PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 452/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ
(1)
Dne 17. dubna 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámení o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. března 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval zjevné důkazy o subvencování bezdřevého natíraného papíru a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela náležitě doložený podnět, podle nějž působí subvencovaný dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a aby bylo dosaženo řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. V jejich průběhu se nepodařilo řešení na základě dohody nalézt. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Dne 18. února 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (3) oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
(5)
Dne 17. listopadu 2010 uložila Komise nařízením (EU) č. 1042/2010 (4) na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy, jež vznesly strany při jednom z těchto řízení, zohledněny při obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR a sdružení výrobců (sdružení papírenského průmyslu), zástupce dotčené země, známé dovozce a známé uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 27 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorky vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a jejich známé sdružení (sdružení papírenského průmyslu), všichni výrobci v Unii a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli za období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 základní informace o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem (vymezeným v oddíle 2.1). Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, dvě skupiny čínských vyvážejících výrobců poskytly požadované informace a souhlasily se zařazením do vzorku. Na základě výše uvedených skutečností bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(10)
Jak je vysvětleno ve 53. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u výrobců v Unii není výběr vzorku nutný.
(11)
Jak je vysvětleno ve 54. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u dovozců, kteří nejsou ve spojení, není výběr vzorku nutný.
(12)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o kterých bylo známo, že se jich řízení týká, a všem dalším stranám, které o to požádaly ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení, a to jmenovitě žadateli, dalším známým výrobcům v Unii, známým vyvážejícím výrobcům v ČLR a sdružení výrobců, zástupcům dotčené země, známým dovozcům a známým uživatelům.
(13)
Odpovědi na dotazníky a další podání byly doručeny od dvou skupin čínských vyvážejících výrobců, od CEPIFINE, od čtyř výrobců v Unii vystupujících jako žadatelé a jednoho dalšího výrobce v Unii, dále od třinácti dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení, pěti uživatelů a od jednoho sdružení tiskařského průmyslu.
(14)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
Vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
Výrobci v Unii a jejich sdružení:
-
CEPIFINE, Brusel, Belgie,
-
Sappi Fine Paper Europe, Brusel, Belgie,
-
skupina LECTA (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Itálie, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Francie, a TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Španělsko), Barcelona, Španělsko,
-
skupina Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Itálie, a společnosti, které jsou s ní ve spojení, tj. Burgo Distribuzione srl, Milán, Itálie, a Ebix sa, Barcelona, Španělsko,
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Německo.
c)
Vyvážející výrobci v ČLR:
1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, holdingová společnost skupiny Asia Pulp & Paper Group (dále jen „APP“)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR,
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR.
2)
Skupina Chenming Paper Group (dále jen „Chenming“)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR,
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR.
d)
Dovozci v Unii:
-
Cartaria Subalpina, Turín, Itálie,
-
Paperlinx, Northampton, Spojené království.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(15)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(16)
Dotčeným výrobkem je bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90.
(17)
Bezdřevý natíraný papír je vysoce jakostní papír, kartón a lepenka všeobecně používané k tisku materiálů určených ke čtení, jako jsou například časopisy, katalogy, výroční zprávy, ročenky. Dotčený výrobek zahrnuje jak listy (archy), tak kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích (kotouče určené k rozřezání). Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích jsou určeny k tomu, aby byly před tiskem rozřezány na archy, a jsou tudíž považovány za zaměnitelné a za přímo soutěžící s archy.
(18)
Dotčený výrobek nezahrnuje kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Také, na rozdíl od kotoučů používaných v archových tiskařských strojích, se kotouče určené pro použití v kotoučových tiskařských strojích obvykle vkládají do těchto tiskařských strojů přímo a předem se nerozřezávají.
(19)
Jedna ze zúčastněných stran namítla, že výrobek, který je předmětem tohoto šetření, je příliš úzce vymezen a že by do něho měly být zahrnuty i kotouče bezdřevého natíraného papíru určené pro kotoučové tiskařské stroje. Tato strana tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje a kotouče zahrnuté do oblasti působnosti tohoto šetření (kotouče určené k rozřezání a archy) mají stejné základní technické a fyzikální vlastnosti a nejsou navzájem rozlišitelné. Kromě toho tvrdila, že oba tyto druhy se používají pro vysoce kvalitní tisk, a že jsou proto do určité míry vzájemně zaměnitelné.
(20)
Šetření však na rozdíl od výše uvedeného tvrzení potvrdilo, že skutečně existují zřetelně rozdílné technické a fyzikální vlastnosti, jako je vlhkost a tuhost, které papír používaný v kotoučových strojích odlišují od papíru používaného při archovém tisku. Šetření dále potvrdilo, že technické vlastnosti uvedené v 18. bodě odůvodnění jsou charakteristické výhradně pro kotouče papíru vhodné k použití v kotoučových tiskařských strojích. V důsledku těchto rozdílů nelze papír používaný v kotoučových strojích nebo papír používaný v archových strojích používat ve stejném typu tiskařského stroje, a proto nejsou vzájemně zaměnitelné. Je třeba poznamenat, že všechny strany souhlasily s tím, že uvedené dva druhy papíru se od sebe odlišují pevností povrchu a pevností v tahu.
(21)
Navíc zmíněná strana tvrdila, že odběratelé považují bezdřevý natíraný papír ve formě listů (archů), kotoučů určených k rozřezání a kotoučů pro kotoučové stroje za jeden jediný trh, a proto jsou distribuční kanály stejné. Rozdílné technické vlastnosti se odrážejí jen v malých cenových rozdílech u těchto skupin výrobků.
(22)
Šetření však odhalilo, že uvedené dva typy kotoučů jsou nezaměnitelné také z ekonomického hlediska, protože kotouče určené pro kotoučový tisk se používají při velkoobjemovém tisku a obvykle se vyrábějí na zakázku a vyžadují dodání v přesně určenou dobu, a proto nejsou tyto výrobky skladovány zprostředkovateli, nýbrž jsou zasílány přímo konečným uživatelům, tzn. že se také prodávají prostřednictvím odlišného distribučního kanálu než kotouče používané při archovém tisku. Odlišný výrobní postup a odlišné úspory z rozsahu při tisku se odrážejí ve výrazných cenových rozdílech.
(23)
Navíc z ČLR nebyly v posuzovaném období dovezeny žádné kotouče určené pro kotoučové stroje. Rovněž lze považovat za nepravděpodobné, že by tyto výrobky byly dováženy v budoucnu, neboť pořizování těchto výrobků na dlouhou vzdálenost je z důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění ekonomicky neúnosné.
(24)
Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(25)
Stejná strana tvrdila, že pevnost v tahu není vhodnou technickou vlastností pro odlišení těchto výrobků, protože tato zkouška je obecná a její výsledky kromě toho mohou být ovlivněny vlhkostí zkoušeného papíru. Tato strana dále tvrdila, že na základě některých dalších zkoušek, jež proběhly v její vlastní laboratoři a při nichž byla měřena pevnost v tahu kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii, je zřejmé, že tyto výrobky nespadají do současné definice výrobku, což by dokazovalo, že kritérium „pevnosti v tahu“ není pro odlišení bezdřevého natíraného papíru používaného pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru používaného pro archový tisk vhodné. Tato strana na základě tohoto důkazu tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje byly z oblasti působnosti šetření vyloučeny svévolně.
(26)
V souvislosti s tvrzením, že vlhkost papíru může způsobit, že výsledky zkoušky podle normy ISO 3783:2006 nejsou spolehlivé, nebyl předložen žádný důkaz.
(27)
Výsledky zkoušek předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly v souhrnu výsledků zkoušek provedených v jeho vlastní laboratoři. Nejdůležitější však je, že výsledky nebyly poskytnuty k nahlédnutí a připomínkování dalšími zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce ani přes opakované upomínky nepředložil smysluplné shrnutí nedůvěrné povahy.
(28)
Po poskytnutí základních informací vyvážející výrobce nepředložil žádné další podrobnější informace, které by mohly pomoci posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta nedůvěrná verze této zkoušky, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na výsledky zkoušky reagovat. Komise proto nemohla objektivně zjistit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda se na ně lze pro účely šetření spolehnout. Na základě údajů, jež měla Komise k dispozici, bylo zjištěno, že objektivita a spolehlivost zkoušky je nedostatečná, jelikož informace předložené v rámci utajení nemohly být ověřeny podle žádných spolehlivých zdrojů.
(29)
Po zveřejnění příslušných zjištění týž vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky provedené v jeho zastoupení externí zkušební laboratoří a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. V protokolu o zkoušce je uvedeno, že pevnost v tahu se měřila na 25 vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, jež laboratoři poskytl vyvážející výrobce a označil je za vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný ze vzorků papíru nesplnil obě kritéria uvedená v 18. bodě odůvodnění.
(30)
Posouzení zprávy o zkoušce ukázalo, že tato zpráva vypracovaná zmíněnou externí laboratoří se za prvé týká většinou výrobků, pro něž byly tyto výsledky bezpředmětné, neboť naprostá většina zkoušených vzorků ve skutečnosti nebyly kotouče pro kotoučové stroje; za druhé se zpráva týká výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož na základě protokolu o zkoušce nelze určit, zda je testovaný papír určen k archovému tisku nebo k tisku z kotoučů, jelikož druh papíru popsaný v protokolu existuje v obou formátech. Kromě toho neposkytl protokol o zkoušce jistotu, že kotouče, z nichž vzorky údajně pocházejí, jsou skutečně totožné s kotouči, jež byly testovány.
(31)
V reakci na zprávu o zkoušce vypracovanou zmíněnou externí laboratoří žadatel předložil výsledky zkoušek, jež provedl jeden z unijních výrobců na stejných vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, které údajně zkoušela uvedená externí laboratoř. Výsledky této zkoušky byly odlišné. Dle žadatele byly odlišnosti způsobeny možnými odlišnými podmínkami zkoušky, a tudíž možným nedodržením normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle které by měla měřit pevnost v tahu dle vymezení v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po poskytnutí konečných zjištění zmíněný vyvážející výrobce zpochybnil objektivnost rozhodnutí Komise odmítnout výsledek uvedené zkoušky provedené externí laboratoří. Prohlásil, že zkoušku provedl nezávislý odborník na náhodném vzorku a v souladu s příslušnou normou ISO. Poskytl přísežné prohlášení svého vedoucího s vysvětlením postupu výběru vzorku pro zkoušky tak, aby byla zajištěna nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky.
(33)
Za prvé, Komise nikdy nezpochybnila objektivitu zprávy o zkoušce vypracované uvedenou externí laboratoří a z tohoto hlediska není důležité, zda byla zkouška provedena na náhodném vzorku. Na druhou stranu byly vyjádřeny pochyby, pokud jde o ujištění týkající se výběru a původu zkoušených vzorků, a nikoli pokud jde o zkoušku samotnou. Argumenty zmíněného vyvážejícího výrobce tyto pochybnosti neodstranily, neboť nebyly ucelené a byly v řadě ohledů nejasné; např. zařazení výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo podle jeho tvrzení způsobeno administrativními chybami nebo byla vina připisována chybám dodavatelů, kteří údajně zřejmě dodali špatné vzorky.
(34)
Jelikož ani zdroj, ani vzorky údajně zkoušených výrobků nebyly jasně identifikovány a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, mělo se za to, že předložená zpráva o zkoušce vypracovaná externí laboratoří jednající jménem příslušného čínského vyvážejícího výrobce neprokazuje nade vší pochybnost, že zkouška pevnosti v tahu nebyla vhodná pro odlišení bezdřevého natíraného papíru vhodného pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevého natíraného papíru vhodného pro archové tiskařské stroje. Uvedená zpráva o zkoušce tudíž neprokázala, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje byl z oblasti působnosti šetření vyloučen svévolně.
(35)
Co se týče vhodnosti zvolení pevnosti v tahu jako rozlišovacího kritéria pro určení kotoučů vhodných pro tisk na kotoučových tiskových strojích, je třeba připomenout, že v definici výrobku jsou tyto dvě skupiny výrobků od sebe odlišeny mimo jiné na základě jejich použití, tzn. zda je daný výrobek vhodný k použití při kotoučovém tisku, nebo archovém tisku, což se určuje na základě požadavků příslušných strojů, pro něž jsou určeny, kterým odpovídá, mimo jiné, pevnost v tahu. Dále je třeba poznamenat, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití při kotoučovém tisku od bezdřevého natíraného papíru používaného při archovém tisku; v 18. a 20. bodě odůvodnění jsou uvedena další kritéria, která nebyla dotyčným vyvážejícím výrobcem zpochybněna. Jedna ze stran prohlásila, že vlhkost, jak je definována ve 20. bodě odůvodnění, není základní rozlišující vlastností výrobků. Během šetření se však další strany k této otázce vyjadřovaly různě. V každém případě bylo shledáno, že tuhost a pevnost v tahu jsou nejdůležitější činitele.
(36)
V podání v reakci na výše uvedené žadatel uznal, že mohou existovat kotouče, které sice zcela nesplňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 18. bodě odůvodnění, ale přesto by se daly použít při kotoučovém tisku. Nadále však trval na svém názoru, že pevnost v tahu je jedinou zkouškou, která může s jistotou stanovit, že je daný kotouč skutečně vhodný pro kotoučový tisk, tzn. že pokud určitý kotouč splňuje kritérium pevnosti v tahu uvedené v 18. bodě odůvodnění, jedná se zcela jistě o kotouč pro kotoučový tisk.
(37)
Na podporu výše uvedených tvrzení o pevnosti v tahu odkázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním žadatelem z řad výrobců v Unii v rámci antidumpingových a antisubvenčních šetření v USA, ve kterých dotyčný výrobce z Unie údajně uznal, že kotouče pro kotoučový tisk nelze rozlišit na základě zkoušky pevnosti v tahu ani žádným jiným měřením.
(38)
Žadatel zpochybnil tato tvrzení vyvážejícího výrobce a tvrdil, že z řízení v USA naopak vyplývá, že existuje jasná dělicí čára, která odlišuje kotouče pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru.
(39)
Za prvé je třeba si uvědomit, že výroky, na něž odkazoval vyvážející výrobce, byly předneseny v rámci šetření v jiných jurisdikcích a odlišnými stranami, než jsou strany tohoto řízení, a tudíž nejsou relevantní. Za druhé, orgány USA ve zmíněných šetřeních dospěly k závěru, že existuje jasný rozdíl mezi bezdřevým natíraným papírem používaným při archovém tisku na straně jedné a kotouči vhodnými k použití při kotoučovém tisku na straně druhé. Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích byly považovány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučový tisk nebyly považovány za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici dotčeného výrobku kotouče pro kotoučové stroje explicitně nedefinují. Při vymezení výrobku, který byl předmětem zmíněných šetření, proto nebyla pevnost v tahu relevantní.
(40)
Na základě výše uvedených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností k popisu bezdřevého natíraného papíru vhodného k použití při kotoučovém tisku.
(41)
Vznesené připomínky však také ukázaly, že existují i kotouče, jež lze při kotoučovém tisku použít, přestože plně nesplňují všechna kritéria pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu bylo považováno za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučový tisk.
(42)
S cílem poskytnout další kritérium pro odlišení kotoučů pro kotoučový tisk, které ne zcela splňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu, žadatel navrhl, že by se kotouč, který sice plně nevyhověl při zkoušce pevnosti v tahu, ale má vnitřní cívku o velikosti menší než 80 mm, měl považovat za kotouč pro kotoučový tisk.
(43)
Čínská vláda a dotyčný vyvážející výrobce uvedli, že přidáním velikosti cívky jako nové součásti definice výrobku dochází k úpravě definice kotoučů pro kotoučový tisk, a tedy definice dotčeného výrobku. Rovněž uvedli, že velikost vnitřní cívky není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučový tisk o velikosti vnitřní cívky vyšší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání o velikosti vnitřní cívky nižší než 80 mm.
(44)
Komise usilovala o zpřesnění definice kotoučů vhodných pro kotoučový tisk a o další objasnění s cílem ještě zřetelněji rozlišit dotčený výrobek a další výrobky, též za účelem minimalizace možnosti, že opatření budou obcházena. Předložené údaje týkající se vhodnosti velikosti cívky jako alternativního kritéria pro definici však prokázaly, že toto kritérium by vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů určených k rozřezání o velikosti cívky nižší než 80 mm, z působnosti opatření. Proto bylo od záměru použít toto kritérium pro definici kotoučů vhodných k použití při kotoučovém tisku upuštěno.
(45)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, podle níž byly kotouče vhodné k použití při kotoučovém tisku vyloučeny z oblasti působnosti šetření, jak to tvrdily čínské skupiny vyvážejících výrobců.
(46)
V průběhu šetření některé zúčastněné strany také tvrdily, že by z oblasti působnosti šetření měly být vyloučeny vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka (dle definice v 47. bodě odůvodnění). Tvrdily, že vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka mají odlišné fyzikální vlastnosti, například několik vrstev, vyšší tuhost a nižší hustotu, a že je konečné použití těchto výrobků odlišné, neboť se obvykle používají pro výrobu skládačkových krabic a obalových materiálů. Tyto strany nakonec tvrdily, že jednovrstvý papír, kartón a lepenku a vícevrstvý papír, kartón a lepenku lze navzájem snadno rozlišit podle jejich fyzického vzhledu.
(47)
Vícevrstvý papír, kartón a lepenka, definované ve vysvětlivkách k harmonizovanému systému k číslu 4805, jsou výrobky získané stlačením dvou či více vrstev vlhké buničiny, z nichž alespoň jedna má jiné vlastnosti než ostatní. Tyto rozdíly mohou být způsobeny vlastnostmi použité buničiny (např. recyklovaný odpad), výrobním postupem (např. mechanický či chemický), nebo stupněm zpracování (např. nebělené, bělené nebo barvené), má-li buničina stejné vlastnosti a je-li vyrobena stejným postupem.
(48)
Šetření ukázalo, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka mají skutečně některé odlišné fyzikální a technické vlastnosti, konkrétně jsou složeny z více vrstev buničiny, což jim poskytuje větší tuhost. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka se vyrábějí odlišným výrobním postupem, který vyžaduje jiný papírenský stroj, než jaký se používá při výrobě bezdřevého natíraného papíru, jelikož se při výrobním postupu navrství několik vrstev buničiny do podoby jediného výrobku. A konečně vícevrstvý papír, kartón a lepenka slouží k odlišným účelům (hlavně jako obalový materiál) ve srovnání s bezdřevým natíraným papírem, který se používá pro vysoce kvalitní tisk propagačních materiálů, časopisů apod. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka definované ve 47. bodě odůvodnění se proto považují za výrobek, který není dotčeným výrobkem. V důsledku toho se uvedené kódy KN, které se vztahují na dovoz vícevrstvého papíru, kartónu a lepenky, vyjímají z oblasti působnosti šetření.
(49)
A konečně jeden čínský výrobce tvrdil, že by tzv. „lepenka“ neboli „kartón“ měl být vyloučen z oblasti působnosti šetření, protože nespadá pod definici bezdřevého papíru (ať už natíraného, či nikoli) kvůli údajným rozdílům ve své hmotnosti, tloušťce a tuhosti. Bylo zjištěno, že výrazy „lepenka“ a „kartón“ se obvykle používají pro papír obsahující látky o vysoké hustotě, které činí papír obecně těžším, tzn. že „lepenka“ a „kartón“ se běžně definují jako papír o hmotnosti vyšší než 224 g/m2. Šetření však odhalilo, že rozdíl v hmotnosti nemá významný dopad na zbývající fyzikální a technické vlastnosti a konečná užití, jež by lepenku/kartón odlišily od dotčeného výrobku. Rovněž je třeba poznamenat, že, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, veškerý bezdřevý natíraný papír o hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, byl výslovně zahrnut do definice dotčeného výrobku. Proto se lepenka/kartón považuje za dotčený výrobek.
2.1.1. OBDOBNÝ VÝROBEK
(50)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v ČLR, jakož i výrobek vyráběný a prodávaný na trhu Unie výrobci v Unii mají tytéž základní fyzikální a technické vlastnosti i stejná základní užití. Proto se považují za obdobné ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. VÝBĚR VZORKŮ
3.1. VÝBĚR VZORKU VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ V ČLR
(51)
Pouze dvě skupiny vyvážejících výrobců v ČLR se přihlásily a odpověděly na žádost o poskytnutí údajů týkajících se výběru vzorku, která byla součástí oznámení o zahájení řízení. Jedna skupina (Chenming) zastupuje dva vyvážející výrobce ve spojení, zatímco druhá skupina (APP) zastupuje čtyři vyvážející výrobce ve spojení. Tito spolupracující vyvážející výrobci představují celkový vývoz dotčeného výrobku z ČLR do Unie. Za těchto okolností Komise rozhodla, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(52)
U dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení ze skupiny APP bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku uvedené ve 47. bodě odůvodnění. V této souvislosti je třeba připomenout vyvozený závěr, že by vícevrstvý kartón a lepenka měly být z vymezení výrobku, který je předmětem tohoto šetření, vyloučeny. Dále je třeba připomenout, že vícevrstvý kartón a lepenka byly vyloučeny z vymezení výrobku, který je předmětem souběžného antidumpingového řízení. Byl tedy učiněn závěr, že uvedení dva vyvážející výrobci ve spojení, u nichž bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nebudou zahrnuti do tohoto šetření. Zjištění předložená v tomto nařízení se proto nezakládají na informacích a údajích, jež tito dva výrobci poskytli.
3.2. VÝBĚR VZORKU VÝROBCŮ V UNII
(53)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Po přezkoumání předložených informací a vzhledem ke skutečnosti, že se ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení přihlásili pouze čtyři výrobci v Unii, však bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný. Tito čtyři výrobci byli považováni za reprezentativní (při pokrytí 61 % celkové výroby) pro výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Informace poskytnuté těmito čtyřmi společnostmi byly ověřeny na místě a byly použity pro analýzu mikroekonomických ukazatelů, jak je uvedeno ve 386. bodě odůvodnění.
3.3. VÝBĚR VZORKU DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
(54)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Avšak po přezkoumání předložených informací a vzhledem k malému počtu dovozců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný.
4. SUBVENCOVÁNÍ
4.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(55)
Je nutno připomenout, že čínská vláda a čtyři čínští vyvážející výrobci poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě, jež měly jejich odpovědi ověřit.
(56)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise poté, co obdržela odpovědi na dotazník, jí zaslala tři písemná upozornění na nedostatky a jedno oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. V několika případech tak byly čínské vládě výrazně prodlouženy lhůty, jmenovitě o dva týdny v případě odpovědi na dotazník, takže celková lhůta pro předložení odpovědi na dotazník činila 49 dní, a o tři týdny v případě odpovědi na první z písemných upozornění na nedostatky, takže celková lhůta pro její předložení činila 40 dní.
(57)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam orgánů státní správy, jež se měly inspekcí na místě účastnit. Čínská vláda uvedla, že dokud jí tyto informace nejsou k dispozici, neplní Komise své povinnosti orgánu provádějícího šetření podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, zejména pak povinnosti podle odstavce 8 přílohy VI. Tvrdila dále, že nebudou-li jí tyto informace předloženy, nebude schopna zaručit výsledek inspekcí.
(58)
S tímto požadavkem čínské vlády vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas. V této souvislosti je nutno poznamenat, že Komise splnila veškeré příslušné podmínky, jež stanoví odstavec 8 přílohy VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a článek 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů příslušných pro dotyčné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány příslušné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, zná pouze čínská vláda. K seznamu svých konkrétních dotazů Komise před provedením inspekcí na místě a v jejich průběhu vysvětlila, že tento seznam nepožadují právní předpisy WTO ani Unie a že účelem šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a relevantní doplňující podání, a že se inspekce tedy bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítne-li čínská strana poskytovat potřebné informace či být orgánu provádějícímu šetření nápomocna při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, může to postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky článku 28 základního nařízení.
(59)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s články 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Dospěla přitom k předběžnému závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů nebyla zodpovězena. Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(60)
Čínská vláda uvedla, že orgán provádějící šetření by měl určit nezbytnost informací přiměřeným způsobem tak, aby přitom nezneužil svých práv. Uvedla dále, že přestože nejsou informace pokládány za ideální ve všech ohledech, neměly by být považovány za bezpředmětné. Na základě těchto argumentů uvedla, že součinnost poskytuje podle svého nejlepšího vědomí a že její odpověď na dotazník je úplná. Tvrdila rovněž, že jsou inspekce na místě špatně naplánovány, neboť z oznámení o inspekci nebylo dostatečně zřejmé, co má být předmětem ověřování, a Komise neprovedla specifické inspekce na místě u všech vládních subjektů. V neposlední řadě tvrdila, že jí Komise ukládá neúměrnou zátěž a požaduje irelevantní a zbytečné informace.
(61)
V souvislosti s plánováním inspekcí na místě je třeba připomenout, že čínská vláda s termínem, programem inspekce i místem jejího konání souhlasila. Konkrétně byl termín inspekce na místě projednán v srpnu 2010. Komise původně navrhla, aby se inspekce na místě uskutečnila v prvním říjnovém týdnu roku 2010, a svůj návrh následně na základě požadavků čínské strany dvakrát změnila, nejprve na druhý a poté na třetí říjnový týden roku 2010. Stížnosti na načasování inspekcí na místě jsou tedy neopodstatněné, neboť Komise učinila maximum pro to, aby řádně odůvodněným požadavkům čínské vlády vyhověla. K požadovaným informacím je nutno poznamenat, že čínská vláda nic nenamítala vůči formátu dotazníku ani způsobu, jakým byly informace vyžádány. Odpověď na dotazník a následná vyjádření předkládalo jménem čínské vlády čínské ministerstvo obchodu. Komise si vyžádala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření žádala o tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení k předloženým informacím a jejímu zapojení do programů, jež byly předmětem šetření.
4.2. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(62)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující programy, jež byly údajně zapojeny do poskytování vládních subvencí.
I)
Preferenční úvěry výrobcům natíraného papíru
II)
Programy týkající se daně z příjmu
-
Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
-
Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
III)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
-
Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
-
Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
IV)
Grantové programy
-
Známé značky
-
Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
-
Pomoc v antidumpingovém řízení
-
Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
-
Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
-
Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
-
Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
V)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování práv na využití půdy
-
Poskytování chemikálií na výrobu papíru
-
Poskytování elektřiny
4.2.1. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
a) Úvod
(63)
Čínští výrobci dotčeného výrobku údajně využívají výhod úvěrů s nízkými úrokovými sazbami, které jim poskytují banky spojené s vládní politikou a komerční banky ve státním vlastnictví. Děje se tak v souladu s politikou čínské vlády poskytovat podnikům finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat hospodářský růst a rozvoj čínského papírenského průmyslu. Jak vyplývá z pětiletých plánů a průmyslové politiky, nabízí bankovní systém papírenskému průmyslu zvýhodněné finanční programy.
b) Využití dostupných údajů
(64)
Komise se na základě informací v podnětu snažila vyšetřit poskytování bankovních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Proto bylo pokládáno za nezbytné požádat čínskou vládu, aby ve své odpovědi na dotazník a následných podáních uvedla konkrétní informace a údaje k několika vládním plánům a projektům, jež jsou zaměřeny na stimulaci a podporu rozvoje čínského odvětví výroby papíru. Jednalo se o tyto plány a projekty:
-
Desátý pětiletý plán civilního hospodářství a společenského rozvoje v Číně („10. pětiletka“),
-
„Desátý pětiletý plán“ papírenského průmyslu („pětiletka papírenského průmyslu“),
-
Desátý pětiletý plán a zvláštní plán na rok 2010 pro budování národního lesnictví a integraci papírenského průmyslu („integrační projekt“),
-
Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“ („rozhodnutí č. 40“),
-
Směrný index restrukturalizace průmyslu („směrný index“),
-
Hlavní směry pro Jedenáctý pětiletý plán národního hospodářského a společenského rozvoje (2006-2010) („11. pětiletka“),
-
Oběžník Státní rady k realizaci hlavních cílů (11. pětiletka) a dělbě úkolů („prováděcí oběžník k 11. pětiletce“),
-
Koncepce rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007 („strategie papírenství na rok 2007“),
-
Rozvojový plán provincie Kuan-tung,
-
Jedenáctá pětiletka města Čan-ťiang,
-
Jedenáctá pětiletka města Ťi-ning.
(65)
Informace vyžádané k uvedeným plánům poskytla čínská vláda jen zčásti. V plném rozsahu, tj. v čínském znění s anglickým překladem, byly předloženy pouze dva z vyžádaných plánů (rozhodnutí č. 40 a směrný index restrukturalizace průmyslu). Ke třem regionálním plánům, jež si Komise původně vyžádala, čínské orgány uvedly, že nejsou relevantní, neboť v daných regionech nejsou usazeni vyvážející výrobci, kteří na šetření spolupracují („spolupracující vyvážející výrobci“). Tyto plány proto nebyly předloženy, což Komise akceptovala, avšak požádala o plány rozvoje oblastí (regionů, provincií, obcí), v nichž tito výrobci usazeni jsou. Čínská vláda předložila znění 11. pětiletky provincie Ťiang-su a 11. pětiletky provincie Šan-tung v čínském jazyce, nikoli však jejich překlad, a to ani překlad jejich obsahu. Ke dvěma plánům, jež předloženy nebyly, čínská vláda uvedla, že se týkají období 2000-2005, a jsou tedy již zastaralé. Komise toto tvrzení akceptovala. Zbývající plány (integrační projekt, 11. pětiletka, prováděcí oběžník k 11. pětiletce a strategie papírenství na rok 2007) byly předloženy pouze v čínštině spolu s anglickým překladem jejich obsahu. Čínská vláda uvedla, že požadavky Komise bylo příliš náročné splnit a že vláda má pouze omezené zdroje, a tedy nemohla tyto dokumenty přeložit.
(66)
K výše uvedenému je třeba poznamenat, že Komise žádala o informace, jež pro účely šetření pokládala za nezbytné vzhledem k tomu, že je zmiňoval podnět. Komise navíc opakovaně zdůrazňovala, že je požadované dokumenty zapotřebí předložit v angličtině. U tohoto druhu důležitého dokumentu se jedná o nezbytnost, jelikož ze samotného obsahu nebylo možno určit, která část dokumentu je pro šetření relevantní. Plány předložené v čínštině navíc nejsou dlouhé a podle všeho jsou k dispozici relevantní dokumentace i v angličtině, která byla pořízena buď nezávislými zdroji (advokátní kanceláře specializované na čínské právo) nebo při antisubvenčních šetřeních, jež v Číně prováděly Spojené státy americké (dále jen „USA“).
(67)
Komise tak měla možnost ověřit pouze tyto dokumenty: rozhodnutí č. 40, směrný index a strategii papírenství na rok 2007, jejichž anglická verze byla součástí podnětu a kterou poskytl i jeden z vyvážejících výrobců.
(68)
K tomu, aby mohla vyšetřit míru vládních zásahů na čínském finančním trhu a vytvořit si potřebný přehled o finančním sektoru v ČLR, si Komise vyžádala jednak informace o tom, jaký procentní podíl představuje majetková účast vlády ve finančních institucích, jednak údaje k výši, resp. procentnímu podílu úvěrů, jež poskytují banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda tvrdila, že nemá o podílnících bank k dispozici žádné záznamy, přestože článek 61 zákona o komerčních bankách (Law on Commercial Banks) [2003] č. 13 stanoví, že banky tyto údaje vykazují „orgánu bankovního dohledu při Státní radě a Čínské lidové bance (People's Bank of China)“. Pokud jde o výši, resp. procentní podíly úvěrů, jež banky ve státním vlastnictví poskytují, čínská vláda potvrdila, že přestože jsou relevantní údaje zaznamenávány, nemůže je dát Komisi k dispozici. Komise dále usnadnila čínské vládě práci tím, že omezila požadované informace o výši vládní účasti pouze na ty finanční instituce, o nichž se zjistilo, že úvěrují spolupracující vyvážející výrobce. Čínská vláda však neposkytla relevantní údaje ani o tomto omezeném segmentu finančních institucí, jež v Číně působí.
(69)
K tomu, aby mohla vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank (např. metod při určování úrokových sazeb úvěrů, oceňování úvěrů atd.), požádala Komise čínskou vládu o informace ke strategiím, jež sledují příslušné státní orgány, konkrétně Čínská lidová banka a Komise pro bankovní dohled. Čínská vláda k této úvěrové politice neposkytla žádné relevantní informace. K doložení úlohy, jakou Čínská lidová banka sehrává při určování úrokových sazeb, a vztahu, jaký zaujímá vůči bankovnímu systému, nebyl předložen jediný dokument, předpis ani pokyny, jež by uvedená banka bankovnímu systému adresovala. Vysvětlena nebyla ani aplikace zákona o komerčních bankách [2003] č. 13, zejména jeho článků 34, 38 a 39, jež stanoví základní pravidla pro poskytování úvěrů a další podnikatelské činnosti komerčních bank, přestože Komise o toto vysvětlení výslovně žádala.
(70)
Za účelem vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank, jež během období šetření poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, požádala Komise čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s těmito konkrétními bankami, tak aby mohla Komise ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru. Čínská vláda uvedla, že nemůže bankám ve státním vlastnictví uložit, aby tyto schůzky organizovaly. K otázce, zda uvedené banky při poskytování úvěrů posuzují úvěrová rizika, a pokud ano, jakým způsobem, tedy nebyly od čínských bank shromážděny žádné důkazy.
(71)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo vedle relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, nezbytné použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu. Čínská vláda vznesla vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné nové důkazy nepředložila.
(72)
Aby bylo možno ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru, byli spolupracující vyvážející výrobci požádáni, aby uspořádali schůzky s konkrétními bankami, které je během období šetření pokytovaly úvěry. Žádné schůzky však neproběhly. Opakované žádosti Komise o jejich uspořádání postupovali spolupracující vyvážející výrobci příslušným bankám, ty však odmítaly na šetření spolupracovat. Spolupracující vyvážející výrobci byli upozorněni na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly těmto výrobcům poskytnuty, na dostupných údajích. Výrobci vznesli vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložili.
(73)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců byl požádán o konkrétní informace ke konkrétní dohodě se třemi čínskými bankami o restrukturalizaci dluhu. Uvedený výrobce odmítl nezbytné informace poskytnout, a proto nebylo možné ověřit ani tuto celkovou dohodu a související úvěry poskytnuté na základě smluv, ani žádné konkrétní údaje, např. dobu, na niž byly úvěry poskytnuty, splátkový harmonogram či úrokovou sazbu. Tento spolupracující vyvážející výrobce byl upozorněn na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly tomuto spolupracujícímu vyvážejícímu výrobci poskytnuty, na dostupných údajích. Tento výrobce vznesl vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložil.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
i) Vládní zásahy do finančního bankovního systému v souvislosti s preferenčními úvěry papírenskému průmyslu
- Úloha vládních plánů
(74)
Šetření zjistilo, že jsou papírenskému průmyslu věnovány konkrétní strategické plány. Podle nich mají výkonnost tohoto odvětví pozorně sledovat státní orgány, jež mají v úkolu realizovat zvláštní politiku (např. provádět dekrety), tak aby byly cíle těchto strategických plánů naplněny. Šetření dále zjistilo, že tyto specifické strategické plány upravují i preferenční úvěry papírenskému průmyslu.
(75)
Po prostudování rozhodnutí č. 40 a zvláštního oddílu o financování ve strategii papírenství na rok 2007 je totiž zřejmé, že čínský systém státního plánování bankám ukládá poskytovat papírenskému průmyslu úvěry.
(76)
K rozhodnutí č. 40 je nutno poznamenat, že se jedná o příkaz Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu ČLR, a je tedy právně závazný pro další veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí klasifikuje průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulovat a podporovat určité skupiny podniků či odvětví, např. papírenského odvětví, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že jich je celkem 26, a představují tedy jen zlomek čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto 26 odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že pro „podporované investiční projekty“ platí zvláštní výhody a pobídky (finanční podpora, osvobození od dovozního cla, osvobození od DPH či osvobození od daně). Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „restriktivními a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 de facto požadují, aby příslušný orgán uložil finančním institucím úvěry již neposkytovat, a útvaru státní cenové správy ukládají, aby zvýšil ceny elektřiny a dodavatelům elektřiny nařídil, aby své dodávky „restriktivním a eliminovaným projektům“ ukončily. Z výše uvedeného je zřejmé, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě směrnic o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž papírenský průmysl.
(77)
Strategie papírenství na rok 2007 stanoví pro uvedené odvětví konkrétní podmínky, směr a cíle. Popisuje stav papírenského průmyslu v Číně (např. počet podniků, výrobu, spotřebu, vývoz či statistické údaje k druhu používaných surovin). Stanoví strategie a cíle papírenského průmyslu, pokud jde o plánování v tomto odvětví, využívání surovin, technologií a zařízení, strukturu výrobků a organizační strukturu výrobců. Strategie dále upravuje „vstupní kritéria“ tohoto odvětví, neboť určuje konkrétní požadavky na poměr mezi majetkem a závazky a stanoví, jaký konkrétní úvěrový rating a konkrétní cílové úspory z rozsahu, podíly na trhu a spotřebu energie a vody mají společnosti v tomto odvětví dosáhnout. Podniky mají na jejím základě zpracovat vlastní plány rozvoje. Provinciím a regionům dále strategie ukládá, aby se podílely na její realizaci, a celou kapitolu věnuje „investicím a financování“ papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že podle strategie finanční instituce výslovně nesmějí úvěrovat žádný projekt, který neodpovídá jejím ustanovením. Úhrnem řečeno je po prostudování strategie papírenství na rok 2007 a z její formulace zřejmé, že se jedná o specifický nástroj státu, jehož cílem je regulovat papírenský průmysl v Číně a jejž je nutno pokládat za povinný nástroj průmyslové politiky, který jsou příslušné zúčastněné strany v Číně (státní orgány, finanční instituce a výrobci) povinny konkrétním způsobem realizovat.
(78)
Čínská vláda uvedla, že je strategii papírenství na rok 2007 nutno pokládat za směrný, nezávazný plán. Tvrdila dále, že v témže kontextu není právně závazný žádný z vládních plánů a projektů, a tudíž nelze v jejich rámci poskytnout žádný finanční příspěvek či výhodu. Pouhé pročtení strategie papírenství na rok 2007 a jeho výše uvedených konkrétních ustanovení však ozřejmí, že tento dokument nelze pokládat za nezávaznou směrnici. V tomto ohledu se připomíná, že ve strategii papírenství na rok 2007 se mimo jiné uvádí: „Politika průmyslového rozvoje je vytvářena na základě požadavků zdokonalení reformy socialistického tržního hospodářství, jakož i na základě souvisejících právních a správních předpisů s cílem vytvořit spravedlivé tržní podmínky a prostředí příznivé pro rozvoj, řešit stávající problémy rozvoje papírenského průmyslu a řídit zdravý rozvoj tohoto odvětví“. K ostatním plánům a projektům, jež jsou vyjmenovány v 64. bodě odůvodnění, je třeba uvést, že přinejmenším jeden z nich odkazuje na prováděcí oběžník k 11. pětiletce. Není snadné porozumět tomu, jak může být k právně údajně nezávaznému dokumentu (vládnímu plánu) vydán právně závazný prováděcí akt (v daném případě oběžník Státní rady).
