PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 21. srpna 2012
podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES o odpovídající ochraně osobních údajů Uruguayskou východní republikou v souvislosti s automatizovaným zpracováváním osobních údajů
(oznámeno pod číslem C(2012) 5704)
(Text s významem pro EHP)
(2012/484/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (1), a zejména na čl. 25 odst. 6 uvedené směrnice,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se směrnicí 95/46/ES jsou členské státy povinny zajistit, aby k předávání osobních údajů do třetí země docházelo, pouze pokud dotyčná třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany a pokud budou před předáním údajů dodržovány právní předpisy členských států provádějící ostatní ustanovení směrnice.
(2)
Komise může dospět k závěru, že třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany. Takové zemi mohou členské státy předávat osobní údaje, aniž by byly nutné dodatečné záruky.
(3)
V souladu se směrnicí 95/46/ES má být úroveň ochrany údajů hodnocena s ohledem na všechny okolnosti související s předáním nebo předáváním údajů, a to se zvláštním zřetelem na celou řadu podmínek týkajících se předávání a uvedených v článku 25 této směrnice.
(4)
S ohledem na rozdíly v přístupu třetích zemí k ochraně údajů by mělo být dbáno na to, aby hodnocení odpovídající úrovně této ochrany a uplatňování všech rozhodnutí na základě čl. 25 odst. 6 směrnice 95/46/ES nebyla svévolně nebo neodůvodněně diskriminační vůči třetím zemím, kde jsou obdobné podmínky, nebo mezi nimi, a aby nevytvářela skrytou překážku obchodu s ohledem na stávající mezinárodní závazky Evropské unie.
(5)
Ústava Uruguayské východní republiky přijatá v roce 1967 výslovně neuznává právo na soukromí ani právo na ochranu osobních údajů. Seznam základních práv však není konečný, jelikož v článku 72 ústavy je stanoveno, že „uvedení práv, povinností a záruk v ústavě nevylučuje ostatní práva, povinnosti a záruky, jež jsou neodmyslitelně spjaty s osobností člověka nebo které vyplývají z republikánské formy vlády“. Paragraf 1 zákona č. 18.331 o ochraně osobních údajů a opravném prostředku „Habeas Data“ ze dne 11. srpna 2008 (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de „Habeas Data“) jednoznačně uvádí, že „člověku je vlastní právo na ochranu osobních údajů, a je proto obsaženo v článku 72 ústavy republiky“. V článku 332 ústavy je uvedeno, že uplatňování pravidel obsažených v této ústavě, která uznávají práva jednotlivců, jakož i pravidel přiznávajících práva a ukládajících povinnosti orgánům veřejné správy, by nemělo být znemožněno neexistencí příslušných předpisů, nýbrž tyto budou nahrazeny použitím základů podobných zákonů, právních zásad a obecně uznávaných doktrín.
(6)
Právní normy ochrany osobních údajů v Uruguayské východní republice vycházejí především ze standardu stanoveného směrnicí 95/46/ES a jsou uvedeny v zákoně č. 18.331 o ochraně osobních údajů a opravném prostředku „Habeas Data“ (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de „Habeas Data“) ze dne 11. srpna 2008. Tento zákon se vztahuje jak na fyzické, tak na právnické osoby.
(7)
Tento zákon je dále doplněn vyhláškou č. 414/009 ze dne 31. srpna 2009, která byla přijata za účelem vyjasnění některých aspektů zákona a stanovení podrobné úpravy organizace, pravomocí a fungování orgánu dohlížejícího na ochranu údajů. V preambuli vyhlášky se uvádí, že v této věci je vhodné přizpůsobit vnitrostátní právní systém nejuznávanějšímu srovnatelnému právnímu režimu, a to v zásadě režimu stanovenému evropskými zeměmi prostřednictvím směrnice 95/46/ES.
