PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. května 2011,
kterým se stanoví, že čl. 30 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb není použitelný na těžbu černého uhlí v České republice
(oznámeno pod číslem K(2011) 3406)
(Pouze české znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/306/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1), a zejména na čl. 30 odst. 4 a 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 22. listopadu 2010 obdržela Komise elektronickou poštou žádost České republiky podle čl. 30 odst. 4 směrnice 2004/17/ES o vynětí dobývání černého uhlí v České republice z použitelnosti ustanovení směrnice 2004/17/ES. Komise si dne 21. ledna 2011 vyžádala elektronickou poštou doplňující informace. Odpověď na žádost o informace byla českými orgány zaslána elektronickou poštou dne 9. února 2011.
(2)
Žádost byla doplněna dopisem nezávislého vnitrostátního orgánu (Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže) v podobě předběžného stanoviska ze dne 7. listopadu 2008. Český Úřad pro ochranu hospodářské soutěže analyzoval podmínky přístupu na relevantní trh a shledal, že přístup je neomezený. Ve stanovisku se však neuvádí, že byly splněny ostatní podmínky týkající se přímého vystavení hospodářské soutěži, pokud jde o dobývání černého uhlí v České republice.
(3)
Jediným subjektem, který v České republice těží černé uhlí, je společnost OKD a.s., což je soukromá společnost, již 100 % vlastní nizozemská soukromá holdingová společností New World Resources (NWR).
II. PRÁVNÍ RÁMEC
(4)
Článek 30 směrnice 2004/17/ES stanoví, že zakázky určené pro umožnění výkonu jedné z činností, na které se směrnice vztahuje, se touto směrnicí neřídí, pokud je daná činnost v členském státě, ve kterém je vykonávána, přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup. Přímé vystavení hospodářské soutěži se posuzuje na základě objektivních kritérií s přihlédnutím ke zvláštnostem dotyčného odvětví. Přístup na trh se považuje za neomezený, pokud členský stát provedl a uplatňuje příslušné právní předpisy EU k otevření daného odvětví nebo jeho části. Tyto právní předpisy jsou uvedeny v příloze XI směrnice 2004/17/ES. Pro průzkum ložisek uhlí a jiných pevných paliv a jejich těžbu však příloha XI neuvádí žádné příslušné právní předpisy, které by tento sektor liberalizovaly. Z toho vyplývá, že volný přístup na dotyčný trh nelze předpokládat, a je tedy nutno jej prokázat fakticky i právně.
(5)
Přezkum právních ustanovení upravujících vydávání povolení k těžbě v České republice ukazuje, že tato povolení jsou v současné době vydávána bez diskriminace, na základě posouzení odborné kvalifikace žadatele a technické a finanční způsobilosti k provádění těžebních prací. Pro účely tohoto rozhodnutí lze možnost získat povolení k těžbě považovat právně za neomezenou.
(6)
Přímé vystavení hospodářské soutěži by se mělo posoudit na základě různých ukazatelů, z nichž žádný není nutně sám o sobě rozhodující. Pokud jde o trhy dotčené tímto rozhodnutím, jedním kritériem, které by se mělo vzít v úvahu, je úhrnný podíl tří hlavních účastníků na daném trhu (2). Dalším kritériem je stupeň koncentrace na těchto trzích. Vzhledem k charakteristice daných trhů by měla být vzata v úvahu i další kritéria, jako je míra, v jaké zákazníci mění dodavatele.
(7)
Tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel hospodářské soutěže.
III. POSOUZENÍ
(8)
Žádost předložená Českou republikou se týká dobývání černého uhlí v České republice.
(9)
Česká žádost se týká tzv. „primárního trhu černého uhlí“, který zahrnuje produkci černého uhlí a velkoobchodní prodej uhlí (3). Při posuzování hospodářské soutěže na trhu v oblasti produkce černého uhlí je nutno zohlednit vazby mezi produkcí a prvním prodejem nebo velkoobchodním prodejem vytěženého černého uhlí. Tato definice je rovněž v souladu s předchozími rozhodnutími Komise (4) ohledně využívání jiných druhů paliv.
(10)
Vytěžené černé uhlí má různé chemické složení a jakost v závislosti na geologických podmínkách jednotlivých těžených slojí. Černé uhlí lze dělit na uhlí vhodné pro koksování (koksovatelné uhlí) a energetické uhlí. Ačkoli se tyto dva druhy černého uhlí těží stejným způsobem a za použití stejných technologií, mají zcela odlišné konečné užití a rozdílnou zákaznickou základnu. Jejich ceny se liší a tyto výrobky nejsou navzájem zaměnitelné.