(79)
Článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 mimoto uvádí, že banky „vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“. V tomto zvláštním případě je relevantní státní průmyslová politika zakotvena ve strategii papírenství na rok 2007. Je tedy jen logické vyvodit závěr, že úvěry, jež výrobci bezdřevého natíraného papíru získávají u komerčních bank ve státním vlastnictví, se řídí vládními směrnicemi.
(80)
Předmětem šetření byla i úloha, kterou sehrává Národní komise pro rozvoj a reformy (National Development and Reform Commission). Čínská vláda k němu uvedla, že se jedná o agenturu Státní rady, která koordinuje makroekonomickou politiku a řídí vládní investice. Tento státní orgán vydal kromě jiných plánů i strategii papírenství na rok 2007. K právnímu rámci, podle nějž byla Národní komise pro rozvoj a reformy zřízena a vyvíjí svou činnost, např. její stanovy, nebyly přes výslovnou žádost předloženy žádné dostupné informace. Komisi se od čínské vlády dostalo pouze vysvětlení, že se Národní komise pro rozvoj a reformy musí řídit pokyny Státní rady jakožto nejvyššího orgánu státní správy, že jsou však tyto informace pro šetření irelevantní. Toto tvrzení nelze akceptovat. Stanovy orgánu, který vydává vládní plány, jsou pro účely šetření pokládány za relevantní, neboť jsou to vládní plány a projekty, které jsou jeho předmětem. Komise požádala i o zdůvodnění skutečnosti, proč čínská Národní komise pro rozvoj a reformy systematicky shromažďuje od společností podrobné údaje. Čínská vláda k tomu uvedla, že tyto informace lze shromažďovat prostřednictvím průmyslových sdružení a z jiných veřejných zdrojů. Ze skutečnosti, že jsou v rámci zvláštního mechanismu systematicky shromažďovány údaje o společnostech určené pro zpracování vládních plánů a projektů, však vyplývá, že jsou tyto plány a projekty pokládány za významnou součást státní průmyslové politiky.
(81)
Z uvedeného vyplývá, že veškerá rozhodnutí, jež finanční instituce přijímají vůči papírenskému průmyslu, musí brát v úvahu nutnost plnit cíle příslušných strategických plánů. O společnostech, jež tyto konkrétní strategické plány zařazují mezi „podporovaná odvětví“, se totiž předpokládá, že mají velmi dobrý úvěrový rating, což má přímý dopad na hodnocení jejich úvěruschopnosti v čínském finančním systému. Jak dále vyplývá z kapitoly o financování ve strategii papírenství na rok 2007 a ze sdělení o úvěrovém ratingu, které Komisi poskytl jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, nařizuje čínský systém státního plánování bankám, aby úvěrovaly papírenský průmysl; podle těchto zdrojů je společnostem udělován velmi dobrý úvěrový rating, neboť tyto společnosti splňují podmínky konkrétních strategických plánů. Zde je třeba poznamenat, že uvedené sdělení o úvěrovém ratingu, jež bylo předloženo během šetření, přímo spojuje pozitivní budoucí vyhlídky společnosti s existencí strategických plánů pro papírenství a splnění jejich cílů. Existují i důkazy o tom, že státní orgány sledují výkonnost společností, neboť každoročně přezkoumávají jejich podnikatelská oprávnění a shromažďují tímto způsobem statistické údaje o jejich finanční situaci a výkonnosti. Z informací od spolupracujících vyvážejících výrobců byly dále získány důkazy o tom, že Čínská lidová banka sleduje v souladu s článkem 9 nařízení o registraci a konzultaci bank úvěrovou situaci společností, a to prostřednictvím ročního přezkumu úvěrů, jež si společnosti každoročně berou.
(82)
Všechny výše uvedené skutečnosti prokazují, že mezi konkrétními strategickými plány a financováním papírenského průmyslu existuje vazba.
- Vládní zásahy v bankovním sektoru
(83)
Pokud jde o spolupracující vyvážející výrobce, šetření zjistilo, že dvěma z nich byla ve většině případů automaticky poskytována nejnižší možná úroková sazba v rámci limitů, jež stanovila Čínská lidová banka, zatímco další dva využívali výhodných změn splátkového harmonogramu, jež byly sjednány v roce 2008. Čínské banky ve státním vlastnictví totiž odkoupily veškeré úvěry poskytnuté zahraničními bankami; úvěry se změněným splátkovým harmonogramem nebyly poskytovány s významnou rizikovou prémií nad rámec základní úrokové sazby Čínské lidové banky.
(84)
Šetření dále zjistilo, že jsou vládní zásahy pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, tak aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou bankám svěřeny pravomoci státní správy nebo zda je vykonávají, nezjišťovala Komise pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen zákonem.
(85)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Zpráva WTO o výsledcích přezkumu obchodní politiky Číny ke stejnému tématu uvádí: „Dalším významným rysem finančního sektoru v Číně je vysoká míra státního vlastnictví“. (5) Je třeba poznamenat, že na čtyři velké banky ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank a Industrial and Commercial Bank) připadá z čínského bankovního sektoru podle všeho více než polovina. Podíl státu v bankách spojených s vládní politikou a v dalších bankách ve státním vlastnictví dosahuje přes 50 %, a tyto banky tak kontroluje vláda. Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ani uvedené banky nicméně takové informace neposkytly. Pouze opakovaně odkazovaly na informace obsažené ve výročních zprávách bank, které předložily. Informace ve výročních zprávách bank však neobsahovaly (a nemohly obsahovat) informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno.
Komise musela tudíž použít dostupné informace. Na základě dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež buď předložila čínská vláda, nebo jsou veřejně dostupné, dále informace extrahované z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (6). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o zvýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (7). V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším třináct z uváděných devatenácti bank je ve státním vlastnictví; patří k nim i dvě banky spojené s vládní politikou (Export-Import Bank of China a China Development Bank) a významné čínské komerční banky, např. Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
Pokud jde o ostatní státem vlastněné banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Tyto podrobné informace opět nebyly poskytnuty kromě opakovaného odkazu na informace v příslušných výročních zprávách bank, které byly ve většině případů pouze v čínštině bez anglického překladu. Informace ve výročních zprávách bank však nemohou poskytnout informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno. Pokud jde o banky spojené s vládní politikou, jak je vysvětleno níže, šetřením bylo zjištěno, že neexistuje žádná jasná právní úprava jejich úlohy a jejich vztahu k vládě. Podle tvrzení čínské vlády při inspekci na místě se však zdá, že banky spojené s vládní politikou podporují pro vládní politiku v Číně a nejsou provozovány za účelem dosahování zisku. Všechny výše uvedené skutečnosti potvrzují, že uvedené čtyři banky jsou kontrolovány vládou a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu.
(86)
Komise se dále snažila prošetřit rozdíl mezi bankami spojenými s vládní politikou (podle dostupných informací se jedná o Export-Import Bank of China, China Development Bank a Agricultural Development Bank of China) a státem vlastněnými bankami komerčními. K těmto dvěma odlišným kategoriím finančních institucí si vyžádala vysvětlení. Podle vyjádření čínské vlády nereguluje činnost bank spojených s vládní politikou žádný právní předpis, neboť čínské orgány v současnosti teprve pracují na návrhu příslušného zákona. Čínská vláda dále uvedla, že jedna z bank spojených s vládní politikou (jmenovitě China Development Bank) by neměla být pokládána za banku spojenou s vládní politikou, neboť byla přeměněna na holdingovou společnost a nachází se v přechodné fázi. K tomu budiž poznamenáno, že předložené informace potvrzují, že k bankám spojeným s vládní politikou je přistupováno odlišně od komerčních bank. Ačkoli činnost ani chování těchto bank na čínském finančním trhu nejsou upraveny žádnými pravidly, vyplývá z oběžníků Čínské lidové banky, kde se o nich výslovně hovoří, že banky spojené s vládní politikou mají v porovnání s komerčními bankami zvláštní postavení. Pokud jde o postavení China Development Bank, čínský stát v ní drží (prostřednictvím čínského ministerstva financí) více než 50 % akcií, a její přeměna na holdingovou společnost tedy nemá na vládní kontrolu žádný vliv.
(87)
Dalším faktorem, jenž zkresluje podmínky na čínském finančním trhu, je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob určování úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - Yinfa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Čínská vláda uvedla, že tyto oběžníky byly součástí reformy, v jejímž rámci probíhala liberalizace úrokových sazeb, bližší vysvětlení však nepodala. K žádosti o vysvětlení k preferenčním a dalším úvěrům, jež blíže vymezuje Státní rada, čínská vláda uvedla, že znění příslušného čínského dokumentu vychází z předpokladu, že další úvěry blíže vymezí Státní rada.
K vysvětlení, proč čínské právní předpisy vymezují preferenční úvěry, čínská vláda neuvedla žádné další údaje ani relevantní dokumentaci. I pokud tato tvrzení čínské vlády akceptujeme, není v souvislosti s dalšími druhy úvěrů zřejmé, proč zákonodárce pokládal za nezbytné možnost dalších úvěrů vymezovaných Státní radou zavádět. Komise dále žádala o vysvětlení k existenci komerčně spravovaných politických úvěrů, o nichž se zmiňuje oběžník č. 251. Čínská vláda v této věci neposkytla žádná vysvětlení ani důkazy. Čínská vláda byla dále požádána o aktualizace či právní předpisy vydané v návaznosti na uvedené oběžníky, jež by se týkaly úvěrové politiky komerčních bank a bank spojených s vládní politikou, tyto informace však neposkytla.
(88)
V neposlední řadě je třeba poznamenat, že čínská vláda nepředložila ke struktuře čínského bankovního systému žádné další informace ani statistické údaje.
(89)
Na základě 74. až 88. bodu odůvodnění a s přihlédnutím k nedostatečné spolupráci čínské strany (a na základě úvah v 90. bodě odůvodnění) dospěla Komise k závěru, že finanční trh v Číně je narušen vládními zásahy a úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, jsou se sazbami vládními pravděpodobně sladěny. Úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, tedy nelze pokládat za vhodný komerční základ pro srovnání při určování případné výhody, kterou získávají příjemci vládních úvěrů.
ii) Finanční příspěvek
(90)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dále konstatuje, že naprostou většinu úvěrů poskytly uvedeným dvěma spolupracujícím výrobcům banky spojené s vládní politikou či jiné banky ve státním vlastnictví, jež jsou z důvodu úzkých vazeb na vládu považovány za veřejnoprávní subjekty. Tyto banky jsou z více než 50 % vlastněny státem, a jsou tedy považovány za banky kontrolované vládou. Existují i další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti konají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno v 65. bodě odůvodnění, zasahuje stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem; přitom v některých případech uvedených v 83. bodě odůvodnění byla společnostem téměř automaticky poskytnuta nejnižší možná sazba v rámci rozmezí, jež určil stát. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým zajišťují naplňování průmyslové politiky vlády strategie papírenství na rok 2007, rozhodnutí 40 a článek 34 zákona o komerčních bankách (viz 74. až 81. bod odůvodnění). Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím (viz 312. bod odůvodnění). A konečně, Čína neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou (viz 68. až 70. a 84. až 86. bod odůvodnění). V případě úvěrů, jež poskytují banky spojené s vládní politikou či ve státním vlastnictví, tak Komise dospívá k závěru, že výrobci natíraného papíru získávají finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
iii) Výhoda
(91)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je jim poskytována výhoda podle čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek, byl tento srovnávací základ sestaven pomocí metody popsané v 96. až 102. bodě odůvodnění.
iv) Specifičnost
(92)
Čínská vláda byla požádána o informace jednak ke kritériím, jejichž splněním vzniká na subvenci nárok, jednak k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
-
důkaz specifičnosti subvence, jenž předložil žadatel,
-
zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu,
-
důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným odvětvím“ (rozhodnutí č. 40),
-
článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 (viz 79. bod odůvodnění), podle nějž komerční banky vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky; v tomto konkrétním případě tedy úvěrová činnost těchto bank probíhá v intencích pětiletky papírenského průmyslu,
-
zjištění (viz 81. bod odůvodnění), podle nichž čínský systém státního plánování nařizuje bankám, aby papírenský průmysl úvěrovaly, a podle nichž se u společností předpokládá velmi dobrý úvěrový rating, neboť splňují podmínky podle konkrétních strategických plánů.
(93)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně dostupné všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích či podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Závěry
(94)
S ohledem na výše uvedené je třeba financování papírenského průmyslu pokládat za subvenci.
(95)
Tato subvence by měla být vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(96)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Podle čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí daná společnost za poskytnutí vládní půjčky, a částkou, kterou by tato společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by mohla získat na trhu.
(97)
Jak je vysvětleno výše, jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupných údajů.
(98)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(99)
S ohledem na výše uvedené byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci (jak je uvedeno v 68. až 72. bodě odůvodnění) požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Navzdory opakovaným žádostem zúčastněné strany tyto informace neposkytly. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je pokládáno za náležité uvažovat situaci, že je všem podnikům v Číně udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. V případě úvěrů v cizí měně uplatňuje Komise na standardní úvěrovou sazbu uvedenou v příslušných čínských úvěrových smlouvách (sazbu LIBOR) adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Nicméně vzhledem k celkově nedostatečné spolupráci čínské vlády při poskytování informací o bankách ve státním vlastnictví a při zjednávání přístupu k nim je v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení a s ohledem na všechny dostupné skutečnosti pokládáno za náležité použít úvěrový rating BB (v neinvestičním, spekulativním stupni).
(100)
Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že byl úrokový diferenciál v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(101)
Jak je vysvětleno v 73. bodě odůvodnění, odmítl jeden z vyvážejících výrobců předložit důležitou dohodu o restruktualizaci dluhu. Nebylo tak možno ověřit základní informace o úvěrech, jež jsou předmětem dohody, např. úrokovou sazbu, splatnost, splátkový harmonogram atd. Vyvážející výrobce ani neprokázal, že z předmětných úvěrů splatil jistinu. Při výpočtu výše výhody byly proto tyto úvěry posouzeny jako grant a byly rozpočítány na období šetření spolu s úrokem, jenž během tohoto období zůstal nezaplacen a jehož výpočet je uveden v 100. bodě odůvodnění.
(102)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 5,37 % a v případě společností ze skupiny Chenming 1,26 %.
4.2.2. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU
- Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
(103)
Společnostem, jež si úspěšně požádají o vydání osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, tento program umožňuje využít snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % oproti běžné sazbě, jež činí 25 %.
a) Právní základ
(104)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven jednak v článku 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (Enterprise Income Tax Law of the PRC) (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jednak ve Správních opatřeních k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie. Týká se jej i Oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985). Toto oznámení podrobněji upravuje realizaci tohoto programu.
b) Nárok na subvenci
(105)
Článek 10 správních opatření k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie, vyjmenovává seznam kritérií, jejichž splněním vzniká společnostem nárok na využití programu. Splňuje-li společnost veškeré podmínky článku 10, musí podat příslušným orgánům žádost postupem podle článku 11 zmíněných opatření.
c) Praktická realizace
(106)
Společnost, jež zamýšlí o účast v programu požádat, musí podat elektronickou cestou žádost u místního odboru pro vědu a technologie, který tuto žádost předběžně posoudí. Tento odbor následně společnost doporučí u útvaru pro vědu a technologie příslušné provincie. Před vydáním rozhodnutí o tom, že bude žadateli uděleno osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, je uvedený útvar oprávněn provést přímo v prostorách žadatele šetření.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(107)
Tohoto podpůrného programu se účastnili tři spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, jenž tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(108)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(109)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(110)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. V kapitole 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007) věnované „daňovým pobídkám“ totiž článek 25 stanoví, že „pobídky v oblasti daně z příjmů podniků poskytuje stát hlavním odvětvím a projektům, jež stát podporuje“. Komise má za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(111)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(112)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za posuzované období. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně vypočtené podle snížené preferenční sazby. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(113)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,22 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,58 %.
- Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
(114)
Tento program nabízí výhodu všem společnostem, jež jsou uznávanými realizátory výzkumných a vývojových projektů. Toto zařazení jim umožňuje u daně z příjmů právnických osob uplatnit 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
a) Právní základ
(115)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven i) v čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), dále ii) v článku 95 Prováděcího nařízení k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007, a iii) v Průvodci hlavními odvětvími (oznámení č. 6 z roku 2007).
b) Nárok na subvenci
(116)
Tento program nabízí výhodu společnostem, jež byly uznány za realizátory výzkumných a vývojových projektů. Podmínky pro účast v něm splňují pouze výzkumné a vývojové projekty společností, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu; tyto podmínky splňují dále projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií v rámci stávající rozvojové priority, který vydala Národní komise pro rozvoj a reformy.
c) Praktická realizace
(117)
Společnosti, jež zamýšlejí podat žádost o účast v programu, musí místnímu odboru pro vědu a technologie poskytnout podrobné údaje o daných výzkumných a vývojových projektech. Projekty schvaluje na základě posouzení žádosti daňový odbor. Částka, jež podléhá dani z příjmů právnických osob, se snižuje o 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(118)
Tohoto programu se účastnili spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, který tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(119)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(120)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(121)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(122)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(123)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje celková daňová povinnost vypočtená podle běžné daňové sazby, od níž se odečte daň skutečně zaplacená po 50 % odpočtu skutečných výdajů na výzkum a vývoj u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí 0,02 % u společností ze skupiny APP a 0,05 % u společností ze skupiny Chenming.
- Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
(125)
Program je určen podnikům se sídlem v Číně, které drží podíly v jiných tuzemských podnicích. V případě příjmů, jež jim plynou z určitých dividend vyplácených těmito tuzemskými podniky, mají tito podílníci nárok na osvobození od daně.
a) Právní základ
(126)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven v článku 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků a je blíže rozveden v článku 83 prováděcího předpisu k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007.
(b) Nárok na subvenci
(127)
Tento program poskytuje výhody všem společnostem se sídlem v Číně, které mají podíly v jiných podnicích se sídlem v Číně.
c) Praktická realizace
(128)
Společnosti mohou programu využít přímo při vyplňování daňového přiznání.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(129)
Spolupracující vyvážející výrobci ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami přílohy 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Tyto společnosti neodváděly z vykázaných částek daň z příjmů.
e) Závěry
(130)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(131)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace neposkytla. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(132)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních.
(133)
Vzhledem k tomu, že jsou všechny uvedené daňové programy podle kapitoly 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků vyhrazeny výlučně významným výrobním odvětvím a projektům, které stát podle článku 25 podporuje či stimuluje, jedná se rovněž v tomto případě o specifický program, neboť tento je vyhrazen pouze určitým podnikům a výrobním odvětvím, jež jsou klasifikovány jako podporované a k nimž patří např. výroba natíraného papíru. Komise má totiž za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podniků podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou v daném případě dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(134)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(135)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti (včetně daně z příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně), po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(136)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,34 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,21 %.
4.2.3. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
- Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
(137)
Tento program stanoví výhody v podobě osvobození dlouhodobých aktiv od DPH a jejich bezcelního dovozu, jichž mohou využít podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, které si u čínských orgánů opatří osvědčení o státem podporovaných projektech v souladu s příslušnými právními předpisy v oblasti investic, daní a cel.
a) Právní základ
(138)
Tento program se opírá o soubor právních předpisů, jmenovitě o i) Oběžník Státní rady č. 37/1997 o úpravě daňových schémat pro dovážené zařízení, ii) Sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, iii) Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a o iv) Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Nárok na subvenci
(139)
Nárok na subvenci mají pouze žadatelé z řad podniků se zahraničními investicemi a podniků domácích, jež si opatří osvědčení o státem podporovaných projektech.
c) Praktická realizace
(140)
Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů ve svém článku I.1 stanoví, že v případě projektů zahraničních investic, jež odpovídají „podporovaným projektům podle Katalogu výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a podle Katalogu prioritních výrobních odvětví pro účely zahraničních investic ve středozápadním regionu spojených s přenosem technologií, je od cla a DPH osvobozeno jednak zařízení určené k vlastnímu použití a dovezené v rámci celkové investice, jednak technologie, díly, součásti a náhradní díly dovezené spolu s tímto zařízením v souladu se smlouvou; toto neplatí pro komodity uvedené v Katalogu komodit dovážených v rámci projektů zahraničních investic, jež nejsou osvobozeny od daně“. Potvrzení vystavované podporovaným projektům zahraničních investic, v jejichž případě dosahuje celková investice alespoň 30 milionů USD, vydává Národní komise pro rozvoj a reformy. V případech, kdy je celková investice nižší než 30 milionů USD, vystavují potvrzení téhož druhu komise či odbory pro ekonomiku na úrovni provincie. Poté, co obdrží uvedené potvrzení o podporovaném projektu, předloží společnosti místním celním orgánům uvedená osvědčení a další doklady k žádosti, aby získaly nárok na osvobození dovezeného zařízení od cla a DPH.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(141)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(142)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(143)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(144)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky, které svou investiční činnost uskutečňují v rámci specifických kategorií podnikání, jejichž taxativní výčet podávají právní předpisy (tj. katalog výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a katalog prioritních výrobních odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj stát v současnosti podporuje). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(145)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(146)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(147)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 1,17 % a u společností ze skupiny Chenming 0,61 %.
- Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
(148)
Tento program stanoví výhody v podobě vracení DPH, jež podniky se zahraničními investicemi uhradí při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu.
a) Právní základ
(149)
Program se opírá o Oběžník státní daňové správy č. 171, 1999 ze dne 20. září 1999 o vyhlášení prozatímních opatření o navrácení daně daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu podniky se zahraničními investicemi. Platnost programu pak ukončil Oběžník o ukončení politiky refundací daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu ze strany podniků se zahraničními investicemi [Caishui 2008, č. 176]. Druhý uvedený oběžník stanoví po ukončení programu k 1. lednu 2009 přechodné období.
b) Nárok na subvenci
(150)
Nárok na subvenci vzniká jen podnikům se zahraničními investicemi, jež nakupují zařízení vyrobené na domácím trhu.
c) Praktická realizace
(151)
Cílem programu je refundovat podnikům se zahraničními investicemi DPH zaplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Předpokladem je, že toto zařízení není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nepřekračuje celkový investiční limit pro podniky se zahraničními investicemi podle „Zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(152)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(153)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(154)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(155)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky určitého druhu (tj. podniky se zahraničními investicemi). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(156)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť subvence je poskytována v závislosti na používání zboží vyrobeného na domácím trhu na úkor zboží dovezeného.
(157)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(158)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k vrácení DPH uhrazeného při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(159)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 0,03 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,05 %.
- Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
(160)
Tento program vyjímá podniky se zahraničními investicemi z povinnosti hradit místní daně za údržbu města, výstavbu a příplatek na vzdělávání.
a) Právní základ
(161)
Program se opírá o Dočasný předpis Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Kuo-fa, (zveřejněno dne 8. února 1985, č. 19) a Předpis ministerstva financí k několika specifickým otázkám provádění Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Cchaj-šuej-c' (zveřejněno dne 22. března 1985, č. 69).
b) Nárok na subvenci
(162)
Nárok na subvenci vzniká pouze podnikům se zahraničními investicemi.
c) Praktická realizace
(163)
Podle Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města se základ daně za údržbu města a za výstavbu určí jako „výše daně z výrobku, DPH a daně z podnikatelské činnosti, kterou poplatníci daně skutečně zaplatí, a je hrazena současně s daní z výrobku, DPH a daní z podnikatelské činnosti“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Jak je vysvětleno v 347. a 348. bodě odůvodnění, daňové povinnosti v souvislosti s tímto programem platí od 1. prosince 2010 pro všechny společnosti působící v Číně.
e) Závěry
(165)
Proto a na základě informací do 30. listopadu 2010 je program nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(166)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, osvobozují od daňové povinnosti v případě daně za údržbu města a za výstavbu určité podniky (tj. podniky se zahraničními investicemi).
(167)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
(168)
Vzhledem k informacím, které poskytla čínská vláda a příslušní spolupracující vyvážející výrobci, se však usuzuje, že se dotyčným stranám podařilo prokázat, že tento program již nepředstavuje žádnou výhodu pro dotyčné výrobce.
(169)
Jsou proto splněny podmínky stanovené v článku 15 základního nařízení. Proto bylo rozhodnuto, že v souvislosti s tímto programem nebudou uložena vyrovnávací opatření.
4.2.4. GRANTOVÉ PROGRAMY
(170)
U dvou z grantových programů uvedených v podnětu bylo zjištěno, že jich využívali spolupracující vyvážející výrobci; jednalo se o cenu za známou značku a o Zvláštní fondy pro podporu hospodářské a obchodní výměny se zahraničím a pro přilákání významných zahraničních investičních projektů do provincie Šan-tung. Ostatní programy, jejichž využití bylo v daném případě zjištěno, oznámili spolupracující vyvážející výrobci. Čínská vláda byla na existenci těchto programů upozorněna a byla požádána o nezbytné informace k nim. Podle jejího vyjádření nemohou být programy v podnětu neuvedené předmětem šetření, neboť to odporuje pravidlům WTO. Žádost Komise je podle ní tedy v rozporu s pravidly pro provádění důkazů a konzultací, jež upravuje Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Čínská vláda dále uvedla, že informace, jež Komise k těmto programům předložila, jsou obecné povahy a že by Komise i za předpokladu, že by programy předmětem šetření být mohly, měla čínské vládě zaslat novou, řádně zdůvodněnou žádost o podrobnosti k nově namítaným subvencím, jež by byly pro šetření relevantní.
(171)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že je běžným postupem Unie vyrozumívat orgány země, proti níž je vedeno šetření, o existenci dalších namítaných subvenčních programů, než o jakých hovoří podnět a jichž využívají spolupracující vyvážející výrobci, a tyto orgány požádat o příslušné informace a vysvětlení. Postup zvolený v daném případě je v souladu s příslušnými pravidly WTO. Komise čínskou vládu vyrozuměla o existenci těchto programů v okamžiku, kdy se o nich dozvěděla, a poskytla čínské vládě informace, jež od čínských spolupracujících vyvážejících výrobců obdržela. Čínské vládě současně poskytla příležitost ke konzultacím o těchto programech a čínská vláda této příležitosti využila. Byly tak v plném rozsahu dodrženy články 12.1, 13.1 a 13.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních i čl. 11 odst. 10 základního nařízení. Níže uvedená zjištění zohledňují informace, jež čínská vláda k příslušným programům poskytla.
i) Programy uvedené v podnětu
- Známé značky
a) Právní základ
(172)
Program je realizován na základě Sdělení provincie Šan-tung o rozpočtových prostředcích vyčleněných v roce 2008 na zvláštní cenu za rozvoj vývozních značek [Lucaiqizhi (2008) č. 75]. Na základě programu jsou společnostem poskytovány granty, jejichž účelem je podpořit vývozní značky a zvýšit tržní podíl známých značek.
b) Nárok na subvenci
(173)
Cenu mohou získat pouze podniky, jež vyvážejí známé značky a jsou usazeny v provincii Šan-tung. K doložení kritérií pro vznik nároku na cenu nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(174)
Cílem programu je odměnit podniky, jež jsou uznávanými vývozci známých značek a jsou usazeny v provincii Šan-tung, a podpořit tak jejich rozvoj a konkurenceschopnost. Žádost o účast v programu nemusí podnik podávat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(175)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(176)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(177)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(178)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky, jež vyvážejí známé značky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(179)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(180)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(181)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
a) Právní základ
(182)
Oficiálním dokumentem, který je tomuto programu věnován, je Oznámení lidové vlády města Šou-kuang o vyznamenání podniků za zásluhy v roce 2008 (Announcement of Shouguang People's Government on Commendation of advanced enterprises in 2008). Tento program zřízený dne 9. února 2008 vyznamenává podniky, jež v roce 2008 dosáhly vynikajících výsledků.
b) Nárok na subvenci
(183)
Do programu se mohou zapojit společnosti, jež byly uznány jako „podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či jako „podniky se zásluhami o zahraniční obchod“ a jež vykazují pozoruhodné výsledky v zahraničním obchodu či dokázaly přilákat významné zahraniční investice. Čínská vláda k této strategii ani k vymezení „podniku se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podniku se zásluhami o zahraniční obchod“ nepředložila žádný právní ani správní předpis.
c) Praktická realizace
(184)
Přidělování prostředků z fondů „podnikům se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podnikům se zásluhami o zahraniční obchod“ je věcí lidové vlády města Šou-kuang.
(185)
Podle údajů čínské vlády nemusí podnik o účast v programu žádat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(186)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(187)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(188)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(189)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic a podniky se zásluhami o zahraniční obchod. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(190)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(191)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(192)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než0,01 %).
ii) Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci
- Pomoc v antidumpingovém řízení
a) Právní základ
(193)
Oficiálním dokumentem, jenž je tomuto programu věnován, jsou Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření (Rules for the Implementation of the Support Policy for Anti-dumping, Anti-subsidy, Safeguard investigation Respondent). Podle tvrzení čínské vlády byl tento program ukončen v roce 2008, nebylo však doloženo relevantní vyhlášení právního předpisu.
b) Nárok na subvenci
(194)
Subvenci uděluje finanční odbor příslušného regionu či provincie s cílem usnadnit dané společnosti účast v antidumpingovém šetření, které pro ní vedou USA. K získání nároku na subvenci musí být společnost registrována v provincii Šan-tung (s výjimkou města Čching-tao) a postupovat v souladu s pokyny, jež vydávají ministerstvo obchodu a orgány dané provincie.
c) Praktická realizace
(195)
Program je specifický pro určitý region (platí pouze v provincii Šan-tung, avšak s výjimkou jejího největšího města Čhing-tao) a kritéria způsobilosti pro účast v něm nejsou objektivně stanovena právním předpisem.
(196)
Podle příslušného právního předpisu je ve prospěch žadatele hrazeno 40 % nákladů na právní poradenství.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(197)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(198)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(199)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti.
(200)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(201)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(202)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
a) Právní základ
(203)
Realizace programu se řídila Stanoviskem k urychlení rozvoje odvětví využívajících špičkových technologií (zkušební realizace) (Shoufa [2005] č. 37) (Opinion to accelerate high-tech industry development (Trial Implementation) (Shoufa [2005] No. 37), jež vydala obecní samospráva města Šou-kuang. Podle údajů čínské vlády se program opírá o konkrétní právní rámec, avšak nepředložila jeho znění.
b) Nárok na subvenci
(204)
V případě tohoto programu se jedná o subvenci, jež je poskytována ke zvýšení konkurenceschopnosti podniků. K doložení kritérií vzniku nároku na subvenci nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(205)
Podle údajů čínské vlády se jedná o grantový program na místní úrovni, jenž má podporovat výzkum a vývoj, úspory energie a ochranu životního prostředí. Postup podávání žádosti o účast v programu není upraven. Regionální vláda vydává nepravidelná sdělení, jimiž vyvážející výrobce informuje o tom, že jim byl udělen grant v určité výši.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(206)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(207)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(208)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(209)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(210)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(211)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny Chenming 0,59 %.
- Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
a) Právní základ
(213)
Realizace programu se řídí Dočasnými opatřeními k posílení práce na ochraně práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou a dále Správními předpisy o Fondu na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou.
b) Nárok na subvenci
(214)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež získaly osvědčení o zápisu v rejstříku autorských práv k programovému vybavení počítačů, osvědčení o zápisu v rejstříku topografie integrovaných obvodů a jež nově vytvořily výrobky známých značek.
c) Praktická realizace
(215)
K získání grantu na podání žádosti o registraci patentu či obchodní známky musí daná společnost vyplnit formulář žádosti o udělení ceny za známou značku na úrovni města Su-čou či nadřazeného územního celku a předložit jej odboru pro vědu a technologie uvedené průmyslové zóny. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(216)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce. Komise však poznamenává, že jí k tomuto výrobci nebyla předložena žádná relevantní dokumentace, neboť jí nebyla dodána ani žádost o účast v programu, ani rozhodnutí o udělení ceny.
e) Závěry
(217)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(218)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(219)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(220)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(221)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(222)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(223)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP méně než 0,01 %.
- Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
a) Právní základ
(224)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Program upravuje finanční pomoc společnostem v průmyslové zóně ve městě Su-čou a podle údajů čínské vlády je jeho cílem jednak urychlit reformu a modernizaci této zóny, jednak podpořit kvalitnější vědecký výzkum, kterým se podniky v této průmyslové zóně zabývají.
b) Nárok na subvenci
(225)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež splňují požadavky řady plánů a mají zpracovány příslušné vědeckovýzkumné projekty. Čínská vláda předložila popis programu, avšak nepředložila znění příslušných plánů.
c) Praktická realizace
(226)
Pomoc v rámci tohoto programu získávají společnosti, jež v průmyslové zóně investují a žádají o granty na specifické druhy opatření (výzkum a vývoj, pomoc při vývoji nových výrobků, správa práv duševního vlastnictví, rozvoj trhů v zámoří, koordinace projektů s vládou, veřejné služby v oblasti technologií). Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(227)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(228)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(229)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(230)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní či správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(231)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(232)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(233)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(234)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,03 %.
- Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
a) Právní základ
(235)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Podle údajů čínské vlády je program realizován v souladu se Stanoviskem průmyslové zóny ve městě Su-čou k podpoře hladkého, stabilního a rychlého hospodářského růstu a jeho cílem je urychlit strukturální růst průmyslu a zahraničního obchodu.
b) Nárok na subvenci
(236)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou. Pro účast v něm nestanovily čínské orgány jednoznačná kritéria, avšak k získání grantu musí podniky usazené v průmyslové zóně dosáhnout v roce 2009 ve srovnání s rokem předchozím lepší vývozní výkonnosti.
c) Praktická realizace
(237)
Přestože podniky nemusí podle čínské vlády o účast v programu žádat, předložil příslušný spolupracující vyvážející výrobce formulář žádosti průmyslové zóny ve městě Su-čou o příspěvek z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií. Podle údajů čínské vlády je program vázán na vývozní výkonnost podniků tím způsobem, že je podnikům vyplácena předem stanovená částka v RMB za každý dolar, o který se zvýší objem a hodnota jejich vývozu. Tato pobídka znějící na RMB se dále rozlišuje podle druhu výrobků a modelů. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(238)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(239)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(240)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(241)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(242)
Program je navíc po právní stránce vázán na vývozní výkonnost, a je proto podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení pokládán za specifický a napadnutelný. Grant je spojen s vývozní výkonností a jeho výše je podle této výkonnosti určována, neboť výhoda, kterou jeho příjemci získávají, je odvozena od zvýšení objemu a hodnoty vývozu v meziročním srovnání.
(243)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(244)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z vývozu, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence byla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti.
(245)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,05 %.
- Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci, jež však nebyly předmětem posouzení
(246)
Spolupracující vyvážející výrobci uvedli rovněž následující režimy a programy vázané na úspory energie a ochranu životního prostředí:
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
(247)
Vzhledem k tomu, že je s uvedenými programy spojeno jen málo výhod, nepovažovala Komise za nutné podrobit tyto programy šetření.
4.2.5. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
i) Programy uvedené v podnětu, jež byly předmětem posouzení
- Poskytování práv na využití půdy
a) Právní základ a nárok na subvenci
(248)
Podle údajů v podnětu poskytla čínská vláda spolupracujícím vývozcům užívací práva k pozemkům za cenu nižší než přiměřenou. V reakci na toto tvrzení předložila čínská vláda Zákon o správě půdy a Předpis č. 39 ze dne 28. září 2007 o přidělování práv užívání ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů. Čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje ke skutečným cenám za práva užívání k pozemkům, srovnávací základ pro minimální ceny půdy, o nichž tvrdí, že existují, ke způsobu hodnocení těchto srovnávacích základů, ani k metodice, kterou se stát řídí při vyvlastňování půdy.
b) Praktická realizace
(249)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškeré půdy vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze půdu prodávat, lze však přidělovat práva užívání k ní; státní orgány tak činí na základě veřejných soutěží, cenových nabídek či aukcí.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
(d) Závěry
(251)
Poskytování užívacích práv k pozemkům čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 260. až 262. bodě odůvodnění, neexistuje v Číně fungující trh s půdou; jak ukázalo použití externího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za užívací práva k pozemkům zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny.
(252)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
(253)
Důkazy o specifičnosti subvence, jež předložili žadatelé.
(254)
Zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že články 7 až 11 uvedeného plánu stanoví pro strukturu odvětví konkrétní pravidla, neboť uvádějí, které kategorie papírenské výroby mají být v tom kterém zeměpisném regionu země realizovány.
(255)
Důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným výrobním odvětvím“ (rozhodnutí č. 40).
(256)
Zjištění (viz 260. až 262. bod odůvodnění), že v Číně neexistuje fungující trh s půdou.
(257)
Zjištění na základě údajů spolupracujících vyvážejících výrobců, jež byla potvrzena v současně probíhajícím antidumpingovém šetření, o tom, že byla těmto výrobcům přidělena půda vzhledem k jejich projektům v oblasti papírenství (8).
(258)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda s Komisí během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně k dispozici všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(259)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(260)
Z výše uvedeného by měl být vyvozen závěr, že pokud jde o užívací práva k půdě, neřídí se situace v Číně tržními pravidly. Podle všeho se totiž zdá, že v Číně nejsou k dispozici žádné údaje ze soukromého sektoru, jež by mohly sloužit jako srovnávací základ. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání externí základ, tak aby bylo možno výši výhody určit. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala a nenavrhla žádný externí základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti pokládala za vhodné použít k jeho stanovení údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (čínská Taipei) (dále jen „Tchaj-wan“).
(261)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Všichni tito výrobci jsou usazeni na východě Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích v okolí Šanghaje, jež se vyznačují vysokou hustotou obyvatel. Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, se vypočte s přihlédnutím k rozdílu mezi částkou, kterou jednotlivé společnosti za užívací práva k pozemkům zaplatily, a částkou, kterou by musely zaplatit za běžných podmínek při zohlednění tchaj-wanského srovnávacího základu.
(262)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o depreciaci měny ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny byla vypočtena na základě míry inflace na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2009 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná životnost užívacích práv k pozemkům určeným k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(263)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností skupiny APP 2,81 % a v případě společností skupiny Chenming 0,69 %.
(ii) Programy uvedené v podnětu, jež nebyly předmětem posouzení
- Poskytování elektřiny
(264)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
- Poskytování chemikálií na výrobu papíru
(265)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
4.3. PŘIPOMÍNKY STRAN TÝKAJÍCÍ SE SUBVENCOVÁNÍ
4.3.1. ÚVOD
(266)
Čínská vláda, dvě skupiny spolupracujících vyvážejících výrobců (APP a Chenming) a žadatel z Unie předložili své připomínky k poskytnutí konečných informací.