(8)
Ustanovení o ochraně údajů jsou obsažena rovněž v řadě zvláštních právních předpisů, kterými je upraveno vytváření a správa databází, zejména v právních předpisech, které upravují určité veřejné rejstříky (veřejných listin, průmyslového vlastnictví a obchodních značek, osobních úkonů, nemovitostí, těžebních práv, nebo úvěrové solventnosti). Ve smyslu článku 332 ústavy se zákon č. 18.331 dodatečně k těmto předpisům používá ve vztahu k těm otázkám, jež nejsou upraveny zvláštními právními předpisy.
(9)
Právní normy o ochraně údajů uplatňované v Uruguayské východní republice obsahují všechny základní zásady nezbytné pro zajištění odpovídající úrovně ochrany fyzických osob a současně stanoví výjimky a omezení pro ochranu důležitých veřejných zájmů. Do těchto právních norem o ochraně údajů a výjimek se promítají zásady stanovené ve směrnici 95/46/ES.
(10)
Uplatňování právních norem o ochraně údajů je zaručeno správními a soudními opravnými prostředky, zejména žalobou „habeas data“, která subjektu údajů umožňuje pohnat správce údajů před soud za účelem vymožení svého práva na přístup k údajům, jejich opravu a výmaz, a dále nezávislým dohledem prováděným orgánem dozoru (Útvar pro regulaci a kontrolu osobních údajů, Unidad Reguladora y de Control de Datos Personales (URCDP)), který je vybaven pravomocí vyšetřovat, zasahovat a sankcionovat v souladu s článkem 28 směrnice 95/46/ES, a který koná zcela nezávisle. Kterákoli zainteresovaná strana má navíc právo vymáhat soudní cestou náhradu škody, kterou utrpěla v důsledku protiprávního zpracování jejích osobních údajů.
(11)
Uruguayské orgány na ochranu osobních údajů poskytly vysvětlení a záruky ohledně způsobu výkladu uruguayského práva a poskytly záruky ohledně provádění uruguayských předpisů na ochranu údajů v souladu s takovým výkladem. Uruguayské orgány na ochranu údajů vysvětlily, že podle článku 332 ústavy se zákon č. 18.331 používá dodatečně ke zvláštním právním předpisům, které upravují vytváření a správu specifických databází, ve vztahu k těm otázkám, které tyto zvláštní právní nástroje neupravují. Stejně tak vysvětlily, že pokud jde o seznamy uvedené v paragrafu 9 C) zákona č. 18.331, a které nevyžadují souhlas subjektu údajů se zpracováním, ze zákona se uplatňují také práva subjektů údajů, zejména zásady omezení účelu a přiměřenosti údajů, a že tato práva jsou pod dohledem orgánů pro ochranu údajů. Co se týče zásady transparentnosti, uruguayské orgány pro ochranu údajů informovaly, že ve všech případech se uplatňuje povinnost poskytnout subjektu údajů nezbytné informace. Pokud jde o právo na přístup k údajům, orgán na ochranu údajů vysvětlil, že při podání žádosti stačí, když subjekt údajů prokáže svou totožnost. Uruguayské orgány pro ochranu údajů objasnily, že výjimky týkající se zásady předávání údajů do jiných zemí, které jsou uvedeny v paragrafu 23 odst. 1 zákona č. 18.331, nelze chápat v tom smyslu, že mají širší uplatnění, než jaké je uvedeno v čl. 26 odst. 1 směrnice 95/46/ES.
(12)
Toto rozhodnutí přihlíží k uvedeným vysvětlením a zárukám a vychází z nich.