(11)
Koksovatelné uhlí je definováno jako černé uhlí s kvalitou, která umožňuje výrobu koksu vhodného pro použití do vysokých pecí, a nepoužívá se k přímému vytápění nebo výrobě energie. Koksovatelné uhlí nakupují výhradně společnosti, které vyrábějí koks. Koksovatelné uhlí je jedinou surovinou pro výrobu koksu a nemá v podstatě žádné jiné využití. Koksovatelné uhlí nelze nahradit energetickým uhlím.
(12)
Energetické uhlí je uhlí, které nelze označit za koksovatelné uhlí. Energetické uhlí se používá v elektrárnách jako palivo pro výrobu elektřiny, tepla a technologické páry a rovněž při výrobním procesu v takových průmyslových závodech, jako jsou cukrovary, cihelny, cementárny a vápenky, papírny apod. Energetické uhlí lze nahradit koksovatelným uhlím, ale takové nahrazování by nebylo hospodářsky únosné.
(13)
Koksovatelné uhlí lze dále rozdělit do několika kategorií podle jeho jakosti. Nejkvalitnějším koksovatelným uhlím je tvrdé koksovatelné uhlí, po němž z hlediska jakosti následuje polotvrdé koksovatelné uhlí a dále poloměkké koksovatelné uhlí. Trh s jednotlivými druhy koksovatelného uhlí však není oddělený a pro účely posouzení v rámci tohoto rozhodnutí se mezi nimi nebude takto rozlišovat.
(14)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti a v souladu s žádostí se pro účely posouzení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES považují trh s koksovatelným uhlím a trh s energetickým uhlím za oddělené výrobkové trhy, a proto by se měly zkoumat odděleně.
(15)
Česká žádost vychází z toho, že relevantní zeměpisný trh by přesahoval české území a v případě koksovatelného uhlí by zahrnoval území České republiky, Slovenska, Rakouska, Polska a Maďarska. V případě energetického uhlí se žadatel domnívá, že zeměpisný trh by měl být vymezen jako trh, který zahrnuje území České republiky, Slovenska, Rakouska, Polska, Maďarska a Německa. Žadatel tvrdí, že hlavním důvodem pro toto vymezení trhu je významný objem vzájemných přeshraničních dodávek, dále skutečnost, že zákazníci mění dodavatele, a také neexistence správních překážek (celních překážek, kvót apod.).
(16)
Podle žádosti (5) je Česká republika čistým vývozcem koksovatelného i energetického uhlí. V roce 2009 vyvezla Česká republika 3 581 tisíc tun koksovatelného uhlí a 2 389 tisíc tun energetického uhlí (6), což činí přibližně 61 % a 47 % příslušných objemů domácí produkce. V tomtéž roce činil dovoz do České republiky 771 tisíc tun koksovatelného uhlí a 954 tisíc tun energetického uhlí, což představuje 13 % a 19 % příslušných objemů domácí produkce (7), přičemž tento dovoz pocházel hlavně z Polska. Dovoz z Polska ve skutečnosti činil přibližně 90 % celkového dovozu koksovatelného uhlí a 80 % celkového dovozu energetického uhlí.
(17)
Ačkoliv žadatel uvádí, že uhlí z produkce OKD v České republice - ať už koksovatelné nebo energetické - je konkurenceschopné do vzdálenosti 500 km, je třeba poznamenat, že zákazníci společnosti OKD se nacházejí v okruhu přibližně 350 km od místa produkce uhlí, kterým je Ostrava.
(18)
Pokud jde o prodej koksovatelného uhlí, OKD má jednoho významného zákazníka ve Slovenské republice, který koupil v roce 2007 asi 26 % a v roce 2009 30 % produkce OKD, a dalšího významného zákazníka v Rakousku, který koupil v roce 2007 13 % a v roce 2009 19 % produkce OKD. Žadatel mezi svými hlavními zákazníky mimo území České republiky rovněž uvádí jednu společnost v Polsku, ale její nákupy představují pouze asi 8 % produkce OKD.
(19)
Pokud jde o prodej energetického uhlí, kromě českých zákazníků uvádí OKD jednoho významného zákazníka v Rakousku, na kterého připadlo v roce 2007 asi 12 % a v roce 2009 21% odbytu společností OKD, a jednoho zákazníka v Německu, na kterého připadlo v roce 2007 5 % a v roce 2009 3 % odbytu energetického uhlí.
(20)
Podle žádosti existuje „vysoká koncentrace tří největších soutěžitelů“ (8), což lze skutečně pozorovat na všech vnitrostátních trzích posuzovaných odděleně, a to jak pokud jde o energetické uhlí, tak i pokud jde o koksovatelné uhlí. Žadatel rovněž připouští, že „naprostá většina vytěženého uhlí je spotřebována na domácím trhu“ (9), což se potvrzuje ve všech zemích produkujících černé uhlí, jež tvoří zeměpisnou oblast, která je v žádosti brána v úvahu (v České republice, Polsku, Německu).
