstračních projektů obnovitelných zdrojů energie jsou takové dodatečné investiční náklady, které vzniknou u projektu v důsledku používání inovativní technologie v oblasti obnovitelných zdrojů energie, po odečtení čisté současné hodnoty nejlepšího odhadu provozních nákladů a výnosů vzniklých během prvních pěti let ve srovnání s obvyklou výrobou o stejné kapacitě z hlediska efektivní výroby energie.
4. Investiční náklady uvedené v odstavcích 2 a 3 zahrnují investice do pozemku, provozovny a zařízení.
Mohou se rovněž týkat investic do přenosu technologií a provozních licencí technologických postupů (dále jen „nehmotná aktiva“) při splnění těchto podmínek:
a)
nehmotné aktivum lze považovat za odepisovatelné aktivum;
b)
nehmotné aktivum je zakoupeno za tržních podmínek za co nejnižší cenu;
c)
nehmotné aktivum zůstane v provozovně příjemce alespoň pět let.
Pokud je nehmotné aktivum prodáno před uplynutím pětiletého období, uvedeného v písmenu c) druhého pododstavce, zisk z prodeje se odečte z relevantních nákladů.
5. Čisté provozní náklady a výnosy uvedené v odstavcích 2 a 3 vycházejí z nejlepšího odhadu provozních výdajů vzniklých v rámci projektu z hlediska výrobních nákladů a zohledňují jakékoli dodatečné výnosy vyplývající z podpůrných programů, a to i když se nejedná o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, ušetřené náklady a stávající daňová podpůrná opatření.
Článek 4
Úloha EIB
Evropská investiční banka (EIB) plní své úkoly podle tohoto rozhodnutí na vyžádání Komise, jejím jménem a na účet Komise. Komise je odpovědná vůči třetím stranám.
EIB je odměňována za plnění těchto úkolů z příjmu vzniklého ze správy výnosů.
Komise a EIB uzavřou dohodu, kterou se stanoví zvláštní podmínky, na jejichž základě EIB plní své úkoly.
Článek 5
Výběrové řízení
1. Výzvy k podávání návrhů se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Členské státy shromáždí žádosti o financování projektů, které se mají uskutečnit na jejich území.
Pokud se však projekt má uskutečnit na území několika členských států (dále jen „přeshraniční projekt“), členský stát, který obdrží žádost o financování, informuje ostatní dotčené členské státy a spolupracuje s nimi s cílem dosáhnout společného rozhodnutí o předložení projektu členským státem, který obdrží žádost o financování.
3. Členské státy posoudí, zda projekt splňuje kritéria způsobilosti uvedená v článku 6. Pokud tomu tak je a pokud členský stát projekt podporuje, členský stát předloží návrh EIB a informuje o tom Komisi.
Při předkládání návrhů na financování členský stát u každého projektu poskytne tyto informace:
a)
relevantní náklady podle čl. 2 odst. 3 vyjádřené v eurech;
b)
celkový požadavek na financování z veřejných zdrojů vyjádřený v eurech, tj. relevantní náklady, od nichž se odečte případný příspěvek provozovatele k těmto nákladům;
c)
nejlepší možný odhad čisté současné hodnoty dodatečných výnosů vyplývajících z podpůrných režimů a vypočtených podle čl. 3 odst. 5;
d)
u demonstračních projektů CCS výkonnost znamená celkové předpokládané množství CO2 uložené během prvních deseti let provozu a u demonstračních projektů obnovitelných zdrojů energie výkonnost znamená celkové předpokládané množství energie vyrobené během prvních pěti let provozu.
Členské státy rovněž oznámí Komisi jakékoli financování projektu, které zahrnuje státní podporu podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, aby byla umožněna koordinace výběrového řízení s posouzením státní podpory.
4. Na základě návrhu předloženého podle odstavce 3 tohoto článku EIB posoudí finanční a technickou životaschopnost (náležitá finanční a technická kontrola) projektu v souladu s článkem 7.
Pokud je závěr hodnocení kladný, EIB podle článku 8 doporučí Komisi přijmout příslušné rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
5. Na základě doporučení uvedených v odstavci 4 Komise po opětovné konzultaci dotčených členských států, při níž tyto členské státy případně potvrdí hodnotu a strukturu celkového finančního příspěvku z veřejných zdrojů, a v návaznosti na stanovisko přijaté Výborem pro změnu klimatu podle článku 3 rozhodnutí Rady 1999/468/ES (3) přijme rozhodnutí o přidělení finančních prostředků adresované příslušným členským státům, ve kterém je uvedeno přidělené financování dotčených projektů v eurech.
Článek 6
Kritéria způsobilosti
1. Projekt je způsobilý pro přidělení financování, pokud jsou splněna tato kritéria:
a)
projekt musí spadat do jedné z kategorií uvedených v části A přílohy I;
b)
projekt musí odpovídat požadavkům uvedeným v části B přílohy I;
c)
projekty uvedené v části A.II přílohy I musí mít inovativní charakter. Stávající, vyzkoušené technologie jsou nezpůsobilé.
2. Není-li členský stát schopen předložit EIB podle čl. 5 odst. 3 návrhy projektů, které spadají do jedné z podkategorií uvedených v části A.II přílohy I a které splňují příslušné prahové hodnoty pro některou z dotčených podkategorií, může tento členský stát předložit návrhy projektů pod těmito prahovými hodnotami, jež jsou odchylně od odstavce 1 považovány za způsobilé pro přidělení financování.
Článek 7
Náležitá finanční a technická kontrola
EIB provede náležitou kontrolu každého navrhovaného projektu podle parametrů uvedených ve výzvách k podávání návrhů uvedených v čl. 5 odst. 1, které se týkají přinejmenším těchto aspektů:
1)
technické oblasti působnosti;
2)
nákladů;
3)
financování;
4)
provádění;
5)
provozování;
6)
dopadu na životní prostředí;
7)
postupů zadávání zakázek.