(13)
Uruguayská východní republika je také smluvní stranou Americké úmluvy o lidských právech (Pakt ze San José, Costa Rica) ze dne 22. listopadu 1969, která vstoupila v platnost dne 18. července 1978 (3). Článek 11 této úmluvy stanoví právo na soukromí a v článku 30 je uvedeno, že omezení uplatnění nebo využití práv či svobod, které úmluva uznává, lze použít podle této úmluvy pouze v souladu s právními předpisy přijatými v obecném zájmu a v souladu s účelem, pro který bylo takové omezení přijato (článek 30). Uruguayská východní republika se navíc podřizuje jurisdikci Meziamerického soudu pro lidská práva. Poté co příslušný poradní výbor vydal kladné stanovisko, vyzvali zástupci ministrů Rady Evropy na svém 1118. zasedání dne 6. července 2011 Uruguayskou východní republiku, aby přistoupila k Úmluvě o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů (ETS č. 108) a k jejímu dodatkovému protokolu (ETS č. 118) (4).
(14)
Uruguayskou východní republiku je proto třeba považovat za zemi zajišťující odpovídající úroveň ochrany osobních údajů podle směrnice 95/46/ES.
(15)
Toto rozhodnutí by se mělo týkat přiměřenosti ochrany zajištěné v Uruguayské východní republice s cílem splnit požadavky čl. 25 odst. 1 směrnice 95/46/ES. Nemělo by se týkat jiných podmínek či omezení, které provádějí jiná ustanovení zmíněné směrnice, a které se týkají zpracování osobních údajů v členských státech.
(16)
V zájmu transparentnosti, a aby příslušné orgány v členských státech zajistily ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů, je nezbytné uvést výjimečné okolnosti, za nichž může být odůvodněno pozastavení určitých toků údajů, bez ohledu na zjištění odpovídající úrovně ochrany.
(17)
Komise by měla sledovat, jak toto rozhodnutí funguje, a veškeré relevantní poznatky sdělovat výboru zřízenému podle článku 31 směrnice 95/46/ES. Sledování by se mělo zaměřit mimo jiné na režim předávání údajů, který Uruguayská východní republika používá v rámci mezinárodních smluv.
(18)
Pracovní skupina pro ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů, zřízená podle článku 29 směrnice 95/46/ES, předložila kladné stanovisko k úrovni ochrany osobních údajů, k němuž bylo přihlédnuto při přípravě tohoto rozhodnutí (5).
(19)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 31 odst. 1 směrnice 95/46/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Pro účely čl. 25 odst. 2 směrnice 95/46/ES se Uruguayská východní republika považuje za zemi zajišťující odpovídající úroveň ochrany osobních údajů předávaných z Evropské unie.
2. V příloze tohoto rozhodnutí je uveden příslušný orgán dozoru Uruguayské východní republiky pro uplatňování právních norem ochrany údajů v Uruguayské východní republice.
Článek 2
1. Aniž jsou dotčeny pravomoci příslušných orgánů členských států přijímat opatření, která zajišťují, aby byly dodržovány vnitrostátní předpisy přijaté na základě jiných ustanovení než článku 25 směrnice 95/46/ES, mohou tyto orgány vykonávat své stávající pravomoci, aby pozastavily předávání údajů příjemci v Uruguayské východní republice s cílem chránit fyzické osoby v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů v těchto případech:
a)
pokud příslušný uruguayský orgán zjistí, že příjemce nedodržuje standardy uplatňované v oblasti ochrany, nebo
b)
pokud existuje důvodná pravděpodobnost, že normy ochrany jsou porušovány, a pokud se lze důvodně domnívat, že příslušný uruguayský orgán včas nepřijal nebo nepřijme odpovídající opatření nezbytná pro vyřešení dané věci; pokud by pokračování v předávání údajů vyvolalo bezprostřední riziko vzniku vážné újmy subjektům údajů a pokud příslušné orgány členského státu za daných okolností vyvinuly přiměřené úsilí o informování strany odpovědné za zpracování údajů usazené v Uruguayské východní republice a poskytly jí příležitost zaujmout stanovisko.
2. Pozastavení předávání údajů skončí, jakmile je zajištěno dodržování norem ochrany a jakmile je o této skutečnosti informován příslušný orgán členského státu.
Článek 3
1. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi o přijetí opatření podle článku 2.