(267)
Žadatel z Unie podpořil zjištění Komise.
(268)
Čínská vláda a skupiny APP a Chenming zjištění Komise zpochybnily. Vzhledem k tomu, že argumenty již byly v plném rozsahu řešeny v rámci poskytnutí konečných informací, nejsou v tomto nařízení znovu uváděny.
4.3.2. TVRZENÍ O DVOJÍ NÁPRAVĚ
(269)
Čínská vláda tvrdila, že návrh vyrovnávacích opatření svým rozsahem představuje dvojí nápravu. Bylo konstatováno, že v Unii se v rámci antidumpingových šetření vůči Číně určuje běžná hodnota podle údajů získaných od výrobců ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. V takových případech by tudíž vyrovnávací cla představovala dvojí nápravu ve stejné záležitosti, jelikož antidumpingová cla prakticky kompenzují případné subvence údajně poskytované čínským společnostem.
(270)
Skupina APP tvrdila, že pokud běžná hodnota vychází z prodeje na domácím trhu ve srovnatelné zemi, zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a použití nesubvencované běžné hodnoty se projeví zvýšením cla o výši subvence, a tudíž budou tyto subvence započítány dvakrát.
(271)
Čínská vláda uvedla, že stejnými údajnými zkresleními se již zabývalo souběžné antidumpingové řízení. Čínská vláda rovněž uvedla, že praxe Komise je v rozporu s právem Unie a WTO a že by Komise měla buď zastavit řízení o vyrovnávacím clu, nebo spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v souběžném antidumpingovém řízení přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. Čínská vláda rovněž uvedla, že nepřijímá tvrzení Komise, že nedochází k dvojímu započítání na základě rozpětí újmy, které je nižší než dumpingové rozpětí. A konečně, čínská vláda namítla, že na základě zjištění odvolacího orgánu WTA ve sporu US - ČLR DS379 (9) týkajících se dvojí nápravy, by toto řízení mělo být zastaveno.
(272)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba poznamenat, že dvojí náprava nehraje v tomto řízení žádnou úlohu. Ať již současné uložení antidumpingových a vyrovnávacích cel v případě netržního hospodářství může či nemůže vést k možné „dvojí náhradě“, k této situaci by mohlo z povahy věci dojít pouze v případě kumulace dumpingového rozpětí a výše subvence, tzn. pokud celková úroveň obou dvou druhů cla přesahuje vyšší z částek dumpingového rozpětí a subvence. Tak tomu ovšem, jak bude vysvětleno níže, v tomto případě není.
(273)
Především je třeba připomenout, že Unie při ukládání antidumpingových a vyrovnávacích cel na stejný výrobek uplatňuje pravidlo nižšího cla. Jinými slovy, v rámci šetření Unie Komise zjistí úroveň dumpingu, subvencí a újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Úroveň cel nemůže být nikdy vyšší než rozpětí újmy, přičemž v tomto případě je rozpětí újmy stejné v obou řízeních. V souběžném antidumpingovém řízení Komise zjistila dumpingové rozpětí, které je mnohem vyšší než rozpětí újmy. V souladu s pravidlem nižšího cla Komise navrhla zavedení opatření, která jsou založena na rozpětí újmy (viz nařízení Rady (EU) č. 451/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (10). Rozpětí subvence zjištěné v rámci tohoto antisubvenčního šetření tudíž ve srovnání s dumpingovým rozpětím neposkytne výrobnímu odvětví Unie žádnou dodatečnou ochranu, neboť maximální výše antidumpingového cla již bude omezena rozpětím újmy. Proto v těchto dvou souběžných řízeních nedochází k žádnému překrývání ani kumulaci cel, a tudíž i za předpokladu, že existuje možnost dvojí nápravy, jak je popsáno v 269. bodě odůvodnění, nemůže ze zákona vyplývat žádný požadavek upravit výši dumpingu podle výše subvence. Rozdíl mezi rozpětími dumpingu a újmy zjištěnými v rámci antidumpingových řízení byl skutečně mnohem vyšší než výše subvencí zjištěná v tomto šetření. Rovněž je třeba zdůraznit, že pokud jde o skutečné složení cel, která je nutno uhradit, Komise v praxi nejprve uloží clo ve výši, jež vyplývá z šetření, které se týká vyrovnávacího cla. Pokud zůstane rozdíl mezi výše uvedenou úrovní cla a rozpětím újmy, může být tento rozdíl pokryt clem vyplývajícím z antidumpingového šetření. To však neznamená, že dochází k dvojímu započítání, jelikož celková úroveň cel by mohla být zdůvodněná již výsledkem samotného antidumpingového šetření.
(274)
Za druhé je třeba poznamenat, že opravné prostředky navržené čínskou vládou nejsou právně přípustné, neboť i) šetření prokázalo existenci vyrovnávacích subvencí, které výrobnímu odvětví Unie způsobily podstatnou újmu, a bylo shledáno, že zavedení dotyčných opatření bylo v zájmu Unie, takže toto řízení nelze ukončit, ii) ne všechny čínské strany požádaly v souběžném antidumpingovém řízení o zacházení jako v tržním hospodářství, iii) zacházení jako v tržním hospodářství nelze automaticky přiznat stranám, které o ně nepožádaly a iv) u těch stran, jejichž žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla zamítnuta, došlo k zamítnutí z důvodu závažných nedostatků zjištěných s ohledem na kritéria 1, 2 a 3 čl. 2 odst. 7 písm. c) základního antidumpingového nařízení.
4.3.3. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEPŘÍZNIVÝCH ZÁVĚRŮ
(275)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise protiprávně použila nepříznivé závěry v důsledku nedostatečné spolupráce. V této souvislosti se čínská vláda odvolává na čl. 28 odst. 6 základního nařízení, který mimo jiné uvádí, že pokud účastník řízení nespolupracuje nebo spolupracuje jen částečně, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval. Podle čínské vlády je uplatnění nepříznivých závěrů v rozporu s čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jakož i přílohy II antidumpingové dohody WTO.
(276)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že toto chápání čl. 28 odst. 6 základního nařízení čínskou vládou je neopodstatněné. Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry v tom smyslu, že by záměrně zvolila méně příznivý výsledek pro dotyčné vývozce, ani se nesnažila uplatnit sankční možnost, co se týče existence subvencí nebo výše vyrovnávacích cel. Komise, jakožto orgán provádějící šetření, požádala čínskou vládu, aby v přiměřené lhůtě předložila soubor příslušných informací. Čínská vláda však neposkytla informace považované za nezbytné pro šetření (například kopie plánů, informace o bankách, posouzení, jež banky prováděly při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ocenění práv k užívání pozemků). Za těchto okolností byla Komise nucena použít článek 28 základního nařízení o dostupných údajích umožňujících dospět k reprezentativnímu zjištění. Je vhodné zdůraznit, že to neproběhlo formou uplatnění sankčních zjištění vůči čínské vládě. Jako příklad se uvádí, že Komise neodmítla informace o právech k užívání pozemků, nýbrž že čínská vláda naopak nepředložila všechny požadované informace o oceňování těchto práv. Stejně tak Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry, pokud jde o preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, nýbrž si musela vyhledat chybějící informace, které se týkají plánů, úlohy bank a úvěrové politiky uplatňované bankami vůči spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, jelikož tyto informace čínská vláda prostě neposkytla. Komise tedy použila veškeré informace předložené čínskou vládou. Pokud předložené informace nebyly dostatečné nebo nebyly shledány průkaznými, Komise je musela doplnit dalšími důležitými údaji, aby mohla dospět ke svým zjištěním. V některých případech nelze vyloučit, že výsledek byl pro čínskou vládu méně příznivý, než kdyby plně spolupracovala, avšak toto nebylo záměrem Komise.
(277)
Přístup Komise v tomto případě lze porovnat se způsobem, jakým pojetí „nepříznivých závěrů“ podle odstavce 7 přílohy V Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních využívají panely WTO. Například panel EC-Aircraft uplatnil nepříznivé závěry při dvou příležitostech v souvislosti se španělským programem výzkumu a vývoje „PROFIT“ v případech, kdy Unie poskytla nedostatečné údaje. Co se týče jak výše finanční částky, tak otázky faktické specifičnosti, panel nezohlednil důkazy předložené Unií a své závěry nahradil řešením navrženým žadatelem (USA) (11). V tomto šetření tomu tak nebylo, jelikož nedošlo k tomu, že by Komise nezohlednila jakékoli údaje předložené čínskou vládou a jednoduše nahradila řešení navržené žadatelem, nýbrž použila celý souhrn informací, které měla k dispozici, aby dospěla k závěru. S ohledem na tyto skutečnosti se konstatuje, že výše uvedená tvrzení musela být odmítnuta.
(278)
Jelikož Komise nepoužila nepříznivé závěry ve vztahu k čínské vládě nebo kterémukoli vývozci, tvrzení, že uplatnění nepříznivých závěrů vůči vládě je v rozporu s právem WTO, postrádá jakýkoli účel.
(279)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, jelikož není podloženo skutečnými fakty. O článku 28 a o tom, na jaké případy se může uplatnit, Komise informovala čínskou vládu v prvním dopise, který čínská vláda obdržela při zahájení tohoto řízení, jakož i v posledním dopise, který čínská vláda obdržela před inspekcí na místě. Kromě toho byla čínská vláda upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce vysvětlené v 59. bodě odůvodnění.
(280)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že ji Komise nikdy nepožádala, aby zajistila setkání s představiteli státem vlastněných bank.
(281)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise požádala o přímé zapojení čínské vlády při sjednávání schůzek s bankami, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Za tímto účelem byl také čínské vládě předán seznam bank, které takové úvěry poskytly. Čínská vláda byla rovněž požádána, aby zajistila účast představitelů bank spojených s vládní politikou a představitelů dalších finančních institucí při inspekci na místě na čínském úřadu vlády za účelem zodpovězení otázek týkajících se části dotazníku určené pro tyto strany. Čínská vláda na žádnou z výše uvedených žádostí nikdy nezareagovala.
(282)
Čínská vláda tvrdila, že použití nepříznivých závěrů je v tomto případě neodůvodněné, jelikož podle svých nejlepších schopností poskytla informace, které měla k dispozici. Čínská vláda uvedla, že banky jsou v tomto řízení třetími stranami, a nikoli zúčastněnými stranami, které jsou vymezeny v čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, a proto nejsou povinny spolupracovat. Bylo rovněž konstatováno, že Komise jednala svévolně a v rozporu s pravidly WTO, jelikož čínská vláda předložila dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami a právech k užívání pozemků.
(283)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že Komise nepříznivé závěry vůči čínské vládě neuplatnila. Kromě toho, jak je uvedeno v 276. bodě odůvodnění, Komise použila veškeré informace, které čínská vláda poskytla, ale jelikož chyběly podstatné informace, musela údaje doplnit o další dostupné zdroje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(284)
Pokud jde o tvrzení o zúčastněných stranách, je třeba připomenout, že čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních jasně stanoví, že za zúčastněné strany lze považovat i jiné domácí nebo zahraniční strany než ty, které jsou v něm uvedeny. Pokud jde o toto řízení, Komise si na základě podnětu vyžádala informace o poskytování preferenčních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Tyto informace navíc přímo souvisejí s bankami, jejichž většinovým vlastníkem je stát. Čínská vláda i oba spolupracující vyvážející výrobci o tom byli informováni. Skutečnost, že prostě nebyly předloženy dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami, donutila Komisi uchýlit se k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
4.3.4. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEJSPOLEHLIVĚJŠÍCH DOSTUPNÝCH INFORMACÍ
(285)
Skupina APP tvrdila, že Komise nemůže vyřadit informace, které nejsou ve všech ohledech dokonalé, pokud zúčastněná strana, která tyto informace poskytla, nicméně jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí. Skupina APP také tvrdila že i v případech, kdy některá zúčastněná strana nespolupracovala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, musí Komise při použití jí dostupných údajů brát v úvahu všechny odůvodněné skutečnosti předložené zúčastněnou stranou, ačkoli tyto skutečnosti nemusejí představovat úplné informace vyžadované od dotyčné zúčastněné strany. Komise je proto nucena jak podle základního nařízení, tak podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních tyto informace neopomíjet.
(286)
Čínská vláda uvedla, že uchýlit se k použití dostupných údajů není přípustné, pokud zúčastněný člen nebo zúčastněná strana prokázali, že jednali podle svého nejlepšího vědomí a svědomí a poskytli informace, které bylo možno ověřit, byly předány vhodným způsobem, takže je lze použít při šetření, byly předloženy včas a na takovém nosiči dat nebo v takovém počítačovém jazyce, jak o to orgány provádějící šetření požádaly.
(287)
V tomto případě tomu tak nebylo. V této souvislosti je třeba připomenout, že se Komise, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení a čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože čínská vláda a vyvážející výrobci navzdory opakovaným žádostem neposkytli informace, které byly považovány za nezbytné pro šetření. Komise se totiž skutečně musela snažit vyřešit základní problém, s nímž se jakožto orgán provádějící šetření setkala, tzn. skutečnost, že čínská vláda odepřela přístup k aktuálním informacím o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření. Stejně tak spolupracující vyvážející výrobci neposkytli informace o úvěrech, jež jim poskytly čínské banky. Způsob, jakým čínská vláda a vyvážející výrobci spolupracovali, proto nesplňuje normy stanovené odvolacím orgánem WTO ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan (Spojené státy - Antidumpingová opatření vztahující se na některé ocelové výrobky válcované za tepla, které pocházejí z Japonska), jenž dospěl k závěru, že se od zúčastněných stran požaduje „vysoká“ úroveň spolupráce a že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“ (12). Komise nechápe, proč čínská vláda a vyvážející výrobce nemohli předložit nebo zařídit přdložení chybějící údajů, přičemž čínská vláda ani vyvážející výrobci neposkytli žádné věrohodné vysvětlení. Čínská vláda rovněž uvedla, že nebyly splněny podmínky k tomu, aby se Komise uchýlila k použití nejspolehlivějších dostupných informací, a že čínská vláda možná neposkytla určité informace prostě proto, že tyto informace neexistují, nejsou už relevantní nebo jsou nedostupné a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(288)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že jak bylo jasně prokázáno v oddíle Subvencování, bylo použití dostupných údajů jedinou možností, kterou Komise jakožto orgán provádějící šetření měla, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Co se týče druhu požadovaných informací, je třeba připomenout, že Komise požádala o informace, které existovaly (například informace o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření), a od zahájení řízení při mnoha příležitostech nabízela čínské vládě možnost tyto informace poskytnout.
(289)
Dále je třeba zdůraznit, že jakožto orgán provádějící šetření musela Komise vyšetřovat tvrzení, která byla uvedena v podnětu a pro něž existovaly dostatečné důkazy umožňující zahájit šetření (například o použití pětiletých plánů a průmyslové politiky pro preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, o úloze bank jakožto veřejnoprávních subjektů, o existenci přímých nebo nepřímých daní a grantových programů), a tak byla čínská vláda jakožto zúčastněná strana požádána, aby poskytla veškeré informace, které považuje za nezbytné. Čínská vláda však zaujala jiný přístup, který v podstatě znamenal, že sama sebe postavila do role subjektu, který nahrazuje orgán provádějící šetření. Čínská vláda skutečně chtěla sama posuzovat, co je relevantní, a předkládat pouze dokumenty, jež považuje za důležité, aniž by orgánu provádějícímu šetření povolila tyto záležitosti přezkoumat. Dokonalým příkladem, který to dokládá, je přístup čínské vlády k otázce státem vlastněných bank (viz 282. bod odůvodnění).
Čínská vláda tvrdila, že tyto banky jsou „třetími stranami“, avšak žadatel předložil dostatečné důkazy o tom, že jsou „veřejnoprávními subjekty“, takže Komise byla oprávněna žádat, aby čínská vláda poskytla požadované informace o jejich činnosti. V reakci na to čínská vláda sama rozhodla, že tyto banky nejsou veřejnoprávními subjekty, a odmítla o nich poskytnout jakékoliv informace. Toto rozhodnutí však náleží orgánu provádějícímu šetření, tj. Komisi, a nikoli čínské vládě. Takové chování zcela jednoznačně není v souladu s výše uvedenou judikaturou WTO, která stanoví, že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“. Je obtížné pochopit, jak se to srovnává se závěrem odvolacího orgánu ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, že „…spolupráce je proces, který znamená společné pracovní úsilí stran za účelem dosažení společného cíle“ (13). Je třeba rovněž poznamenat, že Komise poskytla každé zúčastněné straně na předložení požadovaných informací dostatek času a prováděla šetření v souladu s přílohou VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
(290)
Čínská vláda namítala, že požadované plány jsou objemné, protože obsahují 282 000 stran, a proto jejich překlad představuje neúměrnou mimořádnou zátěž. Tvrdila rovněž, že neví o plánech uvedených v nezávislých překladech a že v rámci řízení v USA národní pětileté plány neposkytla.
(291)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Rozsah plánů zmíněných v 65. bodě odůvodnění, které čínská vláda přeložila v čínštině, činil méně než 300 stran. Tvrzení o 282 000 stran není potvrzeno tím, co čínská vláda oficiálně předložila. Toto tvrzení je nicméně znepokojivé, protože může ukazovat na ještě mnohem podrobnější vládní zásahy, než jaké byly zjištěny v rámci tohoto šetření a souběžného antidumpingového šetření. Pokud jde o plány v nezávislých překladech, je třeba poznamenat, že Komise takovou dokumentaci obdržela od jiných zúčastněných stran, přičemž pro účely tohoto šetření byly tyto přeložené plány použity v tom rozsahu, v jakém je Komise obdržela. Závěrem je třeba objasnit, že Komise nechtěla tvrdit, že čínská vláda předložila plány pro účely řízení v USA. V 66. bodě odůvodnění se pouze uvádí, že podle všeho existují přeložené informace tohoto druhu.
4.3.5. TVRZENÍ O POUŽITÍ INFORMACÍ, KTERÉ NEJSOU VE VŠECH OHLEDECH DOKONALÉ
(292)
Čínská vláda tvrdila, že Komise před použitím nejspolehlivějších dostupných informací musí provést analýzu, jak to vyžaduje čl. 28 odst. 3 základního nařízení, a vyslovit závěr, zda jsou splněny zvláštní podmínky stanovené v uvedeném odstavci.
(293)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že se Komise uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení, protože zvláštní podmínky stanovené v čl. 28 odst. 3 nebyly splněny. Jak je vysvětleno výše, čínská vláda buď předložila informace, které byly nedostatečné, nebo v mnoha případech požadované informace ani neposkytla. Je nutno připomenout, že informace o plánech buď nebyly poskytnuty vůbec nebo byly poskytnuty jen částečně, informace o úloze bank byly neúplné nebo nepřesvědčivé, hodnocení úvěrového rizika bankami při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nebylo předloženo, ocenění práv k užívání pozemků nebylo předloženo a řada právních dokumentů týkajících se některých daňových a grantových programů rovněž nebyla poskytnuta. Vzhledem k nedostatkům nebo neexistenci informací nebyla Komise schopna některé předložené informace ověřit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem, vzhledem k tomu, že za těchto okolností nelze mít za to, že čínská vláda jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, a vzhledem k neúměrným obtížím ztěžujícím snahu Komise dospět k přiměřeně správným závěrům, byla Komise nucena uchýlit se k použití dostupných údajů.
(294)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise měla jako nejspolehlivější dostupné informace použít informace, které již poskytla čínská vláda.
(295)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise použila celý souhrn informací poskytnutých zúčastněnými stranami (včetně veškerých informací předložených čínskou vládou) a vyhledaných z veřejně dostupných zdrojů, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(296)
V souvislosti s úvěry bylo konstatováno, že v případě neexistence informací od konkrétních bank za účelem vyhodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů se měla Komise uchýlit k vysvětlením poskytnutým Čínskou lidovou bankou (PBOC) a Čínskou bankovní regulační komisí (CBRC), jakož i k výročním zprávám komerčních bank.
(297)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že banky, ačkoli o to byly výslovně požádány, potřebné údaje neposkytly. Informace poskytnuté Čínskou lidovou bankou a Čínskou bankovní regulační komisí byly pouze velmi obecné povahy a v žádném případě přímo nesouvisely s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Čínská vláda zařadila do spisu několik výročních zpráv komerčních bank (z nichž některé byly pouze v čínštině) a tvrdila, že komerční banky o své podnikatelské činnosti rozhodují samy v souladu s právními předpisy, bez jakýchkoli zásahů jakékoli organizace nebo osoby. Jedná se však o prosté výroky, které neumožňují ověřit, zda a jak banky hodnotily úvěrové riziko při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, a je nutno je porovnat s konkrétními případy, jež se vyskytly při šetřeních, kdy firmy zcela jasně získaly úvěry, aniž proběhlo jakékoli zřejmé ohodnocení jejich úvěrového rizika.
(298)
Pokud jde o práva k užívání pozemků, bylo konstatováno, že Komise měla použít údaje předložené čínskou vládou, které podle čínské vlády prokazují existenci fungujícího trhu. Bylo uvedeno, že informace požadované Komisí o minimálních cenách práv k užívání pozemků byly velmi rozsáhlé a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(299)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že bez informací o ocenění práv k užívání pozemků nelze dospět k jakémukoli závěru, pokud jde o existenci fungujícího trhu s pozemky v Číně, který odráží síly nabídky a poptávky. Rovněž je třeba poznamenat, že Komise dala čínské vládě dostatek času, aby poskytla tyto informace za oblasti, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu jediný údaj. V každém případě Komise dodržela přílohu VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
4.3.6. TVRZENÍ O DEFINICI VEŘEJNOPRÁVNÍCH SUBJEKTŮ
(300)
Čínská vláda tvrdila, že státní vlastnictví není přiměřeným kritériem pro zjištění, zda je určitá banka nebo subjekt provozující veřejnou službu veřejnoprávním subjektem, a že by k takové analýze měla Komise používat pravidla Unie pro státní podpory. Čínská vláda rovněž žádala, aby na základě zjištění odvolacího orgánu WTO ve sporu US - ČLR DS379 týkajících se definice veřejnoprávního subjektu bylo toto řízení zastaveno.
(301)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise v 90. bodě odůvodnění vysvětlila definici veřejnoprávního subjektu. Tato definice je v souladu s příslušnou judikaturou WTO týkající se antisubvenčních řízení, včetně výše zmíněné zprávy odvolacího orgánu. Není tudíž nutné se odchylovat od obecně přijímaného pojetí a používat jiný srovnávací základ (tj. pravidla Unie pro státní podporu), který se vztahuje na velmi odlišné odvětví práva. Je třeba si uvědomit, že právní úprava státní podpory se uplatňuje ve zcela jiných souvislostech, tj. nikoli za účelem regulace mezinárodního obchodu se zbožím, nýbrž jako doplněk ke společnému trhu. A konečně požadavek, aby bylo toto řízení zastaveno, nemá žádné právní ani věcné opodstatnění.
4.3.7. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
(302)
Čínská vláda v souvislosti s preferenčním úvěrováním výrobců natíraného papíru uvedla, že Komise neposkytla dostatečné důkazy o specifickém subvencování, jak to vyžaduje čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Bylo namítnuto, že analýza Komise nesplnila svůj úkol potvrdit de jure specifičnost údajné subvence.
(303)
Dva spolupracující vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že úvěry poskytnuté čínskými státními bankami nejsou specifické.
(304)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že specifičnost byla zjištěna na základě celkového souhrnu informací obsažených ve spisu včetně informací poskytnutých čínskou vládou, jejichž přehled je uveden v 92. bodě odůvodnění. Tyto informace potvrzují existenci specifičnosti de jure v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(305)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komisi se nepodařilo subvencování průkazně doložit v souladu s čl. 2 odst. 4 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 5 základního nařízení, jelikož důkazy, které Komise použila, nelze považovat za skutečné důkazy, protože nejsou potvrzující, objektivní a ověřitelné, a tedy důvěryhodné.
(306)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že skutečnosti popsané v 92. bodě odůvodnění průkazně dokládají specifičnost (tzn. že byly poskytnuty specifické subvence prostřednictvím odvětvového průmyslového plánu, papírenský průmysl se považuje za podporované odvětví, je potvrzena úloha komerčních bank a čínského státního plánovacího systému, jakož i vysoký úvěrový rating firem, jelikož splňují kritéria pro uplatnění konkrétních politických plánů). Tyto informace jsou potvrzující, protože jsou jasné, objektivní a přesvědčivé. Pocházejí z různých zdrojů a byly poskytnuty zúčastněnými stranami nebo vyhledány mezi veřejně dostupnými údaji.
(307)
Pokud jde o Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, čínská vláda tvrdila, že papírenskému průmyslu neposkytuje specifické subvence ani preferenční zacházení. Cílem ustanovení tohoto plánu, že finanční instituce nesmějí poskytovat úvěry na jakýkoli projekt, který není v souladu s jeho regulací, je podle čínské vlády pouze pozastavit projekty, které způsobily vážné znečištění.
(308)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že formulace použité v Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, jak je podrobně vysvětleno v 77. bodě odůvodnění, nenechávají nikoho na pochybách o existenci specifických subvencí a preferenčního zacházení pro papírenský průmysl. Tvrzení, že podrobná pravidla týkající se finančních institucí existují pouze z důvodů ochrany životního prostředí, není skutečným zněním příslušných textů potvrzeno.
(309)
V souvislosti s politickými plány, jakož i průvodními dokumenty, například integračním projektem a směrným indexem, čínská vláda znovu zopakovala, že podle čínského zákona o legislativě nejsou jako takové právně závazné. Čínská vláda prý spíše potřebovala právně závazný prováděcí akt. Byla rovněž vznesena námitka, že plány jsou příliš obecné, než aby mohly sloužit jako podklad pro určení specifičnosti, a pouhá skutečnost, že papírenský průmysl je podporovaným odvětvím, nedokazuje, že čínská vláda výslovně omezuje přístup k subvencím jen na určité podniky.
(310)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo, že plány jsou právně závazné z důvodů uvedených v 78. bodě odůvodnění. Šetření rovněž prokázalo, že přiznání statutu „podporovaného odvětví“ papírenskému průmyslu s sebou přináší zvláštní výhody pro příslušné podniky.
(311)
O poskytování úvěrů čínská vláda tvrdila, že z analýzy výročních zpráv čínských bank, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, nevyplývá, že byly úvěry poskytnuty na základě politických plánů.
(312)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je uvedeno výše, výroční zprávy bank neposkytují konkrétní informace o poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Ve skutečnosti jsou výroční zprávy všeobecnými dokumenty, které neposkytují žádné informace o tom, jak čínské banky poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ani o způsobu, jakým banky hodnotily úvěrové riziko u spolupracujících vyvážejících výrobců. Tyto informace byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (14), ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (15), ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že kapitálové náklady v Číně jsou relativně nízké, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady různých vstupů (včetně kapitálu a půdy) (16), ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (17) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (18), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
(313)
V souvislosti s výše uvedeným sdělením o úvěrovém ratingu čínská vláda tvrdila, že jediné sdělení o úvěrovém ratingu nelze považovat za průkazné doložení specifičnosti. Čínská vláda se domnívá, že pokud se u většiny nebo dokonce u všech úvěrů poskytnutých spolupracujícím vyvážejícím výrobcům neukáže, že průmyslová politika umožnila, aby tito výrobci měli během období šetření vyšší úvěrový rating, nemůže Komise podmínky jednoho konkrétního případu vztahovat na všechna úvěrová rozhodnutí.
(314)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V tomto ohledu je třeba připomenout, že sdělení o úvěrovém ratingu zmíněné v 81. bodě odůvodnění vytváří přímou souvislost mezi příznivými vyhlídkami spolupracujícího vyvážejícího výrobce do budoucna a existencí plánů papírenské politiky a plněním jejich cílů. Při formulování svých závěrů kladla Komise značný důraz na tento dokument spolu s Koncepcí rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, protože - jak je popsáno výše- další informace požadované v této souvislosti, například hodnocení rizik u úvěrů, nebyly přes opakované žádosti poskytnuty.
(315)
Čínská vláda rovněž argumentovala, že Komise při analýze tvrzení o preferenčních úvěrech nevzala v úvahu oběžník PBOC o zlepšení správy zvláštních úvěrů YINFA [1999] č. 228. Podle čínské vlády výše uvedený oběžník potvrzuje, že preferenční úvěrování nebo zvláštní úvěry byly odstraněny.
(316)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že jak je vysvětleno v 87. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že existují novější oběžníky PBOC než oběžník z roku 1999, přičemž tyto oběžníky jednoznačně zmiňují existenci preferenčních úvěrů a dalších úvěrů určených Státní radou. Argumenty čínské vlády o zrušení preferenčního úvěrování a zvláštních úvěrů nejsou tudíž podloženy fakty o skutečných případech. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba poznamenat, že oběžník z roku 1999 uvádí, že banky, které jsou zcela ve vlastnictví státu, musí aktivně komunikovat s orgány odpovědnými za příslušná odvětví, aby získaly jejich pochopení a podporu. To je další výrok, který potvrzuje kontrolu státních orgánů nad bankami, které jsou zcela ve vlastnictví státu.
(317)
V souvislosti s důkazy specifičnosti předloženými žadatelem byl vznesen argument, že se jedná pouze o odkazy na zjištění z různých šetření v USA, v rámci kterých byla specifičnost potvrzena mimo jiné odkazem na pětileté plány.
(318)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, použila Komise všechny podstatné informace, jež měla k dispozici. Veřejně dostupné informace uvedené v podnětu, ačkoli odkazují na zjištění jiných orgánů provádějících šetření, byly tudíž považovány za podstatné a jejich použití bylo vhodné.
(319)
V souvislosti s rozhodnutím Státní rady č. 40 a směrným indexem byl vznesen argument, že výslovně nedefinují výrobu bezdřevého natíraného papíru jako podporované odvětví nebo podporované projekty. Čínská vláda rovněž tvrdila, že výraz „podporované projekty“ zahrnuje v Číně širokou škálu hospodářských činností pokrývajících různá odvětví.
(320)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že rozhodnutí č. 40 a směrný index definují papírenský průmysl, do něhož výroba bezdřevého natíraného papíru patří, jako podporované odvětví nebo podporované projekty. V souvislosti s podporovanými projekty je třeba připomenout, že zahrnují pouze některé činnosti v rámci 26 odvětví, a proto nelze toto třídění, které pokrývá jen určitou podmnožinu podniků v Číně, považovat za obecné a nespecifické. Komise toto považovala za nejpřirozenější výklad v situaci, kdy neměla k dispozici žádné vysvětlení (a podpůrné dokumenty) o tom, jak přesně čínská vláda používala pojem „papírenský průmysl“, například pro účely rozhodnutí č. 40 a směrného indexu.
(321)
V souvislosti se zákonem o komerčních bankách čínská vláda tvrdila, že článek 34 je obecné povahy a že v souladu s článkem 41 téhož zákona nejsou komerční banky povinny poskytovat úvěry na základě průmyslové politiky.
(322)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že znění článku 34 dává poskytování úvěrů komerčními bankami do přímé souvislosti s průmyslovou politikou státu. Nelze je tudíž považovat za ustanovení obecné a nepovinné povahy. Pokud jde o článek 41 uvedeného zákona, je třeba poznamenat, že tento článek hovoří o pravomoci komerčních bank poskytovat úvěry, avšak nestanoví podmínky, jež budou muset banky brát v úvahu při přijímání úvěrových rozhodnutí.
(323)
Skupina APP tvrdila, že poskytla Komisi dostatečné informace a dokumenty, které prokazují, že skupina APP byla ratingovou agenturou Moody v letech 2007 a 2008 hodnocena známkou A-1, a proto nebylo správné, že Komise tento rating nezohlednila a použila známku BB od agentury Bloomberg.
(324)
Ratingové zprávy předložené skupinou APP Komise pečlivě analyzovala. Tyto ratingové zprávy dávají slibný výhled papírenského průmyslu do budoucna do souvislosti s vyhlášením Koncepce rozvoje papírenského průmyslu. Informace obsažené v těchto dokumentech proto vlastně potvrzují zjištění Komise, že současný finanční stav vývozce byl zjištěn ve zkresleném tržním prostředí, a tudíž nebylo možné vycházet z této míry úvěruschopnosti čínských vývozců uznat za bernou minci. Toto tvrzení muselo být odmítnuto.
(325)
Skupina APP rovněž tvrdila, že interní zprávy o finančním řízení zmíněné v tomto bodě v připomínkách APP k poskytnutí obecných informací jsou „mnohem uspokojivější než údaje, z nichž se momentálně vychází“.
(326)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Údaje vypočtené v těchto zprávách vycházejí z finanční situace společnosti dosažené ve zkresleném tržním prostředí, které je samozřejmě ovlivněno preferenčním úvěrováním, jehož existenci Komise zjistila. Jedná se tedy o uzavřený kruh, tzn. že společnost obdrží preferenční úvěr, který má příznivý vliv na její finanční ukazatele, jež mají následně příznivý vliv na podmínky budoucích úvěrů.
(327)
Skupina APP tvrdila, že metodika použitá Komisí při stanovení srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR je nesprávná a že Komise započítala přirážku k sazbě LIBOR dvakrát, čímž zvýšila referenční úrokovou sazbu.
(328)
Toto tvrzení je nutno odmítnout. Komise nezapočítala přirážky k sazbě LIBOR dvakrát. Jak je vysvětleno v poskytnutí konečných informací, při zjišťování srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR s lhůtou splatnosti delší než 1 rok Komise k příslušné jednoleté sazbě LIBOR přičetla rozdíl mezi firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti 1 roku a firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti n let, kde n je počet let představující dobu, pro kterou byla „dlouhodobá sazba LIBOR v USD“ vypočtena (tj. dva roky, tři roky, …, patnáct let). Je třeba zdůraznit, že tento rozdíl, jak je popsán výše, se připočítával k „čisté“ jednoleté sazbě LIBOR (tzn. nikoli k sazbě zvýšené o x základních bodů, jak tvrdila skupina APP).
4.3.8. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO PODNIKY, KTERÉ JSOU UZNÁNY, ŽE VYUŽÍVAJÍ NEJNOVĚJŠÍ A ŠPIČKOVÉ TECHNOLOGIE
(329)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Uvedla, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků je obecný právní předpis, který se vztahuje na celé čínské hospodářství, a nikoli jen na výrobce bezdřevého natíraného papíru.
(330)
Čínská vláda také tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená, že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(331)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků omezuje přístup k tomuto programu pouze na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie „podporovaných“, tzn. na určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, Komise dospěla k závěru, že odvětví výroby natíraného papíru do této kategorie patří, a proto jsou výhody v rámci tohoto programu specifické podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení mimo jiné uvádějí, že výrobky musí spadat do rozmezí uvedeného v popisu odvětví využívajících nejnovější a špičkové technologie v rámci klíčové podpory ze strany státu a že podniky musí neustále provádět výzkum a vývoj za účelem získání nových vědeckotechnických poznatků, inovativně uplatňovat nové poznatky nebo výrazně zdokonalovat technologie či výrobky. Tyto podmínky jako celek nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(332)
Skupina APP se dotázala, zda by se výše napadnutelných subvencí vyplývajících z těchto programů neměla vypočítávat spíše na základě daňového přiznání a platby za rok 2008 namísto za rok 2009 (období šetření). Skupina tvrdila, že tyto dva programy souvisejí s daní z příjmů, která se v Číně obvykle v plné výši platí a vyrovnává v kalendářním roce následujícím po zdaňovacím období. Proto bylo o dani z příjmů za rok 2009 nebo o jakémkoli preferenčním zacházení přiznaném za uvedený rok rozhodnuto teprve v roce 2010.
(333)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Skutečná výše získaných výhod byla potvrzena a ověřena na základě daňového přiznání za rok 2009, a proto se jedná o výhody týkající se prodeje a příjmů vytvořených v roce 2009, tj. v období šetření.
4.3.9. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO VÝZKUM A VÝVOJ
(334)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Rovněž uvedla, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(335)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, u nichž je prokázáno, že provádějí určitý druh výzkumných a vývojových projektů, tzn. pro určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, jedná se o společnosti, které patří do odvětví, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu, a projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií, tedy například i v rámci výroby natíraného papíru, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení, jež předložili spolupracující vyvážející výrobci, jsou obecná a neprůhledná, a tudíž je nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.10. OSVOBOZENÍ OD DANĚ DIVIDEND VYPLÁCENÝCH MEZI ZPŮSOBILÝMI TUZEMSKÝMI PODNIKY
(336)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Bylo namítnuto, že osvobození dividend od daně není subvencí ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož osvobození dividend od daně není svou povahou subvencí a příslušné čínské předpisy mají objasnit daňový základ, aby se zabránilo dvojímu zdanění.
(337)
Skupina APP tvrdila, že tento program není specifický, jelikož je obecně a jednotně uplatňován v celé Číně na základě objektivního kritéria, kterým je zdroj příjmů z dividend. Tvrdila také, že tento program nepředstavuje subvenci.
(338)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba upozornit, že příjmy z dividend od tuzemských podniků jsou osvobozeny od daně z příjmů právnických osob odváděné tuzemskými podniky. Především je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, tj. tuzemské podniky, které dostávají dividendy od jiných tuzemských podniků, a kromě toho také pro důležitá průmyslová odvětví a projekty podporované státem, jako je například i výroba natíraného papíru, tj. pro konkrétní podmnožinu podniků v Číně. Proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Za druhé, jedná se o daňovou pobídku, která vede k tomu, že v souladu s definicí subvence uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a v čl. 3 odst. 1 písm. a) základního nařízení stát nevybere určitý příjem. Pokud jde o tvrzení, že cílem této pobídky je zabránit dvojímu zdanění, je třeba poznamenat, že ačkoli Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uznává, že členové WTO nejsou omezeni v přijímání opatření, jež mají zamezit dvojímu zdanění (viz Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, příloha I, poznámka pod čarou č. 59), toto ustanovení je tzv. „afirmativní námitkou“ a nebyly předloženy žádné konkrétní důkazy, jež by dokládaly tvrzení, že například dividendám od tuzemských podniků je z důvodu právních závazků, jež ČLR přijala v rámci příslušných dvoustranných dohod o dvojím zdanění uzavřených se třetími zeměmi, přiznáno jiné zacházení než dividendám od podniků se sídlem mimo Čínu.
(339)
Bylo rovněž konstatováno, že tento program je zcela bezvýznamný pro podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, avšak z definice tohoto programu vyplývá, že se vztahuje na všechny tuzemské společnosti. Čínská vláda rovněž uvedla, že čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních stanoví, že stanovení obecně platných daňových sazeb se za specifickou subvenci nepovažuje. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(340)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že právní předpisy, které vytyčují tento program, spadají pod kapitolu 4 „Zvýhodněné daňové režimy“ zákona o daních z příjmů podniků, která předpokládá zvláštní daňové pobídky pro významná odvětví a projekty podporované státem. Jak je vysvětleno výše, výhody v rámci tohoto programu jsou za těchto podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Pokud jde o tvrzení o čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, je třeba poznamenat, že tento program se nevztahuje na stanovení obecně platné daňové sazby, nýbrž na existenci osvobození určitého druhu příjmů od daně, které vyplývá z příslušnosti k určitému druhu společností.