Článek 8
Výběr projektů
1. Financováno je osm projektů spadajících do části A.I přílohy I a jeden projekt v každé podkategorii projektů uvedených v části A.II přílohy I.
Pokud to umožní finanční zdroje, mohou však být financovány další projekty, přičemž je třeba dbát na vyváženost demonstračních projektů CCS a demonstračních projektů obnovitelných zdrojů energie.
Pokud jsou v dané podkategorii předloženy ne více než dva projekty, Komise posoudí možné dopady omezeného počtu návrhů na soutěž při výběru podle tohoto rozhodnutí a popřípadě může rozhodnout o odložení přijetí rozhodnutí o přidělení finančních prostředků v příslušné podkategorii do druhého kola výzev k podávání návrhů.
2. Projekty se uspořádají podle zvyšujících se nákladů na výkonnostní jednotku. Demonstrační projekty CCS představují jedinou skupinu. Demonstrační projekty obnovitelných zdrojů energie jsou uspořádány v rámci každé z podkategorií uvedených v části A.II přílohy I.
Pro účely prvního pododstavce se náklady na výkonnostní jednotku vypočítají jako součet částek podle čl. 5 odst. 3 písm. b) a c), vydělený celkovým předpokládaným množstvím CO2 uloženým během prvních deseti let provozu u demonstračních projektů CCS nebo celkovým předpokládaným množstvím energie vyrobené během prvních pěti let provozu u demonstračních projektů obnovitelných zdrojů energie.
Potvrdí-li příslušné členské státy podle čl. 5 odst. 5, že je poskytován dostatečný finanční příspěvek na demonstrační projekty CCS z veřejných zdrojů, vyberou se projekty umístěné na nejvyšších místech v sestupném pořadí, pokud splňují tato kritéria:
a)
v každé kategorii projektů se vybere nejméně jeden projekt a nejvýše tři projekty;
b)
vyberou se nejméně tři projekty na uchovávání v ložisku uhlovodíků;
c)
vyberou se nejméně tři projekty na uchovávání v hlubinném zásobníku slané vody.
Pokud tato kritéria nejsou splněna, projekt zvažovaný k výběru není vybrán a pro výběr je zvažován další projekt v pořadí. Takto se postupuje dále, dokud není vybráno osm projektů.
Pokud dotyčný členský stát podle čl. 5 odst. 5 potvrdí existenci dostatečného finančního příspěvku z veřejných zdrojů na demonstrační projekty obnovitelných zdrojů energie, je v každé podkategorii vybrán projekt umístěný na nejvyšším místě. Nejsou-li v jednom z obou kol výzev k podávání návrhů v jedné nebo více podkategoriích projektů předloženy žádné způsobilé a zároveň ekonomicky a technicky přijatelné projekty, je dodatečně financován odpovídající počet projektů v jiných podkategoriích téže kategorie projektů. Podrobné informace budou uvedeny ve výzvě k podávání návrhů podle čl. 5 odst. 1.
Vybrané demonstrační projekty CCS společně tvoří „skupinu projektů CCS“ a vybrané demonstrační projekty obnovitelných zdrojů energie společně tvoří „skupinu projektů obnovitelných zdrojů energie“.
3. Odchylně od odstavce 1, pokud je celkový požadavek na financování podle tohoto rozhodnutí vyšší než dostupné finanční prostředky, počet vybraných projektů se omezí tak, že se požadavek na financování stejným poměrem omezí u každé ze skupin uvedených v odst. 2 třetím a pátém pododstavci.
V každé ze skupin se nejprve odebere projekt představující nejvyšší náklady na výkonnostní jednotku, poté projekt představující nejvyšší náklady na výkonnostní jednotku v další kategorii. Tento postup se opakuje, dokud dostupné prostředky nepokryjí požadované financování.
4. Pokud byly EIB předloženy návrhy podle čl. 5 odst. 3 a EIB Komisi doporučila přijmout rozhodnutí o přidělení finančních prostředků podle čl. 5 odst. 4, jsou v každém členském státě financovány nejméně jeden a nejvýše tři projekty.
Ustanovení prvního pododstavce se však nevztahuje na přeshraniční projekty.
Článek 9
Rozhodnutí o přidělení finančních prostředků
Rozhodnutí o přidělení finančních prostředků jsou podmíněna vydáním veškerých příslušných vnitrostátních povolení v souladu s příslušnými požadavky platného práva EU, schválením případné státní podpory poskytnuté projektu ze strany Komise a přijetím konečných investičních rozhodnutí zadavateli, přičemž tato opatření musí být splněna do 24 měsíců od přijetí rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
V případě demonstračních projektů CCS s uchováváním v hlubinném zásobníku slané vody je přijetí rozhodnutí o přidělení finančních prostředků podmíněno vydáním veškerých příslušných vnitrostátních povolení v souladu s příslušnými požadavky platného práva EU, schválením případné státní podpory poskytnuté projektu ze strany Komise a přijetím konečných investičních rozhodnutí zadavateli, přičemž tato opatření musí být splněna do 36 měsíců od přijetí rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
Rozhodnutí o přidělení finančních prostředků pozbývá právního účinku, pokud nejsou splněny podmínky uvedené v prvním nebo druhém pododstavci.
Článek 10
Zpeněžení povolenek a správa výnosů
1. Pro účely zpeněžení povolenek a správy výnosů Komise jedná jménem členských států.
2. 300 milionů povolenek uvedených v čl. 2 odst. 1 se převede na EIB za účelem zpeněžení a správy výnosů.
