ROZHODNUTÍ PŘEDSEDY EVROPSKÉ KOMISE
ze dne 29. února 2012
o funkci a mandátu úředníka pro slyšení v určitých obchodních řízeních
(2012/199/EU)
PŘEDSEDA EVROPSKÉ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na jednací řád Komise (1), a zejména článek 22 uvedeného řádu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Právo na řádnou správu představuje zavedenou zásadu práva Evropské unie, což zahrnuje i procesní práva stran zúčastněných ve správním řízení, jehož výsledek může mít vliv na jejich zájmy.
(2)
Tato zásada práva Evropské unie je zakotvena v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie (2). Práva osoby, jejíž zájmy jsou dotčeny obchodním řízení, zakotvená v čl. 41 odst. 1 a v čl. 41 odst. 2 Listiny, jsou rovněž buď výslovně stanovena, nebo by měla být, jelikož se jedná o obecné právní zásady, aplikována v nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (3), nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (4), nařízení Rady (ES) č. 260/2009 ze dne 26. února 2009 o společných pravidlech dovozu (5), nařízení Rady (ES) č. 625/2009 ze dne 7. července 2009 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (6), nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (7), nařízení Rady (ES) č. 385/96 ze dne 29. ledna 1996 o ochraně proti cenám působícím újmu v loďařství (8), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 868/2004 ze dne 21. dubna 2004 o ochraně před poskytováním dotací a před nekalými cenovými praktikami způsobujícími újmu leteckým dopravcům Společenství při poskytování leteckých služeb ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (9), nařízení Rady (ES) č. 732/2008 ze dne 22. července 2008 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí od 1. ledna 2009 a o změně nařízení (ES) č. 552/97, (ES) č. 1933/2006 a nařízení Komise (ES) č. 1100/2006 a (ES) č. 964/2007 (10), nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 ze dne 23. července 2001 o opatřeních, která může Společenství přijmout na základě zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních (11) a v nařízení Rady (ES) č. 427/2003 ze dne 3. března 2003 o přechodném ochranném mechanismu pro určité dovážené produkty pocházející z Čínské lidové republiky a o změně nařízení (ES) č. 519/94 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (12).
(3)
Od 1. ledna 2007 je úkolem spočívajícím v zabezpečení účinného výkonu procesních práv zúčastněných stran a zajištění toho, aby obchodní řízení upravená ve shora uvedených nařízeních byla vedena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě, pověřen úředník Generálního ředitelství pro obchod se zkušenostmi ve věcech ochrany obchodu, tak zvaný „úředník pro slyšení“.
(4)
Pro potřeby posílení této úlohy a zvýšení transparentnosti a procesní spravedlnosti příslušných řízení je nyní vhodné posílit tuto funkci úředníka pro slyšení v Komisi a stanovit jeho kompetence.
(5)
Výkon této funkce by měl být svěřen nezávislé osobě se zkušenostmi v oblasti obchodních řízení. Úředník pro slyšení by měl být jmenován Komisí v souladu s pravidly zakotvenými ve služebním řádu úředníků a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Unie.
(6)
Aby byla zajištěna jeho nezávislost, měl by být úředník pro slyšení pro správní účely přiřazen ke členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku.
(7)
Základními právy a povinnostmi úředníka pro slyšení stanovenými v tomto rozhodnutí jsou poskytovat poradenství komisaři odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli generálního ředitelství pro obchod; být zárukou dodržování procesních práv; umožňovat přístup ke spisu; přijímat rozhodnutí o důvěrné povaze dokumentů; přezkoumávat stanoviska správy k prodlužování lhůt. Úředník pro slyšení by měl usilovat o zajištění toho, aby bylo při koncipování právních aktů nebo návrhů Komise přihlíženo ke všem rozhodným skutečnostem bez ohledu na to, zda jsou pro dotčené strany příznivé nebo nepříznivé.
(8)
Za účelem posílení procesních záruk výkonu procesních práv zúčastněných stran je nezbytné určit druhy slyšení a pevně stanovit pravidla pořádání a vedení slyšení s úředníkem pro slyšení a následného postupu.
(9)
Pravomoc úředníka pro slyšení rozhodovat o otázkách týkajících se přístupu ke spisu, důvěrnosti a lhůt by měla účastníkům obchodního řízení poskytnout dodatečnou procesní záruku, aniž by tím byly dotčeny lhůty závazné pro dané řízení.
(10)
Zprávy by měly zajistit, že hlavním otázkám, kterými se úředník pro slyšení zabývá, a jeho hlavním doporučením je věnována pozornost rozhodovacích subjektů, což představuje dodatečnou záruku dodržování práv stran dotčených obchodním řízením. Výroční zprávy by rovněž měly o činnosti úředníka pro slyšení informovat členské státy EU, Evropský parlament a veřejnost.
(11)
Při zpřístupňování informací o fyzických osobách by měla být zvláštní pozornost věnována nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (13).
(12)
Tímto rozhodnutím by neměla být dotčena obecná pravidla pro udělování nebo vylučování práva přístupu k dokumentům Komise,
ROZHODL TAKTO:
Článek 1
Úředník pro slyšení
1. V rámci Komise se zřizuje zvláštní funkce úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
2. Úkolem úředníka pro slyšení je zaručit účinný výkon procesních práv zúčastněných stran stanovených v níže uvedených nařízeních (dále jen „základní nařízení“) a zajistit, aby obchodní řízení podle uvedených nařízení byla vedena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě. Těmito základními nařízeními jsou:
a)
nařízení (ES) č. 1225/2009, a zejména čl. 5 odst. 10 a 11, čl. 6 odst. 5, 6, 7 a 8, čl. 8 odst. 3, 4 a 9, články 18, 19, 20 a 21;
b)
nařízení (ES) č. 597/2009, a zejména čl. 10 odst. 12 a 13, čl. 11 odst. 5, 6, 7, 8 a 10, čl. 13 odst. 3, 4 a 9, články 28, 29, 30 a 31;
c)
nařízení (ES) č. 260/2009, a zejména články 6 a 9;
d)
nařízení (ES) č. 625/2009, a zejména články 5 a 7;
e)
nařízení (ES) č. 3286/94, a zejména články 8 a 9;
f)
nařízení (ES) č. 385/96, a zejména čl. 5 odst. 12 a 13, čl. 6 odst. 5, 6, 7 a 8, články 12, 13 a 14;
g)
nařízení (ES) č. 868/2004, a zejména články 7 a 8;
h)
nařízení (ES) č. 732/2008, a zejména články 18, 19 a 20;
i)
nařízení (ES) č. 1515/2001, a zejména čl. 1 odst. 2 a čl. 2 odst. 2;
j)
nařízení (ES) č. 427/2003, a zejména čl. 5 odst. 5, čl. 6 odst. 4, 5 a 6, čl. 17 odst. 2 a 3 a článek 18.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
a)
„obchodním řízením“ se rozumí šetření nebo správní řízení vedené útvary Komise podle některého ze základních nařízení;
b)
„zúčastněnou stranou“ se rozumí osoba, jejíž zájmy jsou dotčeny obchodním řízením, podle definice v příslušném základním nařízení;
c)
„právy zúčastněných stran“ se rozumí procesní práva a právo jakékoli osoby na to, aby byla její záležitost v obchodním řízení vyřízena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě.