(21)
Podle sdělení Komise o definici relevantního trhu (10) je relevantní zeměpisný trh tvořen oblastí, ve které jsou podmínky hospodářské soutěže dostatečně stejnorodé a kterou lze odlišit od sousedních zeměpisných oblastí, protože podmínky hospodářské soutěže jsou v těchto oblastech zjevně odlišné. V této souvislosti je možné poznamenat, že pobřežní oblasti střední Evropy (zejména severní Německo a severní Polsko) jsou vystaveny dovozu uhlí přepravovaného po moři a vzhledem k tomu, že mimo jiné například sazby za námořní přepravu jsou podstatně nižší než náklady na pozemní přepravu, mohou být podmínky hospodářské soutěže v těchto oblastech odlišné (11).
(22)
V žádosti se uvádí, že důležitým faktorem při určování ceny uhlí je stabilita a zabezpečení dodávek a doba, na kterou se smlouva uzavírá (12), a že smlouvy o dodávkách uhlí, ať už energetického nebo koksovatelného, jsou zpravidla dlouhodobé.
(23)
Odběratelé černého uhlí v České republice kupují uhlí od OKD nebo v omezeném množství od polských společností. Přestože dovoz z jiných zemí roste, není dosud významný (13).
(24)
S ohledem na výše uvedené faktory se pro účely hodnocení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES považuje zeměpisný trh za omezený na území České republiky a Polska, a to jak pokud jde o energetické uhlí, tak i pokud jde o koksovatelné uhlí. V důsledku výše uvedených rozdílů mezi oblastmi, které lze snadno zásobovat uhlím přepravovaným po moři, a oblastmi, které jsou nejspíše příliš daleko od jakéhokoli pobřeží, by mohl být tento zeměpisný trh ještě menší, tvořený pouze Českou republikou a jihem Polska. Tato otázka však může zůstat nezodpovězena, jelikož větší vymezení trhu je pro žadatele příznivější. Podle obou definic trhu vede rozbor ke stejnému výsledku.
(25)
Vychází se z úvahy, že pokud jde o těžbu černého uhlí, jedním z ukazatelů míry hospodářské soutěže na vnitrostátních trzích je celkový podíl tří největších producentů na trhu.
(26)
OKD a dva polští dodavatelé koksovatelného uhlí jsou zdaleka nejvýznamnějšími dodavateli v rámci relevantního zeměpisného trhu. Společnost OKD je největším dodavatelem koksovatelného uhlí v České republice (její podíl na trhu v České republice v roce 2008 činil 75,5 %). Dva polští dodavatelé koksovatelného uhlí jsou největšími dodavateli v Polsku (jejich podíl na trhu v Polsku v roce 2008 činil 60,2 % a 19,3 %). Na zeměpisném trhu zahrnujícím Českou republiku a Polsko činil úhrnný tržní podíl tří největších producentů v roce 2008 přibližně 93 %. Stojí rovněž za zmínku, že největší konkurent společnosti OKD má sám o sobě podíl na trhu přibližně 49 %.
(27)
I v případě, že vezmeme v úvahu větší trh zahrnující Českou republiku, Slovensko, Rakousko, Polsko a Maďarsko, jak požaduje žadatel, by úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů byly stále velmi vysoké (91,3 % v roce 2005, 87,7 % v roce 2006, 85 % v roce 2007 a 86,6 % v roce 2008 (14)), takže na jejich základě nelze vyvozovat, že je trh s koksovatelným uhlím dostatečně vystaven hospodářské soutěži.
(28)
Jak připomíná 22. bod odůvodnění, zabezpečení a stabilita dodávek hrají důležitou úlohu ve smluvních vztazích. Informace poskytnuté žadatelem o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele koksovatelného uhlí, ukazují, že u tohoto produktu prakticky nedochází k žádnému přecházení zákazníků mezi dodavateli. Smlouvy na dodávky koksovatelného uhlí jsou dlouhodobé a nebyly předloženy žádné důkazy, že by některý ze zákazníků přešel od OKD k jinému dodavateli. Nelze tedy předpokládat, že by některý odběratel koksovatelného uhlí byl ochoten nebo dokonce schopen snadno přejít k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny společností OKD.
(29)
OKD a dva polští dodavatelé energetického uhlí jsou zdaleka nejvýznamnějšími producenty energetického uhlí v rámci relevantního zeměpisného trhu. Společnost OKD je největším dodavatelem energetického uhlí v České republice (její podíl na trhu v České republice v roce 2008 činil 61,6 %). Dva polští dodavatelé energetického uhlí jsou největšími dodavateli v Polsku (jejich podíl na trhu v Polsku v roce 2008 činil 52,5 % a 17,7 %). V rámci zeměpisného trhu zahrnujícího Českou republiku a Polsko činil úhrnný tržní podíl tří největších producentů v roce 2008 přibližně 72 %. Stojí rovněž za zmínku, že největší konkurent společnosti OKD měl sám o sobě na zeměpisném trhu zahrnujícím Českou republiku a Polsko podíl přibližně 50 %.