3. EIB prodá povolenky určené pro první kolo výzev k podávání návrhů před přijetím rozhodnutí Komise o přidělení finančních prostředků v každém kole výzev k podávání návrhů uvedených v čl. 5 odst. 1.
EIB spravuje výnosy a předává je členským státům podle požadavků na vyplácení uvedených v článku 11.
Článek 11
Vyplácení výnosů a použití nevyplacených výnosů
1. Členské státy vyplácejí výnosy zadavatelům projektů na základě právně závazných nástrojů, které stanoví přinejmenším toto:
a)
projekt a přidělené financování v eurech;
b)
datum uvedení do provozu;
c)
požadavky na sdílení znalostí podle článku 12;
d)
požadavky týkající se vyplácení výnosů podle odstavců 2 až 6 tohoto článku;
e)
požadavky na vykazování podle článku 13;
f)
informace o podmínkách účinnosti rozhodnutí uvedené v článku 9.
Pro první kolo výzev k podávání návrhů uvedených v čl. 5 odst. 1 je 31. prosinec 2015 nejzazším datem uvedení do provozu podle písmene b) prvního pododstavce tohoto odstavce 31. prosinec 2011, s výjimkou případů, kdy je dotyčné rozhodnutí o přidělení finančních prostředků přijato před 31. prosincem 2011, v takovém případě je datum uvedení do provozu nejpozději čtyři roky od přijetí rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
2. Vyplácení se provádí jednou ročně. Vyplácená částka pro demonstrační projekty CCS představuje množství CO2 uložené v příslušném roce, které bylo vykázáno, monitorováno a ověřeno podle článků 14 a 15 směrnice 2003/87/ES, vynásobené sazbou financování, a pro demonstrační projekty obnovitelných zdrojů energie množství vyrobené energie vynásobené sazbou financování.
Sazba financování se vypočítá vydělením přidělených financí 75 % celkového předpokládaného množství uloženého CO2 během prvních deseti let provozu u demonstračních projektů CCS, nebo 75 % celkového předpokládaného množství vyrobené energie během prvních pěti let provozu v případě demonstračních projektů obnovitelných zdrojů energie.
3. Vyplacení podpory pro daný rok se uskuteční pouze tehdy, jsou-li pro uvedený rok splněny požadavky na sdílení znalostí.
4. Vyplácení se omezí na období deseti let od data uvedeného v odst. 1 písm. b) v případě demonstračních projektů CCS a na období pěti let od tohoto data v případě demonstračních projektů obnovitelných zdrojů energie. Celkové vyplacené finanční prostředky nesmí překročit přidělené finanční prostředky uvedené v odst. 1 písm. a).
5. Pokud dotyčný členský stát zaručí, že jakékoli přebytečné finanční prostředky, přidělené podle odstavců 2, 3 a 4, budou vráceny EIB, může být vyplacena část nebo všechny finanční prostředky pro projekt před jeho uvedením do provozu v souladu s ustanoveními vymezenými v rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
6. Aniž je dotčen čl. 4 druhý pododstavec, použijí se výnosy, které nejsou vyplaceny na projekty, a příjmy vzniklé ze správy výnosů na spolufinancování dalších demonstračních projektů podle tohoto rozhodnutí do 31. prosince 2015.
Nevyplacené výnosy členské státy převedou zpět EIB.
Po 31. prosinci 2015 zbývající finanční prostředky připadnou členským státům v souladu se zásadami uvedenými v čl. 10a odst. 7 směrnice 2003/87/ES.
Článek 12
Sdílení znalostí
Členské státy zajistí, aby všichni provozovatelé projektů, členové konsorcií, dodavatelé a subdodavatelé, kteří obdrží podstatný příspěvek na rozvoj jejich produktu nebo služby z veřejných finančních prostředků, sdíleli informace o prvcích stanovených v příloze II s ostatními provozovateli projektů, orgány veřejné moci, výzkumnými ústavy, nevládními organizacemi a veřejností v souladu s dalšími ustanoveními vymezenými ve výzvách k podávání návrhů uvedených v čl. 5 odst. 1.
Informace se sdílí jednou ročně a obsahují všechny poznatky získané a zpracované za daný rok.
Článek 13
Podávání zpráv členskými státy
Během období uvedených v čl. 11 odst. 4 členské státy každoročně do 31. prosince předloží Komisi zprávy o provádění projektů.
Tyto zprávy obsahují alespoň tyto informace o každém projektu:
1)
množství uloženého CO2 nebo vyrobené čisté energie;
2)
vyplacené finanční prostředky;
3)
jakékoli závažné problémy při provádění projektu.
Článek 14
Zpráva Komise
Po dokončení prvního kola výzev k podávání návrhů Komise předloží Výboru pro změnu klimatu informace o provádění tohoto kola výzev k podávání návrhů, kde označí, zda jsou zapotřebí nějaké změny tohoto rozhodnutí s ohledem na zajištění geografické a technické vyváženosti ve druhém kole výzev k podávání návrhů.
Článek 15
Adresáti
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 3. listopadu 2010.
SKLEP KOMISIJE
z dne 3. novembra 2010
o merilih in ukrepih za financiranje komercialnih demonstracijskih projektov, katerih cilj je okoljsko varno zajemanje in geološko shranjevanje CO2, ter demonstracijskih projektov inovativnih tehnologij obnovljive energije v skladu s sistemom za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Uniji, vzpostavljenim z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta
(notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 7499)
(2010/670/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (1) ter zlasti tretjega pododstavka člena 10a(8) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je junija 2008 pozval Komisijo, naj čim prej pripravi mehanizem za spodbujanje naložb držav članic in zasebnega sektorja, da se do leta 2015 zagotovita izgradnja in delovanje do 12 predstavitvenih obratov za varno zajemanje in shranjevanje CO2 („CCS“).