Článek 3
Jmenování - odvolání a zastupování
1. Úředník pro slyšení je jmenován Komisí v souladu s pravidly stanovenými ve služebním řádu úředníků a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.
2. Jmenování úředníka pro slyšení se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Každé přerušení, odvolání nebo přeložení úředníka pro slyšení provedené jakýmkoli postupem je předmětem odůvodněného rozhodnutí Komise. Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Úředník pro slyšení je pro administrativní účely přiřazen ke členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku.
4. Pokud není úředník pro slyšení schopen konat, určí člen Komise odpovědný za obchodní politiku, pokud možno po projednání s úředníkem pro slyšení, jiného úředníka, který není v daném případu zúčastněn a má dostatečné zkušenosti s obchodním řízením, aby vykonával povinnosti úředníka pro slyšení.
Článek 4
Zásady intervence úředníka pro slyšení
1. Při výkonu svých povinností jedná úředník pro slyšení nezávisle. Úředník pro slyšení nepřijímá při plnění svých úkolů žádné pokyny.
2. Při plnění svých povinností dbá úředník pro slyšení na nutnost účinné aplikace základních nařízení v souladu s platnými právními předpisy Unie a zásadami stanovenými Soudním dvorem Evropské unie.
3. Při výkonu své funkce má úředník pro slyšení neomezený přístup k veškerým spisům souvisejícím s obchodním řízením, a to bez zbytečného odkladu a v kterékoli fázi řízení.
4. Úředník pro slyšení činí rozhodnutí podle tohoto rozhodnutí a může dávat útvarům Komise odpovědným za šetření svá doporučení ohledně jakékoli záležitosti týkající se práv zúčastněných stran, které si vyžádaly jeho intervenci. Úředník pro slyšení usiluje o zajištění toho, aby bylo při přípravě předloh právních aktů nebo návrhů Komise přihlíženo ke všem rozhodným skutečnostem bez ohledu na to, zda jsou pro dotčené strany příznivé nebo nepříznivé.
5. Úředníkovi pro slyšení jsou odpovědným ředitelem nebo jeho zástupcem poskytovány informace o vývoji řízení, v němž úředník pro slyšení intervenoval, až do přijetí právního aktu v konečném znění Komisí, resp. Radou. Úředník pro slyšení je bezodkladně informován o jakékoli podstatné změně postoje Komise v závěrečné fázi obchodního řízení, aby mohl posoudit veškeré potenciální dopady na práva zúčastněných stran.
6. Úředník pro slyšení poskytuje členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, případně generálnímu řediteli, poradenství ohledně následného postupu po vydání jeho doporučení a v případě potřeby též ohledně možných prostředků nápravy.
7. Odpovědný ředitel konzultuje s úředníkem pro slyšení změny nebo aktualizace politiky týkající se procesních záležitostí a hmotněprávních otázek, které mají dopad na práva zúčastněných stran podle definice v článku 2 tohoto rozhodnutí. S úředníkem pro slyšení lze konzultovat i jakoukoli jinou otázku plynoucí z obchodního řízení.
8. Úředník pro slyšení může členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a v případě potřeby i generálnímu řediteli pro obchod předkládat svá zjištění a doporučení k jakékoli záležitosti plynoucí z obchodního řízení.
Článek 5
Podmínky intervence úředníka pro slyšení - načasování - informace
1. Úředník pro slyšení jedná na žádost zúčastněných stran, člena Komise odpovědného za obchodní politiku, generálního ředitele, ředitele odpovědného za obchodního řízení či jeho zástupce nebo ředitele jiných útvarů, s nímž je obchodní řízení konzultováno.
2. Úředník pro slyšení může intervenovat v kterékoli fázi obchodního řízení, s řádným přihlédnutím k závazným lhůtám platným pro takové řízení.
3. Úředník pro slyšení je vázán lhůtami použitelnými v obchodním řízení v souladu se základními nařízeními.
4. Ke každému právnímu aktu v konečném znění nebo návrhu Komise se vždy přikládá oznámení úředníka pro slyšení uvádějící, zda úředník pro slyšení v předmětném řízení intervenoval a jaká byla povaha jeho intervence.
Článek 6
Slyšení
1. Úředník pro slyšení může na žádost nebo v případech a za podmínek stanovených v základních nařízeních pořádat a vést dva druhy slyšení: slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise odpovědnými za šetření a slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy.
2. Předmětem slyšení může být jakákoli otázka, která se vyskytne v kterékoli fázi obchodního řízení a je způsobilá ovlivnit práva zúčastněných stran.
3. Fyzické osoby pozvané k účasti na slyšení se dostaví buď osobně, nebo jsou zastoupeny právním zástupcem. Právnické osoby pozvané k účasti na slyšení jsou zastoupeny řádně pověřeným zástupcem jmenovaným z řad stálých zaměstnanců dané právnické osoby.
4. Fyzické nebo právnické osoby pozvané k účasti na slyšení pořádaném úředníkem pro slyšení mohou využít pomoci právníka nebo jiné kvalifikované osoby mimo okruh svých stálých zaměstnanců, která je úředníkem pro slyšení připuštěna.
5. Tímto článkem není dotčeno právo na slyšení dle základních nařízení.
Článek 7
Slyšení s jednotlivou zúčastněnou stranou nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy
1. Úředník pro slyšení může pořádat a vést slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou či skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise odpovědnými za šetření a v případě potřeby i jinými útvary, a to na odůvodněnou žádost dotčené zúčastněné strany nebo skupiny zúčastněných stran s podobnými zájmy.
2. Jednotlivá zúčastněná strana může požádat o slyšení se skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy ohledně konkrétní otázky, které se koná za podmínky, že s účastí na tomto slyšení souhlasí alespoň jedna další zúčastněná strana s podobným zájmem.
Článek 8
Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy
1. Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy může být pořádáno a vedeno pod předsednictvím úředníka pro slyšení, aby byl vytvořen prostor pro případnou prezentaci opačných názorů a předestření vyvracející argumentace. Lhůta, v rámci níž by se toto slyšení mělo konat, se uvede v oznámení o zahájení obchodního řízení.
2. Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy může být pořádáno v každém řízení ve věcech ochrany obchodu, a to po vyslechnutí útvarů Komise odpovědných za šetření.
3. O slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy ohledně určité konkrétní otázky může rovněž požádat jednotlivá zúčastněná strana a toto slyšení se koná za podmínky, že s účastí na slyšení souhlasí alespoň jedna další zúčastněná strana s rozdílnými zájmy.
4. Slyšení se zúčastní útvary Komise odpovědné za šetření a v případě potřeby i jiné útvary.
5. Příslušní zástupci členských států se mohou slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy účastnit jako pozorovatelé.
Článek 9
Příprava slyšení
1. Po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce stanoví úředník pro slyšení den, dobu trvání a místo konání slyšení. Pokud je zúčastněnými stranami nebo útvary Komise požadováno odročení, rozhodne úředník pro slyšení, zda je povolí, či nikoli.