2. Členské státy a Komise se rovněž vzájemně informují o případech, kdy opatření přijatá subjekty pověřenými zajištěním dodržování norem ochrany v Uruguayské východní republice nejsou dostatečná.
3. Pokud informace shromážděné podle článku 2 a podle odstavců 1 a 2 tohoto článku prokážou, že kterýkoli subjekt pověřený zajištěním dodržování norem ochrany v Uruguayské východní republice neplní účinně svou úlohu, uvědomí o tom Komise příslušný uruguayský orgán a v případě potřeby předloží návrh opatření postupem podle čl. 31 odst. 2 směrnice 95/46/ES s cílem zrušit toto rozhodnutí, pozastavit je nebo omezit jeho oblast působnosti.
Článek 4
Komise sleduje provádění tohoto rozhodnutí a jakékoli předmětné poznatky sdělí výboru zřízenému podle článku 31 směrnice 95/46/ES, včetně jakýchkoliv důkazů, které by mohly mít vliv na hodnocení prováděné podle článku 1 tohoto rozhodnutí, zda je úroveň ochrany v Uruguayské východní republice odpovídající ve smyslu článku 25 směrnice 95/46/ES, a jakýchkoliv důkazů, že se toto rozhodnutí provádí diskriminačním způsobem.
Článek 5
Členské státy přijmou veškerá opatření, která jsou nezbytná pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím, do tří měsíců od data jeho zveřejnění.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 21. srpna 2012.
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 21. avgusta 2012
o ustreznem varstvu osebnih podatkov, ki ga zagotavlja Vzhodna republika Urugvaj pri avtomatizirani obdelavi osebnih podatkov, v skladu z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES
(notificirano pod dokumentarno številko C(2012) 5704)
(Besedilo velja za EGP)
(2012/484/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (1) in zlasti člena 25(6) Direktive,
po posvetovanju z evropskim nadzornikom za varstvo podatkov (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V skladu z Direktivo 95/46/ES morajo države članice zagotoviti, da se prenos osebnih podatkov v tretjo državo lahko izvede le, če tretja država zagotovi ustrezno raven varstva in če se pred prenosom upoštevajo zakoni držav članic, ki izvajajo druge določbe Direktive.
(2)
Komisija lahko ugotovi, da tretja država zagotavlja ustrezno raven varstva. V tem primeru se lahko osebni podatki prenesejo iz držav članic, ne da bi bila potrebna dodatna jamstva.
(3)
V skladu z Direktivo 95/46/ES je treba raven varstva podatkov oceniti glede na vse okoliščine, ki so povezane s postopkom prenosa podatkov ali nizom postopkov prenosa podatkov, pri čemer je treba skrbno pretehtati vrsto elementov, ki so pomembni za prenos in so našteti v členu 25 Direktive.
(4)
Glede na različne pristope k varstvu podatkov v tretjih državah je treba izvesti oceno ustreznosti in vsako odločitev, sprejeto na podlagi člena 25(6) Direktive 95/46/ES, je treba sprejeti in uveljaviti tako, da ne bo samovoljno ali neupravičeno povzročala diskriminacije do tretjih držav ali med njimi, kadar prevladujejo enaki pogoji, in tudi ne bo prikrito ovirala trgovinske, ob upoštevanju sedanjih mednarodnih zavez Skupnosti.
(5)
Politična ureditev Vzhodne republike Urugvaj, sprejeta leta 1967, temeljnih pravic do zasebnosti in varstva osebnih podatkov ne priznava izrecno. Vendar seznam temeljnih pravic ni zaključen seznam, saj člen 72 Ustave določa, da navedba pravic, obveznosti in zagotovil v Ustavi ne izključuje drugih pravic, ki so same po sebi del človekove osebnosti ali izhajajo iz republiške državne ureditve. Člen 1 Zakona št. 18.331 o varstvu osebnih podatkov in pravnem sredstvu „Habeas Data“ (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de „Habeas Data“) z dne 11. avgusta 2008 izrecno določa, da je „pravica do varstva osebnih podatkov neločljivo povezana s človeškim bitjem in je s tem vključena v člen 72 Ustave republike“. Člen 332 Ustave določa, da neobstoj posebnih zakonov ne sme zmanjševati uporabe določb te ustave, ki priznavajo pravice posameznika, ter določb, ki podeljujejo pravice in nalagajo obveznosti organom javne uprave. Uporaba teh določb bi morala v skladu s temeljnimi načeli podobnih zakonov temeljiti na splošnih pravnih načelih in splošno sprejetih doktrinah.