(30)
Kromě toho, v rámci všech tří zeměpisných trhů s energetickým uhlím, které jsou uvedeny v 29. bodě odůvodnění (v samotné České republice, v samotném Polsku a v rámci zeměpisného trhu zahrnujícího obě tyto země), existuje hospodářský subjekt, který má sám o sobě podíl na trhu přibližně 50 % nebo více. V této souvislosti je tudíž nutno připomenout ustálenou judikaturu (15), podle které „jsou až na výjimečné případy značně velké podíly na trhu samy o sobě důkazem existence dominantního postavení. To je situace, kdy podíl na trhu činí 50 %“.
(31)
I v případě, že vezmeme v úvahu větší trh zahrnující Českou republiku, Slovensko, Rakousko, Polsko, Maďarsko a Německo, jak požaduje žadatel, by úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů byly stále dosti vysoké (62,7 % v roce 2005, 60,2 % v roce 2006, 56,9 % v roce 2007 a 57,3 % v roce 2008 (16)).
(32)
Podobně jako v případě koksovatelného uhlí hrají zabezpečení a stabilita dodávek energetického uhlí důležitou úlohu ve smluvních vztazích. Informace poskytnuté žadatelem o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele, ukazují, že řada odběratelů energetického uhlí v určitých letech přerušuje své dodávky od OKD nebo že některé roční či okamžité smlouvy nebyly nikdy obnoveny. Jelikož však žadatel neposkytl informace o objemech dotyčných dodávek ani o jejich poměru k produkci OKD, jak bylo požadováno, bylo by obtížné dospět k závěru, že by některý zákazník OKD snadno přešel k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny společností OKD.
IV. ZÁVĚRY
(33)
Pokud jde o dobývání černého uhlí v České republice, lze tudíž situaci shrnout takto: v případě energetického i koksovatelného uhlí jsou úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů v rámci zeměpisného trhu vymezeného pro účely tohoto rozhodnutí vysoké a ještě důležitější je, že největší producent má sám o sobě podíl na trhu téměř 50 %, a proto by dotyčné trhy měly být považovány za trhy s vysokou koncentrací, přičemž - jak bylo připomenuto ve 20. bodě odůvodnění - převážná většina vytěženého uhlí se spotřebovává na místním trhu. Informace o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele, nevedou k závěru, že by některý odběratel černého uhlí hodlal nebo mohl snadno přejít k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny.
(34)
Žadatel rovněž připustil, že jelikož těžba černého uhlí není rentabilní na jiných místech než těch, která se již využívají (a zejména těch, jež využívá OKD), „není vstup dalšího subjektu na český trh reálný a v posledních pěti letech se ani neuskutečnil“ (17). Totéž platí, pokud jde o dodávky uhlí, přičemž žadatel uvádí, že mu není znám žádný významný vstup na český trh a že většina významných velkoodběratelů má uzavřeny dlouhodobé smlouvy (18).
(35)
Na základě faktorů posouzených v 8. až 34. bodě odůvodnění je třeba vyvodit závěr, že trh v oblasti dobývání černého uhlí, a to jak koksovatelného, tak energetického, není v České republice v současné době přímo vystaven hospodářské soutěži. Ustanovení čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES se proto nepoužije na smlouvy, které mají umožnit vykonávání uvedených činností v České republice. Směrnice 2004/17/ES se tedy nadále použije v případě, kdy zadavatelé zadávají zakázky, které mají umožnit dobývání černého uhlí v České republice, nebo když pořádají veřejné soutěže na vykonávání takových činností v České republice.
(36)
Toto rozhodnutí se zakládá na právní a skutkové situaci v období od listopadu 2010 do března 2011, jak se jeví z informací předložených Českou republikou. Může být revidováno, pokud by v případě zásadních změn právní či skutkové situace došlo k tomu, že by byly splněny podmínky pro uplatnění čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES.
(37)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Poradního výboru pro veřejné zakázky,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Ustanovení čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES není použitelné na dobývání černého uhlí v České republice. Směrnice 2004/17/ES se nadále použije na zakázky zadávané zadavateli, které jim mají umožnit vykonávat tyto činnosti v České republice.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno České republice.
V Bruselu dne 20. května 2011.
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 20. maja 2011
o neuporabi člena 30(1) Direktive 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev pri kopanju bituminoznega premoga na Češkem
(notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 3406)
(Besedilo v češkem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2011/306/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (1) ter zlasti člena 30(4) in (6) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
I. DEJSTVA
(1)
Komisija je 22. novembra 2010 po elektronski pošti prejela zahtevek Češke republike v skladu s členom 30(4) Direktive 2004/17/ES, v katerem je ta prosila za izvzetje kopanja bituminoznega premoga na Češkem iz uporabe določb Direktive 2004/17/ES. Komisija je v elektronski pošti z dne 21. januarja 2011 zahtevala dodatne informacije. Češki organi so odgovor na zahtevo po informacijah poslali po elektronski pošti 9. februarja 2011.