2. Ve vhodných případech může úředník pro slyšení uspořádat přípravné jednání se zúčastněnými stranami nebo s útvary Komise odpovědnými za šetření a jinými útvary, a to za účelem zjištění veškerých skutkových nebo právních otázek, které mají být předmětem slyšení, a jejich co možná nejlepšího objasnění. Za tím účelem může úředník pro slyšení vyžadovat od účastníků slyšení veškeré informace nezbytné k přípravě slyšení.
3. Úředník pro slyšení připraví program každého slyšení, který se všem účastníkům poskytne před slyšením.
4. Úředník pro slyšení může v přiměřené době po uplynutí lhůty pro předložení vyjádření ke zpřístupnění informací a před slyšením mezi stranami vyzvat účastníky, aby předložili otázky ohledně informací poskytnutých jinými zúčastněnými stranami.
5. Ve vhodných případech, vzhledem k potřebě zajistit, aby bylo slyšení mezi stranami řádně připraveno a především aby byly skutkové otázky co možná nejvíce objasněny, může úředník pro slyšení, po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce, poskytnout stranám pozvaným na slyšení předem seznam otázek, na které by chtěl znát jejich názor.
6. Úředník pro slyšení rovněž může žádat o předchozí písemné vyrozumění ohledně podstatného obsahu stanovisek, která chtějí účastníci na slyšení přednést.
7. Úředník pro slyšení může přizvat k účasti na slyšení externí odborníky. Zúčastněné strany a útvary Komise mohou požádat úředníka pro slyšení, aby účast externích odborníků na slyšení připustil. Úředník pro slyšení je povinen o těchto žádostech rozhodnout. Externí odborníci pozvaní k účasti na slyšení jsou povinni podepsat dohodu o mlčenlivosti.
8. Externí odborníci mohou být požádáni o poskytnutí jakéhokoli relevantního rozboru, zpráv nebo publikací, které se zařadí do spisu a zpřístupní všem účastníkům před slyšením, kdykoli je to možné.
Článek 10
Vedení slyšení
1. Úředník pro slyšení nese plnou odpovědnost za vedení slyšení. Úředník pro slyšení zajistí řádné vedení slyšení, což přispěje k zachování spravedlnosti samotného slyšení i jakéhokoli následně vydaného rozhodnutí.
2. Slyšení nejsou veřejná. Úředník pro slyšení rozhodne, které osoby by měly být vyslechnuty jménem zúčastněné strany, a zda by měly být dotčené osoby slyšeny zvlášť nebo v přítomnosti jiných osob pozvaných k účasti na slyšení. Ve druhém z uvedených případů je nutno přihlédnout k oprávněnému zájmu zúčastněných stran na ochraně jejich obchodního tajemství a jiných důvěrných informací.
3. Úředník pro slyšení může umožnit účastníkům klást v průběhu slyšení otázky a na otázky odpovídat.
4. V případě, že úředník pro slyšení připustil účast externích odborníků, zajistí, aby tito odborníci měli příležitost přednést své názory a odpovědět na otázky ostatních účastníků daného slyšení.
5. Vzhledem k potřebě zajistit zachování práva být slyšen, může úředník pro slyšení ve vhodných případech po provedení slyšení, po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce, poskytnout zúčastněným stranám příležitost předložit další písemná vyjádření. Úředník pro slyšení určí den, do kdy mohou být tato podání učiněna. K písemným vyjádřením doručeným po uvedeném dni nemusí být přihlíženo.
Článek 11
Následný postup po slyšení
1. Úředník pro slyšení vyhotoví přepis nebo smysluplné shrnutí slyšení:
a)
v případě pořádání slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy se přepis nebo smysluplné shrnutí zpřístupní všem účastníkům slyšení a zařadí se do spisu, který je zúčastněným stranám k dispozici pro účely nahlédnutí;
b)
v případě pořádání slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou či skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise se přepis nebo smysluplné shrnutí zpřístupní všem účastníkům slyšení. Tito účastníci mohou předložit odůvodněnou žádost o zachování důvěrnosti určitých informací obsažených v přepisu nebo ve shrnutí. Úředník pro slyšení o těchto žádostech rozhodne po vyslechnutí útvarů Komise odpovědných za šetření, popřípadě jiných útvarů. Nedůvěrná verze přepisu nebo shrnutí slyšení se založí do spisu, který je k dispozici zúčastněným stranám pro účely nahlédnutí.
2. Úředník pro slyšení může předkládat útvarům Komise odpovědným za šetření doporučení v souladu s článkem 4 odst. 4 tohoto rozhodnutí. Útvary Komise odpovědné za šetření vyrozumí úředníka pro slyšení v přiměřené lhůtě před přijetím právního aktu v konečném znění o tom, zda a jakým způsobem k těmto doporučením přihlédly, a poskytnou úředníkovi pro slyšení kopii předlohy právního aktu.
3. Úředník pro slyšení předkládá pravidelné zprávy členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, s kopií pro generálního ředitele, týkající se slyšení s jednotlivými stranami nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy podle článku 18 tohoto rozhodnutí, ledaže daný případ vyžaduje okamžité doporučení členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku nebo generálnímu řediteli.
4. Veškerá doporučení úředníka pro slyšení útvarům Komise odpovědným za šetření, jakož i zprávy a zjištění předkládaná úředníkem pro slyšení členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli, jsou považovány za důvěrné interní dokumenty.
5. V případě, že se koná slyšení mezi stranami, vyhotoví úředník pro slyšení písemnou konečnou zprávu ohledně dodržení práv zúčastněných stran. Tato zpráva může být úředníkem pro slyšení pozměněna ve světle změn předlohy právního aktu, a to až do okamžiku přijetí právního aktu v konečném znění.
Článek 12
Přístup ke spisu
1. Strana, která tvrdí, že je zúčastněnou stranou, může požadovat, aby úředník pro slyšení přezkoumal odmítnutí útvary Komise odpovědných za šetření umožnit této straně v přiměřené lhůtě přístup ke spisu daného k dispozici pro účely nahlédnutí nebo ke konkrétnímu dokumentu, který má Komise k dispozici. Úředník pro slyšení případ posoudí a rozhodne, zda přizná částečný nebo plný přístup ke spisu nebo k požadovanému dokumentu, nebo takový přístup odmítne.
2. Úředník pro slyšení stanoví lhůty, v rámci kterých takový přístup útvary Komise odpovědné za šetření poskytnou.
Článek 13
Důvěrnost
1. Úředník pro slyšení je vázán obecnými pravidly týkajícími se důvěrnosti informací předložených zúčastněnými stranami ve správním řízení vedeném před Komisí.
2. Zúčastněná strana nebo útvary Komise odpovědné za šetření mohou úředníka pro slyšení požádat o vydání rozhodnutí ohledně důvěrné povahy dokumentu, který mají útvary Komise odpovědné za šetření k dispozici.
Článek 14
Nedůvěrná shrnutí důvěrných informací
1. Zúčastněná strana může požádat úředníka pro slyšení, aby přezkoumal závěry útvarů Komise odpovědných za šetření ohledně toho, zda je nedůvěrné shrnutí důvěrných informací, které bylo předloženo v průběhu šetření, dostatečně podrobné, aby umožňovalo přiměřené pochopení podstaty důvěrně sdělených informací.