(6)
Pravni standardi varstva osebnih podatkov v Vzhodni republiki Urugvaj v veliki meri temeljijo na standardih, določenih v Direktivi 95/46/ES, in so določeni v Zakonu št. 18.331 o varstvu osebnih podatkov in pravnem sredstvu „Habeas Data“ (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de „Habeas Data“) z dne 11. avgusta 2008. Ta velja za fizične in pravne osebe.
(7)
Ta zakon je še dopolnjen z Odlokom št. 414/009 z dne 31. avgusta 2009, ki je bil sprejet za razjasnitev več vidikov navedenega zakona ter za določitev podrobnih zakonov o organizaciji, pooblastilih in delovanju nadzornega organa za varstvo podatkov. V Preambuli navedenega odloka je navedeno, da je treba nacionalni pravni sistem v zvezi s tem prilagoditi najpogostejši primerljivi pravni ureditvi, zlasti tisti, ki so jo evropske države določile z Direktivo 95/46/ES.
(8)
Določbe o varstvu podatkov prav tako vsebujejo številni posebni zakoni, s katerimi se oblikujejo in urejajo podatkovne baze, namreč zakoni o nekaterih javnih registrih (javne listine, industrijska lastnina in blagovne znamke, osebni dokumenti, zemljiška knjiga, pravice rudarjenja ali poročila o plačilni sposobnosti). Zakon št. 18.331 se uporablja tudi za te zakone v zvezi s tistimi vprašanji, ki niso urejena s temi posebnimi pravnimi akti, v skladu s členom 332 Ustave.
(9)
Pravni standardi varstva podatkov, ki se uporabljajo Vzhodni republiki Urugvaj, zajemajo vsa osnovna načela, ki so nujna za ustrezno stopnjo varstva za fizične osebe, ter določa tudi izjeme in omejitve za zavarovanje pomembnih javnih interesov. Ti pravni standardi varstva podatkov in izjeme upoštevajo načela, določena z Direktivo 95/46/ES.
(10)
Uporaba pravnih standardov varstva podatkov je zagotovljena z upravnim in sodnim varstvom, zlasti s pravnim sredstvom „habeas data“, ki posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, omogoča, da zoper upravljavca podatkov začne postopek pred sodiščem zaradi uveljavljanja pravice do dostopa, popravka ali izbrisa podatkov, ter z neodvisnim nadzorom, ki ga izvaja nadzorni organ, namreč Enota za urejanje in nadzor osebnih podatkov (Unidad Reguladora y de Control de Datos Personales (URCDP), ki ima pooblastila za preiskavo, posredovanje in kaznovanje v skladu s členom 28 Direktive 95/46/ES ter deluje povsem neodvisno. Poleg tega lahko vsaka oseba s pravnim interesom uporabi pravna sredstva za povračilo škode, nastale zaradi nezakonite obdelave njenih osebnih podatkov.