4.3.11. OSVOBOZENÍ DOVÁŽENÉHO ZAŘÍZENÍ OD DPH A CLA
(341)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Byla vznesena námitka, že konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem nejsou specifické, protože zahrnují široké rozpětí hospodářských činností pokrývajících různá odvětví. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(342)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tento program je k dispozici pouze pro společnosti, které investují do určitých obchodních kategorií taxativně vymezených zákonem (tj. prostřednictvím katalogu, který slouží jako vodítko pro zahraniční investice do jednotlivých odvětví, a katalogu klíčových průmyslových odvětví, produktů a technologií, jejichž rozvoj stát v současné době podporuje). Skutečnost, že způsobilost je omezena na určité obchodní kategorie, potvrzuje, že tento program není běžně k dispozici pro široká hospodářská odvětví, a proto výhody, které z něho vyplývají, jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(343)
Skupina APP tvrdila, že doba odepisování použitá Komisí pro výpočet výhody vyplývající z tohoto programu, která připadá na období šetření, není správná a že měla Komise použít dobu odepisování uváděnou společnostmi ze skupiny APP. Podle skupiny APP je tato metodika v rozporu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení.
(344)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Doba odepisování uváděná skupinou APP je určena pro účetní a finanční účely. Jiní spolupracující vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie vykázali odlišné doby odepisování. Komise proto v souladu se svou obvyklou praxí a s čl. 7 odst. 3 základního nařízení použila pro účely tohoto výpočtu jako životnost stroje dobu patnácti let, která se v dotyčném odvětví považuje za „běžnou“ dobu odepisování.
4.3.12. VRACENÍ DPH V PŘÍPADĚ ZAŘÍZENÍ VYROBENÉHO NA DOMÁCÍM TRHU
(345)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Tvrdila rovněž, že vysvětlila kritéria způsobilosti pro tento program, a tudíž není žádný důvod k tomu, aby Komise použila pouze dostupné údaje.
(346)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že účast v tomto programu je vyhrazena pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují určitý druh zařízení vyrobených v tuzemsku, tj. pro určitou podmnožinu podniků v Číně, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.13. OSVOBOZENÍ PODNIKŮ SE ZAHRANIČNÍMI INVESTICEMI OD DANÍ ZA ÚDRŽBU MĚSTA, VÝSTAVBU A OD PŘÍPLATKŮ NA VZDĚLÁVÁNÍ
(347)
Jak APP, tak Chenming tvrdily, že se podle Oznámení o sjednocení daní za údržbu města a výstavbu a příplatků za vzdělávání vztahujících se na domácí podniky, podniky se zahraničními investicemi a fyzické osoby vydaného Státní radou Číny dne 18. října 2010 a použitelného ode dne 1. prosince 2010 výše uvedená daň a příplatky nyní vztahují na všechny podniky a fyzické osoby v Číně bez jakékoli výjimky. Podle těchto tvrzení již není tento program subvencí napadnutelný.
(348)
Tato tvrzení byla analyzována na základě předložené dokumentace a podkladů, které strany poskytly. Čínská vláda byla požádána o potvrzení výše uvedených informací. Čínská vláda, která je účastníkem řízení a orgánem, který v rámci tohoto programu subvenci poskytuje, Komisi sdělila, že byl tento program ukončen a nebyl nahrazen žádnými jinými pobídkami souvisejícími s toutéž daňovou povinností. Na základě informací od spolupracujících vyvážejících výrobců se konstatuje, že obě uvedené skupiny prokázaly, že již nevyužívají subvencí v rámci tohoto programu. V tomto ohledu se připomíná, že v souladu s článkem 15 základního nařízení se žádná opatření nepřijmou, pokud subvence skončí nebo se prokáže, že subvence již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Vzhledem k výše uvedenému a na základě spisu se usuzuje, že subvence v rámci tohoto programu již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Zjištění uvedená ve 160. až 169. bodě odůvodnění byla proto odpovídajícím zpsobem upravena.
4.3.14. ZNÁMÉ ZNAČKY A ZVLÁŠTNÍ FONDY PRO PŘILÁKÁNÍ ZAHRANIČNÍCH INVESTIČNÍCH PROJEKTŮ
(349)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Čínská vláda tvrdila, že poskytla dostatečné informace o těchto programech a že neexistuje žádný zákon ani nařízení, které se jich týkají.
(350)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tyto programy byly shledány specifickými a napadnutelnými na základě informací předložených čínskou vládou a spolupracujícími vyvážejícími výrobci, přestože nebyly předloženy žádné právní předpisy jako takové. Skutečnost, že - jak tvrdila čínská vláda - nejsou pro tyto programy přijaty žádné právní předpisy, potvrzuje mimo jakoukoli pochybnost, že objektivní kritéria ani podmínky stanovené zákonem upravujícím tyto programy prostě neexistují. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Zdá se, že při absenci jakýchkoli kritérií či podmínek má vláda široký prostor pro vlastní uvážení, a tudíž se má za to, že přístup k subvencím je omezen jen na určité podniky.
4.3.15. SUBVENCE Z FONDU PRŮMYSLOVÉHO ROZVOJE V OBLASTI ŠPIČKOVÝCH TECHNOLOGIÍ A CENA PRŮMYSLOVÉ ZÓNY VE MĚSTĚ SU-ČOU ZA ZACHOVÁNÍ HOSPODÁŘSKÉHO RŮSTU
(351)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda tvrdila, že Komise nesprávně vykládá čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož průmyslové zóny nejsou vymezenými zeměpisnými oblastmi.
(352)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že průmyslová zóna ve městě Su-čou je jednoznačně dílčí hospodářskou a správní jednotkou v rámci výsostného území ČLR, a tedy vymezenou zeměpisnou oblastí podle čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba rovněž poznamenat, že i kdyby skutečná fakta zjištěná v rámci šetření nepotvrdila výše uvedené skutečnosti, může se v průmyslové zóně, jak vyplývá již z její samotné definice, nacházet pouze podmnožina ze všech podniků na území dané země nebo v působnosti orgánu poskytujícího subvence, a v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních by se tudíž subvence poskytnuté průmyslovou zónou považovaly za specifické.
4.3.16. POSKYTOVÁNÍ PRÁV NA VYUŽITÍ PŮDY
(353)
Co se týče práv k užívání pozemků, čínská vláda tvrdila, že je protiprávní použít vnější srovnávací základ spočívající v odkazu na čl. 14 písm. d) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV). Bylo namítnuto, že právo Unie a WTO omezuje použití vnějších srovnávacích základů na velmi výjimečné okolnosti, což znamená, že je lze použít pouze tehdy, když jsou ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty zkreslené v důsledku rozhodující úlohy vlády jakožto poskytovatele dotyčného zboží nebo služby. Podle čínské vlády Komise neprokázala, že ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty jsou zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele.
(354)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Především je třeba poznamenat, že pravidla WTO, jak potvrdil odvolací orgán WTO ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (DS257) a příslušný panel WTO ve věci US - China countervailing duties (USA - Vyrovnávací cla uvalená na Čínu) (DS379), nezakazují použití vnějších srovnávacích základů. Za druhé, Komise ve svém přístupu plně zohlednila zvláštní podmínky, které požaduje judikatura WTO v případech, kdy se Komise uchyluje k použití vnějších srovnávacích základů. Jak bylo prokázáno v 248. až 259. bodě odůvodnění, půda je v Číně majetkem státu a vláda poskytuje pozemky soukromým subjektům na základě nájemních smluv. Čínské orgány navíc regulují poskytování a přidělování pozemků podnikům, a to i na sekundárních trzích, a přidělování pozemků podnikům se řídí přísnými pravidly, přičemž každý druh změny přidělení pozemků, jako je například převod smlouvy o udělení práv k užívání pozemků z jednoho podniku na jiný, musí být schválen státem a potvrzen novou smlouvou o udělení práv k užívání pozemků mezi nabyvatelem a příslušným státním orgánem. S ohledem na výše uvedené skutečnosti se konstatuje, že čínská vláda má rozhodující úlohu v udělování práv k užívání pozemků a že jakékoli ceny uplatňované na čínském trhu soukromými subjekty (pokud vůbec existují - v rámci tohoto šetření totiž nebyly žádné takové ceny předloženy) jsou nutně zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele a jeho monopolního postavení regulátora transakcí s pozemky. V důsledku toho by finanční příspěvek čínské vlády prakticky určoval úroveň případných cen uplatňovaných soukromými subjekty.
(355)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že zvolení Tchaj-wanu jako vnějšího srovnávacího základu znamená, že Komise nepoužila vnější srovnávací základ, který se vztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně nebo na ně odkazuje či s nimi souvisí. Bylo namítnuto, že použití tchajwanského základu pro vyrovnání rozdílů v poměrných výhodách jednotlivých zemí je výslovně zakázáno pravidly WTO.
(356)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Komise považuje Tchaj-wan (19) za vhodný vnější srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) prostorovou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a transakcí použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Ťiang-su a Šan-tung jsou navíc považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR (20). Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Nejnovější údaje navíc naznačují, že ČLR i Tchaj-wan mají podobné míry růstu reálného HDP (21). Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanu) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech dostupných důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(357)
Na základě celkového souhrnu výše uvedených informací se má za to, že zvolený srovnávací základ je v souladu s požadavky rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (odst. 103), které konstatovalo, že „zvolený srovnávací základ se musí nicméně vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje, jak to vyžaduje čl. 14 písm. d)“. Celkový souhrn podmínek na Tchaj-wanu se skutečně vztahuje k převažujícím podmínkám na trhu v dotyčných dvou čínských provinciích. Pozemky jsou k dispozici v oblastech s podobně hustým osídlením, prostorová blízkost oblastí zajišťuje, že kvalita pozemků je podobná, zatímco skutečnost, že Tchaj-wan a dotyčné dvě čínské provincie mají stejný jazyk a kulturu, vývozně orientované hospodářství a významná odvětví zpracovatelského průmyslu, potvrzuje, že cena, prodejnost a další podmínky nákupu nebo prodeje pozemků jsou úzce spjaty.
(358)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že informace, jež měla Komise k dispozici, byly dostatečné k závěru, že v Číně existuje trh s pozemky.
(359)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Na základě informací, které měla Komise k dispozici, nebylo možné dospět k závěru, že v Číně existuje funkční trh s pozemky. Z právních předpisů, jež čínská vláda poskytla Komisi, je zřejmé, že veškerá půda v ČLR patří státu a pozemky jsou poskytovány pouze na základě nájemních smluv. Čínské úřady mají plně pod kontrolou nabídku a přidělování pozemků podnikům, a to včetně transakcí na sekundárním trhu. Navzdory příslušným žádostem Komise nebyly předloženy žádné důkazy, že v oblasti udělování práv k užívání pozemků existuje nějaký tržní mechanismus. Situace je podrobně vysvětlena v 354. bodě odůvodnění, který se týká podobných tvrzení čínské vlády.
(360)
Skupina APP uvedla, že by se jako srovnávací základ měly použít současné čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků nebo případně dnešní ceny půdy v indickém státě Maháráštra. Skupina Chenming rovněž navrhla jako srovnávací základ indický stát Maháráštra.
(361)
Jak již bylo popsáno v 359. bodě odůvodnění, funkční trh s pozemky v Číně neexistuje. Proto není vhodné používat jako srovnávací základ dnešní čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků. Ve svých tvrzeních, že jako srovnávací základ by se mohly použít ceny pozemků ve státě Maháráštra, vycházeli vyvážející výrobci ze srovnání indického státu Maháráštra, pokud jde o HDP na obyvatele a hustotu osídlení v době pořízení práv k užívání pozemků. Jak je vysvětleno výše, Komise je toho názoru, že HDP na obyvatele a hustota obyvatelstva nemohou být jedinými rozhodujícími faktory při výběru země nebo oblasti za účelem jejího použití jako vnějšího srovnávacího základu. V každém případě, metodika navržená spolupracujícími vyvážejícími výrobci není v souladu s jejich tvrzeními. V období šetření činila v Bombaji, hlavním městě a zdaleka nejrozvinutější oblasti státu Maháráštra, úroveň příjmů na jednoho obyvatele 2 675 USD, což je ve skutečnosti méně než čínský celostátní průměr 3 529 USD (22), nemluvě o HDP na obyvatele ve vysoce rozvinutých provinciích Šan-tung a Ťiang-su (5 255 USD respektive 6 550 USD). Co se týče hustoty osídlení, ani ta není sama o sobě rozhodujícím faktorem, ale pro pořádek uvádíme, že ve státě Maháráštra připadá 314 obyvatel na 1 km2, zatímco v Ťiang-su je to 736 obyvatel na 1 km2 a v Šan-tungu 600 obyvatel na 1 km2, což znamená, že tyto hodnoty nejsou na stejné úrovni. Další faktory, jako je nedostatek prostorové blízkosti a společných charakteristik mezi Indií a Čínou, navíc vedou k závěru, že srovnávací základ v podobě státu Maháráštra se nevztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně ani na ně neodkazuje a nesouvisí s nimi. Z důvodů vysvětlených v 356. bodě odůvodnění trvá Komise na svém názoru, že ceny pozemků na Tchaj-wanu jsou jako vnější srovnávací zaklad mnohem vhodnější.
(362)
Skupina APP tvrdila, že některá práva k užívání pozemků, jež Komise vzala v úvahu při výpočtu výhody vyplývající z tohoto programu, již nemá skupina APP v držení. Skupina APP dále tvrdila, že na základě informací z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu došla k jiné průměrné ceně pozemků za metr čtvereční a že Komise nevyvinula žádnou snahu hledat reprezentativní nabídky průmyslových pozemků.
(363)
Pokud jde o celkovou rozlohu pozemků, které skupina APP využívala, Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Takto opravený údaj se odrazil ve výpočtu subvence. Pokud jde o informace získané z Tchaj-wanu, oznamuje se, že toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ačkoli tato strana nenavrhovala použít tuto cenu pro výpočet vhodného srovnávacího základu, je třeba zdůraznit následující skutečnosti. Komise použila, co se týče cen pozemků na Tchaj-wanu, informace dostupné ve spise a metoda, kterou došla ke srovnávací ceně byla stranám sdělena a vysvětlena v oznámení týkajícím se případu ze dne 11. února 2011. Na druhé straně údaje, které předložila skupina APP, se týkají pouze února 2011, tj. jiného období, než bylo použito ve výpočtu Komise, a také se zdá, že se jedná pouze o příklady určitých údajů vztahujících se pouze k některým oblastem Tchaj-wanu. Komise se také nemůže vyjádřit k výpočtu srovnávacího základu, který provedla skupina APP, jelikož APP neposkytla žádné podrobnosti o metodě výpočtu a nezdůvodnila, proč by její výpočet měl lépe odrážet ceny pozemků na Tchaj-wanu.
(364)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že jakákoli subvence v podobě udělení práva k užívání pozemku za nižší než přiměřenou odměnu nebude specifická.
(365)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v konečném informačním dokumentu, čínská vláda poskytla v souvislosti s tímto programem nedostatečné informace, které musely být ve spisu doplněny o další informace a údaje. Na tomto základě se tudíž dospělo k uvedeným zjištěním, která jsou vysvětlena a rozebrána v 253. až 258. bodě odůvodnění.
4.3.17. OSTATNÍ
(366)
Skupina APP tvrdila, že úroková sazba použitá Komisí k přepočtu nominální hodnoty subvence na hodnotu v období šetření není správná.
(367)
Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Při výpočtu subvence byla použita úroková sazba navržená skupinou APP. Tato změna se již odráží v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence u jednotlivých dotyčných programů.
(368)
Skupina APP tvrdila, že výše subvence musí být vyjádřena jako procento jimi uváděné ceny CIF, a ne jako procento z obratu a že Komise by pro výpočet rozpětí subvence měla použít tuto metodu.
(369)
Předložené argumenty byly analyzovány v souladu s dokumentací a podklady, které příslušná strana poskytla. Je třeba poznamenat, že s výjimkou jednoho ze subvenčních programů, jež byly shledány jako napadnutelné, nebylo u žádného jiného programu konstatováno, že je závislý na vývozní výkonnosti a poskytovaný podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Proto byla výše subvence přepočtena na celkový obrat z prodeje společností skupiny APP v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, který zní: „Pokud se subvence neposkytuje podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků, určí se výše napadnutelné subvence tak, že celková výše subvence se přiměřeně přepočte na množství výrobků, které byly v posuzovaném období vyrobeny, prodány nebo vyvezeny“. Jelikož není tato subvence spojena s výrobou žádného konkrétního výrobku ani s vývozem, je nejvhodnějším ukazatelem celkový obrat z prodeje, kterého daná společnost dosáhla. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že příslušný obrat byl stanoven na základě, jenž zajišťuje, že odráží co nejvěrněji prodejní hodnotu výrobku, který prodává společnost, jež je příjemcem. Tato změna je již zohledněna v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence pro jednotlivé dotčené programy. Jakákoli jiná navrhovaná metoda výpočtu napadnutelných subvencí by byla v rozporu s příslušnými ustanoveními základního nařízení (články 7 a 15) a s úředním postupem Komise při jejích antisubvenčních řízeních, kterým vybírá vhodného čitatele/jmenovatele pro přepočet výše napadnutelných subvencí.
Uvedená strana se rovněž odvolávala na část obecných zásad (23) týkající se výpočtu subvencí na jednotku jako na základ pro své tvrzení. Nicméně ze stejných důvodů, jaké byly uvedeny výše, nebyl výpočet na jednotku považován za vhodný přístup pro tento případ. Navrhovaná metodika se skutečně nepokládá za reprezentativní, neboť směšuje obrat a počet vyrobených jednotek, pouze co se týče dotčeného výrobku, a nezohledňuje počet jiných vyrobených výrobků. Nebyly předloženy ani ověřeny žádné informace o celkovém počtu vyrobených jednotek všech výrobků podle jednotlivých společností a subvence nebyly v žádném případě poskytovány na základě množství. Co se týče cen CIF, je na místě připomenout, že údaje ze spisu naznačují, že se tyto ceny liší jak mezi různými typy výrobků, tak v rámci jednoho typu. Dotčené subvence každopádně nesouvisí s typem výrobku. Komise navíc stanovila výši subvencí v ČLR a přepočetla ji tak, že vydělila výši celkové subvence výší obratu zaznamenaného v Číně, s ohledem na zvláštní situaci příslušných spolupracujících čínských vyvážejících výrobců. Tím je zajištěno použití ověřené výše subvencí a nejvhodnějšího obratu. A konečně se připomíná, že vzhledem k praktickým okolnostem tohoto řízení, tj. uvalení antidumpingových a antisubvenčních cel na úrovni rozpětí újmy, se usuzuje, že to nemá absolutně žádný dopad na postavení APP, bez ohledu na to, jaká metoda pro přepočet napadnutelných subvencí a vyrovnávacího cla se použije.
4.4. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(370)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
Antisubvenční rozpětí
Skupina APP
12,04 %
Skupina Chenming
4,06 %
(371)
Z informací z podnětu a od spolupracujících čínských vyvážejících výrobců je patrné, že v ČLR existují i další známí výrobci dotčeného výrobku. Nicméně s ohledem na skutečnost, že uvedený objem vývozu byl shledán vyšším než údaj o dovozu získaný z Eurostatu, byla úroveň spolupráce považována za vysokou. V zájmu účelnosti opatření bylo tedy pokládáno za vhodné stanovit výši subvence v případě nespolupracujících vyvážejících vývozců na nejvyšší úrovni subvencování, jež byla zjištěna u spolupracujících vyvážejících výrobců, tj. na úrovni 12,04 %.
5. VÝROBCI V UNII
5.1. VÝROBCI V UNII
(372)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek čtrnáct známých výrobců a někteří další velmi malí výrobci v Unii. Odhaduje se, že údaj poskytnutý sdružením CEPIFINE představuje 98 % výroby výrobců v Unii. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii během období šetření činila asi 5 270 000 tun. Výrobci v Unii tvořící celkovou výrobu Unie představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení.
(373)
Výroba bezdřevého natíraného papíru je energeticky a kapitálově náročná. Z tohoto důvodu se uplatňují úspory z rozsahu, které vysvětlují koncentraci výroby do několika velkých společností, doplněných o menší výrobce, kteří se zaměřují na zeměpisně blízké trhy. Většinu trhu Unie pokrývá pět podobně velkých výrobců s výrobními závody po celé Evropě. Velká část bezdřevého natíraného papíru představuje výrobek komoditního typu, s nímž se obchoduje hlavně prostřednictvím obchodníků a velkoobchodníků s papírem. Tyto distribuční kanály se vyznačují vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek.
(374)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do oblasti působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení by podle této strany nemělo výrobní odvětví Unie, které podalo podnět, v tomto řízení dostatečně silnou pozici. Vzhledem k závěrům uvedeným ve 22. a 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou dva různé výrobky, muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(375)
Čínská vláda poznamenala, že jeden z reprezentativních výrobců byl údajně ve spojení s čínskou společností, a proto by měl být z definice výrobního odvětví Unie vyloučen. Šetření však ukázalo, že výrobky vyráběné zmíněnou čínskou společností nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah proto neměl žádný dopad na analýzu újmy ani na zahrnutí tohoto výrobce v Unii do výrobního odvětví Unie, tak jak bylo vymezeno.
6. ÚJMA
6.1. SPOTŘEBA V UNII
(376)
Spotřeba byla stanovena na základě těchto údajů:
-
údaje Eurostatu o dovozu ze třetích zemí, náležitě upravené na základě informací poskytnutých výrobci Unie o výrobcích, na které se nevztahuje toto řízení. Šetřením bylo na základě předložených dokladů zjištěno, že tyto předpoklady byly přiměřené a oprávněné,
-
ověřená výše celkového objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR na trh Unie, jelikož bylo zjištěno, že vykázaný objem vývozu je vyšší než údaje o dovozu získané z Eurostatu,
-
celkový prodej všech výrobců v Unii na trhu Unie zjištěný na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(377)
Na tomto základě byla celková spotřeba v Unii zjištěna takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
Spotřeba v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Tuny
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Index
100
104
101
86
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník, upravené údaje Eurostatu a ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(378)
Celkově spotřeba v Unii v posuzovaném období klesla o 14 %. Bylo zjištěno, že spotřeba nejprve mezi lety 2006 a 2007 vzrostla o 4 %, načež mezi rokem 2007 a obdobím šetření klesla o 18 %. Snížení spotřeby v roce 2008 a v období šetření bylo způsobeno nižší poptávkou, zejména v první polovině roku 2009 v důsledku hospodářského útlumu.
6.1.1. DOVOZ DO UNIE Z ČLR
(379)
Jak je uvedeno ve 376. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že ověřená výše celkového objemu prodeje dotčeného výrobku uskutečněného spolupracujícími vyvážejícími výrobci z ČLR na trhu Unie byla vyšší než údaje o objemu dovozu vykázané Eurostatem. Jelikož byly ověřené informace považovány za přesnější než dostupné statistické údaje, byl celkový objem dovozu z ČLR stanoven na základě ověřených informací poskytnutých spolupracujícími společnostmi. Objem prodeje spolupracujících společností, u nichž bylo zjištěno, že v posuzovaném období vyvážely pouze vícevrstvý kartón a lepenku, byl z celkového dovozu vyloučen, protože bylo konstatováno, jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka by neměly být považovány za dotčený výrobek. Jelikož se údaje o dovozu dotčeného výrobku týkají pouze dvou společností, bylo z důvodu zachování jejich důvěrné povahy považováno za vhodné vykázat je v podobě indexu.
Tabulka 2
Celkový subvencovaný dovoz z ČLR
Celkový dovoz z ČLR
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem (index)
100
218
212
283
Podíl na trhu (index)
100
210
209
329
Ceny (v EUR/t)
677
661
657
621
Index
100
98
97
92
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(380)
Objem celkového dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl téměř na trojnásobek. V důsledku toho jeho podíl na trhu významně stoupl z přibližně 1 % v roce 2006 na více než 4 % v období šetření. To je nutno posuzovat na pozadí klesající spotřeby, která se ve stejné době snížila o 14 %. Průměrné ceny subvencovaného dovozu z ČLR vykázaly během posuzovaného období pokles o 8 %.
6.1.2. CENOVÉ PODBÍZENÍ
(381)
Za účelem analýzy cenového podbízení byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z ČLR prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla a náklady po dovozu.
(382)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, byla spolupráce čínských vývozců velmi intenzivní a má se za to, že pokrývá celkový objem vývozu z ČLR do Unie během období šetření. U dvou čínských vyvážejících výrobců, kteří se původně přihlásili, bylo - jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění - shledáno, že dotčený výrobek na trh Unie nevyvážejí, a proto nebyl dovoz jejich výrobků vzat pro účely analýzy cenového podbízení v úvahu. Do srovnání nebyl zahrnut ani vývoz jedné společnosti patřící do skupiny jednoho ze spolupracujících vyvážejících výrobců, neboť žádný z reprezentativních výrobců v Unii nevyrábí srovnatelné druhy výrobků. V souvislosti s objemem vývozu této konkrétní společnosti je třeba poznamenat, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny a jeho cenová hladina byla podle všeho v souladu s celkovou cenovou hladinou vývozu skupiny.
(383)
Srovnání ukázalo, že v období šetření byl dotčený subvencovaný výrobek z ČLR prodáván v Unii za ceny, které byly průměrně o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii. Úroveň rozpětí cenového podbízení je třeba posuzovat na pozadí vysoké úrovně transparentnosti cen podporované cenovými nabídkami, která je pro distribuční trh s bezdřevým natíraným papírem charakteristická.
6.2. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII
6.2.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(384)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo šetření dopadů subvencovaného dovozu na výrobce v Unii posouzení všech hospodářských ukazatelů s významem pro posouzení stavu výrobců v Unii od roku 2006 do konce období šetření.
(385)
Makroekonomické prvky (výroba, kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst a výše napadnutelných subvencí) byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a to na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(386)
Analýza mikroekonomických prvků (průměrných jednotkových cen, zaměstnanosti, mezd, produktivity, zásob, ziskovosti, peněžního toku, investic, návratnosti investic, schopnosti získávat kapitál) byla provedena na úrovni výrobců v Unii, a to na základě informací, které byly od nich obdrženy a řádně ověřeny.
(387)
Bylo vzneseno tvrzení, že v rámci analýzy újmy nebyly všechny ukazatele újmy u žadatelů a výrobního odvětví Unie jako celku analyzovány jednotně a komplexně. Zúčastněné strany tvrdily, že závěry o podstatné újmě by byly odlišné, kdyby byly na úrovni žadatelů zjištěny některé ukazatele, jako je podíl na trhu.
(388)
Za prvé je třeba poznamenat, že prohlášení těchto stran jsou, jak se zdá, vypracována na základě ukazatelů vypočítaných z odlišných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny v průběhu šetření a jsou uvedeny níže. Proto jsou tyto závěry věcně nesprávné, a tudíž bezpředmětné.
(389)
Za druhé, Komise běžně hodnotí makroekonomické faktory pro určení újmy utrpěné na úrovni výrobního odvětví Unie jako celku, jak bylo vysvětleno výše. V rámci tohoto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková produkce Unie, jak je vysvětleno v 372. bodě odůvodnění, a to nehledě k tomu, zda výrobci stížnost podpořili nebo zda při šetření spolupracovali.
(390)
Mikroekonomické faktory se analyzují na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na to, zda stížnost podpořili či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % produkce v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii se nepřihlásil s tvrzením, že by závěry Komise o mikroekonomických faktorech byly nespolehlivé nebo nepodložené. Proto není žádný důvod zpochybňovat zjištění učiněná na základě informací poskytnutých pouze reprezentativními výrobci v Unii.
(391)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jeden ze čtyř reprezentativních výrobců plně nespolupracoval, neboť prý byl ve spojení s jiným výrobcem v Unii, který při šetření rovněž nespolupracoval. Spojení těchto společností se prý zakládalo na přechodných dohodách uzavřených v okamžiku, kdy spolupracující výrobce v Unii nabyl část podniku druhého výrobce na výrobu bezdřevého natíraného papíru. Tato strana tvrdila, že spolupracující výrobce v Unii ovládá na základě těchto přechodných dohod několik papíren, jež zůstaly ve vlastnictví výrobce, jehož část podniku byla předmětem akvizice. Na podporu svého tvrzení odkázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise ze dne 31. října 2008 (24), jež v době uvedené akvizice zkoumalo, měla-li by být tato transakce považována za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (25).
(392)
Šetřením se však potvrdilo, že akciový podíl daného výrobce z Unie je zanedbatelný a nachází se pod hranicí stanovenou v článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu (26). Z uvedených přechodných dohod navíc nevyplývá, že by mezi těmito společnostmi existoval vztah, jenž by šel nad rámec běžného obchodního vztahu mezi zákazníkem a dodavatelem. Smyslem těchto přechodných dohod je zejména zorganizovat prodej natíraného papíru během přechodného období s tím, že výrobce v Unii během tohoto přechodného období pouze plní funkci srovnatelnou s obchodním zástupcem. Tento výrobce v Unii ve svých konsolidovaných a auditorem ověřených účetních závěrkách a ve své odpovědi na dotazník dále vykázal příjem z provize, kterou jako obchodní zástupce daných papíren získal; vlastnické podíly v těchto papírnách, a tedy ani náklady s papírnami spojené tento výrobce naopak nevykázal.
(393)
Podle uvedeného rozhodnutí Komise byla transakce mezi uvedenými společnostmi pokládána za akvizici části podniku dané společnosti výrobcem v Unii, a nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po této akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; zejména společnosti nezaložily společný podnik (joint venture). Dále je třeba poznamenat, že byl předmět šetření v uvedeném rozhodnutí zeměpisně vymezen jako Evropský hospodářský prostor, a nikoli jako Unie. Je rovněž nutno poznamenat, že Komise v uvedeném rozhodnutí nepodrobila vztah mezi těmito společnostmi analýze podle článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu.
(394)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k názoru, že uvedené dvě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu, a že daný výrobce v Unii tedy během šetření plně spolupracoval.
(395)
Při analýze mikroekonomických ukazatelů nebylo za celé období, jež bylo předmětem šetření, přihlíženo k údajům o papírnách, které nabyl výše uvedený výrobce v Unii, tak aby byl za toto období prezentován plně srovnatelný trend.
(396)
Tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že každá dceřiná společnost výrobců z Unie měla vyplnit samostatný dotazník, jelikož jde o samostatné právní subjekty.
(397)
V případě dotyčného výrobce z Unie se mělo za to, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy bude jeden dotazník stačit. Odpovědi především poskytly podrobný přehled informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě mohly být ověřeny všechny potřebné údaje týkající se všech výrobců nebo prodejců obdobného výrobku, kteří jsou s nimi ve spojení.
(398)
V následném podání uvedený vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že stejná společnost plně nespolupracovala, neboť vyplnila dotazník jménem neexistujícího subjektu a auditované účty společnosti neodpovídají údajům, které poskytla v odpovědi na dotazník. Závěry předchozího bodu odůvodnění jsou významné i v tomto ohledu.
6.2.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE (MAKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
(399)
Po poskytnutí zjištění čínská vláda a jeden čínský vyvážející výrobce namítli, že makroekonomické údaje použité pro analýzu jsou neúplné a nepřesné, a nemohou být tedy použity jako důkaz podstatné újmy.
(400)
Inspekce na místě u sdružení, které podalo podnět, potvrdila, že údaje použité pro stanovení makroekonomických ukazatelů jsou přímo získány od výrobců v Unii, kteří představuji přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby umožnily identifikovat informace týkající se dotčeného výrobku. Předpoklady nebo odhady tudíž vycházejí z přiměřeného a podloženého základu, např. kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu vzhledem k tomu, že se ukázalo, že jejich podíl na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii je naprosto zanedbatelný. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
6.2.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
Tabulka 3
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Výroba (v tunách)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Index
100
102
98
80
Kapacita (v tunách)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Index
100
100
98
89
Využití kapacity
92 %
94 %
93 %
83 %
Index
100
102
101
90
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(401)
Jak je patrné z výše uvedené tabulky, výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 20 %. Je třeba poznamenat, že navzdory nárůstu spotřeby Unie mezi léty 2006 a 2008 přibližně o 1 % klesla výroba výrobního odvětví Unie v této době o 2 %, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření významně klesla v návaznosti na pokles spotřeby Unie.
(402)
Od roku 2000 vynaložili výrobci v Unii zásadní restrukturalizační úsilí zaměřené na řešení strukturálního přebytku kapacity. Prostřednictvím konsolidace a uzavírání papíren snížilo výrobní odvětví Unie svou kapacitu výroby bezdřevého natíraného papíru mezi rokem 2006 a obdobím šetření přibližně o 770 000 tun, tj. o 11 %.
(403)
I přes pokles celkové kapacity se míra využití ještě více snížila, a to z 92 % v roce 2006 na 83 % v období šetření. K hlavnímu poklesu došlo v době od roku 2008 do období šetření. Je třeba poznamenat, že vysoké využití kapacity je důležitým faktorem pro dlouhodobou životaschopnost výrobců papíru, a to v důsledku vysokých investic do stálých aktiv. Proto byla míra využití kapacity během období šetření považována za nízkou.
6.2.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(404)
Údaje o prodeji uvedené v následující tabulce se týkají objemu prodaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie.
Tabulka 4
Objem prodeje a podíl na trhu
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem prodeje (v tunách)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Index
100
102
99
81
Podíl na trhu
93 %
91 %
91 %
88 %
Index
100
98
98
95
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(405)
Zatímco spotřeba Unie vzrostla mezi léty 2006 a 2007 o 4 % (viz 377. bod odůvodnění), objem prodeje dotčeného výrobku uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie nezávislým odběratelům na trhu Unie vzrostl během téže doby jen o 2 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie nemohlo ze zvýšené spotřeby v tomto období v plném rozsahu těžit. A kromě toho, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření spotřeba v Unii klesla o 15 %, objem prodeje všech výrobců v Unii se snížil ještě víc, a sice o 18 %. Objem prodeje výrobního odvětví Unie se po malém zvýšení v roce 2007 v důsledku toho trvale a významně snižoval, což se projevilo snížením podílu na trhu během posuzovaného období o 5 procentních bodů.
(406)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců tvrdila, že tržní podíl výrobců v Unii by měl rovněž zahrnovat dovoz ze Švýcarska, protože příslušné výrobky pocházejí z papírny, která patří jednomu reprezentativnímu výrobci v Unii.
(407)
Zeměpisný rozsah antisubvenčního šetření se omezuje na Unii. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(408)
Bylo rovněž vzneseno tvrzení, že podíl žadatelů na trhu během posuzovaného období značně vzrostl.
(409)
Podíl na trhu je makroekonomický ukazatel, který se analyzuje na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Tvrzení o podílu žadatelů na trhu je navíc věcně nesprávné.
6.2.2.3. Růst
(410)
Vzhledem k vývoji během posuzovaného období byl pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie o 19 % daleko výraznější než 14 % pokles spotřeby Unie. V důsledku toho během stejného období významně poklesl také podíl výrobního odvětví Unie na trhu, a to o 5 procentních bodů.
6.2.2.4. Výše napadnutelných subvencí
(411)
Výše napadnutelných subvencí v případě ČLR, jež je specifikována výše v oddíle věnovaném subvencím, je značná. Vzhledem k objemu a cenám subvencovaného dovozu nelze dopad skutečného subvenčního rozpětí považovat za zanedbatelný.
6.2.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII (MIKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
6.2.3.1. Průměrné jednotkové ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii
(412)
Průměrné prodejní ceny ze závodu, za něž čtyři reprezentativní výrobci v Unii prodávali na trhu Unie dotčený výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zůstaly v průběhu let celkově stabilní, pouze s výjimkou roku 2007, kdy se mírně zvýšily.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.2. Stav zásob
(413)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného subvencovaného dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Stav zásob (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost - v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (v EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(414)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst).
(415)
Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance dokonce i v době značného propouštění v letech 2007 a 2008. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž za posuzované období se zvýšily celkem o 8 %.
6.2.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(416)
Čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výjimečně zaznamenala výrazný pokles v důsledku hospodářského útlumu. Toto snížení cen buničiny (o 20 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl ke zlepšení finanční situace v období šetření. Je třeba poznamenat, že se ceny buničiny od konce období šetření vrátily na úroveň před jeho začátkem.
(417)
Trend, který vykazuje peněžní tok, tj. schopnost výrobců samofinancovat své činnosti, do značné míry odráží vývoj ziskovosti. V důsledku toho vykazuje peněžní tok mimořádné zvýšení v období šetření díky klesajícím cenám buničiny. Návratnost investic vykázala nepříznivý vývoj v souladu se zápornými výsledky zisku dosaženými čtyřmi reprezentativními výrobci v Unii do roku 2008 a kladným trendem během období šetření v důsledku mimořádných úspor nákladů díky nízkým cenám buničiny.
(418)
V návaznosti na výše uvedené skutečnosti se schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii investovat snížila, jelikož se během posuzovaného období s výjimkou období šetření výrazně zhoršil peněžní tok. V důsledku toho investice během posuzovaného období klesly o 35 % a omezily se na instalaci kogeneračních zařízení, která výrobcům v Unii pomohla zmírnit vliv neustále rostoucích nákladů na energii.
(419)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že zvýšení ziskovosti by se nemělo považovat za omezený případ na základě výjimečného poklesu nákladů na suroviny. Pokles nákladů prospěl všem místním i čínským výrobcům, nikoli jen žadatelům, a proto průlom v ziskovosti nebyl založen výlučně na poklesu nákladů, ale vyplýval spíše ze změny cenového chování žadatelů.
(420)
Uvedený vyvážející výrobce také tvrdil, že na ziskovost mají vliv spíše ceny bezdřevého natíraného papíru, a nikoli ceny buničiny. Bylo však zjištěno, že když ceny buničiny v roce 2009 prudce klesly, zůstaly ceny bezdřevého natíraného papíru stabilní a důsledkem byl růst zisku. Jelikož ceny zůstaly nezměněné, nebylo možné stanovit korelaci mezi cenami a ziskovostí v tomto konkrétním období.
(421)
Míra ziskovosti je ukazatel, který se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak navrhla dotyčná zúčastněná strana. Analýza získaných informací ukázala přímou souvislost mezi výjimečným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a zvýšením ziskovosti, přičemž stabilní ceny hotových výrobků skutečně sehrály ve zlepšení ziskovosti svou roli. Ačkoli tomu tak pravděpodobně bylo i v případě ostatních výrobců na trhu, nemá to žádný vliv na závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti bylo způsobeno výjimečným poklesem cen surovin v období šetření.