2. V případě, že útvary Komise odpovědné za šetření hodlají nepřihlédnout k dokumentu nebo k informacím, k nimž zúčastněná strana odmítla předložit smysluplné nedůvěrné shrnutí, může zúčastněná strana úředníka pro slyšení požádat, aby ve věci rozhodl.
3. Úředník pro slyšení žádost posoudí. Pokud dojde k závěru, že nedůvěrné shrnutí není dostatečně podrobné, poskytne úředník pro slyšení zúčastněné straně, která shrnutí dodala, příležitost vyjádřit se v přiměřené lhůtě ke svému shrnutí a vylepšit ho.
4. V případě, že zúčastněná strana, která předložila důvěrné informace, předloží nedostatečné shrnutí nebo poskytne odůvodnění, jež nelze akceptovat, nebo je nečinná, úředník pro slyšení rozhodne, zda má nebo nemá být přihlíženo k důvěrným informacím, pro něž nebylo poskytnuto žádné smysluplné nedůvěrné shrnutí podle příslušných ustanovení základních nařízení.
Článek 15
Přístup k informacím, které jsou ze své povahy důvěrné a nelze je učinit předmětem shrnutí
Na žádost zúčastněné strany může úředník pro slyšení posoudit informaci, která je ze své povahy důvěrná a nelze ji učinit předmětem shrnutí, k níž dotčená strana nemá přístup, za účelem ověření, jak byla tato informace útvary Komise odpovědnými za šetření použita.
Úředník pro slyšení zúčastněnou stranu, která takovou žádost podala, informuje o tom, zda dle jeho názoru:
a)
je informace, k níž dotčená strana nemá přístup, pro obranu této strany rozhodná a
b)
zda případně útvary šetření tuto informaci správně zohlednily ve skutečnostech a úvahách, na nichž založily své závěry.
Článek 16
Prodloužení lhůt
1. Žádost o prodloužení lhůt nebo posunutí lhůt pro zodpovězení dotazníků, předložení dodatečných informací, návštěvy na místě nebo vyjádření ke zpřístupnění informací je zúčastněnou stranou nejprve určena útvarům Komise odpovědným za šetření. Tato žádost musí být podána včas před uplynutím původní lhůty. Je-li tato žádost odmítnuta nebo považuje-li zúčastněná strana přiznané prodloužení za příliš krátké, může zúčastněná strana předložit, před uplynutím původní lhůty, odůvodněnou žádost o přezkoumání věci úředníkovi pro slyšení. Po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce může úředník pro slyšení lhůty prodloužit nebo žádost odmítnout.
2. Útvary Komise nejednají v předmětné věci jednat dříve, než úředník pro slyšení rozhodne.
3. Úředník pro slyšení rozhodne s přihlédnutím ke konkrétním okolnostem dotčené žádosti a lhůtám závazným pro dané řízení.
Článek 17
Účast na jednání výborů
Úředník pro slyšení se může účastnit jednání výborů. Ve vhodných případech může úředník pro slyšení odpovídat na otázky členských států, pokud se tyto otázky týkají povahy jeho intervence v řízení.
Článek 18
Zprávy podávané úředníkem pro slyšení
1. Na konci každého roku vyhotoví úředník pro slyšení výroční zprávu. Výroční zpráva musí obsahovat informace o případech, v nichž úředník pro slyšení intervenoval, druh rozhodnutí a doporučení, která učinil, a veškerá doporučení směřující ke zdokonalení obchodních řízení. Zpráva je určena členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku. Generální ředitel pro obchod a dotčená ředitelství obdrží kopii této zprávy.
2. Shrnutí závěrečné zprávy se sdělí členským státům a Evropskému parlamentu a zveřejní se na internetové stránce úředníka pro slyšení.
3. Úředník pro slyšení vyhotovuje pro člena Komise odpovědného za obchodní politiku pravidelné zprávy, jejichž obsahem je shrnutí jeho činnosti a záležitostí, které se při výkonu těchto činností vyskytly. Tato zpráva nastíní hlavní otázky politiky, rozhodnutí a doporučení učiněná úředníkem pro slyšení a také způsob, jakým bylo k těmto doporučením přihlédnuto útvary Komise odpovědnými za vedení vyšetřování. Kopie této zprávy je určena generálnímu řediteli pro obchod.
4. Úředník pro slyšení podává zprávu o každém slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy a při výkonu své poradenské činnosti může členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli podávat zprávy o jakékoli jiné záležitosti, která vyplyne z obchodního řízení nebo je jinak rozhodná pro účinnou aplikaci zásad práva Evropské unie v obchodním řízení.
5. Závěrečná zpráva úředníka pro slyšení o slyšeních mezi zúčastněnými stranami se předkládá členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, generálnímu řediteli pro obchod a odpovědnému řediteli. Sděluje se pověřeným zástupcům členských států a zúčastněným stranám.
Článek 19
Přechodná ustanovení
Toto rozhodnutí se použije na řízení, která byla v okamžiku vstupu tohoto rozhodnutí v platnost již zahájena, ale v nichž dosud nedošlo k závěrečnému zpřístupnění informací.
Procesní úkony učiněné před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost si zachovají své účinky.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 29. února 2012.
SKLEP PREDSEDNIKA EVROPSKE KOMISIJE
z dne 29. februarja 2012
o funkciji in mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih trgovinskih postopkih
(2012/199/EU)
PREDSEDNIK EVROPSKE KOMISIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji,
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Poslovnika Komisije (1) in zlasti člena 22 Poslovnika,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Pravica do dobrega upravljanja je uveljavljeno načelo zakonodaje Evropske unije, ki zajema procesne pravice zainteresiranih strani, vključenih v upravne postopke, katerih izid lahko vpliva na njihove interese.
(2)
To načelo zakonodaje Evropske unije je določeno v členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2). Pravice osebe, na interese katere vpliva trgovinski postopek, iz člena 41(1) in člena 41(2) Listine so prav tako izrecno navedene ali se morajo, ker so splošna pravna načela, uporabljati v Uredbi Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (3), Uredbi Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (4), Uredbi Sveta (ES) št. 260/2009 z dne 26. februarja 2009 o skupnih pravilih za uvoz (5), Uredbi Sveta (ES) št. 625/2009 z dne 7. julija 2009 o skupnih pravilih za uvoz iz nekaterih tretjih držav (6), Uredbi Sveta (ES) št. 3286/94 z dne 22. decembra 1994 o določitvi postopkov Skupnosti na področju skupne trgovinske politike za zagotovitev izvrševanja pravic Skupnosti po mednarodnih pravilih trgovanja, zlasti tistih, ki so dogovorjena v okviru Svetovne trgovinske organizacije (7), Uredbi Sveta (ES) št. 385/96 z dne 29. januarja 1996 o zaščiti pred škodljivim oblikovanjem cen plovil (8), Uredbi Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 868/2004 z dne 21. aprila 2004 o varstvu pred subvencioniranjem in nepošteno prakso oblikovanja cen, ki povzroča škodo letalskim prevoznikom Skupnosti pri izvajanju zračnega prevoza iz tretjih držav (9), Uredbi Sveta (ES) št. 732/2008 z dne 22. julija 2008 o uporabi sheme splošnih tarifnih preferencialov od 1. januarja 2009 in spremembah uredb (ES) št. 552/97, št. 1933/2006 in uredb Komisije (ES) št. 1100/2006 in št. 964/2007 (10), Uredbi Sveta (ES) št. 1515/2001 z dne 23. julija 2001 o ukrepih, ki jih Skupnost lahko uvede na podlagi poročila, ki ga sprejme Organ STO za reševanje sporov v zvezi s protidampinškimi in protisubvencijskimi zadevami (11), ter Uredbi Sveta (ES) št. 427/2003 z dne 3. marca 2003 o posebnem prehodnem zaščitnem mehanizmu za določene izdelke pri uvozu s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in spremembah Uredbe (ES) št. 519/94 o skupnih pravilih za uvoz iz nekaterih tretjih držav (12).