(2)
Zahtevku je bil priložen dopis neodvisnega nacionalnega organa (Úřad pro ochranu hospodářské soutěže, tj. češki urad za varstvo konkurence) v obliki predhodnega mnenja z dne 7. novembra 2008. Češki urad za varstvo konkurence je analiziral pogoje za dostop do zadevnega trga in ugotovil, da je ta neomejen. Vendar v mnenju ni navedeno, da bi bili drugi pogoji v zvezi z neposredno izpostavljenostjo konkurenci izpolnjeni, kar zadeva kopanje bituminoznega premoga na Češkem.
(3)
Edini subjekt, ki se ukvarja s kopanjem bituminoznega premoga na Češkem, je družba OKD a.s., tj. zasebna družba, ki je v celoti v lasti nizozemskega holdinga New World Resources (NWR).
II. PRAVNI OKVIR
(4)
Člen 30 Direktive 2004/17/ES določa, da se Direktiva ne uporablja za naročila, katerih namen je omogočiti opravljanje ene od dejavnosti, na katere se Direktiva nanaša, če je dejavnost v državi članici, v kateri se opravlja, neposredno izpostavljena konkurenci na trgih, do katerih dostop ni omejen. Neposredna izpostavljenost konkurenci se oceni na podlagi objektivnih meril ob upoštevanju posebnih značilnosti zadevnega sektorja. Dostop se šteje kot neomejen, če država članica izvaja in uporablja ustrezno zakonodajo EU za odpiranje določenega sektorja ali njegovega dela. Ta zakonodaja je navedena v Prilogi XI k Direktivi 2004/17/ES. Vendar v zvezi z iskanjem in izkopavanjem premoga ter drugih trdnih goriv v Prilogi XI ni navedena nobena ustrezna zakonodaja, s katero bi se ta sektor liberaliziral. Zato ni mogoče predpostavljati, da je vzpostavljen prost dostop do trga, pri čemer je treba dokazati, da je tak dostop dejansko in pravno prost.
(5)
Iz preučitve pravnih določb, ki veljajo za izdajanje rudniških koncesij na Češkem, je razvidno, da se te zdaj podeljujejo nediskriminatorno na podlagi ocene poklicne usposobljenosti prosilcev ter tehnične in finančne sposobnosti za izvedbo del. Za namene tega sklepa je mogoče obravnavati, da je možnost za pridobitev rudniške koncesije pravno brezplačna.
(6)
Neposredno izpostavljenost konkurenci je treba oceniti na podlagi različnih kazalnikov, pri čemer noben od njih sam po sebi ni nujno odločilen. V zvezi s trgi, na katere se nanaša ta sklep, je eno od meril, ki ga je treba upoštevati (2), skupni tržni delež treh glavnih akterjev na določenem trgu. Drugo merilo je stopnja koncentracije na teh trgih. Glede na značilnosti zadevnih trgov bi bilo treba upoštevati tudi druga merila, kot je stopnja menjave dobavitelja.
(7)
Ta sklep ne posega v uporabo pravil konkurence.
III. OCENA
(8)
Zahtevek Češke se nanaša na kopanje bituminoznega premoga na Češkem.
(9)
Zahtevek Češke se nanaša na t. i. „primarni trg za bituminozni premog“ ter vključuje proizvodnjo bituminoznega premoga in grosistično distribucijo premoga (3). Pri obravnavi konkurence na trgu za proizvodnjo bituminoznega premoga je treba upoštevati povezave med proizvodnjo in prvo prodajo/grosistično distribucijo pridobljenega bituminoznega premoga. Ta opredelitev je tudi v skladu s prejšnjimi odločbami Komisije (4), ki se nanašajo na izkoriščanje drugih vrst goriv.
(10)
Kemična sestava in kakovost pridobljenega bituminoznega premoga se razlikujeta glede na geološke pogoje v posameznih premogovnih slojih. Obstajata dve vrsti bituminoznega premoga, in sicer premog za koksanje in parni premog. Čeprav se ti vrsti bituminoznega premoga kopljeta na enak način in z uporabo enakih tehnologij, je njuna končna uporaba popolnoma drugačna, pri čemer je tudi mreža odjemalcev različna. Cene se razlikujejo in proizvodi niso zamenljivi.
(11)
Premog za koksanje je opredeljen kot bituminozni premog, ki se lahko zaradi svoje kakovosti uporabi za proizvodnjo koksa v plavžih in se ne uporablja za neposredno ogrevanje ali proizvodnjo energije. Premog za koksanje kupujejo izključno družbe, ki proizvajajo koks. Premog za koksanje je edina surovina za proizvodnjo koksa in se drugje dejansko ne uporablja. Premoga za koksanje ni mogoče zamenjati s parnim premogom.