(11)
Urugvajski organi za varstvo podatkov so priskrbeli razlage in zagotovila glede načina razlage urugvajskih zakonov ter podali zagotovila, da se urugvajska zakonodaja o varstvu podatkov izvaja v skladu s tako razlago. Urugvajski organi za varstvo podatkov so predvsem pojasnili, da se v skladu s členom 332 Ustave Zakon št. 18.331 uporablja tudi za posebne zakone, s katerimi se oblikujejo in urejajo posebne podatkovne baze v zvezi s tistimi vprašanji, ki niso urejena s temi posebnimi pravnimi akti. Prav tako so pojasnili, da se določbe navedenega zakona uporabljajo tudi glede seznamov, ki so navedeni v členu 9(C) Zakona št. 18.331 in se za njihovo obdelavo ne zahteva privolitev posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, in sicer se uporabljajo zlasti določbe o načelih sorazmernosti in dokončnosti, pravicah posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, ter o nadzoru organa za varstvo podatkov. Urugvajski organi za varstvo podatkov so glede načela preglednosti sporočili, da se obveznost obveščanja posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, o nujnih informacijah, upošteva v vseh primerih. Glede pravice dostopa do podatkov so organi za varstvo podatkov pojasnili, da zadostuje, da posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, ob zahtevi za dostop izkaže svojo identiteto. Urugvajski organi za varstvo podatkov so pojasnili, da izjem v zvezi z načelom mednarodnih prenosov iz člena 23(1) Zakona št. 18.331 ni mogoče razumeti, kot da imajo širše področje uporabe od izjem iz člena 26(1) Direktive 95/46/ES.
(12)
Ta sklep upošteva te razlage in zagotovila ter temelji na njih.
(13)
Vzhodna republika Urugvaj je tudi podpisnica Ameriške konvencije o človekovih pravicah (Pakt iz San Joséja v Kostariki) z dne 22. novembra 1969 in velja od 18. julija 1978 (3). Člen 11 te konvencije določa pravico do zasebnosti, člen 30 pa, da se sme omejitve, s katerimi se v skladu s to konvencijo lahko omeji uresničevanje ali izvajanje teh pravic ali svoboščin, priznanih z navedeno konvencijo, uporabiti le v skladu z zakoni, sprejetimi zaradi varstva splošnih interesov in v skladu z namenom, za katerega so bile take omejitve določene (člen 30). Poleg tega je Vzhodna republika Urugvaj sprejela pristojnost Medameriškega sodišča za človekove pravice. Ministrski namestniki Sveta Evrope so na 1118. seji 6. julija 2011 tudi pozvali Vzhodno republiko Urugvaj, naj pristopi h Konvenciji o varstvu posameznikov glede na avtomatsko obdelavo osebnih podatkov (ETS št. 108) in njenemu dodatnemu protokolu (ETS št. 118) po podanem pozitivnem mnenju ustreznega posvetovalnega odbora (4).
(14)
Za Vzhodno republiko Urugvaj bi bilo treba torej šteti, da zagotavlja ustrezno raven varstva osebnih podatkov iz Direktive 95/46/ES.
(15)
Ta sklep zadeva ustreznost varstva, zagotovljenega v Vzhodni republiki Urugvaj, z namenom izpolnjevanja zahtev iz člena 25(1) Direktive 95/46/ES in ne vpliva na druge pogoje ali omejitve, s katerimi se izvajajo druge določbe navedene direktive, ki se nanašajo na obdelavo osebnih podatkov v državah članicah.
(16)
Zaradi preglednosti in zaščite zmožnosti pristojnih organov držav članic, da zagotovijo varstvo posameznikov v zvezi z obdelavo njihovih osebnih podatkov, je treba določiti izjemne okoliščine, v katerih se lahko upraviči začasna ustavitev prenosa nekaterih podatkov, ne glede na ugotovljeno ustrezno varstvo.
(17)
Komisija spremlja učinkovanje tega sklepa in odboru, ustanovljenemu v skladu s členom 31 Direktive 95/46/ES, poroča o vseh zadevnih ugotovitvah. Takšno spremljanje, med drugim, zajema sklop določb Vzhodne republike Urugvaj, ki se v okviru mednarodnih pogodb uporablja za prenose.