(3)
Od 1. januarja 2007 je uradniku Komisije iz direktorata za trgovino (v nadaljnjem besedilu: pooblaščenec za zaslišanje) z izkušnjami na področju trgovinske zaščite zaupana naloga, da varuje učinkovito izvajanje procesnih pravic zainteresiranih strani in zagotovi, da se trgovinski postopki iz navedenih uredb obravnavajo nepristransko, pravično in v razumnem roku.
(4)
Za okrepitev te vloge ter povečanje preglednosti in proceduralni poštenosti v zadevnih postopkih je primerno okrepiti to funkcijo pooblaščenca za zaslišanje znotraj Komisije in določiti njegove naloge in pristojnosti.
(5)
To funkcijo je treba dodeliti neodvisni osebi z izkušnjami na področju trgovinskih postopkov. Komisija mora imenovati pooblaščenca za zaslišanje v skladu s pravili, določenimi v kadrovskih predpisih za uradnike, ter pogoji za zaposlovanje drugih uslužbencev Evropske unije.
(6)
Za zagotovitev neodvisnosti se mora pooblaščenec za zaslišanje za upravne namene povezati s članom Komisije, posebej pristojnim za trgovinsko politiko.
(7)
Glavne naloge pooblaščenca za zaslišanje, ki so določene v tem sklepu, so: svetovati komisarju, pristojnemu za trgovinsko politiko, in generalnemu direktorju GD TRADE, zagotavljati procesne pravice, omogočati dostop do spisa, odločati o zaupnosti dokumenta ter preučiti stališča uprave glede podaljševanja rokov. Pooblaščenec za zaslišanje si mora še posebej prizadevati, da pri pripravi osnutkov pravnih aktov ali predlogov Komisije zagotovi upoštevanje vseh zadevnih dejstev, tako ugodnih kot neugodnih za zadevne strani.
(8)
Za izboljšanje procesnih zagotovil za izvajanje procesnih pravic zainteresiranih strani je treba določiti vrste zaslišanj in se dogovoriti o pravilih za organizacijo, izvajanje in nadaljnje spremljanje zaslišanj s pooblaščencem za zaslišanje.
(9)
S pristojnostjo pooblaščenca za zaslišanje o odločanju glede dostopa do spisa, zaupnosti in rokov je treba zadevnim stranem v trgovinskem postopku omogočiti dodatno procesno jamstvo, ne glede na časovne omejitve postopka.
(10)
S poročili je treba zagotoviti, da so nosilci odločanja seznanjeni z glavnimi vprašanji, ki jih obravnava pooblaščenec za zaslišanje, in njegovimi glavnimi priporočili, kar zagotavlja dodatno jamstvo za upoštevanje pravic strani, vpletenih v trgovinski postopek. V letnem poročilu je treba o dejavnostih pooblaščenca za zaslišanje obvestiti tudi države članice, Evropski parlament in javnost.
(11)
Pri razkrivanju podatkov o fizičnih osebah je zlasti treba upoštevati Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o zaščiti posameznikov v zvezi z osebnimi podatki, ki jih obdelujejo institucije in organi Komisije, ter o prostem pretoku takšnih podatkov (13).
(12)
Ta sklep ne sme posegati v splošna pravila, ki dovoljujejo ali izključujejo dostop do dokumentov Komisije -
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Pooblaščenec za zaslišanje
1. Znotraj Komisije je ustvarjena posebna funkcija pooblaščenca za zaslišanje v trgovinskih postopkih.
2. Naloga pooblaščenca za zaslišanje je, da varuje učinkovito izvajanje procesnih pravic zainteresiranih strani iz spodaj navedenih uredb (v nadaljnjem besedilu: osnovne uredbe) in zagotovi, da se trgovinski postopki iz navedenih uredb obravnavajo nepristransko, pravično in v razumnem roku. Navedene osnovne uredbe so:
(a)
Uredba (ES) št. 1225/2009, in zlasti člen 5 (10 in 11), člen 6 (5, 6, 7 in 8), člen 8 (3,4 in 9), členi 18, 19, 20 in 21;
(b)
Uredba (ES) št. 597/2009, in zlasti člen 10 (12 in 13), člen 11 (5, 6, 7, 8 in 10), člen 13 (3,4 in 9), členi 28, 29, 20 in 31;
(c)
Uredba (ES) št. 260/2009, in zlasti člena 6 in 9;
(d)
Uredba (ES) št. 625/2009, in zlasti člena 5 in 7;
(e)
Uredba (ES) št. 3286/94, in zlasti člena 8 in 9;
(f)
Uredba (ES) št. 385/96, in zlasti člen 5(12) in (13), člen 6 (5, 6, 7 in 8), členi 12, 13 in 14;
(g)
Uredba (ES) št. 868/2004, in zlasti člena 7 in 8;
(h)
Uredba (ES) št. 732/2008, in zlasti členi 18, 19 in 20;
(i)
Uredba (ES) št. 1515/2001, in zlasti člena 1(2) in člena 2(2);
(j)
Uredba (ES) št. 427/2003, in zlasti člena 5(5), člena 6(4, 5 in 6), člena 17 (2 in 3) in člena 18.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„trgovinski postopek“ je vsaka preiskava ali upravni postopek, ki ga izvajajo službe Komisije v skladu s katero koli osnovno uredbo;
(b)
„zainteresirana stran“ je vsaka oseba, na interese katere vpliva trgovinski postopek, kakor je določeno v veljavni osnovni uredbi;
(c)
„pravice zainteresiranih strani“ so procesne pravice in pravice vsake osebe do obravnave v trgovinskih postopkih, ki se izvede nepristransko, pravično in v razumnem roku.
Člen 3
Imenovanje - prenehanje funkcije in nadomeščanje
1. Komisija imenuje pooblaščenca za zaslišanje v skladu s pravili, določenimi v kadrovskih predpisih za uradnike, in v pogojih za zaposlovanje drugih uslužbencev Evropske Skupnosti.
2. Imenovanje pooblaščenca za zaslišanje se objavi v Uradnem listu Evropske unije. Za vsako prekinitev, prenehanje funkcije ali premestitev po kakšnem koli postopku mora Komisija izdati obrazloženo odločitev. Ta odločitev se objavi v Uradnem listu Evropske unije.