(2)
Člen 10a(8) Direktive 2003/87/ES določa mehanizem za financiranje komercialnih demonstracijskih projektov, katerih cilj je okolju varno zajemanje in geološko shranjevanje CO2 (v nadaljnjem besedilu: demonstracijski projekti CCS), ter demonstracijskih projektov inovativnih tehnologij obnovljive energije (v nadaljnjem besedilu: demonstracijski projekti OVE). Da se zagotovi nemoteno delovanje tega mehanizma, je treba določiti pravila in merila za izbiranje in izvajanje teh projektov ter osnovna načela monetizacije pravic in upravljanja prihodkov.
(3)
Komisija je 7. oktobra 2009 sprejela Sporočilo z naslovom „Vlaganje v razvoj tehnologij z nizkimi emisijami ogljika“ (2), v katerem je poudarjena vloga financiranja v skladu s tem sklepom za izvajanje evropskega strateškega načrta za energetsko tehnologijo (načrt SET), kar zadeva potrebne demonstracijske projekte.
(4)
Za financiranje v skladu s tem sklepom mora biti izpolnjen pogoj, da Komisija odobri vse elemente državne pomoči v skupnem finančnem prispevku iz javnih virov v skladu s členoma 107 in 108 Pogodbe, s čimer se zagotovi, da je financiranje omejeno na obseg, ki je potreben za izvajanje in delovanje projekta, ob upoštevanju mogočih negativnih učinkov na konkurenco. Države članice morajo zato Komisijo obvestiti o kakršnem koli financiranju, ki vključuje državno pomoč, v skladu s členom 108(3) Pogodbe, da omogočijo uskladitev izbirnega postopka v skladu s tem sklepom z oceno državne pomoči.
(5)
Financiranje, ki se zagotovi v skladu s tem sklepom, ni del splošnega proračuna Evropske unije. Zato se lahko združi s financiranjem z drugimi instrumenti, vključno s strukturnimi skladi in Kohezijskim skladom ter Evropskim energetskim programom za oživitev (EEPO). Lahko se združi tudi s financiranjem posojil, zagotovljenim v okviru Sklada za financiranje na osnovi delitve tveganja (RSFF), ki sta ga ustanovila Unija in Evropska investicijska banka (EIB).
(6)
Da se prepreči tekmovanje s podeljevanjem subvencij med državami članicami, je treba znesek financiranja v skladu s tem sklepom določiti na 50 % ustreznih stroškov, razen če bi skupni znesek financiranja v skladu s tem sklepom presegel omejitev 15 % vseh razpoložljivih pravic, kot je navedeno v Direktivi 2003/87/ES, pri čemer je treba financiranje omejiti na 15 % skupnih razpoložljivih pravic. Financiranje mora dopolnjevati tudi izdatno sofinanciranje, ki ga zagotovi upravljavec. Da projekti, ki se financirajo na podlagi EEPO, ne bi bili deležni prednostne obravnave, je treba financiranje v skladu s tem sklepom zmanjšati za znesek financiranja, prejet iz EEPO.
(7)
Demonstracijskega programa EU, v katerega so vključeni najboljši projekti z najrazličnejših tehnoloških področij na geografsko uravnoteženih lokacijah na ozemljih držav članic, v njihovih izključnih ekonomskih conah in epikontinentalnih pasovih, ni mogoče dovolj uspešno vzpostaviti, če se projekti izberejo na nacionalni ravni. Izbiranje mora zato potekati na ravni Unije. Da se zagotovi skladnost z nacionalnimi postopki izbiranja in financiranja, morajo biti države članice odgovorne za zbiranje vlog za financiranje od sponzorjev in ocenjevanje projektov na podlagi meril za upravičenost, določenih v tem sklepu. Ker bodo države članice večinoma sofinancirale projekte, ki se bodo financirali v skladu s tem sklepom, morajo imeti možnost za odločitev, katere projekte bi rade podprle in katere vloge bi predložile v izbirni postopek na ravni Unije. Predložitev teh vlog ni namenjena nadomestitvi priglasitve državne pomoči, kadar financiranje vsebuje element državne pomoči. Vloga držav članic mora biti dodatno okrepljena s ponovnim posvetovanjem z zadevnimi državami članicami, da potrdijo, kjer je to primerno, vrednost in sestavo skupnega prispevka javnega financiranja, in s predložitvijo osnutka seznama izbranih projektov Odboru za podnebne spremembe, vključno s kakovostjo projektov, preden se sprejmejo odločitve o dodelitvi.
(8)
Komisija je EIB zaradi njenega strokovnega znanja in izkušenj pri izbiranju in financiranju projektov zaprosila za sodelovanje pri izvajanju tega sklepa. EIB je soglašala, da bo na zahtevo Komisije, v njenem imenu in za njen račun opravljala nekatere naloge v zvezi z izbiranjem projektov, monetizacijo pravic in upravljanjem prihodkov. Posebne pogoje sodelovanja, vključno s plačilom EIB, je treba določiti v sporazumu, sklenjenem med Komisijo in EIB, ki ga morajo odobriti organi odločanja EIB. EIB je treba stroške opravljanja teh nalog povrniti iz dohodka, ustvarjenega pri upravljanju prihodkov.
(9)
Razpoložljive prihodke iz 300 milijonov pravic je treba dodeliti v dveh krogih razpisov za oddajo predlogov, da se po eni strani zrelim projektom omogoči prejetje financiranja že v prvem krogu in da se po drugi strani v drugem krogu zagotovi možnost odpravljanja kakršnega koli tehničnega ali geografskega neravnovesja. Kadar v posamezni podkategoriji projektov v prvem krogu ni ustrezne konkurence, je treba odločitve o dodelitvi v zadevni podkategoriji preložiti na drugi krog, da se čim učinkoviteje uporabijo sredstva na podlagi tega sklepa.