(12)
Parni premog se ne more šteti kot koksni premog. Parni premog se uporablja v elektrarnah kot gorivo za proizvodnjo električne in toplotne energije ter tehnološke pare kot del proizvodnega procesa industrijskih obratov, kot so sladkorne rafinerije, opekarne, cementarne in obrati za žganje apna, papirnice itd. Parni premog se lahko nadomesti s premogom za koksanje, vendar to ne bi bilo ekonomsko upravičeno.
(13)
Premog za koksanje se lahko nadalje razdeli v nekaj kategorij glede na njegovo kakovost. Najkakovostnejši je premog za koksanje, ki se imenuje trdi koksni premog, sledita pa mu premoga za koksanje, ki se imenujeta poltrdi koksni premog in polmehki koksni premog. Vendar trg za posamezne vrste premoga za koksanje ni ločen, zato se takšno razlikovanje ne bo upoštevalo za namene ocene iz tega sklepa.
(14)
Ob upoštevanju navedenega in v skladu z vlogo se za namene ocenjevanja pogojev iz člena 30(1) Direktive 2004/17/ES premog za koksanje in parni premog obravnavata kot ločena proizvodna trga, zato se morata preveriti ločeno.
(15)
V zahtevku Češke je navedeno, da bi zadevni geografski trg predstavljal trg, večji od nacionalnega ozemlja, ki bi za premog za koksanje vključeval ozemlja Češke, Slovaške, Avstrije, Poljske in Madžarske. V primeru parnega premoga prosilec meni, da je treba geografski trg opredeliti tako, da vključuje Češko, Slovaško, Avstrijo, Poljsko, Madžarsko in Nemčijo. Glavni razlog za to opredelitev trga naj bi bila pomembna medsebojna čezmejna oskrba, menjava dobavitelja in neobstoj upravnih ovir (carinske ovire, kvote itd.).
(16)
V vlogi (5) je navedeno, da je Češka neto izvoznica obeh vrst premoga. Češka je leta 2009 izvozila 3 518 000 ton premoga za koksanje in 2 389 000 ton parnega premoga (6), kar predstavlja približno 61 % oziroma 47 % domače proizvodnje. Uvoz premoga za koksanje na Češkem je v istem letu znašal 771 000 ton, uvoz parnega premoga pa 954 000 ton, kar predstavlja 13 % oziroma 19 % domače proizvodnje (7), pri čemer je bila vir tega uvoza predvsem Poljska. Uvoz premoga za koksanje s Poljske je dejansko predstavljal približno 90 %, uvoz parnega premoga pa 80 % skupnega uvoza.
(17)
Čeprav prosilec trdi, da je premog, ki ga je proizvedla družba OKD na Češkem, in sicer premog za koksanje ali parni premog, konkurenčen na območju s polmerom 500 km, se ugotavlja, da se odjemalci družbe OKD nahajajo znotraj območja s polmerom približno 350 km od mesta proizvodnje premoga v Ostravi.
(18)
Kar zadeva prodajo premoga za koksanje, ima družba OKD na Slovaškem enega pomembnega odjemalca, ki je leta 2007 kupil približno 26 % proizvodnje družbe OKD, leta 2009 pa 30 %, in še enega pomembnega odjemalca iz Avstrije, ki je leta 2007 kupil 13 % proizvodnje družbe OKD, leta 2009 pa 19 %. Prosilec med svojimi glavnimi odjemalci zunaj Češke navaja družbo s Poljske, vendar ta kupi le približno 8 % proizvodnje družbe OKD.
(19)
Kar zadeva prodajo parnega premoga, ima družba OKD poleg odjemalcev s Češke enega pomembnega odjemalca iz Avstrije, ki je leta 2007 kupil približno 12 % prodaje družbe OKD, leta 2009 pa 21 %, ter še enega pomembnega odjemalca v Nemčiji s 5 % prodaje parnega premoga leta 2007 in 3 % leta 2009.
(20)
V skladu z vlogo „so trije največji konkurenčni ponudniki močno zgoščeni“ (8), kar je mogoče opaziti na vseh nacionalnih trgih, obravnavanih ločeno, kar zadeva parni premog in premog za koksanje. Poleg tega prosilec priznava, da „se velika večina pridobljenega premoga porabi na lokalnem trgu“ (9), pri čemer to velja za vse države, ki proizvajajo bituminozni premog (Češka, Poljska in Nemčija) na geografskem območju, zajetem v vlogi.