3. Pooblaščenec za zaslišanje se za upravne namene poveže s članom Komisije, pristojnim za trgovinsko politiko.
4. Če pooblaščenec za zaslišanje ne more opravljati svojih nalog, član Komisije, pristojen za trgovinsko politiko, po posvetu s pooblaščencem za zaslišanje, kadar je to mogoče, imenuje drugega uradnika, ki ni vpleten v zadevni primer in ima zadostne izkušnje s trgovinskimi postopki, da nadaljuje naloge pooblaščenca za zaslišanje.
Člen 4
Načela posredovanja pooblaščenca za zaslišanje
1. Pooblaščenec za zaslišanje pri opravljanju dela deluje neodvisno. Prav tako pri opravljanju nalog ne sprejema nobenih navodil.
2. Pooblaščenec za zaslišanje pri opravljanju dela upošteva potrebo po učinkovitem izvajanju osnovnih uredb v skladu z veljavno zakonodajo Unije ter načeli, ki jih je določilo Sodišče Evropske unije.
3. Pooblaščenec za zaslišanje mora imeti pri opravljanju svoje funkcije dostop brez omejitev in brez neutemeljenih zamud do vseh spisov v zvezi s trgovinskim postopkom kadar koli med postopkom.
4. Pooblaščenec za zaslišanje sprejema odločitve, kakor je določeno v tem sklepu, in lahko daje priporočila službam Komisije, pristojnim za preiskavo katerih koli vprašanj v zvezi s pravicami zainteresiranih strani, ki so zahtevala njegovo posredovanje. Pooblaščenec za zaslišanje si še posebej prizadeva, da se pri pripravi osnutkov pravnih aktov ali predlogov Komisije upoštevajo vsa zadevna dejstva, tako ugodna kot neugodna za zadevne strani.
5. Pooblaščenca za zaslišanje o poteku postopka, v katerem je pooblaščenec za zaslišanje posredoval, obvešča pristojni direktor ali njegov pooblaščenec, dokler Komisija ali Svet ne sprejme končnega pravnega akta, kakor je primerno. Pooblaščenec za zaslišanje je nemudoma obveščen o vseh večjih spremembah stališča Komisije v zaključni fazi trgovinskih postopkov, da oceni kakršne koli možne vplive na pravice zainteresiranih strani.
6. Pooblaščenec za zaslišanje svetuje članu Komisije, pristojnemu za trgovinsko politiko, in, kadar je to primerno, generalnemu direktorju glede nadaljnjega ukrepanja na podlagi njegovih priporočil in po potrebi glede možnih pravnih sredstev.
7. Pooblaščenec za zaslišanje se posvetuje z direktorjem, pristojnim za spremembe ali posodobitve politike v zvezi s postopkovnimi zadevami in pomembnejšimi vprašanji, ki vplivajo na pravice zainteresiranih strani, kakor je določeno v členu 2 tega sklepa. Pooblaščenec za zaslišanje lahko svetuje v zvezi s katerim koli drugim vprašanjem iz trgovinskega postopka.
8. Pooblaščenec za zaslišanje lahko članu Komisije, pristojnemu za trgovinsko politiko, in generalnemu direktorju za trgovino po potrebi predstavi ugotovitve in priporočila o kakršni koli zadevi, ki izhajajo iz trgovinskega postopka.
Člen 5
Načela posredovanja pooblaščenca za zaslišanje - časovni načrt - informacije
1. Pooblaščenec za zaslišanje ukrepa na zahtevo zainteresiranih strani, člana Komisije, pristojnega za trgovinsko politiko, generalnega direktorja, direktorja, pristojnega za trgovinske postopke, ali njegovega pooblaščenca ali direktorja drugih služb, s katerimi je bilo opravljeno posvetovanje o trgovinskem postopku.
2. Pooblaščenec za zaslišanje lahko posreduje kadar koli med trgovinskim postopkom, pri čemer upošteva časovne omejitve takega postopka.
3. Pooblaščenca za zaslišanje zavezujejo roki iz trgovinskih postopkov v skladu z osnovnimi uredbami.
4. Vsem dokončnim pravnim aktom ali predlogom Komisije je priloženo sporočilo pooblaščenca za zaslišanje, v katerem navaja, ali je v zadevnem postopku posredoval in za kakšno vrsto posredovanja gre.
Člen 6
Zaslišanja
1. Pooblaščenec za zaslišanje lahko na zahtevo ali v primerih in v okoliščinah iz osnovnih uredb organizira in vodi dve vrsti zaslišanj: zaslišanja med posamezno zainteresirano stranjo ali skupino zainteresiranih strani s podobnimi interesi in službami Komisije, pristojnimi za preiskavo, ter zaslišanja med zainteresiranimi stranmi z različnimi interesi.
2. Zaslišanje lahko zajema kakršno koli vprašanje, ki se pojavi kadar koli med trgovinskim postopkom in ki bi lahko vplivalo na pravice zainteresiranih strani.
3. Fizične osebe, pozvane na zaslišanje, se ga udeležijo osebno ali pa jih zastopa pravni zastopnik. Pravne osebe, pozvane na zaslišanje, zastopajo ustrezno pooblaščeni zastopniki, imenovani izmed njihovih stalno zaposlenih.
4. Fizične ali pravne osebe, pozvane na zaslišanje, ki ga organizira pooblaščenec za zaslišanje, lahko spremlja pravni svetovalec ali druga usposobljena oseba, ki ni stalno zaposlena pri njih, če pooblaščenec za zaslišanje to dovoli.
5. Ta člen ne posega v pravico do zaslišanja v skladu z osnovnimi uredbami.
Člen 7
Zaslišanja s posamezno zainteresirano stranjo ali skupino zainteresiranih strani s podobnimi interesi
1. Pooblaščenec za zaslišanja lahko organizira in vodi zaslišanje med posamezno zainteresirano stranjo ali skupino zainteresiranih strani s podobnimi interesi in službami Komisije, pristojnimi za preiskavo, in po potrebi drugimi službami, na utemeljeno zahtevo navedene zainteresirane strani ali skupine zainteresiranih strani s podobnimi interesi.
2. Posamezna zainteresirana stran lahko v zvezi z določenim vprašanjem zahteva zaslišanje s skupino zainteresiranih strani s podobnimi interesi, ki se opravi, če se vsaj še ena posamezna zainteresirana stran s podobnimi interesi strinja, da bo sodelovala.
Člen 8
Zaslišanja med zainteresiranimi stranmi z različnimi interesi
1. Pooblaščenec za zaslišanje lahko organizira in vodi zaslišanje med zainteresiranimi stranmi z različnimi interesi, da omogoči predstavitev nasprotnih stališč in nasprotnih argumentov. Obdobje, v katerem je treba tako zaslišanje izvesti, se navede v obvestilu o začetku trgovinskega postopka.
2. Po zaslišanju služb Komisije, pristojnih za preiskavo, se lahko za vsak postopek trgovinske zaščite organizira zaslišanje med zainteresiranimi stranmi z različnim interesi.
3. Posamezna zainteresirana stran lahko v zvezi z določenim vprašanjem zahteva zaslišanje med zainteresiranimi stranmi z različnimi interesi, ki se opravi, če se vsaj še ena posamezna zainteresirana stran z različnimi interesi strinja, da bo sodelovala.