6.2.3.5. Schopnost získávat kapitál
(422)
Papírenský průmysl se obecně vyznačuje vysokou zadlužeností spojenou s významnými investicemi do stálých aktiv. V důsledku ztrát utrpěných během převážné části posuzovaného období byla narušena také schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii získávat kapitál a financovat své aktivity za přiměřených finančních nákladů. Tak tomu bylo zejména v roce 2008, kdy musel být jeden ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii refinancován při významné výši rizikové prémie, zatímco nejmenší reprezentativní výrobce se v roce 2008 dostal do platební neschopnosti a převzal jej jiný výrobce v Unii.
6.3. ZÁVĚR O ÚJMĚ
(423)
Šetření prokázalo, že se během posuzovaného období zhoršovala většina ukazatelů újmy, jako je objem výroby (-20 %), využití kapacity (-10 %), objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení (-19 %), a podíl na trhu (-5 procentních bodů). Kromě toho byly až do roku 2008 velmi nepříznivě ovlivněny ukazatele újmy související s finančními výsledky čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je návratnost investic a ziskovost. Náhlé zvýšení ziskovosti v období šetření bylo způsobeno čistě dočasným a výjimečným poklesem světových cen buničiny v období šetření. Je třeba poznamenat, že i během období šetření byla míra ziskovosti velmi nízká a nebyla považována za faktor, který by mohl změnit závěr, že čtyři reprezentativní výrobci v Unii byli ve velmi slabé finanční pozici.
(424)
Šetření také ukázalo, že výše uvedený obraz újmy lze vysvětlit zejména skutečností, že i přes své restrukturalizační úsilí a zlepšení produktivity nebyli čtyři reprezentativní výrobci v Unii schopni zvýšit své ceny bezdřevého natíraného papíru nad úroveň pokrývající náklady nebo na úroveň udržitelné ziskovosti. Je to způsobeno hlavně cenovým podbízením čínskými vývozci během období šetření, které má významný vliv na trhu, kde je vysoká transparentnost cen. V období šetření se čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii podařilo snížit své výrobní náklady prostřednictvím dalšího zlepšování produktivity a v důsledku poklesu cen buničiny, ke kterému došlo zejména v druhé polovině období šetření. Jelikož se zlepšila rovnováha nabídky a poptávky na trhu v důsledku snahy výrobců řešit strukturální přebytek kapacity prostřednictvím konsolidace a uzavírání výrobních závodů, mohly být ceny bezdřevého natíraného papíru udržovány na stabilní úrovni. Čtyři reprezentativní výrobci v Unii však nebyli schopni zvýšit své prodejní ceny na úroveň, která by poskytla takové míry ziskovosti, které jsou nezbytné pro dlouhodobou životaschopnost.
(425)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna strana tvrdila, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do rozsahu působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení strana uvedla, že vynětím tohoto výrobku ze stanovení podstatné újmy a analýzy trendů se zkreslil obraz o újmě. Na základě závěrů uvedených ve 20. a 22. až 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou různé výrobky, však bylo toto tvrzení odmítnuto.
(426)
Stejná strana tvrdila, že akvizice jednoho výrobce v Unii jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii v roce 2008 bylo důkazem, že tito čtyři reprezentativní výrobci v Unii jsou v poměrně dobrém stavu. Za prvé je třeba poznamenat, že podstatná újma se posuzuje na základě situace výrobního odvětví Unie, a nikoli na základě konkrétní situace jediného výrobce. Jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění, většina ukazatelů újmy vykázala během sledovaného období zápornou tendenci prokazující zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Akvizice byla navíc považována za součást restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví Unie během posuzovaného období. V každém případě je třeba poznamenat, že při analýze makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, objem prodeje a podíl na trhu, měla tato akvizice neutrální účinek, jelikož makroekonomické ukazatele se posuzují s ohledem na všechny výrobce v Unii tvořící výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Jinými slovy, tyto faktory by měly v případě změny vlastnictví zůstat celkově nezměněné.
(427)
Po poskytnutí informací strany tvrdily, že neexistují žádné důkazy o tom, že výrobci v Unii, kteří podali podnět, utrpěli podstatnou újmu. Naopak, tito výrobci vykazovali v období šetření celkově vyrovnané hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(428)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a ne na úrovni výrobců, kteří podali podnět, jak navrhovaly strany.
(429)
Za druhé, jak již bylo uvedeno ve 409. bodě odůvodnění, tyto strany patrně vyvodily své závěry na základě jiných souborů údajů a informací, než jsou ty, které byly zjištěny při šetření a jsou uvedeny výše. Tyto závěry jsou tudíž věcně chybné. Analýza, kterou strany provedly, navíc nebyla důsledná, neboť při ní byly použity dva různé soubory údajů pro makroukazatele a mikroukazatele.
(430)
Dále bylo uváděno, že zvýšení ziskovosti je třeba chápat také jako důsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví včetně snížení výroby, počtu zaměstanců a nárůstu produktivity. V tomto případě nelze posledně zmiňované činitele považovat za jediné ukazatele újmy, nýbrž je třeba posuzovat všechny ukazatele újmy dohromady.
(431)
V čl. 8 odst. 2 základního nařízení se uvádějí hospodářské činitele a ukazatele, které mají být posouzeny při zkoumání účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie. Zmíněné ustanovení výslovně uvádí, že výčet činitelů není vyčerpávající a žádné z těchto kritérií není nezbytně rozhodující. Proto ačkoli činitele musí být posouzeny jednotlivě, závěry by se měly vyvodit na základě analýzy všech činitelů.
(432)
Strany se rovněž vyjádřily k možné hrozbě další podstatné újmy v souvislosti s obrovským budováním kapacit, ke kterému dochází u čínských výrobců za podpory státní politiky a subvencí. Oblastí působnosti šetření byla existence podstatné újmy, a nikoli hrozba další podstatné újmy. Uvedené připomínky proto nemohly ovlivnit zjištění a nemohly být vzaty v úvahu.
(433)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
7. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
7.1. ÚVOD
(434)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení se zkoumalo, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobena subvencovaným dovozem z dotčené země. Dále byly zkoumány kromě subvencovaného dovozu i další známé činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, aby se zajistilo, že jakákoli újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připisována subvencovanému dovozu.
7.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(435)
Je třeba poznamenat, že trh Unie s bezdřevým natíraným papírem se vyznačuje vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek. Bezdřevý natíraný papír je navíc výrobkem komoditního typu a neumožňuje významné cenové rozdíly mezi různými zdroji. Velká část výrobků se prodává prostřednictvím obchodníků, kteří nutí výrobní odvětví Unie udržovat ceny v souladu s levným subvencovaným dovozem. Proto mají ceny dováženého bezdřevého natíraného papíru, z něhož 35 % pocházelo během období šetření z ČLR, obecně významný vliv na úroveň cen na trhu Unie.
(436)
Šetření ukázalo, že objem subvencovaného dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl (+183 %). Subvencovaný dovoz z ČLR se od roku 2006 do roku 2007 nejprve zdvojnásobil, zatímco ceny byly v roce 2007 o 2 % nižší než v předchozím roce. V roce 2008 zůstal dovoz z ČLR stabilní, zatímco průměrné ceny klesly o další 1 %. Objem čínského dovozu (+71 %) a jeho podíl na trhu (+120 %) v období šetření opět dramaticky vzrostly, přičemž ceny se snížily (-5 %) a byly nižší než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, čímž vyvíjely tlak na ceny na trhu Unie a bránily výrobcům v Unii ve zvýšení jejich cen na ziskovou úroveň.
(437)
Je nutno připomenout, že během posuzovaného období spotřeba v Unii klesla zhruba o 14 %. Výrobní odvětví Unie čelilo značnému poklesu objemu prodeje (o 19 %). Tento pokles prodeje však byl mnohem výraznější než pokles poptávky a vedl ke snížení podílu na trhu o 5 procentních bodů. Čínský dovoz zároveň zvýšil svůj podíl na trhu přibližně o 3 procentní body. To ukazuje, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl z velké části převzat subvencovaným dovozem z ČLR.
(438)
Má se tudíž za to, že pokračující tlak vyvíjený na trhu Unie levným subvencovaným dovozem z ČLR výrobnímu odvětví Unie neumožnil přizpůsobit své prodejní ceny zvýšeným nákladům na suroviny, zvláště v roce 2008, kdy ceny buničiny dosáhly nejvyšších hodnot. To vedlo ke ztrátě podílu na trhu a snížení ziskovosti výrobního odvětví Unie. Několik zúčastněných stran argumentovalo během šetření a po poskytnutí informací tím, že dovoz z ČLR nemá významný dopad, pokud jde o objem a ceny. Tvrdily, že dovoz z ČLR nerostl v průběhu let výrazně, nýbrž postupně, a jeho dopad byl tedy poměrně omezený a neměl by být pro účely určení újmy nadhodnocován.
(439)
Tyto strany dále tvrdily, že čínské ceny, přestože byly pod úrovní cen v Unii, neměly žádný dopad na relativně stabilní ceny výrobního odvětví Unie. Jeden vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, podle nějž způsobily čínské ceny stlačování cen. Uvedl, že v roce 2009, kdy čínské ceny dále klesly, nejenže zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nárůst, ale dokonce tomuto odvětví umožnily dosáhnout zisku.
(440)
Vývoj čínského dovozu je podrobně analyzován ve 380. bodě odůvodnění a závěrem je, že nárůst objemu nelze považovat za nevýznamý.
(441)
Pokud jde o ceny, představují ceny čínského dovozu cenové podbízení vůči cenám reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, což je na trhu s transparentními cenami považováno za značně vysoké procento. Jak je zaznamenáno ve 412. bodě odůvodnění, byly ceny reprezentativních výrobců v Unii v posuzovaném období skutečně stabilní, výjimečně pak vzrostly v roce 2007, kdy nedošlo k nárůstu čínského vývozu. V roce 2009 byli výrobci v Unii schopni udržet ceny na stabilní úrovni za cenu další ztráty podílu na trhu a poklesu ziskovosti v důsledku kombinace těchto stabilních cen a nižších nákladů na suroviny.
(442)
Jeden čínský vyvážející výrobce tvrdil, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny výrobního odvětví Unie, neboť tyto ceny nejsou srovnatelné s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, jelikož při určování cenového podbízení a cenové úrovně nepůsobící újmu bylo porovnáno pouze 10 % prodeje uskutečněného reprezentativními výrobci v Unii. Poznamenává se, že při tomto stanovení se vychází z plně porovnatelných výrobků, jejichž všechny vlastnosti si přímo odpovídají, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný výrobci v Číně a v Unii jsou však obecně srovnatelnými výrobky, jak se konstatuje v 50. bodě odůvodnění, a proto si na trhu Unie přímo konkurují.
(443)
Dále se se tvrdilo, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem charakteristickým vysokou mírou transparentnosti, není správné, neboť výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo konečným uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávají reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodních zástupců, přímo či nepřímo (takzvaný indentní prodej, kdy jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodní zástupci skutečně hrají při dodávkách výrobků a zajišťování cenové transparentnosti na trhu klíčovou roli.
(444)
S ohledem na trend v dovozu z ČLR, jenž nelze hodnotit jako nevýznamný, však bylo zjištěno, že výrazný nárůst levného subvencovaného dovozu z ČLR měl značný nepříznivý dopad na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
7.3. VLIV DALŠÍCH ČINITELŮ
7.3.1. VÝVOJ SPOTŘEBY NA TRHU UNIE A HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(445)
Jak je uvedeno v 378. bodě odůvodnění, spotřeba bezdřevého natíraného papíru v Unii se v roce 2007 nejprve zvýšila, načež v roce 2008 a v období šetření klesla. Během posuzovaného období výrobní odvětví Unie přišlo o část svého podílu na trhu. Jeden ze spolupracujících vývozců v ČLR a čínská vláda tvrdili, že snížení objemu prodeje u výrobního odvětví Unie, jeho podílu na trhu a objemu výroby bylo způsobeno poklesem spotřeby, který byl důsledkem hospodářské krize a rozšíření elektronických médií, a nemělo by být připisováno dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení citovala čínská vláda Manifest konkurenceschopnosti a zaměstnanosti (Manifesto for Competitiveness and Employment) (dále jen „manifest“), který vydal papírenský a celulózový průmysl v červnu 2009.
(446)
Přestože nelze přehlížet, že tento nepříznivý vývoj spotřeby Unie mezi rokem 2007 a obdobím šetření, ať už byly jeho příčiny jakékoli, měl nepříznivý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem prodeje a výrobu, stojí rovněž za zmínku, že se čínským vývozcům v téže době a zejména od roku 2008 do roku 2009 podařilo zvýšit svůj objem prodeje a podíl na trhu prostřednictvím cenového tlaku, jejž subvencovaný dovoz na trhu způsoboval.
(447)
Manifest, na nějž se čínská vláda odvolala, se týká celého odvětví papírenského a celulózového průmyslu a slouží obecnému politickému účelu. Na základě údajů v tomto dokumentu nebylo možno učinit žádné oddělené závěry o výrobě ani prodeji dotčeného výrobku. Nelze tedy vyvodit, platí-li teze a konstatování v manifestu bezezbytku na dotčený výrobek. Jelikož navíc šetření neprokázalo, že by mezi finanční krizí a podstatnou újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, existovala významná souvislost, musel být tento argument odmítnut.
(448)
S ohledem na výše uvedené se má za to, že zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie bylo způsobeno především výrazným nárůstem subvencovaného dovozu z ČLR a cenovým podbízením uplatňovaným čínskými vývozci, a nikoli klesající spotřebou. Přestože pokles poptávky k újmě přispěl, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi utrpěnou podstatnou újmou a zvýšením subvencovaného dovozu.
7.3.2. CENY SUROVINY
(449)
Průměrné výrobní náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii se mírně zvýšily (o 2 %) mezi lety 2006 a 2008 a klesly o 5 % v období šetření. Šetření ukázalo, že náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii na výrobu bezdřevého natíraného papíru obecně sledovaly stejný trend jako vývoj cen buničiny, jedné z hlavních surovin při výrobě papíru. Průměrná cena buničiny se mezi roky 2006 a 2008 zvýšila o 8 % a poté od konce roku 2008 do posledního měsíce období šetření prudce klesala. Cena buničiny byla v roce 2009 průměrně o 19 % nižší než v předchozím roce.
(450)
Při neexistenci subvencování působícího újmu výrobnímu odvětví Unie by bylo možno očekávat pravidelné úpravy cen tak, aby odrážely vývoj jednotlivých složek výrobních nákladů. Až do roku 2008 k tomu však nedocházelo. Výrobci v Unii byli ve skutečnosti nuceni udržovat nízké prodejní ceny, i když ceny buničiny v roce 2008 rostly, aby mohli konkurovat levnému subvencovanému dovozu z ČLR, což v té době vedlo k značnému poklesu jejich ziskovosti. V období šetření se situace zlepšila v důsledku abnormálního poklesu cen buničiny, zatímco ceny bezdřevého natíraného papíru se podařilo ve stejné době udržet na stabilní úrovni. Avšak i v tomto výjimečném období stále velmi nízké úrovně zisku nedovolily čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zotavit se z dopadů pokračujících subvenčních praktik. Navzdory snížení nákladů na surovinu se skutečně ještě nepodařilo zvýšit cenové hladiny natolik, aby bylo dosaženo solidních ziskových rozpětí nezbytných pro toto kapitálově náročné výrobní odvětví.
(451)
Vyslovuje se tudíž závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR, který byl levnější než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii, stlačil ceny na trhu Unie a zabránil těmto čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zvýšit prodejní ceny tak, aby pokryli své náklady nebo dosáhli přiměřené ziskovosti. Vzhledem k tomu, že ceny suroviny v období šetření výrazně klesaly, bylo zjištěno, že nemohly mít vliv na podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie během téže doby utrpělo.
7.3.3. VÝVOZNÍ VÝKONNOST REPREZENTATIVNÍCH UNIJNÍCH VÝROBCŮ
(452)
Vedle dovozu subvencovaných výrobků byla jakožto jeden ze známých činitelů, které se mohly spolupodílet na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, posuzována rovněž vývozní výkonnost, aby se prokázalo, že subvencovanému dovozu není přičítána možná újma způsobená těmito ostatními faktory. Tato analýza ukázala, že během posuzovaného období vývoz čtyř reprezentativních výrobců v Unii určený subjektům, které nejsou ve spojení, představoval důležitou část jejich prodeje (kolem 26 %). Přestože objem vývozu v posuzovaném období rovněž klesl o 16 %, byla ztráta objemu vývozu méně výrazná než ztráta objemu prodeje na trhu Unie (19 %). Proto se dospělo k závěru, že snížením objemu vývozu nelze vysvětlit úroveň újmy, kterou čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli. Vzhledem k tomu, že vývoz hraje důležitou úlohu při udržování vysoké úrovně využití kapacity, aby se pokryly vysoké fixní náklady na investice do strojního zařízení, bylo zjištěno, že ačkoliv se vývozní výkonnost zhoršovala, měl vývoz celkově kladný vliv. V souladu s tím se má za to, že i když snížení vývozní aktivity mohlo přispět k celkovému zhoršení situace výrobního odvětví Unie, tato aktivita přeci jen zmírnila ztráty utrpěné na trhu Unie, a tudíž není taková, aby narušila příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(453)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že výrobní odvětví Unie utrpělo výrazný pokles vývozu v důsledku silného kurzu eura vůči americkému dolaru a že újma způsobená tímto činitelem by neměla být přičítána dovozu z ČLR. Jak je uvedeno výše, zhoršení vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie, ať už jsou jeho příčiny jakékoli, není hlavním důvodem újmy, kterou výrobci utrpěli, a nenarušuje tudíž příčinnou souvislost uvedenou ve 444. bodě odůvodnění.
7.3.4. DOVOZ Z DALŠÍCH TŘETÍCH ZEMÍ
(454)
Vývoj objemu a cen dovozu z jiných třetích zemí od roku 2006 do období šetření byl následující:
Tabulka 9
Dovoz ze třetích zemí
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Švýcarsko
Dovoz (v tunách)
194 748
191 636
226 736
172 233
Index
100
98
116
88
Podíl na trhu
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Index
100
95
115
103
Cena (v EUR/t)
787
782
758
793
Index
100
99
97
105
Indonésie
Dovoz (v tunách)
19 834
30 714
27 178
49 877
Index
100
155
137
251
Podíl na trhu
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Index
100
149
135
292
Cena (v EUR/t)
855
818
845
681
Index
100
96
99
80
Jižní Korea
Dovoz (v tunách)
45 154
65 251
46 498
46 068
Index
100
145
103
102
Podíl na trhu
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Index
100
139
102
118
Cena (v EUR/t)
562
669
664
618
Index
100
119
118
110
Všechny ostatní země
Dovoz (v tunách)
58 623
70 984
62 844
100 711
Index
100
121
107
172
Podíl na trhu
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Index
100
117
106
199
Cena (EUR/tuna)
962
860
914
824
Index
100
89
95
86
Zdroj: Eurostat.
(455)
K hlavním ostatním třetím zemím vyvážejícím bezdřevý natíraný papír na trh Unie patří především Švýcarsko, Indonésie a Jižní Korea. Z vývoje objemů dovozu je patrné, že zvýšení dovozu z ČLR bylo výraznější než z jakékoli jiné z ostatních třetích zemí. Co se týče dovozu ze Švýcarska, ten byl prodáván vždy za podstatně vyšší ceny než výrobky dovážené z ČLR. Podíl švýcarských výrobků na trhu zůstal poměrně stabilní s výjimkou roku 2008, kdy se přechodně zvýšil na více než 4 %, načež v období šetření opět klesl přibližně na úroveň roku 2006. Bezdřevý natíraný papír dovážený ze Švýcarska byl tvořen především výrobou jedné společnosti vlastněné jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii a vyšší jednotkové ceny mohly být spojeny s různými druhy sortimentní skladby a prodejní struktury. Pokud jde o dovoz z Indonésie, ten se do Unie uskutečňoval také za vyšší ceny než v případě čínských výrobků, s výjimkou období šetření, kdy ceny klesly, velmi pravděpodobně z velké části v důsledku poklesu cen buničiny. Výsledný nárůst dovozu, který však během období šetření zůstal v objemovém vyjádření na nízké úrovni, vedl k podílu na trhu, který v té době také zůstal na nízké úrovni. Dovoz z Jižní Koreje přicházel do Unie v malých množstvích během celého posuzovaného období a podíl na trhu zůstal neměnný. I když byly korejské dovozní ceny srovnatelné s dovozními cenami z ČLR, korejské ceny nevykazovaly trvale klesající tendenci, jak tomu bylo u čínského dovozu po celé posuzované období. Dovoz ze všech dalších zemí měl podstatně vyšší ceny než dovoz z ČLR a objemy dovozu byly nízké.
(456)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že dovoz z těchto třetích zemí nepřispěl k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
7.3.5. STRUKTURÁLNÍ PŘEBYTEK KAPACITY
(457)
Jeden spolupracující vývozce v ČLR tvrdil, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena jeho nadměrnou kapacitou. Snížení kapacity a konsolidace výrobního odvětví Unie proto nebyly důsledkem čínského dovozu, nýbrž je třeba považovat je za opatření proti nadměrné kapacitě. Šetření však ukázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo ztráty v posuzovaném období, a to zejména v roce 2008, navzdory restrukturalizaci výrobců, protože, jak je uvedeno ve 435. až 444. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie stále nedokázalo zvýšit své ceny na úroveň přesahující jeho náklady. Tato situace byla způsobena hlavně cenovým tlakem subvencovaného dovozu, který probíhal za ceny nižší, než byly ceny výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(458)
Rovněž bylo namítnuto, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo završeno v roce 2009 fúzí dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Snahy o restrukturalizaci probíhaly od roku 2000 až do začátku období šetření. Pozitivní výsledek uvedené fúze by se byl musel projevit ve zlepšení využití kapacity a alespoň vyrovnaném objemu prodeje, oba tyto činitele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že zvýšení ziskovosti výrobního odvětví Unie v období šetření bylo primárně a přímo způsobeno výjimečným jednorázovým poklesem cen buničiny. Tato námitka proto musela být odmítnuta.
7.4. ZÁVĚR O PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(459)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného subvencovaného dovozu pocházejícího z ČLR i jeho podíl na trhu. Kromě toho bylo zjištěno, že tento dovoz probíhal za subvencované ceny, které byly nižší než ceny, jež si na trhu Unie za podobné druhy výrobků účtovalo výrobní odvětví Unie.
(460)
Uvedené zvýšení objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu se časově shodovalo s celkovým snížením poptávky na trhu Unie mezi rokem 2006 a obdobím šetření a také s nepříznivým vývojem podílu výrobců v Unii na trhu v téže době. Ve stejné době byl zaznamenán nepříznivý vývoj hlavních ukazatelů hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie, jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění.
(461)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(462)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu působícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
8. ZÁJEM UNIE
8.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(463)
V souladu s článkem 31 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Za tímto účelem a v souladu s čl. 31 odst. 1 základního nařízení byl na základě všech předložených důkazů zvážen pravděpodobný dopad možných opatření na výrobce v Unii, dovozce, obchodníky, distributory a uživatele dotčeného výrobku a rovněž pravděpodobné následky nepřijetí opatření.
8.2. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(464)
Výrobní odvětví Unie jako celek tvoří čtrnáct známých výrobců, kteří podle odhadu sdružení CEPIFINE představují zhruba 98 % výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou dotčeného výrobku přímo zaměstnávají více než 11 000 lidí.
(465)
Dva ze známých výrobců se postavili proti zahájení šetření, avšak neposkytli žádné další informace a nespolupracovali při šetření. Na základě dostupných informací, a zejména na základě údajů poskytnutých sdružením CEPIFINE, jež ukázaly zhoršení situace výrobního odvětví Unie, však lze důvodně předpokládat, že tyto dvě společnosti byly subvencovaným dovozem rovněž nepříznivě ovlivněny. Skutečnost, že tyto dvě společnosti při šetření nespolupracovaly, tedy nebyla považována za známku toho, že by se jejich situace lišila od situace ostatních výrobců v Unii.
(466)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Je třeba připomenout, že většina ukazatelů újmy během posuzovaného období vykazovala zápornou tendenci. Vážné dopady se projevily zejména u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, a to navzdory mírnému zlepšení v období šetření. Pokud by nebyla přijata opatření, hospodářská situace výrobního odvětví Unie by se s velkou pravděpodobností dále zhoršovala.
(467)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel budou na trhu Unie znovu nastoleny účinné a rovné obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní upravit ceny bezdřevého natíraného papíru tak, aby odrážely jednotlivé nákladové složky. Lze očekávat, že by výrobní odvětví Unie mohlo díky uloženým opatřením získat zpět přinejmenším část podílu na trhu, o který během posuzovaného období přišlo, což by mělo další příznivý dopad na jeho hospodářskou situaci a ziskovost.
(468)
Byl tudíž vyvozen závěr, že by uložení konečných vyrovnávacích opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
8.3. DOVOZCI A OBCHODNÍCI
(469)
Dotazníky byly zaslány čtrnácti známým dovozcům a obchodníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení a byli uvedeni v podnětu. V průběhu šetření se přihlásilo několik dalších obchodníků (ve výrobním odvětví nazývaných též „kupci“). Nakonec spolupracovalo v rámci šetření třináct společností, i když někteří z těchto respondentů poskytli pouze částečné informace. Bylo zjištěno, že dovozci působí na trhu také jako obchodníci, a proto jsou všechny tyto zúčastněné strany nadále označovány jen jako „obchodníci“.
(470)
Šetření ukázalo, že všichni obchodníci nakupovali bezdřevý natíraný papír z více zdrojů a hlavně od výrobců v Unii. Dva obchodníci vůbec nenakupovali bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR nebo jej nakupovali jen příležitostně. Deset společností, které poskytly kvantitativní informace o svých nákupech dotčeného výrobku, představovalo dohromady 47 % celkového dovozu z ČLR. Dovoz, včetně dovozu z ČLR, představoval pouze omezenou část jejich celkového podnikání a jakýkoli nepříznivý dopad navrhovaných opatření bude tudíž pravděpodobně zanedbatelný. Všichni obchodníci uvedli, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii má velmi podobnou kvalitu jako bezdřevý natíraný papír vyráběný v ČLR a navzájem jsou tyto výrobky zaměnitelné. Šetření kromě toho potvrdilo, že existuje velké množství jiných dovozních zdrojů a obchodníci se mohou přeorientovat na tyto jiné zdroje dodávek, přinejmenším v dlouhodobém výhledu.
(471)
Dva dovážející obchodníci spoléhali při svých nákupech bezdřevého natíraného papíru hlavně na čínské zdroje. Obě tyto společnosti uvedly, že budou obtížně nakupovat výrobky od výrobců v Unii, protože existují tradiční prodejní kanály v důsledku minimálních objednacích množství požadovaných výrobci a distribuční smlouvy, jež se musí dodržovat. To však přímo neovlivnilo dostupnost bezdřevého natíraného papíru od výrobců v Unii, jelikož ti měli k dispozici dostatečnou volnou kapacitu. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(472)
Pokud jde o možnost přenést případné zvýšení nákladů na své zákazníky, všichni spolupracující obchodníci se odvolávali na značnou transparentnost cen na trhu Unie a uváděli, že by mohli zvýšit své prodejní ceny pro konečné zákazníky pouze v případě, že by se cenová úroveň v Unii obecně zvýšila. Na tomto základě a vzhledem k tomu, že zamýšlený účinek vyrovnávacích cel spočívá mimo jiné ve zvýšení hladiny cen v Unii tak, aby pokrývaly náklady, se předpokládá, že dovozci by proto dokázali případné zvýšení cen způsobené vyrovnávacím clem přenést alespoň zčásti na své zákazníky. Je třeba také poznamenat, že jak je uvedeno výše, bylo zjištěno, že čínský dovoz tvoří jen velmi malou část celkového podnikání obchodníků, a proto by byl účinek vyrovnávacího cla obecně zanedbatelný. A konečně, má se také za to, že dovozci dosahují vyšší ziskovosti ze svého dalšího prodeje bezdřevého natíraného papíru nakupovaného od výrobců v ČLR, a proto by také byli schopni spokojit se s menším ziskem v důsledku toho, že by sami absorbovali alespoň částečné zvýšení nákladů.
(473)
Uložení konečných opatření by tudíž nemělo mít na dovozce a obchodníky celkově významný nepříznivý dopad.
8.4. UŽIVATELÉ
(474)
Dotazníky byly zaslány osmi známým uživatelům v Unii, kteří byli uvedeni v podnětu. Během šetření se přihlásilo několik dalších uživatelů. Dotazník úplně nebo částečně zodpovědělo celkem pět společností. Tyto společnosti sídlí po celé Unii a představují tiskařské a vydavatelské odvětví. Jelikož bylo zjištěno, že tržní podmínky a struktura nákladů jsou jiné u tiskáren než u vydavatelů, byl dopad opatření analyzován pro každou skupinu odděleně.
8.4.1. TISKÁRNY
(475)
Základní informace poskytla pouze jedna tiskárna. Podle informací, které tato tiskárna poskytla, je podíl bezdřevého natíraného papíru ve vztahu k celkovým nákladům na výrobu tiskovin poměrně vysoký. Z šetření vyplynulo, že tiskárny nakupují bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, přičemž bylo potvrzeno, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii a v ČLR má obdobnou jakost a že mezi obchodníky existuje silná cenová soutěž.
(476)
Tato tiskárna uvedla, že případné zvýšení cen bude mít významný nepříznivý vliv na její ziskovost. Bylo namítnuto, že tiskařský průmysl je již pod tlakem v důsledku strukturálního přebytku kapacity a případné zvýšení nákupních cen bezdřevého natíraného papíru by na tiskárny kladlo další tlak. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že vzhledem k malému množství čínského bezdřevého natíraného papíru používaného tiskárnami (které stále ještě většinu potřebného bezdřevého natíraného papíru nakupují od výrobců v Unii) se přímý dopad případného cla považuje za zanedbatelný. Pokud jde o obecné zvýšení cen na trhu Unie, mělo se za to, že tento nárůst cen by měl dopad na všechny hospodářské subjekty, a jeho účinek by proto byl neutrální.
8.4.2. VYDAVATELÉ
(477)
Pokud jde o vydavatelské odvětví, byly od společností obdrženy čtyři odpovědi na dotazník. Pouze jedna společnost nakupovala během období šetření menší množství bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR. Dvě z těchto společností poskytly kvantitativní údaje o své spotřebě bezdřevého natíraného papíru.
(478)
Celkově bylo zjištěno, že výrobky, ve kterých se využívá bezdřevý natíraný papír, představovaly průměrně 16 % celkového obratu těchto společností a že průměrný zisk dosažený v tomto oboru podnikání činil kolem 12 %. Dále bylo zjištěno, že těchto šest společností nakupovalo bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, zatímco jen jedna z nich využívala bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR. Další společnost začala nakupovat čínské výrobky teprve po uplynutí období šetření. Není tudíž pravděpodobné, že by uložení vyrovnávacích opatření na dovoz z ČLR mohlo mít vážný celkový dopad na vydavatelské odvětví, a to zejména vzhledem k nízkým objemům bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR, jež se v tomto odvětví používají. Kromě toho bylo zjištěno, že jsou tyto společnosti ziskové a mohly by přenést zvýšení cen na konečného zákazníka snadněji, protože je běžnější používání papíru určeného zákazníkem, kdy se používá při výrobě papír zakoupený samotným zákazníkem. A konečně, vydavatelé mají větší kupní sílu z důvodu úspor z rozsahu.
(479)
Podání předložila dvě sdružení tiskařského a vydavatelského průmyslu. Jedno se postavilo proti uložení cel, přičemž namítalo, že případné zvýšení cen by vedlo k vyšším nákladům a tím ke ztrátě konkurenceschopnosti a pracovních míst v navazujících odvětvích. Druhé zůstalo neutrální, avšak uvedlo, že by opatření mohla mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, neboť by tiskařský průmysl mohl vlivem zvýšení cen přemístit výrobu jinam, čímž by zase vzrostl dovoz navazujících tiskařských výrobků.
(480)
Šetření ukázalo, že v rámci papírových výrobků existuje několik segmentů, co se týče očekávaného růstu, a že segment vysoce kvalitního tiskového papíru, ve kterém se bezdřevý natíraný papír především používá, stále ještě roste. Pokud jde o tvrzení, že by se ztráty přenesly na navazující trh, je toto tvrzení neurčité a nebylo podloženo žádnými informacemi nebo důkazy.
(481)
Po poskytnutí zjištění byl znovu vznesen argument o možném dopadu na navazující odvětví, který se opíral o skutečnost, že dovoz tiskařských výrobků z Číny v posledních letech rychle rostl a evidentně získal v rámci evropské spotřeby tiskařských výrobků značný podíl na trhu.
(482)
Jak bylo vysvětleno výše, byla spolupráce tiskáren omezená a na základě omezených kvantitativních informací, které byly získány, bylo zjištěno, že vzhledem k míře ziskovosti a podílu nákladů na bezdřevý natíraný papír na celkových nákladech může mít zvýšení cen na tiskárny skutečně citelný dopad. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír přímo nenakupovala nebo nakupovala pouze ve velmi malém množství a množství čínského papíru používaného v tiskárnách je obecně nízké, a proto by byl přímý účinek cla zanedbatelný. Většina tiskáren také uvedla, že jelikož potřebují, aby dodací lhůty byly krátké, bude podíl přímých dodávek ze třetích zemí i nadále omezený.
(483)
Co se týče tvrzení o navazujících tiskařských výrobcích z Číny, je třeba poznamenat, že statistiky dovozu tiskařských výrobků pokrývají širokou škálu výrobků, které zahrnují i tiskařské výrobky, jež nejsou tištěny na bezdřevém natíraném papíře. Na základě dostupných informací nebylo možné posoudit, jak velká část výrobků dovážených z Číny je tištěna na dotčeném výrobku a co je tištěno na jiných typech papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z Číny představují speciální omezené kategorie knih, dětské knihy, kalendáře, balicí papír a pohlednice. U výrobků, u nichž je požadována aktuálnost, jako jsou časopisy vycházející každý týden či měsíc či jiné zpravodajské tiskoviny, je méně praktické, aby byly dováženy z Číny vzhledem k době nutné pro dovoz. Zatímco tisk některých tištěných výrobků je možné relokovat, existují výrobky, u nichž jsou blízkost a služby klíčové, a proto by na ně zahraniční konkurence neměla žádný vliv. Navíc i když je papír důležitou položkou nákladů v tiskařském průmyslu, jedná se rovněž o odvětví náročné na pracovní sílu, a náklady na práci proto mohou být důležitější motivací pro relokaci. Celkově však nelze vyloučit, že se zvýší dovoz výrobků tištěných na bezdřevém natíraném papíře, ale není možné nijak spolehlivě odhadnout, o jaké zvýšení by se mohlo jednat a do jaké míry by ovlivnilo konkurenceschopnost výrobců tiskovin, a jaký přímý dopad by tedy mohl nárůst cen mít na navazující tiskařské odvětví v Unii.
(484)
Z předložených informací je rovněž známo, že se tiskařský průmysl potýká se strukturálním přebytkem kapacity, což vede k neustálé restrukturalizaci odvětví. Jedním z hlavních motivů restrukturalizace byla i konsolidace výrobců papíru v rámci hodnotového řetězce. Jakékoli obtíže tiskařského průmyslu se zvyšováním cen se považují převážně za důsledek strukturálního přebytku kapacit přímo v tomto odvětví.
8.4.3. ZÁVĚR O UŽIVATELÍCH
(485)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem se zdá, že dopad na uživatele v uvedených dvou odlišných odvětvích bude celkově omezený, i když na některé uživatele budou mít opatření uložená na dovoz z ČLR dopad pravděpodobně nepříznivý. Šetření kromě toho neodhalilo žádný významný dopad na uživatele, kteří nakupovali papír hlavně z jiných zdrojů než z ČLR. Většina uživatelů naopak uvedla, že jelikož pracují s krátkými dodacími lhůtami, je podíl dodávek z třetích zemí omezený. V neposlední řadě jsou obtíže tiskařského průmyslu při navyšování cen pokládány spíše za důsledek strukturálního přebytku kapacity, s nímž se tento průmysl potýká.
(486)
Uživatelé dále tvrdili, že by opatření mohla způsobit na trhu nedostatek na straně nabídky a delší dodací lhůty pro uživatele.
(487)
Zúčastněné strany, podle nichž by mohlo k případnému nedostatku na straně nabídky dojít, tento nedostatek nekvantifikovaly ani neodhadly. Uvedená tvrzení nejsou podle všeho doložena mírou využití kapacity na straně výrobců v Unii, jež v období šetření dosahovala 83 %, což znamenalo kapacitu asi jeden milion tun, která zůstala nevyužita. Nedostatek na straně nabídky je proto nepravděpodobný.
(488)
Proto byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací je nanejvýš pravděpodobné, že účinek vyrovnávacích opatření uložených na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR nebude mít podstatný nepříznivý dopad na uživatele dotčeného výrobku.
8.5. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE ZÁJMU UNIE
(489)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
9. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
9.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(490)
Vzhledem k přijatým závěrům o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie by měla být uložena antisubvenční opatření, aby se předešlo vzniku další újmy výrobcům v Unii způsobené subvencovaným dovozem.
(491)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpěli výrobci v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(492)
Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by mohlo výrobní odvětví tohoto druhu přiměřeně dosáhnout v běžných podmínkách hospodářské soutěže, tzn. bez subvencovaného dovozu, z prodeje obdobného výrobku v Unii.
(493)
Žadatel požádal, aby byla cílová výše zisku stanovena nejméně na 10 %, přičemž ve svých argumentech vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své klasifikační metodice používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti dosahované jedním výrobcem působícím v jiném odvětví výroby papíru, které není dotčeno čínským dovozem.
(494)
Cílová výše zisku uvedená v podnětu a následné žádosti žadatele byla přezkoumána na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Bylo zjištěno, že by cílová výše zisku měla odrážet vysoké nároky na počáteční investice a riziko, jež jsou tomuto výrobnímu odvětví náročnému na kapitál vlastní, za situace, kdy by nedocházelo k dumpingovému či subvencovanému dovozu. Rovněž byly zohledněny náklady na investice do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že ziskové rozpětí 8 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, jehož by mohli výrobci v Unii pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistovalo subvencování působící újmu.
(495)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobcům v Unii. Cena, která nepůsobí újmu, byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí ve výši 8 % k výrobním nákladům.
(496)
Vývozní prodej jedné ze společností ze skupiny jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl vyloučen na základě důvodů vysvětlených v 382. bodě odůvodnění.
(497)
Nutné zvýšení cen pak bylo stanoveno na základě srovnání váženého průměru dovozních cen jednotlivých druhů výrobků u vyvážejících výrobců v ČLR a újmu nepůsobící ceny příslušných druhů výrobků prodávaných během období šetření výrobci v Unii na trhu Unie. Rozdíl zjištěný tímto porovnáním byl poté vyjádřen jako procentní podíl průměrné dovozní hodnoty CIF porovnávaných druhů výrobků.