(10)
Financiranje v skladu s tem sklepom je lahko namenjeno samo projektom, pri katerih se uporabljajo tehnologije, ki so inovativne v primerjavi z najsodobnejšimi ključnimi vejami posameznih tehnologij. Te tehnologije še ne smejo biti na voljo za komercialno uporabo, morajo pa biti dovolj zrele za predstavitev v predkomercialni fazi. Imeti morajo primerne možnosti za uspešno predstavitev ob upoštevanju, da se ni mogoče izogniti tehnološkemu tveganju, predlagani obseg predstavitve pa mora biti tak, da se zaradi nadaljnjega povečanja obsega ne pričakujejo večje dodatne težave. Omogočati morajo tudi visoko raven ponovljivosti in torej zagotavljati dobre možnosti za stroškovno učinkovito zmanjšanje CO2 v Uniji in na svetu. Zato so lahko do financiranja upravičeni samo projekti, ki so uvrščeni v posebne kategorije projektov in ki izpolnjujejo posebne zahteve iz tega sklepa.
(11)
Za zagotovitev tehnološke raznolikosti je treba v prvem krogu razpisov za oddajo predlogov financirati 8 demonstracijskih projektov CCS (z najmanj enim in največ tremi projekti v vsaki kategoriji projektov, najmanj tremi s shranjevanjem v rezervoar za ogljikovodike in najmanj tremi s shranjevanjem v slanem vodonosniku) in en projekt v prvem krogu razpisov za oddajo predlogov je treba financirati iz vsake podkategorije projektov OVE. Če je na voljo dovolj sredstev, naj bi bilo mogoče financirati več projektov, pri tem pa ohranjati ravnovesje med demonstracijskimi projekti CCS in OVE. Poleg tega se lahko zaradi zagotavljanja geografskega ravnovesja v eni državi članici financira najmanj eden in največ trije projekti. Projekti, ki naj bi potekali na ozemljih več držav članic, pa zaradi svoje narave s tem merilom ne smejo biti omejeni.
(12)
Načeloma je treba izbrati projekte, ki stroškovno najučinkoviteje izpolnjujejo zahteve po številu projektov po posameznih kategorijah.
(13)
Za zagotovitev, da izbrani projekti začnejo delovati skladno z načrti, sredstva pa se učinkovito uporabijo, morajo biti odločitve o dodelitvi odvisne od tega, ali se v določenem obdobju po njihovem sprejetju izdajo vsa ustrezna nacionalna dovoljenja v skladu z ustreznimi zahtevami zakonodaje Unije, sponzorji pa sprejmejo končne odločitve o naložbah.
(14)
Države članice morajo za projekte izplačati prihodke na podlagi pravno zavezujočih instrumentov. V skladu z zahtevami Direktive 2003/87/ES je treba izplačilo za demonstracijske projekte CCS opraviti letno na podlagi količine shranjenega CO2, ki se sporoči, spremlja in preveri v skladu z Direktivo 2003/87/ES, za projekte OVE pa na podlagi količine proizvedene energije. Kadar države članice zagotavljajo vračilo presežka finančnih sredstev, pa je treba omogočiti, da se finančna sredstva za projekt delno ali v celoti izplačajo, preden ta začne delovati. Glede na poseben pomen izmenjave znanja v okviru demonstracijskega programa se lahko sredstva izplačajo samo, če so izpolnjene zahteve glede izmenjave znanja.
(15)
Ukrepi, predvideni s tem sklepom, so v skladu z mnenjem Odbora za podnebne spremembe -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Vsebina
Ta sklep določa pravila in merila za:
1.
izbiranje komercialnih demonstracijskih projektov katerih cilj je okolju varno zajemanje in geološko shranjevanje CO2 („demonstracijski projekti CCS“) in demonstracijskih projektov inovativnih tehnologij obnovljive energije („demonstracijski projekti OVE“) iz Direktive 2003/87/ES;
2.
monetizacijo pravic iz Direktive 2003/87/ES za podpiranje demonstracijskih projektov CCS in OVE, ter upravljanje s tem povezanih prihodkov;
3.
izplačilo prihodkov in izvajanje demonstracijskih projektov CCS in OVE.
Ta sklep, vključno z določbami v povezavi z monetizacijo pravic, ne vpliva na druge izvedbene akte, sprejete v skladu z Direktivo 2003/87/ES.
Člen 2
Načela
1. Pravic iz rezerve za nove udeležence iz člena 10a(8) Direktive 2003/87/ES je 300 milijonov.
2. Demonstracijski projekti CCS in OVE za financiranje v skladu s tem sklepom se izbirajo v dveh krogih razpisov za oddajo predlogov, ki ju organizira Komisija in sta naslovljena na države članice, pri čemer prvi krog razpisov za oddajo predlogov zajema ekvivalent 200 milijonov pravic, drugi krog razpisov za oddajo predlogov pa ekvivalent 100 milijonov pravic in preostale pravice iz prvega kroga razpisa za oddajo predlogov.
3. Ob upoštevanju četrtega stavka četrtega pododstavka člena 10a(8) Direktive 2003/87/ES znaša financiranje v skladu s tem sklepom 50 % zadevnih stroškov. Če je skupni zahtevek za javno financiranje manj kot 50 % zadevnih stroškov, se celotni zahtevek za javno financiranje financira v skladu s tem sklepom.