4. Službe Komisije, pristojne za preiskavo, in po potrebi druge službe se udeležijo zaslišanja.
5. Pristojni zastopniki držav članic se lahko kot opazovalci udeležijo katerega koli zaslišanja z zainteresiranimi stranmi z različnimi interesi.
Člen 9
Priprava zaslišanj
1. Po zaslišanju pristojnega direktorja ali njegovega pooblaščenca, pooblaščenec za zaslišanje določi datum, trajanje in mesto zaslišanja. Če zainteresirane strani ali službe Komisije zahtevajo preložitev, pooblaščenec za zaslišanje odloči, ali bo preložitev dovolil ali ne.
2. Kadar je to primerno, ima lahko pooblaščenec za zaslišanje pripravljalni sestanek z zainteresiranimi stranmi ali službami Komisije, pristojnimi za preiskavo, in drugimi službami, da opredeli in, kolikor je mogoče, razjasni vsa vprašanja o dejstvih in pravna vprašanja, ki jih je treba obravnavati na zaslišanju. Zato lahko pooblaščenec za zaslišanje od udeležencev na zaslišanju zahteva vse informacije, potrebne za pripravo zaslišanja.
3. Pooblaščenec za zaslišanje pripravi dnevni red za vsako zaslišanje, ki je na voljo vsem udeležencem pred zaslišanjem.
4. Pooblaščenec za zaslišanje lahko pozove udeležence, da predložijo vprašanja o informacijah, ki jih zagotovijo druge zainteresirane strani, v razumnem obdobju po roku za predložitev pripomb k razkritju in pred zaslišanjem med stranmi.
5. Kadar je primerno, lahko pooblaščenec za zaslišanje po zaslišanju pristojnega direktorja ali njegovega pooblaščenca, zaradi potrebe, da se zagotovi pravilna priprava zaslišanja in da se kar najbolj razjasnijo vprašanja o dejstvih, stranem, ki so vabljene na zaslišanje, vnaprej priskrbi seznam vprašanj, na katere želi slišati njihovo mnenje.
6. Pooblaščenec za zaslišanje lahko tudi zahteva predhodno pisno uradno obvestilo o bistveni vsebini predvidene izjave udeležencev na vsakem zaslišanju.
7. Pooblaščenec za zaslišanje lahko na zaslišanja povabi zunanje strokovnjake. Zainteresirane strani in službe Komisije lahko od pooblaščenca za zaslišanje zahtevajo, da dovoli prisotnost zunanjih strokovnjakov. Pooblaščenec za zaslišanje odloči, ali bo te zahteve sprejel. Zunanji strokovnjaki, povabljeni na zaslišanje, morajo podpisati izjavo o zaupnosti.
8. Od zunanjih strokovnjakov se lahko zahteva, da zagotovijo vse zadevne analize, poročila ali objave, ki se vključijo v spis in morajo biti na voljo vsem udeležencem, kadar je to mogoče, že pred zaslišanjem.
Člen 10
Vodenje zaslišanj
1. Pooblaščenec za zaslišanje je v celoti odgovoren za vodenje zaslišanja. Pooblaščenec za zaslišanje zagotovi pravilno vodenje zaslišanja, s čimer prispeva k nepristranskosti zaslišanja samega ter vseh pozneje sprejetih sklepov.
2. Zaslišanja niso javna. Pooblaščenec za zaslišanje odloči, katere osebe se zaslišijo v imenu zainteresirane strani in ali se zadevne osebe zaslišijo ločeno ali v prisotnosti drugih oseb, pozvanih na zaslišanje. V slednjem primeru se upošteva pravni interes zainteresiranih strani pri varovanju njihovih poslovnih skrivnosti in drugih zaupnih podatkov.
3. Pooblaščenec za zaslišanje lahko dovoli udeležencem, da na zaslišanju postavljajo vprašanja in odgovarjajo nanje.
4. Če je pooblaščenec za zaslišanje dovolil prisotnost zunanjih strokovnjakov, zagotovi, da imajo ti strokovnjaki možnost predstaviti svoje mnenje in odgovoriti na vprašanja drugih udeležencev na zaslišanju.
5. Kadar je primerno, lahko pooblaščenec za zaslišanje po zaslišanju pristojnega direktorja ali njegovega pooblaščenca zaradi potrebe po zagotovitvi pravice do zaslišanja omogoči zainteresiranim stranem, da po zaslišanju predložijo svoje nadaljnje pisne pripombe. Pooblaščenec za zaslišanje določi datum, do katerega so možne take predložitve. Pisne pripombe, prejete po tem datumu, se ne smejo upoštevati.
Člen 11
Nadaljnje spremljanje zaslišanj
1. Pooblaščenec za zaslišanje pripravi zapis ali smiseln povzetek teh zaslišanj, in sicer:
(a)
kadar so organizirana zaslišanja med zainteresiranimi stranmi z različnimi interesi, je zapis ali smiseln povzetek na voljo vsem udeležencem na zaslišanju in se vključi v spis, ki je na vpogled zainteresiranim stranem;
(b)
kadar so organizirana zaslišanja med posameznimi zainteresiranimi stranmi ali skupino zainteresiranih strani s podobnimi interesi in službami Komisije, je zapis ali smiseln povzetek na voljo vsem udeležencem na zaslišanju. Ti udeleženci lahko predložijo utemeljeno zahtevo za zaupnost nekaterih informacij v zapisu ali povzetku. Pooblaščenec za zaslišanje odloči o teh zahtevah po zaslišanju služb Komisije, pristojnih za preiskavo, in po potrebi drugih služb. Nezaupna različica zapisa ali povzetka zaslišanja se vključi v spis, ki je na vpogled zainteresiranim stranem.
2. Pooblaščenec za zaslišanje lahko da priporočila službam Komisije, pristojnim za preiskavo, v skladu s členom 4.4 tega sklepa. Službe Komisije, pristojne za preiskavo, v razumnem času pred sprejetjem dokončnega pravnega akta obvestijo pooblaščenca za zaslišanje, ali in kako so upoštevale ta priporočila, ter mu predložijo izvod osnutka pravnega akta.
3. Pooblaščenec za zaslišanje članu Komisije, pristojnemu za trgovinsko politiko, redno pošilja poročilo o zaslišanju s posamezno stranjo ali skupino zainteresiranih strani s podobnimi interesi, skupaj z izvodom za generalnega direktorja, kakor je določeno v členu 18 tega sklepa, razen če se zaradi narave primera ne zahteva takojšnje priporočilo članu Komisije, pristojnemu za trgovinsko politiko, ali generalnemu direktorju.
4. Vsa priporočila, namenjena službam Komisije, pristojnim za preiskavo, ter poročila in ugotovitve, namenjene članom Komisije, pristojnim za trgovinsko politiko, in generalnemu direktorju, ki jih izda pooblaščenec za zaslišanje, se štejejo za notranje zaupne dokumente.
5. Če je organizirano zaslišanje med stranmi, pooblaščenec za zaslišanje pripravi končno poročilo v pisni obliki o upoštevanju pravic zainteresiranih strani. Pooblaščenec za zaslišanje lahko spremeni končno poročilo zaradi sprememb osnutka pravnega akta, dokler ta ni sprejet v končni obliki.