9.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(498)
Na základě výše uvedených závěrů o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmech Unie a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení se má za to, že na dovoz předmětného výrobku pocházejícího z ČLR by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na úrovni nižší z hodnot odpovídajících subvenčnímu rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(499)
Rozpětí pro odstranění újmy, subvenční rozpětí a navrhované sazby konečného vyrovnávacího cla pro ČLR, vyjádřená jako cena CIF na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Vyvážející výrobce
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Pokud jde o souběžné antidumpingové šetření, nesmí být podle čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce základního nařízení a podle čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (27) na jeden výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Pokud jde o subvenční programy, byla vývozní subvence, jak je uvedeno ve 235. až 245. bodě odůvodnění, poskytnuta pouze v případě jednoho programu. Příslušné dumpingové rozpětí daného spolupracujícího vyvážejícího výrobce bude v souběžném antidumpingovém šetření náležitě upraveno. Co se týče dalších subvenčních programů, vzhledem k použití pravidla nižšího cla v paralelním antidumpingovém šetření a k výši subvencí zjištěné v tomto šetření, nebylo považováno za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, jsou-li na stejný dovážený výrobek uvalena antidumpingová i antisubvenční cla.
(501)
Individuální sazby vyrovnávacího cla stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(502)
S veškerými žádostmi o použití těchto sazeb vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po vzniku nových výrobních či prodejních subjektů) je třeba se neprodleně obrátit na Komisi (28) a připojit veškeré příslušné informace, zejména pak o jakékoli změně v činnostech společnosti souvisejících s výrobou či domácím prodejem a prodejem na vývoz, která je spojena například s takovou změnou názvu nebo takovou změnou výrobních či prodejních subjektů. Nařízení bude poté podle potřeby odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností požívajících výhod individuálních celních sazeb aktualizován.
(503)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
10. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(504)
Zúčastněné strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly podat v návaznosti na poskytnutí těchto informací stanovisko. K vyjádřením stran bylo řádně přihlédnuto a zjištění byla v případě potřeby náležitým způsobem upravena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KNex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódů TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné vyrovnávací clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné vyrovnávací clo se rovněž nevztahuje na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Sazba vyrovnávacího cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
B013
Všechny ostatní společnosti
12 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.
IZVEDBENA UREDBA SVETA (EU) št. 452/2011
z dne 6. maja 2011
o uvedbi dokončne protisubvencijske dajatve na uvoz premazanega finega papirja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1) („osnovna uredba“), zlasti člena 15(1) Uredbe,
ob upoštevanju predloga, ki ga je po posvetovanju s Svetovalnim odborom predložila Evropska komisija („Komisija“),
ob upoštevanju naslednjega:
1. POSTOPEK
1.1. ZAČETEK
(1)
Komisija je 17. aprila 2010 objavila obvestilo v Uradnem listu Evropske unije (2) („obvestilo o začetku“), s katerim je napovedala začetek protisubvencijskega postopka v zvezi z uvozom premazanega finega papirja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske („LRK“ ali „zadevna država“) v Unijo.
(2)
Protisubvencijski postopek je bil sprožen po pritožbi, ki jo je 4. marca 2010 vložilo Združenje evropskih proizvajalcev finega papirja - CEPIFINE, („pritožnik“) v imenu proizvajalcev, ki zavzemajo večji delež, v tem primeru več kot 25 %, celotne proizvodnje premazanega finega papirja Unije. Pritožba je vsebovala dokaze prima facie o subvencioniranju premazanega finega papirja in znatni škodi, ki je zaradi tega subvencioniranja nastala, kar je zadostovalo za upravičenost začetka postopka.
(3)
Pred začetkom postopka in v skladu s členom 10(7) osnovne uredbe je Komisija vlado LRK („kitajska vlada“) obvestila, da je prejela pravilno dokumentirano pritožbo, ki domneva, da je subvencionirani uvoz premazanega finega papirja s poreklom iz LRK povzročil znatno škodo industriji Unije. Kitajska vlada je bila povabljena na posvetovanja, da se razjasni položaj glede vsebine pritožbe in da se najde sporazumna rešitev. Kitajska vlada je sprejela vabilo na posvetovanja, ki so se nato tudi izvedla. Na posvetovanjih ni bila dosežena sporazumna rešitev. Vendar so se ustrezno upoštevale pripombe pristojnih organov kitajske vlade glede trditev iz pritožbe, da se sheme, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, ne uporabljajo. Po posvetovanjih je kitajska vlada predložila svoja stališča.
1.2. PROTIDAMPINŠKI POSTOPEK
(4)
Evropska Komisija je 18. februarja 2010 objavila obvestilo v Uradnem listu Evropske unije (3), s katerim je napovedala začetek protidampinškega postopka v zvezi z uvozom premazanega finega papirja s poreklom iz LRK v Unijo.
(5)
Komisija je 17. novembra 2010 z Uredbo (EU) št. 1042/10 (4) uvedla začasno protidampinško dajatev na uvoz premazanega finega papirja s poreklom iz LRK.
(6)
Analizi škode, izvedeni v tej protisubvencijski in vzporedni protidampinški preiskavi, sta identični, saj so opredelitev industrije Unije, reprezentativni proizvajalci Unije in obdobje preiskave v obeh preiskavah enaki. Zaradi tega so bile pripombe glede vidikov škode, predložene v katerem koli od teh dveh postopkov, upoštevane v obeh postopkih.
1.3. STRANI, KI JIH POSTOPEK ZADEVA
(7)
Komisija je pritožnika, druge znane proizvajalce Unije, znane proizvajalce izvoznike v LRK in združenje proizvajalcev (papirniško združenje), predstavnike zadevne države, znane uvoznike in znane uporabnike uradno obvestila o začetku postopka. Zainteresirane strani so imele možnost, da predložijo svoja stališča v pisni obliki in zahtevajo zaslišanje v roku iz obvestila o začetku.
(8)
Glede na očitno veliko število proizvajalcev izvoznikov, proizvajalcev Unije in nepovezanih uvoznikov je bilo v obvestilu o začetku postopka predvideno vzorčenje v skladu s členom 27 osnovne uredbe. Da bi se Komisija lahko odločila, ali bo vzorčenje potrebno, in v tem primeru izbrala vzorce, so bili vsi proizvajalci izvozniki in njihovo znano papirniško združenje, vsi proizvajalci Unije in nepovezani uvozniki pozvani, naj se od 1. januarja 2009 do 31. decembra 2009 javijo Komisiji in predložijo osnovne informacije o svojih dejavnostih, povezanih z zadevnim izdelkom (kakor je opredeljen v oddelku 2.1), kot je navedeno v obvestilu o začetku postopka. Posvetovanje je bilo opravljeno tudi z organi v LRK.
(9)
Kot je razloženo v uvodni izjavi (51), sta dve skupini kitajskih proizvajalcev izvoznikov predložili zahtevane informacije in se strinjali z vključitvijo v vzorec. Na podlagi zgoraj navedenega je bilo sklenjeno, da vzorčenje za proizvajalce izvoznike v LRK ni potrebno.
(10)
Kot je razloženo v uvodni izjavi (53), je bilo sklenjeno, da vzorčenje za proizvajalce Unije ni potrebno.
(11)
Kot je razloženo v uvodni izjavi (54), je bilo sklenjeno, da vzorčenje za nepovezane uvoznike ni potrebno.
(12)
Komisija je poslala vprašalnike vsem stranem, za katere je bilo znano, da jih to zadeva, in vsem drugim stranem, ki so to zahtevale v rokih, določenih v obvestilu o začetku postopka, in sicer pritožniku, drugim znanim proizvajalcem Unije, znanim proizvajalcem izvoznikom v LRK in združenju proizvajalcev, predstavnikom zadevne države, znanim uvoznikom in znanim uporabnikom.
(13)
Izpolnjene vprašalnike in druga stališča je prejela od dveh skupin kitajskih proizvajalcev izvoznikov, združenja pritožnika „CEPIFINE“, štirih proizvajalcev Unije pritožnikov in enega dodatnega proizvajalca Unije, 13 nepovezanih uvoznikov in trgovcev, 5 uporabnikov in enega združenja iz tiskarske industrije.
(14)
Komisija je zbrala in preverila vse informacije, ki so bile po njenem mnenju potrebne za določitev subvencioniranja, nastale škode in interesa Unije. Preveritveni obiski so potekali v prostorih naslednjega državnega organa in podjetij:
(a)
vlada Ljudske republike Kitajske:
-
kitajsko ministrstvo za gospodarstvo, Peking, Kitajska;
(b)
proizvajalci Unije in združenje:
-
CEPIFINE, Bruselj, Belgija,
-
Sappi Fine Paper Europe, Bruselj, Belgija,
-
LECTA Group (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Italija, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Francija in TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Španija), Barcelona, Španija,
-
Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Italija in njene povezane družbe Burgo Distribuzione srl, Milan, Italija in Ebix sa, Barcelona, Španija,
-
Papierfabriek Scheufelen GmbH, Lenningen, Nemčija;
(c)
proizvajalci izvozniki v LRK:
(1)
Sinar Mas Paper (Kitajska) Investment Co Ltd, krovna družba skupine Asia Pulp & Paper Group („APP“):
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, LRK,
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, LRK,
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiang Province, LRK,
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiang Province, LRK;
(2)
Chenming Paper Group („Chenming“):
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, LRK,
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, LRK;
(d)
uvozniki v Uniji:
-
Cartaria Subalpina, Torino, Italija,
-
Paperlinx, Northampton, Združeno kraljestvo.
1.4. OBDOBJE PREISKAVE IN OBRAVNAVANO OBDOBJE
(15)
Preiskava subvencioniranja in škode je zajela obdobje od 1. januarja 2009 do 31. decembra 2009 („obdobje preiskave“ ali „OP“). Proučitev gibanj, pomembnih za oceno škode, je zajela obdobje od 1. januarja 2006 do konca OP („obravnavano obdobje“).
2. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK
2.1. ZADEVNI IZDELEK
(16)
Zadevni izdelek je premazan fini papir, tj. na eni ali obeh straneh premazan papir ali karton (razen kraft papirja ali kraft kartona) v listih ali zvitkih, mase med 70 g/m2 in 400 g/m2 in beline nad 84 (merjeno v skladu z ISO 2470-1), s poreklom iz Ljudske republike Kitajske („zadevni izdelek“ ali „PFP“), ki se trenutno uvršča v oznake KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 in ex 4810 99 90.
(17)
PFP je visokokakovostni papir in karton, ki se navadno uporablja za tiskanje gradiva za branje, kot so revije, katalogi, letna poročila, zborniki. Zadevni izdelek vključuje liste in zvitke, primerne za uporabo v tiskarskih strojih za formatni tisk („rezalna zvezda“). Zvitki, primerni za uporabo v tiskalnih strojih za formatni tisk („zvitki za rezalnike“), so oblikovani tako, da se pred tiskanjem razrežejo ter se tako štejejo za zamenljive in neposredno konkurenčne listom.
(18)
Zadevni izdelek ne vključuje zvitkov, primernih za uporabo v rotacijskih tiskalnih strojih. Zvitki, primerni za uporabo pri rotacijskih tiskalnih strojih, so opredeljeni kot zvitki, katerih rezultat preskusa po preskusnem standardu ISO 3783:2006 za določanje odpornosti proti trganju z metodo pospešene hitrosti ob uporabi preskusne naprave IGT (električni model) je manj kot 30 N/m pri meritvi v prečni smeri papirja ter manj kot 50 N/m pri meritvi v smeri stroja. Prav tako se v nasprotju z zvitki, ki se uporabljajo v tiskarskih strojih za formatni tisk, zvitki za uporabo v rotacijskih tiskalnih strojih navadno dajejo neposredno v tiskalne stroje in niso prej razrezani.
(19)
Ena stran je trdila, da je bil obseg izdelkov v preiskavi preozko določen in da bi bilo treba vključiti zvitke PFP, ki so primerni za rotacijsko tiskanje. Trdila je, da imajo zvitki za rotacijsko tiskanje in zvitki, vključeni v sedanjo preiskavo (zvitki in listi za rezalnike), enake osnovne tehnične in fizikalne lastnosti ter se ne razlikujejo eden od drugega. Poleg tega je trdila, da se oboji uporabljajo za visokokakovostno tiskanje in so zato do neke mere zamenljivi.
(20)
Vendar je v nasprotju z navedeno trditvijo preiskava potrdila, da v resnici obstajajo razlike v tehničnih in fizikalnih lastnostih, kot sta vlažnost in trdota, med papirjem, ki se uporablja pri rotacijskem tiskanju, in tistim, ki se uporablja za formatno tiskanje. Preiskava je nadalje potrdila, da so tehnične lastnosti iz uvodne izjave (18) lastne zvitkom, primernim za uporabo v rotacijskih tiskalnih strojih. Zaradi teh razlik se papir, ki se uporablja v rotacijskem tiskanju, in tisti, ki se uporablja pri formatnem tiskanju, ne moreta uporabljati v isti vrsti tiskarskega stroja, zato nista zamenljiva. Treba je omeniti, da so se vse strani strinjale, da se obe vrsti papirja razlikujeta po površinski trdnosti in natezni trdnosti.
(21)
Poleg tega je zadevna stran trdila, da stranke gledajo na PFP v obliki listov, zvitkov za rezalnike in zvitkov za rotacijsko tiskanje kot na enotni trg in so zato prodajne poti enake. Različne tehnične lastnosti se odražajo samo v manjših cenovnih razlikah med temi skupinami izdelkov.
(22)
Vendar je preiskava razkrila, da obe vrsti zvitkov tudi z gospodarskega vidika nista zamenljivi, ker se zvitki za rotacijsko tiskanje uporabljajo za obsežna tiskarska dela in so navadno izdelani po naročilu ter zahtevajo sprotno dostavo, zato teh izdelkov ne skladiščijo posredniki, temveč se dostavljajo neposredno končnim uporabnikom, kar pomeni, da se tudi prodajajo po drugačnih distribucijskih kanalih kakor zvitki, ki se uporabljajo pri formatnem tiskanju. Drugačni proizvodni procesi in drugačna ekonomija obsega v procesu tiskanja se odražajo tudi v izrazitih razlikah v ceni.
(23)
Opozoriti je treba tudi, da iz LRK v obravnavanem obdobju niso bili uvoženi nobeni zvitki za uporabo v rotacijskih tiskalnih strojih. Malo verjetno je tudi, da bi se ti izdelki uvažali v prihodnosti, saj nabavljanje teh izdelkov iz oddaljenih držav ni ekonomsko upravičeno zaradi razlogov, navedenih v prejšnji uvodni izjavi.
(24)
Na tej podlagi so bile te trditve zavrnjene.
(25)
Ista stran je trdila, da odpornost proti trganju ni ustrezna tehnična lastnost za razlikovanje med izdelki, ker bi bil to preskus splošne narave, poleg tega pa bi na rezultate preskusa lahko vplivala vsebnost vlage v preskušanem papirju. Stran je nadalje trdila, da je mogoče na podlagi nekaterih drugih preskusov, ki jih je izvedla v lastnem laboratoriju in s katerimi je merila odpornost proti trganju zvitkov za rotacijsko tiskanje, ki so jih proizvedli proizvajalci Unije, videti, da ti izdelki ne spadajo v sedanjo opredelitev izdelka, kar kaže, da je merilo „odpornosti proti trganju“ za razlikovanje med PFP, ki se uporablja za rotacijsko tiskanje in za formatno tiskanje, neustrezno. S tem dokazom je stran trdila, da je bila izključitev zvitkov za rotacijsko tiskanje samovoljna.
(26)
Za trditev, da lahko z vsebnostjo vlage v papirju dobimo nezanesljive preskusne rezultate za preskusni standard ISO 3783:2006, ni predložila nobenega dokaza.
(27)
Rezultati, ki jih je predložil proizvajalec izvoznik, so obsegali povzetek preskusov, ki jih je izvedel v lastnem laboratoriju. Najpomembneje pa je, da rezultati niso bili na voljo za pregled in pripombe s strani drugih zainteresiranih strani, zlasti industrije Unije, proizvajalec izvoznik pa kljub večkratnim opominom ni predložil smiselnega povzetka rezultatov, ki ni zaupne narave.
(28)
Po razkritju proizvajalec izvoznik ni predložil nobenih nadaljnjih podrobnih informacij, ki bi pomagale pri oceni zanesljivosti preskusa. Ker različica preskusa, ki ni zaupne narave, ni bila predložena, se podjetja, katerih zvitki za rotacijsko tiskanje so bili domnevno preskušani, niso mogla odzvati na sklepne ugotovitve preskusa. Komisija zato ni mogla objektivno preveriti, ali so predloženi rezultati preskusa zanesljivi ter pravilni in ali se je za namene preiskave nanje mogoče zanašati. Na podlagi dejstev, ki jih je imela Komisija na voljo, je bilo ugotovljeno, da objektivnost in zanesljivost preskusa nista zadostni, saj informacij, ki so bile predložene kot zaupne, ni bilo mogoče navzkrižno preveriti s kakšnimi zanesljivimi viri.
(29)
Po razkritju ugotovitev je isti proizvajalec izvoznik predložil rezultate nadaljnjega preskusa, ki ga je v njegovem imenu izvedel zunanji preskuševalni laboratorij, in ponovil, da je bil PFP, ki se uporablja pri rotacijskem slikanju, samovoljno izključen iz obsega preiskave. Poročila o preskušanju so navajala, da je bila odpornost proti trganju merjena na 25 vzorcih zvitkov za rotacijsko tiskanje, ki jih je laboratoriju zagotovil proizvajalec izvoznik in jih opredelil kot vzorce papirja, ki ga proizvajajo proizvajalci Unije. V skladu s tem poročilom ni noben od teh vzorcev izpolnil obeh meril iz uvodne izjave (18).
(30)
Prvič, ocena poročila o preskušanju je razkrila, da se je poročilo o preskušanju zunanjega laboratorija navezovalo večinoma na izdelke, za katere ti rezultati niso bili pomembni, saj večina preskušanih vzorcev dejansko niso bili zvitki za rotacijsko tiskanje; drugič, poročilo o preskušanju se je navezovalo na izdelke, ki niso bili zadostno opredeljeni, saj iz poročila o preskušanju ni bilo razvidno, ali je bil preskušani papir za formatno tiskanje ali rotacijsko tiskanje, saj znamka papirja, opisana v poročilu, obstaja v obeh formatih. Poleg tega poročilo o preskušanju ni omogočilo nobenega zagotovila, da so bili navedeni vzorčeni zvitki dejansko tisti, ki so bili preskušani.
(31)
V odgovor na poročilo zunanjega laboratorija o preskušanju je pritožnik predložil rezultate preskušanja, ki ga je en izmed proizvajalcev Unije izvedel na enakih vzorcih zvitkov za rotacijsko tiskanje, kot jih je domnevno preskušal zunanji laboratorij. Ta preskus je pokazal drugačne rezultate. Pritožnik je razlike pripisal morebitnim drugačnim pogojem preskusa in tako morebitnemu neskladju s standardom ISO 3783:2006, tj. standardom, v skladu s katerim je treba meriti odpornost proti trganju iz uvodne izjave (16) začasne uredbe.
(32)
Po razkritju dokončnih ugotovitev je proizvajalec izvoznik izrazil pomisleke, ali je bila Komisija objektivna, ko je zavrnila rezultate preskusa, ki ga je izvedel zunanji laboratorij. Trdil je, da je bil preskus slep in da ga je izvedel neodvisni strokovnjak v skladu z ustreznim standardom ISO. Da bi dokazal neodvisnost, pravilnost in reprezentativnost preskusa, je predložil pisno izjavo njegovega direktorja, v kateri je bil pojasnjen postopek dobave vzorcev, uporabljenih pri preskušanju.
(33)
Prvič, Komisija ni nikoli podvomila v objektivnost poročila o preskušanju, ki ga je izvedel zunanji laboratorij, in s tem v zvezi je nepomembno, da se je preskus izvedel slepo. Po drugi strani so bili izraženi pomisleki glede izbire in porekla preskušanih vzorcev in ne glede samega preskusa. Argumenti, ki jih je navedel proizvajalec izvoznik, teh pomislekov niso odpravili, saj so bili nepopolni in na številnih mestih nejasni; trdil je, na primer, da so vključitev izdelkov, ki niso zvitki za rotacijsko tiskanje, povzročile administrativne napake ali napake dobaviteljev, ki naj bi dobavili napačne vzorce.
(34)
Ker vir in vzorci domnevno preskušanih izdelkov niso bili jasni in so bili rezultati preskušanja različnih strani protislovni, se je štelo, da poročilo o preskusu, ki ga je zunanji laboratorij predložil v imenu kitajskega proizvajalca izvoznika, ni prepričljivo pokazalo, da preskus odpornosti proti trganju ni ustrezen za razlikovanje med PFP, ki je primeren za rotacijsko tiskanje, in PFP, ki se uporablja pri formatnem tiskanju. Zato poročilo o preskušanju ni pokazalo, da je bil PFP, ki se uporablja pri rotacijskem tiskanju, samovoljno izključen iz obsega preiskave.
(35)
Glede ustreznosti odpornosti proti trganju kot razlikovalnega merila za zvitke, primerne za rotacijsko tiskanje, je treba spomniti, da se v opredelitvi izdelka ti dve skupini med seboj med drugim razlikujeta glede na uporabo izdelkov, tj. ali je izdelek primeren za uporabo v rotacijskem ali formatnem tiskanju v skladu z zahtevami tiskalnih strojev, na katerih se ti izdelki uporabljajo, kar se med drugim odraža v lastnosti odpornosti proti trganju. Poleg tega je treba opozoriti, da je odpornost proti trganju samo ena od lastnosti, ki ločijo PFP, primeren za rotacijsko tiskanje, od PFP, ki se uporablja v formatnem tiskanju; uvodni izjavi (18) in (20) določata dodatna merila, ki jim zadevni proizvajalec izvoznik ni ugovarjal. Ena stran je trdila, da vlažnost, kot je opredeljena v uvodni izjavi (20), ni razločevalna temeljna lastnost, ki bi omogočala razlikovanje med izdelki. Vendar so med preiskavo v zvezi s tem druge strani trdile drugače. V vsakem primeru je bilo ugotovljeno, da sta trdota in odpornost proti trganju najustreznejša dejavnika.
(36)
Pritožnik je v pripombi, ki jo je na to predložil, priznal, da nekateri zvitki morda ne izpolnjujejo meril glede odpornosti proti trganju iz uvodne izjave (18), ki se jih lahko še vedno uporablja za rotacijsko tiskanje. Vendar je še naprej vztrajal pri mnenju, da je odpornost proti trganju edini preskus, ki lahko z gotovostjo pokaže, da je zvitek dejansko primeren za rotacijsko tiskanje, tj. če zvitek izpolnjuje merila iz uvodne izjave (18), je zagotovo zvitek za rotacijsko tiskanje.
(37)
Za podporo navedenim trditvam glede odpornosti proti trganju se je proizvajalec izvoznik skliceval na trditve enega izmed proizvajalcev Unije pritožnika v protidampinški in protisubvencijski preiskavi v ZDA, v katerih je proizvajalec Unije domnevno priznal, da zvitkov za rotacijsko tiskanje ni mogoče razlikovati na podlagi preskusa odpornosti proti trganju ali katere druge meritve.
(38)
Pritožnik je tem trditvam proizvajalca izvoznika ugovarjal in trdil, da je v nasprotju s trditvami postopek v ZDA pokazal, da obstaja jasna ločnica, ki loči zvitke za rotacijsko tiskanje od PFP.
(39)
Prvič, opozoriti je treba, da so bile trditve, na katere se je skliceval proizvajalec izvoznik, predložene v preiskavah v drugih sodnih sistemih, predložile pa jih niso iste strani, kot sodelujejo v tem postopku, zaradi česar niso pomembne. Drugič, organi ZDA so v omenjenih preiskavah sklenili, da obstaja jasna razlika med PFP, ki se uporablja v formatnem tiskanju, in zvitki, ki so primerni za rotacijsko tiskanje. Zvitki za rezalnike so bili obravnavani kot polizdelki, zvitki, primerni za rotacijsko tiskanje, pa se niso šteli za zadevni izdelek. Organi ZDA v svoji opredelitvi obsega izdelkov v preiskavi zvitkov za rotacijsko tiskanje niso izrecno opredelili. Zaradi tega merilo odpornosti proti trganju v omenjenih preiskavah ni bilo pomembno pri opredelitvi obsega izdelkov.
(40)
Na podlagi navedenih pripomb je bila tehnična lastnost „odpornost proti trganju“ potrjena kot zanesljiva lastnost za opredelitev PFP, primeren za uporabo v rotacijskem tiskanju.
(41)
Predložene pripombe pa so tudi pokazale, da obstajajo zvitki za rotacijsko tiskanje, ki se lahko uporabljajo za rotacijsko tiskanje tudi, če ne izpolnjujejo v celoti vseh meril glede odpornosti proti trganju. Zato se je zdelo potrebno natančneje opredeliti zvitke, primerne za rotacijsko tiskanje.
(42)
Da bi zagotovili nadaljnje merilo za razlikovanje zvitkov za rotacijsko tiskanje, ki vseh meril ne izpolnjujejo v celoti, je pritožnik predlagal, da bi bilo treba zvitek, ki preskusa glede odpornosti proti trganju ne prestane v celoti, vendar je njegovo notranje jedro manjše od 80 mm, šteti za zvitek za rotacijsko tiskanje.
(43)
Kitajska vlada in proizvajalec izvoznik sta trdila, da je dodajanje velikosti jedra kot novega elementa k opredelitvi izdelka popravek opredelitve zvitkov za rotacijsko tiskanje in zato tudi zadevnega izdelka. Trdila sta tudi, da velikost notranjega jedra ni ustrezno merilo, saj obstajajo zvitki za rotacijsko tiskanje s premerom jedra več kot 80 mm ter zvitki za rezalnike s premerom jedra manj kot 80 mm.
(44)
Komisija si je prizadevala natančneje opredeliti zvitke, primerne za rotacijsko tiskanje, ter zagotoviti dodatna pojasnila za še jasnejše razlikovanje med zadevnim izdelkom in drugimi izdelki, tudi da bi čim bolj omejila možnost izogibanja ukrepom. Vendar so dokazi, predloženi glede primernosti velikosti jedra kot alternativnega merila za opredelitev, potrdili, da bi to merilo morda povzročilo izključitev zadevnega izdelka, tj. zvitkov za rezalnike s premerom jedra manj kot 80 mm, iz ukrepov. Zato je bilo za opredelitev zvitkov, primernih za rotacijsko tiskanje, to merilo opuščeno.
(45)
Navedeno ne posega v zanesljivost metode, v skladu s katero so bili zvitki, primerni za rotacijsko tiskanje, izključeni iz obsega preiskave, kot je trdila kitajska skupina proizvajalcev izvoznikov.
(46)
Med preiskavo so nekatere strani trdile tudi, da bi bilo treba iz obsega preiskave izključiti večplastni papir in večplastni karton, kot sta opredeljena v uvodni izjavi (47). Trdile so, da imata večplastni papir in večplastni karton drugačne fizikalne lastnosti, na primer več slojev, večjo trdoto in manjšo gostoto, ter da je končna uporaba teh izdelkov drugačna, saj se navadno uporabljajo za kartonske zloženke in embalažo. Te strani so nazadnje trdile, da je mogoče enoplastni in večplastni papir in karton zlahka ločiti po zunanjem videzu.
(47)
Večplastni papir in večplastni karton, kot sta opredeljena v pojasnjevalnih opombah harmoniziranega sistema k tarifni podštevilki 4805, sta izdelka, dobljena s stiskanjem dveh ali več plasti vlažne papirne kaše, od katerih je vsaj ena lastnost drugačna od drugih. Te razlike lahko izhajajo iz vrste uporabljene papirne kaše (npr. reciklirani odpadki), metode proizvodnje (npr. mehanična ali kemična) ali, pri kašah iste vrste, ki so izdelane po isti metodi, iz stopnje obdelave (npr. nebeljena, beljena ali barvana).
(48)
Preiskava je pokazala, da imata večplastni papir in karton res nekaj drugačnih fizikalnih in tehničnih lastnosti; še posebej ker sta sestavljena iz več plasti kaše, kar jima daje večjo togost. Večplastni papir in karton se proizvajata z drugačno proizvodno metodo, ki zahteva drugačne papirniške stroje kot metoda, ki se uporablja za proizvodnjo PFP, saj se v proizvodnem procesu več plasti kaše stisne v enoten izdelek. Nazadnje, večplastni papir in karton se uporabljata za drugačne namene (v glavnem za embalažo) kot PFP, ki se uporablja za visokokakovostno tiskanje promocijskega gradiva, revij itd. Večplastni papir in karton, kot sta opredeljena v uvodni izjavi (47) se zato ne štejeta za zadevni izdelek. Posledično se navedene oznake KN, ki pokrivajo uvoz večplastnega papirja in večplastnega kartona, izločijo iz obsega preiskave.
(49)
Nazadnje, en kitajski proizvajalec je trdil, da bi bilo treba tako imenovani „karton“ izključiti iz obsega preiskave, ker ne spada v opredelitev finega papirja (premazanega ali ne) zaradi domnevnih razlik v masi, debelini in togosti. Ugotovljeno je bilo, da se izraz „karton“ na splošno uporablja za papir z visoko vsebnostjo snovi, zaradi katerih je papir na splošno težji, in da je „karton“ navadno opredeljen kot papir z osnovno maso nad 224 g/m2. Preiskava je razkrila, da razlika v masi ne vpliva pomembno na preostale fizikalne in tehnične lastnosti ter končno uporabo, zaradi katerih bi se razlikoval od zadevnega izdelka. Ugotovljeno je tudi, kot je opisano v uvodni izjavi (16), da so bili vsi PFP z maso med 70 g/m2 in 400 g/m2 izrecno vključeni v opredelitev zadevnega izdelka. Zato se karton šteje za zadevni izdelek.
2.1.1. PODOBNI IZDELEK
(50)
Ugotovljeno je bilo, da imajo zadevni izdelek, izdelek, ki se proizvaja in prodaja na domačem trgu LRK, in izdelek, ki ga proizvajalci Unije proizvajajo in prodajajo na trgu Unije, enake fizikalne in tehnične lastnosti ter uporabe. Zato se ti izdelki obravnavajo kot podobni izdelki v smislu člena 2(c) osnovne uredbe.
3. VZORČENJE
3.1. VZORČENJE ZA PROIZVAJALCE IZVOZNIKE V LRK
(51)
V LRK sta se odzvali na zahtevo po vzorčenju podatkov v obvestilu o začetku postopka samo dve skupini proizvajalcev izvoznikov. Ena skupina (Chenming) zastopa dva povezana proizvajalca izvoznika, druga skupina (APP) pa štiri povezane proizvajalce izvoznike. Sodelujoči proizvajalci izvozniki pomenijo celoten izvoz zadevnega izdelka iz LRK v Unijo. V teh okoliščinah se je Komisija odločila, da vzorčenje za proizvajalce izvoznike v LRK ni potrebno.
(52)
Za dva od štirih povezanih proizvajalcev izvoznikov iz skupine AAP je bilo ugotovljeno, da proizvajata samo večplastni karton, omenjen v uvodni izjavi (47). V zvezi s tem je treba spomniti, da je bilo sklenjeno, da se večplastni karton izključi iz obsega sedanje preiskave. Spomniti je treba tudi, da je bil večplastni karton izključen iz obsega vzporednega protidampinškega postopka. Zato je bilo sklenjeno, da dveh povezanih proizvajalcev izvoznikov, za katera je bilo ugotovljeno, da proizvajata samo večplastni karton, sedanji postopek ne zadeva. Zato ugotovitve, predstavljene v nadaljevanju, ne temeljijo na njunih informacijah in podatkih.
3.2. VZORČENJE PROIZVAJALCEV UNIJE
(53)
Glede na morebitno veliko število proizvajalcev Unije je bilo v obvestilu o začetku postopka predvideno vzorčenje v skladu s členom 27 osnovne uredbe. Vendar je bilo po proučitvi predloženih informacij in glede na to, da so se v rokih iz obvestila o začetku postopka odzvali samo štirje proizvajalci Unije, odločeno, da vzorčenje ni potrebno. Ti štirje proizvajalci (ki so pokrivali 61 % skupne proizvodnje) so se šteli kot reprezentativni za industrijo Unije, kot je opredeljena v uvodni izjavi (372). Informacije, ki so jih predložile te štiri družbe, so bile preverjene na kraju samem in so se uporabile kot mikrokazalniki, kot je razloženo v uvodni izjavi (386).
3.3. VZORČENJE NEPOVEZANIH UVOZNIKOV
(54)
Glede na morebitno veliko število uvoznikov je bilo v obvestilu o začetku postopka predvideno vzorčenje za uvoznike v skladu s členom 27 osnovne uredbe. Vendar je bilo po proučitvi predloženih informacij in glede na majhno število uvoznikov, ki so pokazali pripravljenost za sodelovanje, odločeno, da vzorčenje ni potrebno.
4. SUBVENCIONIRANJE
4.1. UVODNE OPOMBE
(55)
Spomniti je treba, da so kitajska vlada in štirje kitajski proizvajalci izvozniki predložili izpolnjene vprašalnike in privolili v preverjanje odgovorov na kraju samem.
(56)
V zvezi s kitajsko vlado je Komisija po predložitvi izpolnjenega vprašalnika kitajski strani poslala tri pozive k dopolnitvi in predpreveritveno pismo. Komisija je kitajski vladi zagotovila dovolj časa za pripravo in predložitev pripomb, kadar je bilo to zahtevano in utemeljeno. Kitajski vladi so bila dejansko odobrena precejšnja podaljšanja rokov, tj. dva tedna podaljšanja za odgovor na vprašalnik, tako da je bil skupni rok za predložitev izpolnjenega vprašalnika 49 dni, in tri tedne za odgovor na prvi poziv k dopolnitvi, za kar je bil skupni rok 40 dni.
(57)
Pred preveritvenim obiskom na kraju samem je kitajska vlada od Komisije zahtevala, da pisno zagotovi nadaljnje informacije, zlasti seznam vseh vprašanj, ki jih namerava zastaviti med preveritvenim obiskom, in seznam vseh ministrstev, ki naj bi sodelovala pri preveritvenih obiskih. Če Komisija tega ne bi storila, je kitajska vlada trdila, da Komisija kot preiskovalni organ ne bi izpolnila svojih obveznosti iz Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih („Sporazum SIU“) in zlasti tistih iz odstavka 8 Priloge VI. Kitajska vlada je navedla tudi, da zaradi pomanjkanja teh informacij ne bi mogla jamčiti za izid preverjanja.
(58)
Komisija se z zahtevo kitajske vlade ni strinjala. Pri tem je treba opozoriti, da je Komisija izpolnila vse ustrezne pogoje iz odstavka 8 Priloge VI Sporazuma SIU in člena 26 osnovne uredbe. Kitajski vladi je bilo poslano podrobno predpreveritveno pismo, s katerim je bil potrjen časovni okvir (dnevi in skupine shem, ki se bodo obravnavale na določen preveritveni dan) ter zahtevana prisotnost organov, pristojnih za ustrezne sheme, in uradnikov, ki so sodelovali pri pripravi stališč kitajske vlade. Komisija je pred preveritvenimi obiski na kraju samem tudi pojasnila, da je kitajska vlada edina, ki ve, kateri so organi, pristojni za preiskovane sheme, in uradniki, najprimernejši za sodelovanje pri preverjanju in odgovarjanje na vprašanja. Glede seznama določenih vprašanj je Komisija pred preveritvenim obiskom na kraju samem in med njim pojasnila, da zakonodaja STO in EU tega ne zahtevata in da je namen te preiskave preveriti odgovor kitajske vlade na vprašalnik in ustrezna dopolnilna stališča; zato bi preverjanje sledilo zasnovi teh dokumentov. Komisija bi prav tako želela pridobiti in pojasniti nadaljnje informacije, potrebne za preiskavo v teku, vendar bi bila natančna vprašanja s tem v zvezi odvisna od odgovorov kitajske vlade na začetno preverjanje njenih odgovorov na vprašalnik. Kitajski vladi je bilo pred preveritvenim obiskom na kraju samem pojasnjeno tudi, da lahko zavračanje predložitve zahtevanih informacij ali pomoči preiskovalnemu organu pri preverjanju informacij in podatkov, potrebnih za namene preiskave, resno ogrozi postopek preiskave. Kitajska vlada je bila opozorjena tudi na učinke določb člena 28 osnovne uredbe.
(59)
Med preveritvenim obiskom kitajskega ministrstva za gospodarstvo v Pekingu si je Komisija prizadevala, da bi v skladu z določbami členov 11 in 26 osnovne uredbe preverila informacije, ki so bile zagotovljene na podlagi podporne dokumentacije, uporabljene za pripravo odgovora kitajske vlade. Pri tem je Komisija predhodno prišla do zaključka, da zaradi pomanjkanja informacij in na podlagi podporne dokumentacije, ki je na voljo, ni mogoče ustrezno preveriti odgovora na vprašalnik. Poleg tega določene informacije sploh niso bile predložene, čeprav so bile izrecno zahtevane, in na določena vprašanja sploh ni bilo odgovorjeno. Kitajska vlada je bila seznanjena s posledicami nesodelovanja v skladu s členom 28(1) in (6) osnovne uredbe.
(60)
Kitajska vlada je trdila, da bi moral preiskovalni organ ugotoviti nujnost informacij na razumen način, ki ne bi pomenil zlorabe pravic. Trdila je tudi, da bi bilo treba informacije, tudi če se jih v vseh pogledih ne šteje za popolne, kljub temu upoštevati. Na podlagi navedenih trditev je kitajska vlada navedla, da je sodelovala po najboljših zmožnostih in da je bil njen vprašalnik v celoti izpolnjen. Trdila je tudi, da je bilo preverjanje na kraju samem slabo načrtovano, saj predpreveritveno pismo ni omogočilo ustreznega razumevanja glede tega, kaj bo preverjeno, in Komisija ni izvedla posebnih obiskov na kraju samem pri vsaki vladni službi. Navedeno je bilo tudi, da je Komisija kitajski vladi naložila nerazumno dokazno breme ter zahtevala nepomembne in nepotrebne informacije.