(21)
V skladu z Obvestilom Komisije o opredelitvi upoštevnega trga (10) zajema zadevni geografski trg območje, kjer so konkurenčni pogoji dovolj enotni in ki ga je mogoče razlikovati od sosednjih območij, ker so tam konkurenčni pogoji bistveno drugačni. Zato je treba poudariti, da so obalne regije v srednji Evropi (zlasti severna Nemčija in severna Poljska) izpostavljene uvozu morskega premoga in glede na to, da so stroški pomorskega prometa bistveno nižji od stroškov kopenskega prometa, so konkurenčni pogoji na teh območjih morda drugačni (11).
(22)
V vlogi je navedeno, da so pomemben dejavnik pri določanju cene premoga stabilnost in varnost dobave, trajanje pogodbe (12) ter dejstvo, da so pogodbe o dobavi premoga za koksanje ali parnega premoga običajno dolgoročne.
(23)
Odjemalci bituminoznega premoga na Češkem kupujejo premog pri družbi OKD ali v omejenih količinah pri poljskih družbah. Uvoz iz drugih držav do zdaj ni bil zelo obsežen, čeprav se povečuje (13).
(24)
Ob upoštevanju navedenih dejavnikov in za namene ocenjevanja pogojev iz člena 30(1) Direktive 2004/17/ES je geografski trg za parni premog in premog za koksanje omejen na Češko in Poljsko. Zaradi zgoraj navedenih razlik med regijami, ki se lahko enostavno oskrbujejo z morskim premogom, in regijami, ki so morda preveč oddaljene od obale, je lahko trg celo manjši in zajema le Češko in jug Poljske. Vprašanje lahko kljub temu ostane odprto, ker je opredelitev širšega trga ugodnejša za prosilca. V skladu z obema opredelitvama trga analiza ne prinaša drugačnega rezultata.
(25)
Obravnava se, da je pri kopanju bituminoznega premoga eden od kazalnikov stopnje konkurence na nacionalnih trgih skupni tržni delež treh največjih proizvajalcev.
(26)
Družba OKD in dva poljska dobavitelja premoga za koksanje so najpomembnejši dobavitelji na zadevnem geografskem trgu. Družba OKD je največja dobaviteljica premoga za koksanje na Češkem (75,5-odstotni tržni delež na Češkem leta 2008). Dva poljska dobavitelja premoga za koksanje sta največja dobavitelja na Poljskem (60,2-odstotni in 19,3-odstotni tržni delež na Poljskem leta 2008). Na geografskem trgu, ki zajema Češko in Poljsko, so imeli trije največji proizvajalci leta 2008 približno 93-odstotni tržni delež. Prav tako je treba poudariti, da ima največji konkurenčni ponudnik družbe OKD sam približno 49-odstotni tržni delež.
(27)
Kljub upoštevanju širšega trga, ki zajema Češko, Slovaško, Avstrijo, Poljsko in Madžarsko, kot trdi prosilec, bi bili skupni tržni deleži treh največjih konkurenčnih ponudnikov še vedno zelo veliki (91,3 % leta 2005, 87,7 % leta 2006, 85 % leta 2007 in 86,6 % leta 2008 (14)) ter ne morejo pomeniti zadostne izpostavljenosti konkurenci na trgu s premogom za koksanje.
(28)
Kot je poudarjeno v uvodni izjavi 22, imata varnost in stabilnost dobave pomembno vlogo pri pogodbenih razmerjih. Informacije o menjavi dobavitelja premoga za koksanje, ki jih je predložil prosilec, kažejo, da menjav za ta proizvod praktično ni. Pogodbe o dobavi premoga za koksanje so dolgoročne, pri čemer ni bilo predloženih dokazov, na podlagi katerih bi se ugotovilo, da je posamezen odjemalec družbe OKD zamenjal dobavitelja. Zato ni mogoče domnevati, da bi bil odjemalec premoga za koksanje pripravljen zamenjati dobavitelja ali da bi bila preprosta zamenjava dejansko mogoča, če bi družba OKD nekoliko povečala ceno, pri čemer bi imelo to povečanje velik učinek.
(29)
Družba OKD in dva poljska dobavitelja parnega premoga so najpomembnejši proizvajalci parnega premoga na zadevnem geografskem trgu. Družba OKD je največja dobaviteljica parnega premoga na Češkem (61,6-odstotni tržni delež na Češkem leta 2008). Dva poljska dobavitelja parnega premoga sta največja dobavitelja na Poljskem (52,5-odstotni in 17,7-odstotni tržni delež na Poljskem leta 2008). Na geografskem trgu, ki zajema Češko in Poljsko, so imeli trije največji proizvajalci leta 2008 približno 72-odstotni tržni delež. Prav tako je treba poudariti, da je imel največji konkurenčni ponudnik družbe OKD sam približno 50-odstotni delež na geografskem trgu, ki je zajemal Češko in Poljsko.