Člen 12
Vpogled v spis
1. Stran, ki trdi, da je zainteresirana stran, lahko zahteva, da pooblaščenec za zaslišanje preuči vsako zavrnitev služb Komisije, pristojnih za preiskavo, ki navedeni strani v razumnem času onemogoča dostop do spisa, ki je javno dostopen, ali do posebnega dokumenta, ki je na vpogled Komisiji. Pooblaščenec za zaslišanje preuči primer in se odloči, ali bo dodelil delni ali popolni dostop ali pa zavrnil dostop do spisa ali zahtevanega dokumenta.
2. Pooblaščenec za zaslišanje določi časovni okvir, v katerem službe Komisije, pristojne za preiskavo, omogočijo tak dostop.
Člen 13
Zaupnost
1. Pooblaščenca za zaslišanje zavezujejo splošna pravila o zaupnosti informacij, ki jih predložijo zainteresirane strani v upravnih postopkih pred Komisijo.
2. Zainteresirana stran ali službe Komisije, pristojne za preiskavo, lahko od pooblaščenca za zaslišanje zahtevajo, da sprejme odločitev o zaupnosti dokumenta, ki ga imajo na vpogled službe Komisije, pristojne za preiskavo.
Člen 14
Nezaupni povzetki zaupnih informacij
1. Zainteresirana stran lahko od pooblaščenca za zaslišanje zahteva, da preuči oceno služb Komisije, pristojnih za preiskavo o tem, ali je nezaupni povzetek zaupnih informacij, predloženih med preiskavo, dovolj natančen, da zajema bistvo zaupnih informacij.
2. Če službe Komisije, pristojne za preiskavo, namenoma ne upoštevajo dokumenta ali informacij, za katere zainteresirana stran ni hotela predložiti smiselnega nezaupnega povzetka, lahko slednja od pooblaščenca za zaslišanje zahteva, da odloči o zadevi.
3. Pooblaščenec za zaslišanje preuči zahtevek. Če pooblaščenec za zaslišanje meni, da nezaupni povzetek ni dovolj natančen, da zainteresirani strani, ki je predložila povzetek, možnost, da v razumnem času poda pripombe in izboljša povzetek.
4. Če zainteresirana stran, ki je predložila zaupne informacije, ne zagotovi ustreznega povzetka, predloži nesprejemljive utemeljitve ali ne ukrepa, pooblaščenec za zaslišanje odloči, ali bo upošteval zaupne informacije, za katere ni bil predložen smiseln nezaupni povzetek v skladu s zadevnimi določbami osnovnih uredb.
Člen 15
Dostop do zaupnih informacij, ki niso primerne za povzetek
Na zahtevo zainteresirane strani lahko pooblaščenec za zaslišanje preuči informacije, ki so zaupne in niso primerne za povzetek, do katerih ta zainteresirana stran nima dostopa, da preveri, kako so službe Komisije, pristojne za preiskavo, uporabile navedene informacije.
Pooblaščenec za zaslišanje obvesti zainteresirano stran prosilko, ali so po njegove mnenju:
(a)
informacije, do katerih stran nima dostopa, zadevne za obrambo navedene strani, in
(b)
kadar je ustrezno, preiskovalne službe pravilno pretvorile informacije v dejstva in premisleke, na katerih so utemeljile svoje ugotovitve.
Člen 16
Podaljšanje rokov
1. Zahtevek za podaljšanje časovnih rokov ali prestavitev datumov za predložitev izpolnjenih vprašalnikov in dodatnih informacij, za obiske na kraju samem ali za pripombe k razkritju mora vsaka zainteresirana stran najprej nasloviti na službe Komisije, pristojne za preiskavo. Tak zahtevek je treba predložiti pravočasno, pred iztekom prvotno določenega roka. Če je tak zahtevek zavrnjen ali če zainteresirana stran meni, da je podaljšani rok prekratek, lahko pooblaščencu za zaslišanje pred iztekom prvotno določenega roka predloži obrazložen zahtevek v preučitev. Po zaslišanju pristojnega direktorja ali njegovega pooblaščenca, lahko pooblaščenec za zaslišanje podaljša roke ali zavrne zahtevek.
2. Službe Komisije ne ukrepajo v navedeni zadevi, dokler pooblaščenec za zaslišanje ne sprejme odločitve.
3. Pri sprejemanju odločitve pooblaščenec za zaslišanje upošteva posebne okoliščine zadevnega zahtevka in časovne omejitve postopka.
Člen 17
Udeležba na sestankih odborov
Pooblaščenec za zaslišanje se lahko udeleži sestankov odborov. Kadar je to primerno, lahko pooblaščenec za zaslišanje odgovori na vprašanja držav članic, če gre za vprašanja v zvezi z njegovim posredovanjem v postopkih.
Člen 18
Poročila pooblaščenca za zaslišanje
1. Na koncu vsakega leta pooblaščenec za zaslišanje pripravi letno poročilo. Letno poročilo vsebuje informacije o primerih, v katerih je sodeloval pooblaščenec za zaslišanje, vrstah odločitev in priporočil, ki jih je sprejel, ter vsa priporočila za izboljšanje trgovinskih postopkov. Poročilo se naslovi na člana Komisije, pristojnega za trgovinsko politiko. Generalni direktor za trgovino in zadevni direktorati prejmejo izvod poročila.
2. Povzetki letnega poročila se posredujejo državam članicam in Evropskemu parlamentu ter objavijo na spletni strani pooblaščenca za zaslišanje.
3. Pooblaščenec za zaslišanje redno pripravlja poročila za člana Komisije, pristojnega za trgovinsko politiko, ki povzemajo njegove dejavnosti in vprašanja, ki so se pojavila med njegovim delom. Poročilo zajema glavna vprašanja politike, odločitve in priporočila pooblaščenca za zaslišanje ter kako so službe Komisije, pristojne za preiskavo, upoštevale ta priporočila. Izvod tega poročila se naslovi na generalnega direktorja za trgovino.
4. Pooblaščenec za zaslišanje poroča o vsakem zaslišanju med zainteresiranimi stranmi z različnimi interesi ter v vlogi svetovalca lahko poroča članu Komisije, pristojnemu za trgovinsko politiko, in generalnemu direktorju o vseh ostalih vprašanjih, ki so se pojavila v trgovinskem postopku ali so kako drugače pomembna za učinkovito izvajanje načel zakonodaje Evropske unije v trgovinskih postopkih.
5. Končno poročilo pooblaščenca za zaslišanje o zaslišanjih med stranmi se predloži članu Komisije, pristojnemu za trgovinsko politiko, generalnemu direktorju za trgovino in pristojnemu direktorju. Predloži se pristojnim predstavnikom držav članicam in zainteresiranim stranem.
Člen 19
Prehodne določbe
Ta sklep se uporablja za postopke, ki ob začetku veljavnosti sklepa potekajo, vendar zanje še ni bilo podano dokončno razkritje.
Postopkovni ukrepi, sprejeti pred začetkom veljavnosti tega sklepa, ostanejo v veljavi.
Člen 20
Začetek veljavnosti
Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Bruslju, 29. februarja 2012