(61)
Glede načrtovanja preverjanja na kraju samem je treba spomniti, da se je kitajska vlada strinjala s časovno razporeditvijo, časovnim okvirom obiska in krajem. Dejansko so razprave o časovni razporeditvi potekale avgusta 2010. Komisija je najprej predlagala, da bi preveritveni obisk na kraju samem potekal v prvem tednu oktobra 2010, in pozneje na podlagi kitajskih zahtev dvakrat spremenila svoj predlog, najprej na drugi teden v oktobru 2010 in nato na tretji teden v oktobru 2010. Zato ni nobene podlage za pritožbe glede časovnega okvira obiskov na kraju samem, saj se je Komisija po svojih najboljših močeh trudila, da bi se prilagodila vsaki ustrezno utemeljeni zahtevi kitajske vlade. Glede zahtevanih informacij je treba opozoriti, da kitajska vlada nikdar ni oporekala obliki vprašalnika ali načinu, kako so bile informacije zahtevane. Kitajsko ministrstvo za gospodarstvo je v imenu kitajske vlade predložilo svoj izpolnjen vprašalnik in nadaljnja stališča. Komisija je zahtevala informacije, za katere je menila, da so potrebne za reprezentativno ugotovitev, in je bila dosledna pri svojih zahtevah, ko je med postopkom preiskave zahtevala iste podatke in informacije ter zahtevala od kitajske vlade, da pojasni predložene informacije in njihovo povezavo s preiskovanimi shemami.
4.2. POSAMEZNE SHEME
(62)
Na podlagi informacij iz pritožbe in odgovorov na vprašalnik Komisije so bile preverjene naslednje sheme, ki so domnevno vključevale dodeljevanje subvencij s strani vladnega organa:
(I)
preferenčna posojila industriji premazanega papirja;
(II)
programi za davek na prihodek:
-
preferenčne davčne politike za visokotehnološke družbe in družbe z novo tehnologijo,
-
preferenčne davčne politike za raziskave in razvoj,
-
oprostitev plačila davka od dividend med rezidenčnimi podjetji, ki izpolnjujejo pogoje;
(III)
programi za posredne davke in uvozne tarife:
-
oprostitev DDV in tarifna oprostitev na uvoženo opremo,
-
znižanje DDV na doma proizvedeno opremo,
-
mestne pristojbine za vzdrževanje in gradnjo ter dodatne dajatve za izobraževanje za družbe, v katere se vlaga tuji kapital;
(IV)
programi subvencioniranja:
-
znane znamke,
-
posebni skladi za spodbujanje projektov tujih naložb,
-
pomoč udeležencem v protidampinški preiskavi,
-
subvencija za obnovo tehnologije v Shouguangu,
-
sklad za pravice intelektualne lastnine industrijskega parka Suzhou,
-
subvencija sklada za visokotehnološki industrijski razvoj,
-
subvencija industrijskega parka Suzhou za ohranjanje rasti,
-
posebni sklad za čiščenje onesnažene vode jezera Taihu v provinci Jiangsu,
-
posebni skladi za varčevanje z energijo industrijskega parka Suzhou,
-
posebni sklad za zmanjšanje skupnih izpustov velikih onesnaževalcev na občinski ravni občine Suzhou,
-
subvencija za varčevanje z vodo in zmanjšanje izpustov,
-
subvencija za varstvo okolja urada za varstvo okolja v Suzhouju,
-
subvencija za varčevanje z energijo v Shouguangu;
(V)
zagotavljanje blaga in storitev s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo („LTAR“):
-
zagotavljanje pravic do uporabe zemljišča,
-
zagotavljanje kemikalij za izdelavo papirja,
-
zagotavljanje električne energije.
4.2.1 PREFERENČNA POSOJILA INDUSTRIJI PREMAZANEGA PAPIRJA
(a) Uvod
(63)
Domneva se, da imajo kitajski proizvajalci zadevnega izdelka v skladu s politiko kitajske vlade, ki zagotavlja finančno pomoč za spodbujanje in podporo rasti in razvoja papirne industrije na Kitajskem, koristi od posojil z nizko obrestno mero državnih bank in državnih komercialnih bank. Kot je razvidno iz petletnih načrtov in industrijske politike, je bančni sistem papirni industriji odobril preferenčne finančne spodbude.
(b) Uporaba razpoložljivih dejstev
(64)
Na podlagi informacij iz pritožbe je bil namen Komisije preiskati posojila bank industriji premazanega papirja. Za te namene je bilo treba od kitajske vlade zahtevati, da v svojem izpolnjenem vprašalniku in nadaljnjih stališčih zagotovi posebne informacije in podatke o vrsti vladnih načrtov in projektov za spodbujanje in podporo razvoja sektorja papirja Kitajske. Ti načrti in projekti so bili:
-
kitajski deseti petletni načrt civilnega gospodarskega in socialnega razvoja („10. petletni načrt“),
-
„10. petletni načrt“ v industriji za izdelavo papirja („načrt za industrijo za izdelavo papirja“),
-
10. petletni načrt in posebni načrt 2010 za izdelavo projekta povezovanja nacionalnega gozdarstva in izdelave papirja („projekt povezovanja“),
-
sklep št. 40 državnega sveta o razglasitvi in izvajanju „začasnih določb o spodbujanju prilagajanja industrijske strukture“ („sklep št. 40“),
-
kataloški seznam o ponovnem prilagajanju industrijske strukture („kataloški seznam“),
-
smernice za enajsti petletni načrt za nacionalni gospodarski in socialni razvoj (2006-2010) („11. petletni načrt“),
-
okrožnica državnega sveta o uresničevanju glavnih ciljev v (11. petletnem načrtu) in porazdelitvi nalog („okrožnica o izvajanju 11. petletnega načrta“),
-
razvojna politika 2007 za industrijo za izdelavo papirja („načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007“),
-
razvojni načrt province Guandong,
-
11. petletni načrt mesta Zhanjiang,
-
11. petletni načrt občine Jining.
(65)
Kitajska vlada je samo delno predložila informacije, zahtevane v zvezi z načrti. Samo dva zahtevana načrta sta bila predložena v celoti, tj. kitajska različica skupaj z angleškim prevodom (sklep št. 40 in kataloški seznam o ponovnem prilagajanju industrijske strukture). Za tri regionalne načrte, ki jih je Komisija prvotno zahtevala, so kitajski organi navedli, da niso pomembni, saj se sodelujoči proizvajalci izvozniki ne nahajajo v teh regijah. Zato niso bili predloženi. Komisija je to sprejela, vendar je zahtevala razvojne načrte, povezane z območji (regijami, provincami, občinami), v katerih imajo sodelujoči proizvajalci izvozniki sedež. Kitajska vlada je predložila kitajske izvode 11. petletnega načrta za provinco Jiangsu in 11. petletnega načrta za provinco Shandong, vendar brez prevoda, prevedeno ni bilo niti kazalo vsebine. Glede dveh načrtov, ki nista bila predložena, je kitajska vlada navedla, da obsegata obdobje od leta 2000 do leta 2005 in sta zato nepotrebna. Komisija se je s tem strinjala. Preostali načrti (projekt povezovanja, 11. petletni načrt, okrožnica o izvajanju 11. petletnega načrta, načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007) so bili predloženi samo v kitajskem jeziku in s kazalom vsebine v angleščini. Kitajska vlada je trdila, da so bile zahteve Komisije preveč obremenjujoče, da je imela na voljo samo omejena sredstva in zato ni mogla prevesti dokumentov.
(66)
V zvezi z zgoraj navedenim je treba opozoriti, da je Komisija zahtevala informacije, ki so bile potrebne za preiskavo, saj so bili navedeni dokumenti opredeljeni v pritožbi. Poleg tega je Komisija večkrat poudarila, da morajo biti zahtevani dokumenti predloženi v angleščini. To je za to vrsto pomembnega dokumenta potrebno, saj samo na podlagi kazala ni bilo mogoče ugotoviti, kateri del dokumenta je pomemben za preiskavo. Poleg tega načrti, predloženi v kitajskem jeziku, niso bili obsežni in zdi se, da obstajajo kopije ustrezne dokumentacije v angleščini od neodvisnih virov (odvetniških pisarn, ki se ukvarjajo s kitajskim pravom) ali protisubvencijskih preiskav, ki so jih na Kitajskem izvedle Združene države Amerike („ZDA“).
(67)
Zato je lahko Komisija preverila samo naslednje dokumente: sklep št. 40, kataloški sezam in načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007, katerega angleška različica je bila v pritožbi, predložil pa jo je tudi proizvajalec izvoznik.
(68)
Da bi Komisija lahko preiskala raven poseganja države na kitajskem finančnem trgu in pridobila potreben pregled finančnega sektorja v LRK, je zahtevala informacije o odstotkih vladnega lastništva finančnih ustanov in o evidencah o zneskih/odstotkih posojil, ki so jih dale državne banke. Kitajska vlada je trdila, da nima nobene evidence o imetništvu delnic bank, čeprav člen 61 Zakona o komercialnih bankah [2003] št. 13 določa, da morajo banke te podatke posredovati „organu bančnih regulatorjev državnega sveta in Ljudski banki Kitajske“. Glede zneskov/odstotkov posojil, ki so jih dale državne banke, je kitajska vlada potrdila, da sicer hrani ustrezne podatke, vendar jih ne more predložiti. Komisija je nadalje olajšala delo kitajske vlade s tem, ko je omejila zahtevane informacije glede odstotka vladnega lastništva samo na finančne ustanove, za katere se je ugotovilo, da so odobrile posojila sodelujočim proizvajalcem izvoznikom. Kitajska vlada kljub temu ni predložila ustreznih podatkov za ta omejen segment finančnih ustanov, ki poslujejo na Kitajskem.
(69)
Da bi Komisija lahko preiskala posojilne politike kitajskih bank (tj. metode, uporabljene za določanje obrestnih mer za posojila, oceno posojil itd.), je od kitajske vlade zahtevala, da predloži informacije v zvezi s politikami, ki jih izvajajo ustrezni državni organi, namreč Ljudska banka Kitajske in Komisija bančnih regulatorjev. Kitajska vlada ni predložila nobenih ustreznih informacij o posojilnih politikah. Ljudska banka Kitajske ni predložila nobenega dokumenta, predpisa ali smernice, ki bi se nanašali na bančni sistem, da bi utemeljila svojo vlogo pri določanju obrestnih mer in svojo povezavo z bančnim sistemom. Poleg tega ni bila predložena nobena razlaga glede uporabe Zakona o komercialnih bankah [2003] št. 13 ter zlasti členov 34, 38 in 39, ki določajo temeljne predpise za posojila in druge vrste poslovanj komercialnih bank, čeprav je bila izrecno zahtevana.
(70)
Da bi Komisija lahko preiskala posojilne politike kitajskih bank, ki so med OP sodelujočim proizvajalcem izvoznikom dale posojila, je od kitajske vlade zahtevala, da se dogovori za sestanke z določenimi bankami, ki so dale posojila sodelujočim proizvajalcem izvoznikom, da bi preverila informacije glede preferenčnih posojil industriji premazanega finega papirja na Kitajskem. Kitajska vlada je trdila, da ni mogla posredovati pri državnih bankah in se dogovoriti za sestanke. Zato od kitajskih bank niso bili zbrani nobeni dokazi o tem, ali te banke ocenjujejo kreditno tveganje, ko dodelijo posojila, in če to drži, kako ga ocenjujejo.
(71)
Kitajska vlada je bila seznanjena s posledicami nesodelovanja v skladu s členom 28(1) in (6) osnovne uredbe. Zaradi tega pomanjkanja sodelovanja je bilo treba poleg upoštevanja ustreznih dokumentov kitajske vlade, ki so jih predložile druge strani, uporabiti informacije iz drugotnih virov, vključno s pritožbo in javno dostopnimi informacijami, pridobljenimi s spleta. Kitajska vlada je nasprotovala uporabi razpoložljivih dejstev, vendar ni predložila nobenih nadaljnjih novih dokazov.
(72)
Komisija je od sodelujočih proizvajalcev izvoznikov prav tako zahtevala, da se dogovorijo za sestanke z določenimi bankami, ki so jim med OP dale posojilo, da bi preverila informacije v zvezi s preferenčnimi posojili industriji premazanega finega papirja na Kitajskem. Vendar ni bilo nobenega takega sestanka. Sodelujoči proizvajalci izvozniki so posredovali večkratne zahteve Komisije glede takih sestankov, vendar so zadevne banke zavrnile sodelovanje pri preiskavi. Sodelujoči proizvajalci izvozniki so bili seznanjeni s posledicami nesodelovanja v skladu s členom 28(1) in (6) osnovne uredbe. Zaradi tega pomanjkanja sodelovanja je bilo treba morebitne ugotovitve glede posojil, ki so jih banke dale sodelujočim proizvajalcem izvoznikom, utemeljiti na razpoložljivih dejstvih. Sodelujoči proizvajalci izvozniki so nasprotovali uporabi razpoložljivih dejstev, vendar niso predložili nobenih nadaljnjih dokazov.
(73)
Od enega kitajskega proizvajalca izvoznika je Komisija zahtevala, da predloži določene informacije glede posebnega sporazuma o prestrukturiranju dolga s tremi kitajskimi bankami. Omenjeni proizvajalec izvoznik ni želel zagotoviti potrebnih informacij. Zato ni bilo mogoče preveriti zadevnega splošnega dogovora in pripadajočih najemanj posojil ali vseh posebnih vprašanj, kot je trajanje posojil, časovni razpored odplačil in obrestne mere. Sodelujoči proizvajalec izvoznik je bil seznanjen s posledicami nesodelovanja v skladu s členom 28(1) in (6) osnovne uredbe. Zaradi tega pomanjkanja sodelovanja je bilo treba morebitne ugotovitve glede zadevnih posojil, ki so jih banke dale sodelujočemu proizvajalcu izvozniku, utemeljiti na razpoložljivih dejstvih. Sodelujoči proizvajalec izvoznik je nasprotoval uporabi razpoložljivih dejstev, vendar ni predložil nobenih nadaljnjih dokazov.
(c) Ugotovitve preiskave
(i) Posegi države v finančni bančni sistem za preferenčna posojila industriji za izdelavo papirja
- Vloga vladnih načrtov
(74)
Preiskava je pokazala obstoj posebnih načrtov politike v zvezi z industrijo za izdelavo papirja. Ti načrti določajo, da državni organi skrbno spremljajo uspešnost industrije za izdelavo papirja in izvajajo posebne ukrepe (npr. izvedbeni odloki) za izpolnjevanje ciljev načrtov politike. Poleg tega je preiskava pokazala, da posebni načrti politike industriji za izdelavo papirja zagotavljajo preferenčna posojila.
(75)
Dejansko je ob pregledu sklepa št. 40 in posebnega oddelka o financiranju iz načrta za industrijo za izdelavo papirja 2007 očitno, da kitajski sistem državnega načrtovanja bankam nalaga zagotavljanje posojil industriji za izdelavo papirja.
(76)
Glede sklepa št. 40 je treba opozoriti, da je ta akt odredba državnega sveta, tj. najvišjega upravnega organa v LRK, in je pravno zavezujoč za druge javne organe in gospodarske subjekte. Sklep industrijske sektorje uvršča med „spodbujane, omejene in izključene projekte“. Ta akt je smernica za industrijsko politiko, ki skupaj s kataloškim seznamom kaže, da kitajska vlada vzdržuje politiko spodbujanja in podpiranja skupin podjetij ali industrij, kot je papirna industrija, ki jih kataloški seznam uvršča med „spodbujano industrijo“. Glede števila industrij, navedenih kot „spodbujane“, je treba omeniti, da jih je skupno 26 in pomenijo samo del kitajskega gospodarstva. Poleg tega imajo v teh 26 sektorjih samo določene dejavnosti status „spodbujanih“ dejavnosti. Člen 17 sklepa št. 40 določa tudi, da so „spodbujani investicijski projekti“ upravičeni do posebnih ugodnosti in spodbud (finančna podpora, oprostitev uvozne dajatve, oprostitev DDV, oprostitev davka). Po drugi strani sklep št. 40 v zvezi z „omejenimi in izključenimi projekti“ pooblašča državne organe, da neposredno posredujejo in urejajo trg. Pravzaprav člena 18 in 19 od ustreznih organov zahtevata, da finančnim ustanovam preprečijo dodeljevanje posojil; prav tako upravnemu oddelku za državne cene odrejata, naj dvigne cene električne energije, in podjetjem za dobavo električne energije dajeta navodila, da prenehajo z dobavo električne energije takim „omejenim in izključenim projektom“. Iz navedenega je očitno, da sklep št. 40 določa obvezujoče predpise za vse gospodarske ustanove v obliki usmeritev glede spodbujanja in podpore spodbujanih industrij, ena izmed teh pa je industrija za izdelavo papirja.
(77)
Glede načrta za industrijo za izdelavo papirja 2007 je treba opozoriti, da predpisuje posebne pogoje, usmeritve in cilje za industrijo za izdelavo papirja. Opisuje položaj industrije za izdelavo papirja na Kitajskem (npr. število podjetij, proizvodnjo, potrošnjo in izvoz, statistiko o vrsti uporabljanih surovin). Določa politike in cilje industrije za izdelavo papirja v zvezi z industrijsko postavitvijo, uporabo surovin, uporabo tehnologije in opreme, strukturo izdelka in organizacijsko strukturo proizvajalcev papirja. Besedilo določa tudi „merila za sprejem“ industrije, saj predpisuje posebne zahteve glede razmerja med obveznostmi in sredstvi za industrijo za izdelavo papirja, določa posebne bonitetne ocene za industrijo za izdelavo papirja in posebne cilje za ekonomije obsega, razmerja med tržnimi deleži in porabo energije in vode, ki jih morajo doseči podjetja. Od podjetij zahteva, da svoje razvojne načrte oblikujejo na podlagi načrta za industrijo za izdelavo papirja 2007. Lokalnim provincam in regijam nalaga tudi, da morajo sodelovati pri izvajanju načrta, „naložbam in financiranju“ industrije za izdelavo papirja pa je namenjeno celo poglavje. S tem v zvezi je primerno opozoriti, da načrt jasno navaja, da finančne ustanove ne smejo zagotoviti posojil projektom, ki niso v skladu z njegovimi predpisi. Če povzamemo, pri branju besedila in iz načina ubeseditve je jasno, da je načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007 poseben državni instrument, namenjen urejanju industrije za izdelavo papirja na Kitajskem, in se ga lahko šteje samo za obvezni instrument industrijske politike, ki ga morajo ustrezne zainteresirane strani na Kitajskem (državni organi, finančne ustanove in proizvajalci) dejansko izvajati.
(78)
Kitajska vlada je trdila, da je treba načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007 šteti za usmerjevalni načrt, ki ni pravno zavezujoč. Navedla je tudi, da v tem okviru noben vladni načrt in projekt ni pravno zavezujoč in zaradi tega v okviru takih načrtov in projektov ni mogoče dodeliti nobenega finančnega prispevka ali ugodnosti. Vendar je že iz besedila načrta za industrijo za izdelavo papirja 2007 in navedenih posebnih določb razvidno, da besedila ni mogoče šteti za nezavezujočo smernico. S tem v zvezi je treba opozoriti, da načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007 med drugim navaja: „Industrijska razvojna politika je oblikovana na podlagi zahtev glede izpopolnitve reforme socialističnega tržnega gospodarstva ter s tem povezanih zakonov in predpisov, da se vzpostavita pravičen tržni red in dobro razvojno okolje, rešijo vprašanja glede razvoja industrije za izdelavo papirja in usmerja zdrav razvoj industrije“. Glede ostalih načrtov in projektov, navedenih v uvodni izjavi (64), je treba opozoriti, da se vsaj en nanaša na okrožnico o izvajanju 11. petletnega načrta. Težko je razumeti, kako lahko ima domnevno pravno nezavezujoč dokument (vladni načrt) pravno zavezujoč izvedbeni akt (v tem primeru okrožnico državnega sveta).
(79)
Poleg tega člen 34 Zakona o komercialnih bankah [2003] št. 13 navaja, da banke „izvajajo svoje posojilno poslovanje na podlagi potreb nacionalnega gospodarstva in socialnega razvoja ter pod vodstvom državne industrijske politike“. V tem primeru je ustrezna državna industrijska politika načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007. Zato je mogoče samo logično sklepati, da so posojila, ki so jih državne komercialne banke odobrile proizvajalcem premazanega finega papirja, v skladu z usmeritvami vlade.
(80)
Vloga Komisije za nacionalni razvoj in reforme (NDRC) je bila prav tako preiskana. Kitajska vlada je navedla, da je NDRC agencija državnega sveta, ki usklajuje makroekonomsko politiko in upravlja naložbe vlade. Ta državni organ je med drugimi načrti izdal tudi načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007. Čeprav so bile izrecno zahtevane, niso bile predložene nobene razpoložljive informacije o pravnem okviru, znotraj katerega je bila agencija NDRC ustanovljena in deluje, npr. njen statut. Edina razlaga, ki jo je predložila kitajska vlada, je bila, da državni svet, najvišji vladni upravni organ, daje navodila, ki jih mora agencija NDRC izpolnjevati, in da v vsakem primeru te informacije za preiskavo niso pomembne. Tega argumenta ni mogoče sprejeti. Statut organa, ki objavlja vladne načrte, je glede na to, da se v tem postopku preiskuje vladne načrte in projekte, pomemben za preiskavo. Komisijo je tudi zanimalo, zakaj agencija NDRC redno zbira podrobne podatke od podjetij. Kitajska vlada je pojasnila, da je te informacije mogoče zbrati prek industrijskih združenj in drugih javnih virov. Kljub temu obstoj sistematičnega mehanizma za zbiranje podatkov, povezanih s podjetji, ki se uporabljajo v vladnih načrtih in projektih, kaže, da se ti načrti in projekti štejejo za pomemben element državne industrijske politike.
(81)
Iz navedenega sledi, da bi morala vsaka odločitev, ki jo finančne ustanove sprejmejo v zvezi z industrijo za izdelavo papirja, upoštevati potrebo po uresničitvi ciljev ustreznih načrtov politike. Dejansko se za podjetja, ki jih ti posebni načrti politike uvrščajo med „spodbujane industrije“, šteje, da imajo visoko bonitetno oceno, kar neposredno vpliva na oceno kreditne sposobnosti s strani kitajskega finančnega sistema. Poleg tega je ob pregledu posebnega oddelka o financiranju iz načrta za industrijo za izdelavo papirja 2007 in sporočila o bonitetni oceni, ki ga je dal na voljo en sodelujoči proizvajalec izvoznik, očitno, da kitajski sistem državnega načrtovanja bankam nalaga zagotavljanje posojil industriji za izdelavo papirja in da se za podjetja šteje, da imajo visoko bonitetno oceno, ker izpolnjujejo pogoje za posebne načrte politike. Primerno je opozoriti, da omenjeno sporočilo o bonitetni oceni, ki je bilo pridobljeno med preiskavo, neposredno povezuje pozitivne prihodnje možnosti podjetja z obstojem načrtov politike za industrijo za izdelavo papirja in izpolnitvijo njihovih ciljev. Obstajajo tudi dokazi, da državni organi spremljajo uspešnost podjetij, saj letno preverjajo njihova dovoljenja za poslovanje ter na tak način pridobijo finančne statistične podatke in statistične podatke o uspešnosti. Poleg tega iz informacij, ki so jih predložili sodelujoči proizvajalci izvozniki, izhajajo tudi dokazi, da Ljudska banka Kitajske v skladu s členom 9 Uredbe o registraciji in posvetovanju bank s pomočjo letnega pregleda posojil, ki jih vsako leto izkoristijo podjetja, spremlja posojilno stanje podjetij.
(82)
Vsa navedena dejstva kažejo na povezavo med posebnimi načrti politike in financiranjem industrije za izdelavo papirja.
- Posegi države v bančni sektor
(83)
V zvezi s sodelujočimi proizvajalci izvozniki je preiskava pokazala, da je bila dvema izmed njih v večini primerov samodejno odobrena najnižja možna obrestna mera v mejah, ki jih je določila Ljudska banka Kitajske, druga dva proizvajalca izvoznika pa sta imela korist od znatnega reprogramiranja njunih posojil v letu 2008. Dejansko so kitajske državne banke odkupile vsa posojila tujih bank in reprogramirana posojila niso pomenila znatne premije za tveganje glede na referenčno obrestno mero Ljudske banke Kitajske.
(84)
Poleg tega je preiskava pokazala, da je za kitajski finančni trg značilno poseganje vlade, saj je večina velikih bank v državni lasti. Kitajski organi so predložili samo nekaj zelo omejenih informacij glede delnic/lastništva bank na Kitajskem. Vendar je, kot je opisano v nadaljevanju, Komisija zbrala vse razpoložljive informacije, da bi prišla do reprezentativne ugotovitve. Pri izvajanju analize, ali so banke pooblaščene za izvajanje ali izvajajo vladna pooblastila, je Komisija poleg informacij o vladnem lastništvu bank zbirala informacije tudi o drugih značilnostih, kot so prisotnost vlade v upravnem odboru, vladni nadzor nad dejavnostmi, upoštevanje vladnih politik ali interesov in ali so subjekti ustanovljeni s statutom.
(85)
Iz razpoložljivih informacij je bilo ugotovljeno, da državne banke na Kitajskem obvladujejo največji tržni delež in so prevladujoči udeleženci na kitajskem finančnem trgu; glede na raziskavo Deutsche Bank o kitajskem bančnem sektorju iz leta 2006 lahko delež državnih bank znaša več kot 2/3 kitajskega trga. Glede tega je bilo s pregledom trgovinske politike Kitajske, ki ga je izvedla STO, ugotovljeno, da „je visoka stopnja državnega lastništva še ena pomembna značilnost finančnega sektorja na Kitajskem“ (5). Primerno je opozoriti, da štiri velike državne banke (Kmetijska banka, Banka Kitajske, Konstrukcijska banka ter Industrijska in poslovna banka) zavzemajo več kot polovico kitajskega bančnega sektorja. Politične banke (Policy banks) in druge državne banke so več kot v 50-odstotni državni lasti. Komisija je zahtevala tudi informacije glede strukture vladnega nadzora v omenjenih kitajskih bankah in upoštevanja vladnih politik ali interesov v zvezi z industrijo za izdelavo papirja (tj. upravnega odbora in odbora delničarjev, zapisnikov sestankov delničarjev/članov uprave, nacionalnosti delničarjev/članov uprave, posojilnih politik in ocene tveganja glede posojil, ki so bila dodeljena sodelujočim proizvajalcem izvoznikom). Kljub temu kitajska vlada ali banke teh informacij niso zagotovile. Namesto tega so se samo vedno znova sklicevale na letna poročila bank, ki so jih predložile. Vendar pa informacije v letnih poročilih bank niso vsebovale (in ne morejo vsebovati) zahtevanih podrobnih informacij.
Zato je morala Komisija uporabiti razpoložljive informacije. Na podlagi razpoložljivih informacij je sklenila, da omenjene banke nadzoruje vlada in da banke izvajajo vladna pooblastila na način, ki omogoča, da se njihova dejanja pripiše vladi. Ustrezni podatki, ki so bili uporabljeni za pridobitev navedenih ugotovitev, izhajajo iz informacij, ki jih je predložila kitajska vlada, letnih poročil kitajskih bank, ki jih je predložila kitajska vlada ali pa so javno dostopna, informacij iz raziskave Deutsche Bank o kitajskem bančnem sektorju iz leta 2006, informacij, ki so jih predložili sodelujoči proizvajalci izvozniki, in informacij iz pritožbe. Glede tujih bank neodvisni viri ocenjujejo, da pomenijo majhen del kitajskega bančnega sektorja in imajo zanemarljivo vlogo v posojilni politiki, na podlagi ustreznih informacij pa je mogoče sklepati, da lahko ta znaša tudi samo 1 % kitajskega trga (6). Ustrezne javno dostopne informacije potrjujejo tudi, da se kitajske banke, zlasti velike komercialne banke, za obnovitev kapitala v primeru pomanjkanja kapitalske ustreznosti zaradi povečevanja posojil še vedno zanašajo na delničarje v državni lasti in vlado (7). Banke, ki so sodelujočim proizvajalcem izvoznikom zagotavljale posojila, so večinoma v državni lasti. Dejansko je bilo na podlagi razpoložljivih informacij ugotovljeno, da je vsaj 13 od 19 evidentiranih bank v državni lasti, vključno z dvema političnima bankama (Kitajsko izvozno-uvozno banko in Kitajsko razvojno banko) in velikimi komercialnimi bankami, kot so Kitajska kmetijska banka, Banka Kitajske, Kitajska konstrukcijska banka ter Kitajska industrijska in poslovna banka.
Glede ostalih državnih bank je Komisija prav tako zahtevala enake informacije, kot so navedene zgoraj, v zvezi z vladnim nadzorom in upoštevanjem vladnih politik ali interesov glede industrije za izdelavo papirja. Te podrobne informacije prav tako niso bile predložene, predloženo je bilo samo ponovno napotilo na informacije v ustreznih letnih poročilih bank, ki pa je bilo v večini primerov samo v kitajščini in brez angleškega prevoda. Vendar pa informacije v letnih poročilih bank ne morejo zagotoviti zahtevanih podrobnih informacij. Glede političnih bank je preiskava pokazala, da ni nobenih jasnih pravnih določb, ki bi urejale njihovo vlogo in povezavo z vlado. Primerno pa je tudi opozoriti, da se v skladu s trditvami kitajske vlade med preverjanjem na kraju samem zdi, da politične banke podpirajo vladne politike na Kitajskem in ne delujejo zaradi dobička. Vse navedene točke potrjujejo, da navedene štiri banke nadzoruje vlada in da banke izvajajo vladna pooblastila na način, ki omogoča, da se njihova dejanja pripišejo državi.
(86)
Namen Komisije je bil tudi raziskati razlike med političnimi bankami (glede na razpoložljive informacije so to Kitajska izvozno-uvozna banka, Kitajska razvojna banka in Kitajska kmetijska razvojna banka) in državnimi komercialnimi bankami. Komisija je zahtevala pojasnila glede teh dveh različnih vrst finančnih ustanov. Kitajska vlada je navedla, da za politične banke ni nobenih pisnih pravnih določb, ki bi urejale njihov sektor, glede na to, da kitajski organi trenutno sestavljajo zakon o političnih bankah. Trdila je tudi, da se ene politične banke (namreč Kitajske razvojne banke) ne bi smelo šteti za takšno politično banko, saj je postala delniška družba in je v prehodnem obdobju. Predložene informacije potrjujejo, da so politične banke obravnavane drugače kot državne komercialne banke. Čeprav ni pravil, ki bi urejala sektor političnih bank in način, kako te banke delujejo na kitajskem finančnem trgu, je iz okrožnic Ljudske banke Kitajske razvidno, da imajo politične banke v primerjavi z državnimi komerciačnimi bankami poseben status. Glede statusa Kitajske razvojne banke je treba opozoriti, da ima kitajska država (prek kitajskega ministrstva za finance) več kot 50 % delnic banke in zato njeno preoblikovanje v delniško družbo nima nobenega učinka na nadzor vlade.
(87)
Še en dejavnik, ki izkrivlja kitajski finančni trg, je vloga, ki jo ima Ljudska banka Kitajske pri določanju posebnih omejitev glede načina določanja obrestnih mer in njihovega nihanja. Dejansko je preiskava pokazala, da ima Ljudska banka Kitajske posebna pravila, ki urejajo način, kako se na Kitajskem spreminjajo obrestne mere. Glede na razpoložljive informacije so ta pravila določena v Okrožnici Ljudske banke Kitajske o vprašanjih glede prilagajanja obrestnih mer vlog in posojil - Yinfa (2004) št. 251 („okrožnica št. 251“). Finančne ustanove morajo zagotoviti obrestne mere posojil znotraj določenega razpona referenčne obrestne mere posojil Ljudske banke Kitajske. Za posojila komercialnih bank in posojila političnih bank, ki se upravljajo komercialno, ni zgornje omejitve obsega, ampak samo spodnja omejitev obsega. Za mestne kreditne zadruge in podeželske kreditne zadruge sta določeni zgornja in spodnja omejitev obsega. Pri preferenčnih posojilih in posojilih, za katera ima državni svet posebna pravila, se obrestne mere ne spreminjajo navzgor. Komisija je od kitajske vlade zahtevala pojasnila glede opredelitve in ubeseditve v okrožnici št. 251 ter v njeni prejšnji zakonodaji (Okrožnica Ljudske banke Kitajske glede povečanja razpona spreminjanja obrestne mere posojil finančnih institucij - Yinfa [2003] št. 250). Kitajska vlada je pojasnila, da sta bili navedeni okrožnici del marketizacijske reforme obrestnih mer na Kitajskem, vendar ni predložila nobenih dodatnih pojasnil. Komisija je od kitajske vlade tudi zahtevala, da pojasni, kaj so preferenčna posojila in druga posojila, ki jih je opredelil državni svet.
Kitajska vlada je trdila, da se vsebina ustreznega kitajskega besedila nanaša na predpostavko o drugih posojilih, ki jih je opredelil državni svet. Kitajska vlada ni predložila nobene druge razlage ali ustrezne dokumentacije, ki bi pojasnila, zakaj so preferenčna posojila opredeljena v kitajski zakonodaji. Glede drugih vrst posojil, tudi v primeru, če bi bil argument kitajske vlade sprejet, ni jasno, zakaj je zakonodajalec menil, da mora uvesti možnost drugih posojil, ki jih je določil državni svet. Komisija je zahtevala pojasnilo tudi glede obstoja posojil, s katerimi se upravlja komercialno, kot je omenjeno v okrožnici 251. Glede tega kitajska vlada ni predložila nobenega pojasnila ali dokaza. Komisija je od kitajske vlade tudi zahtevala, da predloži morebitne dopolnitve ali naknadno zakonodajo, ki so bile za navedeni okrožnici izdane v zvezi s posojilno politiko komercialnih in političnih bank, vendar ni predložila nobenih takih informacij.
(88)
Nazadnje je treba opozoriti, da kitajska vlada ni zagotovila nobenih drugih podatkov ali statističnih podatkov glede strukture kitajskega bančnega sistema.
(89)
Na podlagi uvodnih izjav (74) do (88) in ob upoštevanju pomanjkanja sodelovanja Kitajske (ter upoštevanju ugotovitev iz uvodne izjave (90)), je Komisija sklenila, da trg financiranja na Kitajskem izkrivljajo posegi vlade in obrestne mere, ki jih zaračunavajo nevladne banke in druge finančne ustanove, bodo verjetno prilagojene vladnim obrestnim meram. Zato obrestnih mer, ki jih zaračunavajo nevladne banke in druge finančne ustanove, ni mogoče šteti za ustrezne referenčne obrestne mere pri ugotavljanju, ali vladna posojila prinašajo korist.
(ii) Finančni prispevki
(90)
Poleg tega je ob upoštevanju vseh dokazov sklenjeno, da večino posojil dvema sodelujočima proizvajalcema izvoznikoma zagotavljajo politične ali druge državne banke, za katere se šteje, da so javni organi zaradi njihove tesne povezave z vlado. So v več kot 50-odstotni lasti države in zato se zanje šteje, da jih nadzoruje vlada. Obstajajo nadaljnji dokazi o tem, da te banke dejansko izvajajo vladna pooblastila, saj, kot je razloženo v uvodni izjavi (65), država (tj. Ljudska banka Kitajske) očitno posega v način, kako komercialne banke odločajo o obrestnih merah za posojila, ki jih odobrijo kitajskim podjetjem, medtem ko je bila v nekaterih primerih, kot je razloženo v uvodni izjavi (83), podjetjem skoraj samodejno dodeljena najnižja možna obrestna mera v mejah, ki jih je določila država. V teh okoliščinah je mogoče posojilno prakso teh subjektov neposredno pripisati vladi. Dejstvo, da banke izvajajo vladna pooblastila, potrjuje tudi način, kako načrt za industrijo papirja 2007, sklep št. 40 in člen 34 Zakona o komercialnih bankah delujejo glede izvajanja vladnih industrijskih politik (glej uvodne izjave (74) do (81)). Obstaja tudi veliko posrednih dokazov, podprtih z objektivnimi raziskavami in poročili, da so v kitajskem finančnem sistemu še vedno prisotni številni posegi vlade (glej uvodno izjavo (312)). Nazadnje, Kitajska ni zagotovila informacij, ki bi omogočale boljše razumevanje povezave med državnimi bankami in vlado (glej uvodne izjave (68) do (70) in uvodne izjave (84) do (86)). Zato je Komisija v primeru posojil, ki so jih dodelile politične ali druge državne banke, sklenila, da gre za finančni prispevek proizvajalcem premazanega papirja v obliki neposrednega prenosa sredstev vlade v smislu člena 3(1)(a)(i) osnovne uredbe.
(iii) Ugodnosti
(91)
V skladu s členom 3(2) in členom 6(b) osnovne uredbe obstajajo ugodnosti glede na to, da so vladna posojila dodeljena pod pogoji, ugodnejšimi od tistih, ki bi jih prejemnik dejansko lahko pridobil na trgu. Ker je bilo ugotovljeno, da nevladna posojila na Kitajskem ne zagotavljajo ustrezne referenčne vrednosti, je bila ta oblikovana z metodami, opisanimi v uvodnih izjavah (96) do (102).
(iv) Specifičnost
(92)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev v skladu s členom 28 osnovne uredbe. Opomniti je treba, da člen 28(6) navaja: „Če zainteresirana stranka ne sodeluje ali sodeluje samo delno, tako da zadržuje pomembne informacije, je lahko izid za to stranko manj ugoden, kakor bi bil, če bi sodelovala“. Dejstva, ki so bila upoštevana, vključujejo:
-
dokaz o specifičnosti, ki ga je predložil pritožnik;
-
ugotovitve (glej uvodni izjavi (77) in (78)), da so specifične subvencije usmerjene v industrijo za izdelavo papirja prek določenega sektorskega načrta, tj. načrta za industrijo za izdelavo papirja;
-
dokaz (glej uvodno izjavo (76)), da je industrija za izdelavo papirja „spodbujana industrija“ (sklep št. 40);
-
določbe člena 34 Zakona o komercialnih bankah [2003] št. 13 (glej uvodno izjavo (79)), ki določa, da komercialne banke izvajajo svoje posojilno poslovanje na podlagi potreb nacionalnega gospodarstva in socialnega razvoja ter v duhu državnih industrijskih politik, tj. v tem določenem primeru v duhu načrta za industrijo za izdelavo papirja;
-
ugotovitve (glej uvodno izjavo (81)), da kitajski sistem državnega načrtovanja bankam nalaga zagotavljanje posojil industriji za izdelavo papirja in da se za podjetja šteje, da imajo visoko bonitetno oceno, ker izpolnjujejo pogoje za posebne načrte politike.
(93)
Ob upoštevanju navedenega in pomanjkanju sodelovanja kitajske vlade razpoložljivi dokazi kažejo, da subvencije, ki so odobrene podjetjem v papirni industriji, niso splošno dostopne in so zato specifične v skladu s členom 4(2)(a) osnovne uredbe. Zaradi pomanjkanja sodelovanja kitajske vlade ni ničesar, kar bi kazalo na to, da upravičenost do subvencije temelji na objektivnih merilih ali pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(d) Sklepna ugotovitev
(94)
Ob upoštevanju navedenega je treba financiranje industrije za izdelavo papirja obravnavati kot subvencijo.
(95)
Zaradi obstoja finančnega prispevka, ugodnosti za proizvajalce izvoznike in specifičnosti se lahko za to subvencijo uvedejo izravnalni ukrepi.