(30)
Poleg tega je na vseh treh geografskih trgih za parni premog, navedenih v uvodni izjavi 29 (sama Češka, sama Poljska in geografski trg, ki zajema obe državi), nosilec gospodarske dejavnosti, ki ima sam približno 50-odstotni ali večji tržni delež. V zvezi s tem je treba zato opozoriti na stalno sodno prakso (15), ki določa, da „so zelo visoki tržni deleži sami po sebi, razen v izjemnih razmerah, dokaz o obstoju prevladujočega položaja. To je položaj, ko je tržni delež 50 %“.
(31)
Tudi če bi se upošteval širši trg od nacionalnega, pri čemer bi ta trg zajemal Češko, Slovaško, Avstrijo, Poljsko, Madžarsko in Nemčijo, kot trdi prosilec, bi bili skupni tržni deleži treh največjih konkurenčnih ponudnikov še vedno precej veliki (62,7 % leta 2005, 60,2 % leta 2006, 56,9 % leta 2007 in 57,3 % leta 2008 (16)).
(32)
Kot velja za premog za koksanje, imata varnost in stabilnost dobave parnega premoga pomembno vlogo pri pogodbenih razmerjih. Informacije o menjavi dobavitelja, ki jih je predložil prosilec, kažejo, da je v nekaterih letih več odjemalcev parnega premoga pri družbi OKD prekinilo dobavno pogodbo z družbo OKD ali da nekatere enoletne pogodbe ali pogodbe, sklenjene na kraju samem, niso bile nikoli obnovljene. Vendar bi bilo ob upoštevanju, da prosilec ni predložil informacij o obsegu zadevne dobave ali njegovem deležu proizvodnje družbe OKD, kot se je zahtevalo, težko sklepati, da bi odjemalec družbe OKD preprosto zamenjal dobavitelja, če bi družba OKD nekoliko povečala ceno, pri čemer bi imelo to povečanje velik učinek.
IV. SKLEPNE UGOTOVITVE
(33)
V zvezi s kopanjem bituminoznega premoga na Češkem se lahko položaj povzame na naslednji način: kar zadeva parni premog in premog za koksanje, so skupni tržni deleži treh največjih konkurenčnih ponudnikov na geografskem trgu, opredeljenem za namene tega sklepa, veliki, pri čemer ima, kar je pomembnejše, največji proizvajalec sam skoraj 50-odstotni tržni delež, zato je treba trge obravnavati kot močno koncentrirane, velika večina pridobljenega premoga pa se porabi na lokalnem trgu, kot je poudarjeno v uvodni izjavi 20. Na podlagi informacij o stopnji menjave dobavitelja ni mogoče ugotoviti, da bi bil odjemalec bituminoznega premoga pripravljen zamenjati dobavitelja ali da bi bila zamenjava mogoča, če bi se cena nekoliko povečala, pri čemer bi imelo to povečanje velik učinek.
(34)
Ker je kopanje bituminoznega premoga donosno le na lokacijah, ki se že izkoriščajo (zlasti lokacije, ki jih izkorišča družba OKD), je prosilec tudi priznal, da „vstop drugega subjekta na češki trg ni realen in se v zadnjih petih letih ni zgodil“ (17). Enako velja za dobavo premoga, v zvezi s katero prosilec trdi, da ni seznanjen z nobenim pomembnejšim vstopom na češki trg, pri čemer je večina pomembnih grosističnih odjemalcev sklenila dolgoročne pogodbe (18).
(35)
Glede na preučene dejavnike iz uvodnih izjav 8 do 34 je mogoče sklepati, da trg za kopanje bituminoznega premoga, in sicer premoga za koksanje in parnega premoga, na Češkem trenutno ni neposredno izpostavljen konkurenci. Člen 30(1) Direktive 2004/17/ES se torej ne uporablja pri naročilih, ki naj bi omogočala opravljanje navedenih dejavnosti na Češkem. Zato se Direktiva 2004/17/ES še naprej uporablja, kadar naročniki oddajo naročila za omogočanje kopanja bituminoznega premoga na Češkem ali kadar organizirajo natečaje za izvajanje takšnih dejavnosti v tej državi.
(36)
Ta sklep temelji na pravnem in dejanskem stanju v obdobju od novembra 2010 do marca 2011, kot je razvidno iz informacij, ki jih je predložila Češka. Spremeni se lahko, če bi pomembne spremembe pravnega ali dejanskega stanja pomenile, da so pogoji za uporabo člena 30(1) Direktive 2004/17/ES izpolnjeni.
(37)
Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem Svetovalnega odbora za javna naročila -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Člen 30(1) Direktive 2004/17/ES se ne uporablja pri kopanju bituminoznega premoga na Češkem. Zato se Direktiva 2004/17/ES še naprej uporablja za naročila, ki naročnikom omogočajo izvajanje tovrstnih dejavnosti na Češkem.
Člen 2
Ta sklep je naslovljen na Češko republiko.
V Bruslju, 20. maja 2011