Kadar pa je financiranje v skladu s tem sklepom združeno s financiranjem iz Evropskega energetskega programa za oživitev (EEPO), se financiranje v skladu s tem sklepom zmanjša za znesek financiranja, prejet iz EEPO.
Člen 3
Zadevni stroški
1. Za namene člena 2(3) se uporabljajo pravila iz odstavkov 2 do 5 tega člena.
2. Zadevni stroški demonstracijskih projektov CCS so tisti naložbeni stroški, ki jih ima projekt zaradi uporabe CCS, brez sedanje neto vrednosti najboljše ocene koristi in stroškov poslovanja zaradi uporabe CCS v prvih 10 letih delovanja.
3. Zadevni stroški demonstracijskih projektov OVE so tisti dodatni naložbeni stroški, ki jih ima projekt zaradi uporabe inovativne tehnologije obnovljive energije, brez sedanje neto vrednosti najboljše ocene koristi in stroškov poslovanja, ki nastanejo v prvih 5 letih delovanja, v primerjavi s konvencionalno proizvodnjo z enako zmogljivostjo v smislu učinkovite proizvodnje energije.
4. Naložbeni stroški iz odstavkov 2 in 3 zajemajo naložbene stroške v zemljišče, obrat in opremo.
Naložbeni stroški se lahko nanašajo tudi na naložbe v prenos tehnologije in operativne licence za uporabo znanja in izkušenj (v nadaljnjem besedilu: neopredmetena sredstva), kadar so izpolnjeni naslednji pogoji:
(a)
neopredmetena sredstva se lahko štejejo za amortizacijska sredstva;
(b)
nakup neopredmetenih sredstev se opravi pod tržnimi pogoji po najnižji mogoči ceni;
(c)
neopredmetena sredstva ostanejo v prejemnikovem podjetju vsaj pet let.
Če se neopredmetena sredstva prodajo pred iztekom petih let iz točke (c) drugega pododstavka, se donos od prodaje odšteje od zadevnih stroškov.
5. Neto stroški in koristi poslovanja iz odstavkov 2 in 3 temeljijo na najboljši oceni poslovnih odhodkov, ki jih ima projekt v zvezi s proizvodnimi stroški, pri tem pa se upoštevajo tudi vse dodatne koristi, ki izhajajo iz programov podpore, tudi če ne pomenijo državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe, stroški, do katerih ni prišlo, in obstoječi ukrepi davčnih spodbud.
Člen 4
Vloga EIB
Evropska investicijska banka (EIB) opravlja svoje naloge v skladu s tem sklepom na zahtevo Komisije, v njenem imenu in za njen račun. Komisija odgovarja tretjim osebam.
EIB se stroški za opravljanje teh nalog povrnejo iz dohodka, ustvarjenega pri upravljanju prihodkov.
Komisija in EIB skleneta sporazum, v katerem določita posebne pogoje, v skladu s katerimi EIB opravlja svoje naloge.
Člen 5
Izbirni postopek
1. Razpisi za oddajo predlogov se objavijo v Uradnem listu Evropske unije.
2. Države članice zbirajo vloge za financiranje za projekte, ki naj bi potekali na njihovem ozemlju.
Kadar pa naj bi projekt potekal na ozemljih več držav članic (v nadaljnjem besedilu: čezmejni projekt), država članica, ki prejme vlogo za financiranje, o tem obvesti druge zadevne države članice in z drugimi državami članicami sodeluje, da sprejmejo skupno odločitev o predložitvi tega projekta s strani države članice, ki prejme vlogo za financiranje.
3. Države članice ocenijo, ali projekt izpolnjuje merila za upravičenost iz člena 6. Če projekt izpolnjuje merila in ga država članica podpira, zadevna država članica predloži predlog EIB in o tem obvesti Komisijo.
Država članica ob predložitvi predlogov za financiranje za vsak projekt predloži naslednje informacije:
(a)
zadevne stroške v eurih v skladu s členom 2(3);
(b)
skupni zahtevek za javno financiranje v eurih, ki je enak zadevnim stroškom, od katerih se odšteje kakršen koli prispevek upravljavca k tem stroškom;
(c)
najboljšo oceno trenutne neto vrednosti dodatnih koristi zaradi programov podpore, izračunanih v skladu s členom 3(5);
(d)
za demonstracijske projekte CCS predvideno skupno količino shranjenega CO2 v prvih desetih letih delovanja, ali, za demonstracijske projekte OVE predvideno skupno količino proizvedene energije v prvih petih letih delovanja.
Države članice Komisijo obvestijo tudi o vsakem financiranju projekta, ki vključuje državno pomoč, v skladu s členom 108(3) Pogodbe, da omogočijo uskladitev izbirnega postopka z ocenjevanjem državne pomoči.
4. EIB na podlagi predlogov, predloženih v skladu z odstavkom 3 tega člena, oceni finančno in tehnično upravičenost (potrebno finančno in tehnično skrbnost) projekta v skladu s členom 7.
Kadar je ta ocena pozitivna, EIB v skladu s členom 8 Komisiji predloži priporočila za odločitve o dodelitvi.
5. Komisija na podlagi priporočil iz odstavka 4 po ponovnem posvetovanju z zadevnimi državami članicami, da potrdijo, kjer je to primerno, vrednost in sestavo skupnega prispevka javnega financiranja, in po mnenju Odbora za podnebne spremembe v skladu s členom 3 Sklepa Sveta 1999/468/ES (3) sprejme odločitve o dodelitvi, naslovljene na zadevne države članice, v njih pa v eurih navede dodeljene zneske financiranja za zadevne projekte.