(18)
Delovna skupina za varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ustanovljena v skladu s členom 29 Direktive 95/46/ES, je dala pozitivno mnenje o ravni ustreznosti glede varstva osebnih podatkov, ki je bilo upoštevano pri pripravi tega sklepa (5).
(19)
Ukrepi, določeni s tem sklepom, so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega na podlagi člena 31(1) Direktive 95/46/ES -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
1. Za namene člena 25(2) Direktive 95/46/ES se za Vzhodno republiko Urugvaj šteje, da zagotavlja ustrezno raven varstva osebnih podatkov, prenesenih iz Evropske unije.
2. Pristojni nadzorni organ za področje uporabe pravnih standardov varstva podatkov v Vzhodni republiki Urugvaj je naveden v Prilogi k temu sklepu.
Člen 2
1. Brez vpliva na pooblastila za ukrepanje za zagotavljanje skladnosti z nacionalnimi zakoni, sprejetimi v skladu z določbami, razen s tistimi iz člena 25 Direktive 95/46/ES, lahko pristojni organi v državah članicah izvajajo svoja obstoječa pooblastila, da začasno ustavijo prenos podatkov prejemniku v Vzhodni republiki Urugvaj z namenom zavarovanja posameznikov v zvezi z obdelavo njihovih osebnih podatkov v naslednjih primerih:
(a)
če pristojni urugvajski organ ugotovi, da prejemnik krši veljavne standarde varstva, ali
(b)
če obstaja precejšnja verjetnost, da so standardi varstva kršeni, če obstajajo utemeljeni razlogi za prepričanje, da pristojni urugvajski organ ne ukrepa ali ne bo ukrepal primerno in pravočasno za rešitev zadevnega vprašanja, če bi neprekinjeni prenos povzročil neposredno tveganje hudega škodovanja posameznikom, na katere se nanašajo osebni podatki, in če so si pristojni organi v državi članici v teh okoliščinah ustrezno prizadevali obvestiti organ, pristojen za obdelavo in s sedežem v Vzhodni republiki Urugvaj, ter mu dati priložnost za odziv.
2. Začasna ustavitev prenosa podatkov preneha takoj, ko so zagotovljeni standardi varstva in so o tem uradno obveščeni pristojni organi zadevnih držav članic.
Člen 3
1. Države članice obvestijo Komisijo takoj, ko so sprejeti ukrepi na podlagi člena 2.
2. Države članice in Komisija se medsebojno obvestijo o primerih, kadar ukrepi organov, odgovornih za zagotavljanje skladnosti s standardi varstva v Vzhodni republiki Urugvaj, ne zagotavljajo take skladnosti.
3. Če informacije, zbrane v skladu s členom 2 ter odstavkoma 1 in 2 tega člena, dokazujejo, da organ, odgovoren za zagotavljanje skladnosti s standardi varstva v Vzhodni republiki Urugvaj, svoje vloge ne izpolnjuje učinkovito, Komisija obvesti pristojni urugvajski organ in po potrebi predloži osnutke ukrepov v skladu s postopkom iz člena 31(2) Direktive 95/46/ES z namenom razveljavitve ali začasnega prenehanja izvajanja tega sklepa ali omejitve njegovega področja uporabe.
Člen 4
Komisija spremlja učinkovanje tega sklepa in odboru, ustanovljenemu v skladu s členom 31 Direktive 95/46/ES, poroča o morebitnih zadevnih ugotovitvah, vključno s kakršnimi koli dokazi, ki bi lahko vplivali na ugotovitev iz člena 1 tega sklepa, da je varstvo v Vzhodni republiki Urugvaj ustrezno v smislu člena 25 Direktive 95/46/ES, in morebitnimi dokazi, da se ta sklep izvaja na diskriminatoren način.
Člen 5
Države članice sprejmejo vse ukrepe, potrebne za uskladitev s tem sklepom, v treh mesecih od datuma njegove notifikacije.
Člen 6
Ta sklep je naslovljen na države članice.
V Bruslju, 21. avgusta 2012