Člen 6
Merila za upravičenost
1. Projekt je upravičen do sredstev, kadar so izpolnjena naslednja merila:
(a)
projekt mora spadati v eno od kategorij iz dela A Priloge I;
(b)
projekt mora izpolnjevati zahteve iz dela B Priloge I;
(c)
projekti, navedeni v delu A.II Priloge I, morajo biti inovativne narave. Obstoječe, uveljavljene tehnologije niso upravičene.
2. Kadar država članica ne more predložiti predlogov za projekte iz katere koli podkategorije, navedene v delu A.II Priloge I, ki izpolnjujejo ustrezne prage EIB v skladu s členom 5(3), lahko ta država članica predloži predloge za projekte pod ustreznimi pragi za katero od zadevnih podkategorij in jo je z odstopanjem od odstavka 1 treba upoštevati kot upravičeno do financiranja.
Člen 7
Potrebna finančna in tehnična skrbnost
EIB oceni potrebno skrbnost vseh predlaganih projektov v skladu s pogoji, določenimi v razpisih za oddajo predlogov iz člena 5(1), v to oceno pa so vključeni vsaj naslednji vidiki:
1.
tehnični obseg;
2.
stroški;
3.
financiranje;
4.
izvajanje;
5.
delovanje;
6.
vpliv na okolje;
7.
postopki naročil.
Člen 8
Izbira projektov
1. Financira se osem projektov iz dela A.I Priloge I in en projekt iz vsake podkategorije projektov, določenih v delu A.II Priloge I.
Kadar pa je na voljo dovolj sredstev, pa se lahko ob ohranjanju ravnovesja med demonstracijskimi projekti CCS in OVE financira več projektov.
Kadar sta v posamezni podkategoriji predložena največ dva predloga, Komisija oceni možne učinke omejenega števila predlogov na konkurenco ob izbiri na podlagi tega sklepa, in kadar je to ustrezno, lahko odločitve o dodelitvi v zadevni podkategoriji preloži na drugi krog razpisov za oddajo predlogov.
2. Projekte je treba razvrstiti glede na večanje stroškov na enoto. Demonstracijski projekti CCS se razvrstijo kot enotna skupina. Demonstracijski projekti OVE se razvrstijo po posameznih podkategorijah, ki so določene v delu A.II Priloge I.
Za namene prvega pododstavka se stroški na enoto izračunajo kot vsota zneskov, določenih v členu 5(3)(b) in (c) deljena s skupno količino shranjenega CO2 v prvih desetih letih delovanja pri demonstracijskih projektih CCS, ali kot predvidena skupna količina proizvedene energije v prvih petih letih delovanja pri demonstracijskih projektih OVE.
Kadar zadevna država članica v skladu s členom 5(5) potrdi, da ima zadosti javnih sredstev za demonstracijske projekte CCS, se izberejo najvišje razvrščeni projekti glede na razvrstitev, če so izpolnjena vsa naslednja merila:
(a)
v vsaki kategoriji projektov je izbran najmanj en projekt in največ trije projekti;
(b)
izbrani so najmanj trije projekti s shranjevanjem v rezervoar za ogljikovodike;
(c)
izbrani so najmanj trije projekti s shranjevanjem v slanem vodonosniku.
Kadar ta merila niso izpolnjena, se v izboru obravnavani projekt ne izbere, za izbor pa se obravnava naslednji najvišje razvrščeni projekt. Ta postopek se ponavlja, dokler se ne izbere osem projektov.
Kadar zadevna država članica v skladu s členom 5(5) potrdi, da obstaja zadosti javnih sredstev za demonstracijske projekte OVE, se izberejo najvišje razvrščeni projekti v vsaki podkategoriji. Kadar v katerem od razpisov za oddajo predlogov ni upravičenih ter finančno in tehnično sposobnih projektov v eni ali več podkategorijah projektov, se financira ustrezno število dodatnih projektov v drugih podkategorijah iste kategorije projektov. Podrobnosti so določene v razpisu za oddajo predlogov v skladu s členom 5(1).
Izbrani demonstracijski projekti CCS skupaj sestavljajo „skupino CCS“, izbrani demonstracijski projekti OVE pa skupaj sestavljajo „skupino OVE“.
3. Z odstopanjem od odstavka 1, kadar je celotni zahtevani znesek financiranja v skladu s tem sklepom višji od razpoložljivih sredstev, se število izbranih projektov zmanjša, tako da se zahtevani znesek financiranja zmanjša v enakem razmerju v vseh skupinah iz tretjega in petega pododstavka odstavka 2.
V vsaki skupini se najprej razveljavi izbira projekta z najvišjimi stroški na enoto, temu sledi razveljavitev izbire projekta z najvišjimi stroški na enoto v drugi kategoriji. Postopek se ponavlja, dokler razpoložljiva sredstva ne zadoščajo za zahtevano financiranje.
4. Če so bili v skladu s členom 5(3) predlogi predloženi EIB in če je EIB Komisiji priporočila odločitve o dodelitvi v skladu s členom 5(4), se financira najmanj en projekt in največ trije v eni državi članici.
Vendar se prvi pododstavek ne uporablja za čezmejne projekte.
Člen 9
Odločitve o dodelitvi
Odločitve o dodelitvi so odvisne od tega, ali se v 24 mesecih po sprejetju odločitev o dodelitvah izdajo vsa ustrezna nacionalna dovoljenja v skladu z ustreznimi zahtevami zakonodaje Unije, Komisija odobri vsako državno pomoč dodeljeno v zvezi s projektom, sponzorji pa sprejmejo končne odločitve o naložbah.
Glede demonstracijskih projektov CCS s shranjevanjem v slanem vodonosniku so odločitve o dodelitvi odvisne od tega, ali se v 36 mesecih po sprejetju odločitev o dodelitvah izdajo vsa ustrezna nacionalna dovoljenja v skladu z ustreznimi zahtevami zakonodaje Unije, Komisija odobri vsako državno pomoč, dodeljeno v zvezi s projektom, sponzorji pa sprejmejo končne odločitve o naložbah.
Odločitve o dodelitvi izgubijo pravni učinek, kadar pogoji iz prvega ali drugega odstavka niso izpolnjeni.
Člen 10
Monetizacija pravic in upravljanje prihodkov
1. Komisija za namene monetizacije pravic in upravljanja prihodkov deluje v imenu držav članic.
2. Države članice in Komisija zagotovijo, da se 300 milijonov pravic iz člena 2(1) prenese na EIB za monetizacijo in upravljanje prihodkov.
3. EIB proda pravice za prvi krog razpisov za oddajo predlogov preden Komisija sprejme odločitve o dodelitvi v vsakem krogu razpisov za oddajo predlogov iz člena 5(1).
EIB upravlja prihodke in jih preda državam članicam, kot se zahteva za izplačilo v skladu s členom 11.
Člen 11
Izplačilo prihodkov in uporaba neizplačanih prihodkov
1. Države članice izplačajo prihodke sponzorjem projektov na podlagi pravno zavezujočih instrumentov, v katerih je opredeljeno vsaj naslednje:
(a)
projekt in dodeljena finančna sredstva v eurih;
(b)
datum začetka delovanja;
(c)
zahteve glede izmenjave znanja v skladu s členom 12;
(d)
zahteve glede izplačila prihodkov v skladu z odstavki 2 do 6 tega člena;
(e)
zahteve glede poročanja v skladu s členom 13;
(f)
informacije o pogojih za uporabo odločitve iz člena 9.
Za prvi krog razpisov za oddajo predlogov iz člena 5(1) je najpoznejši datum začetka delovanja iz točke (b) prvega pododstavka tega odstavka 31. december 2015, razen kadar se zadevna odločitev o dodelitvi sprejme po 31. decembru 2011; v tem primeru je najkasnejši datum začetka delovanja štiri leta od datuma odločitve o dodelitvi.
2. Izplačilo se opravlja letno. Izplačani znesek za demonstracijske projekte CCS je količina shranjenega CO2 v zadevnem letu, ki se spremlja, sporoči in preveri v skladu s členoma 14 in 15 Direktive 2003/87/ES, pomnožena s stopnjo financiranja, za demonstracijske projekte OVE pa količina proizvedene energije, pomnožena s stopnjo financiranja.
Stopnja financiranja se izračuna tako, da se pri demonstracijskih projektih CCS dodeljeno financiranje deli s 75 % predvidene skupne količine shranjenega CO2 v prvih desetih letih delovanja, pri demonstracijskih projektih OVE pa s 75 % predvidene skupne količine proizvedene energije v prvih petih letih delovanja.
3. Izplačilo za zadevno leto se opravi samo kadar so izpolnjene zahteve glede izmenjave znanja za to leto.
4. Za demonstracijske projekte CCS je izplačevanje omejeno na desetletno obdobje od datuma iz odstavka 1(b), za demonstracijske projekte OVE pa na petletno obdobje od navedenega datuma. Skupna izplačana sredstva ne presegajo dodeljenih finančnih sredstev iz odstavka 1(a).
5. Kadar zadevna država članica zagotovi, da bo vse financiranje, ki presega upravičena sredstva, določena v skladu z odstavki 2, 3 in 4, vrnjeno EIB, se lahko sredstva za projekt delno ali v celoti izplača pred začetkom delovanja tega projekta skladno s pogoji iz odločitve o dodelitvi.
6. Brez poseganja v drugi odstavek člena 4 se prihodki, ki se projektom ne izplačajo, in dohodek, ustvarjen pri upravljanju prihodkov, uporabijo za sofinanciranje dodatnih demonstracijskih projektov v skladu s tem sklepom do 31. decembra 2015.
Države članice vrnejo EIB prihodke, ki jih ne izplačajo.
Morebitna preostala sredstva po 31. decembru 2015 pripadejo državam članicam. Po koncu izplačevanja se prenesejo na države članice v skladu z načeli iz člena 10a(7) Direktive 2003/87/ES.
Člen 12
Izmenjava znanja
Države članice zagotovijo, da si vsi upravljavci projektov, člani konzorcijev, dobavitelji in podizvajalci, ki imajo na podlagi zagotovljenega javnega financiranja precejšnje koristi za razvoj svojih proizvodov ali storitev, izmenjajo informacije o elementih iz Priloge II z drugimi upravljavci projektov, javnimi organi, raziskovalnimi ustanovami, nevladnimi organizacijami in javnostjo v skladu z dodatnimi pogoji, določenimi v razpisih za oddajo predlogov iz člena 5(1).
Informacije se izmenjujejo na letni ravni, vsebujejo pa vse informacije, ki so bile ustvarjene in obdelane v zadevnem letu.
Člen 13
Poročanje držav članic
Države članice v obdobjih iz člena 11(4) vsako leto do 31. decembra Komisiji predložijo poročila o izvajanju projektov.
Ta poročila vsebujejo vsaj naslednje informacije o vsakem projektu:
1.
količino shranjenega CO2 ali proizvedene čiste energije;
2.
izplačana sredstva;
3.
kakršne koli večje težave pri izvajanju projekta.
Člen 14
Poročilo Komisije
Komisija po koncu prvega kroga razpisov za oddajo predlogov Odboru za podnebne spremembe poroča o izvedbi tega kroga in navede, ali so zaradi zagotovitve geografskega in tehničnega ravnovesja v drugem krogu razpisov za oddajo predlogov potrebne spremembe tega sklepa.
Člen 15
Naslovniki
Ta sklep je naslovljen na države članice.
V Bruslju, 3. novembra 2010