(e) Izračun višine subvencije
(96)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. V skladu s členom 6(b) osnovne uredbe se kot ugodnosti za prejemnike šteje razlika med zneskom, ki ga podjetje plača na vladno posojilo, in zneskom, ki bi ga podjetje plačalo za primerljivo komercialno posojilo, ki bi ga pridobilo na trgu.
(97)
Kot je bilo razloženo, ker posojila, ki jih zagotavljajo kitajske banke, odražajo znatno poseganje vlade v bančni sektor in ne odražajo obrestnih mer delujočega trga, je bila ustrezna referenčna vrednost oblikovana z metodami, opisanimi v nadaljevanju. Poleg tega je Komisija, da bi določila ustrezno referenčno obrestno mero, zaradi pomanjkanja sodelovanja kitajske vlade uporabila razpoložljiva dejstva.
(98)
Pri oblikovanju ustrezne referenčne vrednosti se zdi razumno, da se uporabijo kitajske obrestne mere, prilagojene tako, da odražajo običajno tržno tveganje. Pravzaprav se zdi v primeru, ko je tekoče finančno stanje izvoznikov ugotovljeno na izkrivljenem trgu in kitajske banke ne predložijo nobenih zanesljivih informacij glede meritev tveganja in določanja bonitetne ocene, nujno, da se ne upošteva kreditna sposobnost kitajskih izvoznikov po nominalni vrednosti, ampak se doda pribitek, ki odraža morebitni učinek kitajskega izkrivljenega trga na njihov finančni položaj.
(99)
Glede na navedeno, kot je razloženo v uvodnih izjavah (68) do (72), je Komisija od kitajske vlade in sodelujočih proizvajalcev izvoznikov zahtevala, da predložijo informacije o posojilnih politikah kitajskih bank in načinu, kako so posojila proizvajalcem izvoznikom dodeljena. Strani kljub večkratnim zahtevam teh informacij nista predložili. Glede na pomanjkanje sodelovanja in vse razpoložljive informacije ter v skladu z določbami člena 28(6) osnovne uredbe se zdi primerno upoštevati, da bi vsa podjetja na Kitajskem dobila samo obveznice najvišje ocene „stopnja nevlaganja“ (BB pri Bloombergu), in uporabiti ustrezno premijo, pričakovano za obveznice, ki jih izdajo podjetja s to oceno, za običajno obrestno mero Ljudske banke Kitajske. Za posojila, dodeljena v tuji valuti, Komisija ustrezno premijo, pričakovano za obveznice, ki jih izdajo podjetja s to oceno, uporabi za standardno obrestno mero, kot je navedeno v ustreznih kitajskih posojilnih pogodbah (obrestna mera LIBOR). Vendar se glede na popolno nesodelovanje kitajske vlade glede zagotavljanja informacij o državnih bankah ali dostopa do njih v skladu s členom 28(6) osnovne uredbe zdi primerno, da se ob upoštevanju vseh razpoložljivih dejstev uporabi bonitetna ocena BB (stopnja nevlaganja - špekulativno).
(100)
Ugodnosti za proizvajalce izvoznike so bile izračunane z upoštevanjem razlike v obrestnih merah, izražene v odstotku, pomnožene z neporavnanim zneskom posojila, tj. obresti, ki niso bile poravnane med OP. Ta znesek je bil nato dodeljen za skupni promet sodelujočih proizvajalcev izvoznikov.
(101)
Kot je razloženo v uvodni izjavi (73), en proizvajalec izvoznik ni želel zagotoviti pomembnega sporazuma o prestrukturiranju dolga. Zato ni bilo mogoče preveriti osnovnih informacij, navedenih v zvezi s posojili iz tega sporazuma, kot so obrestna mera, rok zapadlosti posojila, načrt odplačevanja itd. Proizvajalec izvoznik tudi ni mogel dokazati, da je odplačal glavnice posojil iz tega sporazuma. Zato so bila pri izračunu ugodnosti ta posojila upoštevana kot dodelitev in so bila poleg obresti, ki niso bile plačane med OP, kot je razloženo v uvodni izjavi (100), dodeljena za OP.
(102)
Stopnja subvencije za to shemo med OP znaša 5,37 % za podjetja APP in 1,26 % za podjetja Chenming.
4.2.2. PROGRAMI ZA DAVEK NA PRIHODEK
- Preferenčne davčne politike za visokotehnološke družbe in družbe z novo tehnologijo
(103)
Ta shema podjetju, ki se uspešno prijavi za certifikat visokotehnološke družbe in družbe z novo tehnologijo, omogoča ugodnost nižje stopnje davka od dohodkov, ki znaša 15 %, v primerjavi z običajno stopnjo 25 %.
(a) Pravna podlaga
(104)
Po členu 28 zakona LRK o davku na dohodek podjetij (št. 63, objavljen 16. marca 2007) skupaj z upravnimi ukrepi za določanje visokotehnoloških družb in družb z novo tehnologijo je ta shema preferenčna davčna obravnava. Obvestilo državne davčne uprave o vprašanjih v zvezi s plačilom davka na dohodek za visokotehnološke družbe in družbe z novo tehnologijo (Guo Shui Han [2008] št. 985) se prav tako nanaša na to shemo in zagotavlja nadaljnje podrobnosti o njenem izvajanju.
(b) Upravičenost
(105)
Člen 10 upravnih ukrepov za določanje visokotehnoloških družb in družb z novo tehnologijo navaja merila o upravičenosti za družbe, ki lahko koristijo ugodnosti te sheme. Če podjetje izpolni vse pogoje iz člena 10, mora v skladu s postopkom iz člena 11 tega akta ustreznim organom predložiti prijavo.
(c) Praktično izvajanje
(106)
Vsako podjetje, ki se namerava prijaviti za to shemo, mora poslati spletno prijavo uradu za znanost in tehnologijo, ki izvede predhodni pregled. Nato lokalni urad za znanost in tehnologijo provincialnemu oddelku za znanost in tehnologijo izda priporočilo. Pred odločanjem o izdaji certifikata visokotehnološke družbe in družbe z novo tehnologijo se lahko slednji odloči, da izvede preiskavo neposredno v prostorih vložnika.
(d) Ugotovitve preiskave
(107)
To shemo subvencioniranja so uporabljali trije sodelujoči proizvajalci izvozniki, ki so v OP pridobili ugodnosti. Čeprav kitajska vlada ni predložila nobenih upravnih pravil, so proizvajalci izvozniki predložili razpoložljiva pravna besedila. Tudi iz teh besedil je težko razpoznati postopek prijave, ki ostaja nejasen in nepregleden.
(e) Sklepna ugotovitev
(108)
Ob upoštevanju navedenega je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti.
(109)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
(110)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme na določena podjetja in industrije, uvrščene med spodbujane, kot je npr. industrija premazanega papirja. Dejansko člen 25 iz poglavja 4 zakona LRK o davku na dohodek podjetij (št. 63, objavljen 16. marca 2007), ki je posvečeno „davčni spodbudi“, navaja, da „država dodeli spodbude za davek na dohodek družb ključnim industrijam in projektom, ki jih država podpira in spodbuja“. V skladu z mnenjem Komisije državni svet v svojem sklepu št. 40 (člen 14) in v glavnem katalogu industrijskega prestrukturiranja določa načela in razvrstitev za obravnavanje družbe kot spodbujane. Poleg tega ni objektivnih meril za določanje upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna v skladu s členom 4(2)(b) osnovne uredbe. Čeprav je bilo med obiskom pri proizvajalcih izvoznikih zbranih nekaj upravnih pravil, zaradi pomanjkanja sodelovanja organov kitajske vlade ni mogoče oceniti obstoja takih objektivnih meril.
(111)
V skladu z navedenim bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(f) Izračun višine subvencije
(112)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene med OP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje znesek celotnega davka, ki se plača glede na običajno stopnjo davka po odštetju zneska, plačanega z znižano preferenčno stopnjo davka. V skladu s členom 7(2) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za skupni prihodek sodelujočih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(113)
Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša 1,22 % za skupino APP in 0,58 % za skupino Chenming.
- Preferenčne davčne politike za raziskave in razvoj (R&R)
(114)
Ta shema prinaša ugodnosti vsem podjetjem, za katera se šteje, da izvajajo projekte na področju raziskav in razvoja. Ta razvrstitev omogoča 50-odstotno znižanje davka od dobička pravnih oseb pri dejanskih izdatkih za odobrene projekte.
(a) Pravna podlaga
(115)
Po členu 30(1) zakona LRK o davku na dohodek podjetij (št. 63, objavljen 16. marca 2007), členu 95 uredbe o izvajanju zakona LRK o davku na dohodek podjetij, odredbi št. 512 državnega sveta LRK, objavljeni 6. decembra 2007, in vodniku po ključnih področjih (obvestilo št. 6, 2007) je ta shema preferenčna davčna obravnava.
(b) Upravičenost
(116)
Ta shema prinaša ugodnosti podjetjem, za katera se šteje, da izvajajo projekte na področju raziskav in razvoja. Do te sheme so upravičeni samo projekti na področju raziskav in razvoja podjetij iz sektorjev z novo tehnologijo in visokotehnoloških sektorjev, ki prejemajo osnovno podporo države, in projekti, navedeni v vodniku po ključnih področjih visokotehnološke industrializacije v okviru sedanje razvojne prednostne pobude, ki ga je objavila Komisija za nacionalni razvoj in reforme.
(c) Praktično izvajanje
(117)
Vsako podjetje, ki se namerava prijaviti za to shemo, mora pri uradu za znanost in tehnologijo vložiti podrobne informacije o projektih na področju raziskav in razvoja. Po pregledu davčni urad izda mnenje o odobritvi. Znesek, na katerega je treba plačati davek od dobička pravnih oseb, je znižan za 50 % dejanskih izdatkov za odobrene projekte.
(d) Ugotovitve preiskave
(118)
To shemo so uporabljali sodelujoči proizvajalci izvozniki, ki so v OP pridobili ugodnosti. Čeprav kitajska vlada ni predložila nobenih upravnih pravil, so proizvajalci izvozniki predložili razpoložljiva pravna besedila. Tudi iz teh besedil je težko razpoznati postopek prijave, ki ostaja nejasen in nepregleden.
(e) Sklepna ugotovitev
(119)
V skladu z navedenim je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti.
(120)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
(121)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme na določena podjetja in industrije, uvrščene med spodbujane, kot je npr. industrija premazanega papirja. Poleg tega ni objektivnih meril za omejitev upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna v skladu s členom 4(2)(b) osnovne uredbe. Čeprav je bilo med obiskom pri proizvajalcih izvoznikih zbranih nekaj upravnih pravil, zaradi pomanjkanja sodelovanja organov kitajske vlade ni mogoče oceniti obstoja takih objektivnih meril.
(122)
V skladu z navedenim bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(f) Izračun višine subvencije
(123)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Kot ugodnost se šteje znesek celotnega davka, ki se plača glede na običajno stopnjo davka, po odbitku zneska, plačanega z dodatnim 50-odstotnim odbitkom dejanskih stroškov za raziskave in razvoj za odobrene projekte. V skladu s členom 7(2) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za skupni prihodek sodelujočih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(124)
Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša 0,02 % za skupino APP in 0,05 % za skupino Chenming.
- Oprostitev plačila davka od dividend med rezidenčnimi podjetji, ki izpolnjujejo pogoje
(125)
Shema se nanaša na rezidenčna podjetja na Kitajskem, ki so delničarji v drugih rezidenčnih podjetjih na Kitajskem. Prva so upravičena do oprostitve davka na dohodek od določenih dividend, ki ga plačajo slednja.
(a) Pravna podlaga
(126)
Po členu 26 zakona LRK o davku na dohodek podjetij je ta shema preferenčna davčna obravnava, kot je nadalje razloženo v členu 83 uredbe o izvajanju zakona LRK o davku na dohodek podjetij, odredba št. 512 državnega sveta LRK, objavljena 6. decembra 2007.
(b) Upravičenost
(127)
Ta shema pomeni ugodnosti za vsa rezidenčna podjetja, ki so delničarji drugih rezidenčnih družb na Kitajskem.
(c) Praktično izvajanje
(128)
Podjetja lahko to shemo uporabljajo neposredno prek davčne napovedi.
(d) Ugotovitve preiskave
(129)
Na davčni napovedi dohodkov sodelujočih proizvajalcev izvoznikov je naveden znesek, oproščen davka na dohodek. Ta znesek se imenuje dividende, bonusi in drugi dohodki od kapitalskih naložb upravičenih rezidentov in družb v skladu s pogoji Dodatka 5 k napovedi za davek na dohodek (letna napoved za odmero davčnih ugodnosti). Zadevna podjetja na te zneske niso plačala davka na dohodek.
(e) Sklepna ugotovitev
(130)
V skladu z navedenim je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti.
(131)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
(132)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme samo na rezidenčna podjetja na Kitajskem, ki prejemajo prihodek od dividend od drugih rezidenčnih podjetij na Kitajskem, v nasprotju s podjetji, ki vlagajo v tuje družbe.
(133)
Poleg tega, ker so vse navedene davčne sheme iz poglavja 4 zakona LRK o davku na dohodek podjetij namenjene izključno pomembnim industrijam in projektom, ki jih, kot je navedeno v členu 25, podpira ali spodbuja država, je ta shema specifična tudi zato, ker je omejena samo na določena podjetja in industrije, uvrščene med spodbujane, kot je npr. industrija premazanega papirja. Dejansko, v skladu z mnenjem Komisije, državni svet v svojem sklepu št. 40 (člen 14) in v glavnem katalogu industrijskega prestrukturiranja določa načela in razvrstitev za obravnavanje družbe kot spodbujane. Poleg tega v tem primeru ni objektivnih meril za omejitev upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna v skladu s členom 4(2)(b) osnovne uredbe. Čeprav je bilo med obiskom pri proizvajalcih izvoznikih zbranih nekaj upravnih pravil, zaradi pomanjkanja sodelovanja organov kitajske vlade ni mogoče oceniti obstoja takih objektivnih meril.
(134)
V skladu z navedenim bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(f) Izračun višine subvencije
(135)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Kot ugodnost se šteje, da je to znesek celotnega davka, ki se plača z vključitvijo prihodka od dividend od drugih rezidenčnih podjetij na Kitajskem, po odštetju zneska, ki je bil dejansko plačan z oprostitvijo davka na dividende. V skladu s členom 7(2) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za skupni prihodek podjetij sodelujočih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(136)
Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša 1,34 % za skupino APP in 0,21 % za skupino Chenming.
4.2.3. PROGRAMI ZA POSREDNE DAVKE IN UVOZNE TARIFE
- Oprostitev DDV in tarifna oprostitev na uvoženo opremo
(137)
Ta shema zagotavlja ugodnosti v obliki oprostitve DDV in dajatev prostega uvoza investicijskega blaga za družbe, v katere se vlaga tuji kapital, ali domača podjetja, ki lahko pridobijo certifikat projektov, ki jih spodbuja država, in ga kitajski organi izdajo v skladu z ustrezno zakonodajo na področju naložb, davkov in carine.
(a) Pravna podlaga
(138)
Shema temelji na sklopu pravnih določb, tj. okrožnici državnega sveta o prilagoditvi davčnih politik glede uvožene opreme št. 37/1997, objavi ministrstva za finance, splošne carinske uprave in državne davčne uprave [2008] št. 43, obvestilu agencije NDRC o pomembnih vprašanjih glede obravnavanja pisnega potrdila o domačih projektih ali projektih, financiranih s tujim kapitalom, katerih razvoj spodbuja država, št. 3162006 z dne 22. februarja 2006 in katalogu o uvoženih izdelkih, ki niso izvzeti iz plačila dajatve, za družbe, ki se financirajo s tujim kapitalom, ali domače družbe - 2008.
(b) Upravičenost
(139)
Upravičenost je omejena na vložnike, bodisi družbe, ki se financirajo s tujim kapitalom, ali domače družbe, ki lahko pridobijo certifikat za projekte, ki jih spodbuja država.
(c) Praktično izvajanje
(140)
V skladu z obvestilom agencije NDRC o pomembnih vprašanjih glede obravnavanja pisnega potrdila o domačih projektih ali projektih s tujim kapitalom, katerih razvoj spodbuja država, št. 3162006 z dne 22. februarja 2006, člen I.1, so projekti tujih naložb, ki so skladni „s tistimi iz kategorije spodbujanih v katalogu industrij za usmerjanje tujih naložb in katalogu prednostnih industrij za tuje naložbe v srednji in zahodni regiji s prenosom tehnologije, upravičeni do tarifne oprostitve in oprostitve DDV za opremo za lastno uporabo, ki je bila uvožena v okviru skupne naložbe ter za tehnologijo, dele in komponente ter rezervne dele, ki so bili skupaj z opremo uvoženi v skladu s pogodbo; izvzeto je tisto blago, ki je v katalogu uvoznega blaga navedeno pod projekti tujih naložb, ki niso oproščeni plačila davka“. Pisno potrdilo o projektih za projekte tujih naložb v kategoriji spodbujanja s skupno naložbo 30 milijonov USD ali več izda agencija NDRC. Pisno potrdilo o projektu za projekte tujih naložb v kategoriji spodbujanja s skupno naložbo manj kot 30 milijonov USD izdajo komisije ali gospodarske občine na ravni provinc. Za upravičenost do oprostitve plačila carine in DDV na uvoženo opremo podjetja po prejemu pisnega potrdila o projektu v kategoriji spodbujanja lokalnim carinskim organom predložijo certifikate in drugo dokumentacijo za vlogo.
(d) Ugotovitve preiskave
(141)
Vsi sodelujoči proizvajalci izvozniki so koristili ugodnosti te sheme.
(e) Sklepna ugotovitev
(142)
V skladu z navedenim je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti.
(143)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
(144)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme na podjetja, ki vlagajo v okviru posebnih poslovnih kategorij, izrecno opredeljenih z zakonom (tj. katalog za usmerjanje industrij za tuje naložbe in katalog ključnih industrij, izdelkov in tehnologij, pri katerih država trenutno spodbuja razvoj). Poleg tega ni objektivnih meril za določanje upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna v skladu s členom 4(2)(b) osnovne uredbe. Čeprav je bilo med obiskom pri proizvajalcih izvoznikih zbranih nekaj upravnih pravil, zaradi pomanjkanja sodelovanja organov kitajske vlade ni mogoče oceniti obstoja takih objektivnih meril.
(145)
V skladu z navedenim bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(f) Izračun višine subvencije
(146)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Ugodnost se izračuna z upoštevanjem oprostitve DDV in dajatev za uvoženo opremo. V skladu s členom 7(3) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za OP z uporabo življenjske dobe, ki ustreza povprečni amortizacijski dobi zadevne industrije (tj. 15 let). Dobljeni znesek je bil nato dodeljen za skupni prihodek sodelujočih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(147)
Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša 1,17 % za skupino APP in 0,61 % za skupino Chenming.
- Znižanje DDV na doma proizvedeno opremo
(148)
Ta shema zagotavlja ugodnosti v obliki znižanja DDV za nakup doma proizvedene opreme za družbe, v katere se vlaga tuji kapital.
(a) Pravna podlaga
(149)
Ta shema temelji na okrožnici državne davčne uprave o objavi začasnih ukrepov za povračilo odmerjenega davka za nakupe doma proizvedene opreme za družbe, v katere se vlaga tuji kapital, št. 171, 1999, 20/09/1999, ki je bila razveljavljena z okrožnico o razveljavitvi politik povračil davka ob nakupu doma proizvedene opreme za družbe, v katere se vlaga tuji kapital [Caishui 2008, št. 176]. Slednja zagotavlja prehodno obdobje po končanju programa dne 1. januarja 2009.
(b) Upravičenost
(150)
Upravičenost je omejena na družbe, v katere se vlaga tuji kapital, ki kupujejo doma proizvedeno opremo.
(c) Praktično izvajanje
(151)
Cilj programa je vračilo DDV, plačanega za nakup doma proizvedene opreme, za družbe, v katere se vlaga tuji kapital, če oprema ne sodi v katalog opreme, ki ni izvzeta iz plačila, in če vrednost opreme ne preseže skupne omejitve naložb družbe, v katero se vlaga tuji kapital, v skladu s „poskusnimi upravnimi ukrepi za nakup doma proizvedene opreme“.
(d) Ugotovitve preiskave
(152)
Vsi sodelujoči proizvajalci izvozniki so koristili ugodnosti te sheme.
(e) Sklepna ugotovitev
(153)
V skladu z navedenim je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti.
(154)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
(155)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme na določeno vrsto podjetij (tj. družbe, v katera se vlaga tuji kapital). Poleg tega ni objektivnih meril za določanje upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna v skladu s členom 4(2)(b) osnovne uredbe. Čeprav je bilo med obiskom pri proizvajalcih izvoznikih zbranih nekaj upravnih pravil, zaradi pomanjkanja sodelovanja organov kitajske vlade ni mogoče oceniti obstoja takih objektivnih meril.
(156)
Poleg tega je shema specifična v smislu člena 4(4)(b) osnovne uredbe, saj je subvencija pogojena z uporabo domačega blaga pred uvoženim.
(157)
Zato bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(f) Izračun višine subvencije
(158)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Ugodnost za prejemnika se izračuna z upoštevanjem zneska DDV, povrnjenega za nakup doma proizvedene opreme. V skladu s členom 7(3) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za OP z uporabo življenjske dobe, ki ustreza povprečni amortizacijski dobi zadevne industrije (tj. 15 let). Dobljeni znesek je bil nato dodeljen za skupni prihodek sodelujočih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(159)
Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša 0,03 % za skupino APP in 0,05 % za skupino Chenming.
- Mestne pristojbine za vzdrževanje in gradnjo ter dodatne dajatve za izobraževanje za družbe, v katere se vlaga tuji kapital („FIE“)
(160)
Ta shema zagotavlja oprostitev plačila lokalnih mestnih pristojbin za vzdrževanje in gradnjo ter dodatnih dajatev za izobraževanje za družbe, v katere se vlaga tuji kapital.
(a) Pravna podlaga
(161)
Ta shema temelji na začasnih pravilih Ljudske republike Kitajske o mestnih pristojbinah za vzdrževanje (Guo Fa, objavljeno 8. februarja 1985, št. 19) in predpisih ministrstva za finance o več posebnih vprašanjih glede izvajanja začasnih pravil Ljudske republike Kitajske o mestnih pristojbinah za vzdrževanje (Cai Shui Zi, objavljeno 22. marca 1985, št. 69).
(b) Upravičenost
(162)
Upravičenost je omejena na družbe, v katere se vlaga tuji kapital.
(c) Praktično izvajanje
(163)
V skladu z začasnimi pravili Ljudske republike Kitajske o mestnih pristojbinah za vzdrževanje je davčna osnova za mestne pristojbine za vzdrževanje in gradnjo „znesek davka na izdelek, DDV in dohodkov iz dejavnosti, ki ga dejansko plačajo davkoplačevalci, in mora biti poravnan sočasno kot davek na izdelek, DDV oziroma davek od dohodkov iz dejavnosti“.
(d) Ugotovitve preiskave
(164)
Kot je razloženo v uvodnih izjavah (347) in (348), veljajo obveznosti plačila davka v zvezi s to shemo od 1. decembra 2010 za vsa podjetja, ki poslujejo na Kitajskem.
(e) Sklepna ugotovitev
(165)
V skladu z navedenim in na podlagi informacij do 30. novembra 2010 je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti.
(166)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, določene vrste podjetij (tj. družbe, v katere se vlaga tuji kapital), izključuje iz plačila mestnih pristojbin za vzdrževanje in gradnjo.
(167)
Zato bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(168)
Vendar se glede na informacije, ki so jih predložili kitajska vlada in ustrezni sodelujoči proizvajalci izvozniki, sklene, da so strani lahko dokazale, da ta shema zadevnim izvoznikom ne prinaša več nobenih ugodnosti.
(169)
Pogoji iz člena 15 osnovne uredbe so tako izpolnjeni. Zato je bilo sklenjeno, da se za to shemo izravnalni ukrepi ne uvedejo.
4.2.4. PROGRAMI SUBVENCIONIRANJA
(170)
Glede različnih programov subvencioniranja, navedenih v pritožbi, je bilo za dva ugotovljeno, da so ju uporabljali sodelujoči proizvajalci izvozniki, tj. subvencijo za znane znamke in posebne sklade za spodbujanje gospodarskega in trgovinskega razvoja tujih podjetij ter za izdelavo pomembnega projekta tujih naložb v provinci Shandong. O preostalih programih, za katere je bilo ugotovljeno, da so se uporabljali, so poročali sodelujoči proizvajalci izvozniki. Kitajska vlada je bila seznanjena z obstojem teh programov in zahtevano je bilo, da o njih predloži potrebne informacije. Kitajska vlada je navedla, da se programov, ki niso navedeni v pritožbi, ne sme preiskovati, saj je to v nasprotju s pravili STO. Zato je kitajska vlada trdila, da je treba zahtevo Komisije šteti za neskladno s pravili o dokaznem bremenu in posvetovanju iz Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih STO. Kitajska vlada je tudi navedla, da so informacije, ki jih je Komisija predložila v zvezi s temi shemami, splošne in da mora, tudi če bi se te programe lahko preiskovalo, Komisija kitajski vladi poslati novo, zadovoljivo obrazloženo zahtevo glede podrobnosti o novih domnevnih subvencijah, ki so pomembne za preiskavo.
(171)
S tem v zvezi je treba omeniti, da je obveščanje organov preiskovalne države o obstoju domnevne subvencijske sheme, ki jo koristijo sodelujoči proizvajalci izvozniki in ni navedena v pritožbi, ter zahteva po informacijah in pojasnilu v zvezi s shemo standardna praksa EU. Uporabljena praksa je v skladu z ustreznimi pravili STO. Komisija je kitajsko vlado obvestila o obstoju teh shem, ko je bila o njih seznanjena, in je kitajski vladi predložila informacije, ki jih je prejela od sodelujočih kitajskih proizvajalcev izvoznikov. Komisija je kitajski vladi zagotovila priložnost za posvetovanja v zvezi z zadevnimi shemami, ki so se nato tudi izvedla. Zato so bile določbe členov 12.1, 13.1 in 13.2 Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih STO in člena 11(10) osnovne uredbe v celoti spoštovane. Ugotovitve, predstavljene v nadaljevanju, upoštevajo informacije, ki jih je kitajska vlada predložila v zvezi z zadevnimi programi.
(i) Programi, navedeni v pritožbi
- Znane znamke
(a) Pravna podlaga
(172)
Ta shema se izvaja z obvestilom province Shandong v zvezi s posebno dodelitvijo sredstev iz proračuna sklada v letu 2008 za razvoj lastne izvozne znamke [Lucaiqizhi (2008) št. 75]. Ta shema podjetjem dodeljuje subvencije za spodbuditev izvoznih znamk in povečanje tržnega deleža znanih znamk.
(b) Upravičenost
(173)
Do dodelitve so upravičene samo družbe, ki izvažajo znane znamke in imajo sedež v provinci Shandong. Za utemeljitev meril za upravičenost niso bili predloženi nobeni pravni ali upravni akti.
(c) Praktično izvajanje
(174)
Shema je namenjena nagrajevanju družb, priznanih kot družbe province Shandong, ki izvažajo znane znamke, za izboljšanje njihovega razvoja in konkurenčnosti. Ker se družbi za ta program ni treba prijaviti, ni dokumenta o odobritvi.
(d) Ugotovitve preiskave
(175)
Ugodnosti te sheme je koristil en sodelujoči proizvajalec izvoznik.
(e) Sklepna ugotovitev
(176)
V skladu z navedenim bi bilo treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(i) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki neposrednega prenosa sredstev, ki družbam prejemnicam prinaša ugodnosti.
(177)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
(178)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je dostop do nje omejen na določene družbe, tj. družbe, ki izvažajo znane znamke. Glede na pomanjkanje pravnih in upravnih informacij o merilih za upravičenost ni ničesar, kar bi kazalo na to, da upravičenost do subvencije temelji na objektivnih merilih in pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(179)
Zato bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(f) Izračun višine subvencije
(180)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Ta znesek (števec) je bil dodeljen za skupni prihodek sodelujočega proizvajalca izvoznika od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(181)
Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike je zanemarljiva (manj kot 0,01 %) za skupino Chenming.
- Posebni skladi za spodbujanje projektov tujih naložb
(a) Pravna podlaga
(182)
Uradni dokument za to shemo je objava ljudske vlade Shouguanga o priznanju naprednih družb v letu 2008. Ta shema, uvedena 9. februarja 2008, podeljuje priznanje družbam, ki so v letu 2008 dosegle odlično uspešnost.
(b) Upravičenost
(183)
Do sheme so upravičena podjetja, ki so bila priznana kot „napredna družba glede pridobivanja tujih naložb“ in „napredna družba glede zunanjetrgovinskega poslovanja“ z izrednim zunanjetrgovinskim poslovanjem ali znatnim pridobivanjem tujih naložb. Kitajska vlada ni predložila nobenega zakona ali predpisa glede politike ali opredelitve „napredne družbe glede pridobivanja tujih naložb“ in „napredne družbe glede zunanjetrgovinskega poslovanja“.
(c) Praktično izvajanje
(184)
Za dodeljevanje sredstev podjetjem, ki so bila priznana kot „napredna družba glede pridobivanja tujih naložb“ in „napredna družba glede zunanjetrgovinskega poslovanja“, je pristojna ljudska vlada Shouguanga.
(185)
Po navedbah kitajske vlade se družbi za to shemo ni treba prijaviti, zato ni dokumenta o odobritvi.
(d) Ugotovitve preiskave
(186)
Ugodnosti te sheme je koristil en sodelujoči proizvajalec izvoznik.
(e) Sklepna ugotovitev
(187)
V skladu z navedenim je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(i) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki neposrednega prenosa sredstev, ki družbam prejemnicam prinaša ugodnosti.
(188)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
(189)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je dostop do nje omejen na določene družbe, tj. napredne družbe glede pridobivanja tujih naložb in napredne družbe glede zunanjetrgovinskega poslovanja. Glede na pomanjkanje pravnih in upravnih informacij o merilih za upravičenost ni ničesar, kar bi kazalo na to, da upravičenost do subvencije temelji na objektivnih merilih in pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(190)
Zato bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(f) Izračun višine subvencije
(191)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Ta znesek (števec) je bil dodeljen za skupni prihodek sodelujočega proizvajalca izvoznika od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(192)
Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike je zanemarljiva (manj kot 0,01 %) za skupino Chenming.
(ii) Programi, ki so jih prijavili sodelujoči proizvajalci izvozniki
- Pomoč udeležencem v protidampinški preiskavi
(a) Pravna podlaga
(193)
Uradni dokument za to shemo so pravila za izvajanje politike podpore udeležencem v protidampinški, protisubvencijski in zaščitni preiskavi. Kitajska vlada trdi, da je bila ta shema zaključena v letu 2008, vendar ni predložila nobenega ustreznega pravnega obvestila.
(b) Upravičenost
(194)
Subvencijo zagotavlja regionalni/provincialni finančni urad, da bi olajšal sodelovanje podjetja v ameriški protidampinški preiskavi. Upravičena podjetja morajo biti registrirana v provinci Shandong (razen mesta Qingdao) ter delati v skladu z navodili ministrstva za gospodarstvo in provincialnih organov.
(c) Praktično izvajanje
(195)
Shema je regionalno specifična (na voljo samo v provinci Shandong, z izjemo največjega mesta Qingdao) z merili za upravičenost, ki po zakonu niso objektivna.
(196)
V skladu z ustrezno zakonodajo je prosilcu odobreno kritje 40 % odvetniških stroškov.
(d) Ugotovitve preiskave
(197)
Ugodnosti te sheme je koristil en sodelujoči proizvajalec izvoznik.
(e) Sklepna ugotovitev
(198)
V skladu z navedenim je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(i) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki neposrednega prenosa sredstev, ki družbam prejemnicam prinaša ugodnosti.
(199)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(3) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme na podjetja znotraj določene geografske regije.
(200)
Zato bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(f) Izračun višine subvencije
(201)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Ta znesek (števec) je bil dodeljen za skupni prihodek sodelujočega proizvajalca izvoznika od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(202)
Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike je zanemarljiva (manj kot 0,01 %) za skupino Chenming.
- Subvencija za obnovo tehnologije v Shouguangu
(a) Pravna podlaga
(203)
Program se je izvajal v skladu z mnenjem za pospeševanje visokotehnološkega razvoja industrije (poskusno izvajanje) (Shoufa [2005] št. 37), ki ga je objavila mestna vlada Shouguanga. Kitajska vlada je trdila, da ustrezen pravni okvir za to shemo obstaja, vendar ni predložila njegovega izvoda.
(b) Upravičenost
(204)
Shema je subvencija za spodbujanje konkurenčnosti družb. Za utemeljitev meril za upravičenost niso bili predloženi nobeni pravni ali upravni akti.
(c) Praktično izvajanje
(205)
Po navedbah kitajske vlade je ta program lokalna subvencija za spodbujanje raziskav in razvoja, varčevanja z energijo in varstva okolja. Postopka za prijavo ni. Regionalna vlada občasno izda obvestila, s katerimi proizvajalce izvoznike obvesti o dodelitvi subvencije v določenem znesku.
(d) Ugotovitve preiskave
(206)
Ugodnosti te sheme je koristil en sodelujoči proizvajalec izvoznik.
(e) Sklepna ugotovitev
(207)
V skladu z navedenim je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(i) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki neposrednega prenosa sredstev, ki družbam prejemnicam prinaša ugodnosti.
(208)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
(209)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je dostop do nje omejen na določene družbe. Glede na pomanjkanje pravnih in upravnih informacij o merilih za upravičenost ni ničesar, kar bi kazalo na to, da upravičenost do subvencije temelji na objektivnih merilih in pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(210)
Zato bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(f) Izračun višine subvencije
(211)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Ta znesek (števec) je bil dodeljen za skupni prihodek sodelujočega proizvajalca izvoznika od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(212)
Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša 0,59 % za skupino Chenming.
- Sklad za pravice intelektualne lastnine industrijskega parka Suzhou
(a) Pravna podlaga
(213)
Shema se izvaja v skladu z začasnimi ukrepi za krepitev dela na področju pravic intelektualne lastnine industrijskega parka Suzhou in upravnimi pravili o skladu za pravice intelektualne lastnine industrijskega parka Suzhou.
(b) Upravičenost
(214)
Shema je namenjena samo podjetjem s sedežem v industrijskem parku Suzhou, ki so pridobila potrdilo o registraciji avtorskih pravic za računalniško programsko opremo, potrdilo o registraciji topografije integriranih vezij, njihovi izdelki pa so nedavno postali znane znamke.
(c) Praktično izvajanje
(215)
Podjetje, upravičeno do subvencije za uporabo patenta ali subvencije za znamko, mora izpolniti prijavo za dodelitev subvencije za znane znamke province Suzhou ali višje ravni ter jo predložiti znanstvenemu in tehnološkemu uradu parka. Subvencije dodeljuje industrijski park Suzhou. O financiranju parka in o tem, od katerih državnih organov park prejema zneske subvencij, ni informacij.
(d) Ugotovitve preiskave
(216)
Ugodnosti te sheme je koristil en sodelujoči proizvajalec izvoznik. Vendar Komisija ugotavlja, da v zvezi s sodelujočim proizvajalcem izvoznikom ni nobene ustrezne dokumentacije, saj ni bila predložena nobena prijava za to shemo ali odločba za dodelitev subvencije.
(e) Sklepna ugotovitev
(217)
V skladu z navedenim je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(i) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki neposrednega prenosa sredstev, ki družbam prejemnicam prinaša ugodnosti.
(218)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
(219)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je dostop do nje omejen na določene družbe. Glede na pomanjkanje pravnih in upravnih informacij o merilih za upravičenost ni ničesar, kar bi kazalo na to, da upravičenost do subvencije temelji na objektivnih merilih in pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(220)
Poleg tega je ta subvencijska shema specifična v smislu člena 4(3) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme na podjetja znotraj določene geografske regije. Shema je na voljo samo podjetjem s sedežem v industrijskem parku Suzhou.
(221)
Zato bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(f) Izračun višine subvencije
(222)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Ta znesek (števec) je bil dodeljen za skupni prihodek sodelujočega proizvajalca izvoznika od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(223)
Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša manj kot 0,01 % za skupino APP.
- Subvencija sklada za visokotehnološki industrijski razvoj
(a) Pravna podlaga
(224)
Kitajska vlada ali proizvajalci izvozniki niso predložili nobene pravne podlage. Program predvideva finančno pomoč podjetjem v industrijskem parku Suzhou in glede na navedbe kitajske vlade je namen te sheme pospešiti preoblikovanje in nadgradnjo industrijskega parka Suzhou ter izboljšati kakovost znanstvenih raziskav družb v parku.
(b) Upravičenost
(225)
Ta shema je namenjena samo podjetjem s sedežem v industrijskem parku Suzhou, ki izpolnjujejo pogoje iz številnih načrtov in se ukvarjajo z ustreznimi znanstvenimi raziskovalnimi projekti. Kitajska vlada je predložila opis programa, vendar ni predložila izvodov zadevnih načrtov.
(c) Praktično izvajanje
(226)
Pomoč je zagotovljena podjetjem, ki vlagajo v park in zaprosijo za subvencije za določene vrste dejavnosti (raziskave in razvoj; pomoč pri novih izdelkih; upravljanje intelektualne lastnine; razvoj izvoznih trgov; usklajevanje projektov z vlado; javna tehnološka storitev). Subvencije dodeljuje industrijski park Suzhou. O financiranju parka in o tem, od katerih državnih organov park prejema zneske subvencij, ni informacij.
(d) Ugotovitve preiskave
(227)
Ugodnosti te sheme je koristil en sodelujoči proizvajalec izvoznik.
(e) Sklepna ugotovitev
(228)
V skladu z navedenim je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(i) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki neposrednega prenosa sredstev, ki družbam prejemnicam prinaša ugodnosti.
(229)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
(230)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je dostop do nje omejen na določene družbe. Glede na pomanjkanje pravnih in upravnih informacij o merilih za upravičenost ni ničesar, kar bi kazalo na to, da upravičenost do subvencije temelji na objektivnih merilih in pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(231)
Poleg tega je ta subvencijska shema specifična v smislu člena 4(3) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme na podjetja znotraj določene geografske regije. Shema je na voljo samo podjetjem s sedežem v industrijskem parku Suzhou.
(232)
Zato bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(f) Izračun višine subvencije
(233)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Ta znesek (števec) je bil dodeljen za skupni prihodek sodelujočega proizvajalca izvoznika od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(234)
Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša 0,03 % za skupino APP.
- Subvencija industrijskega parka Suzhou za ohranjanje rasti
(a) Pravna podlaga
(235)
Kitajska vlada ali proizvajalci izvozniki niso predložili nobene pravne podlage. Kitajska vlada je navedla, da se program izvaja v skladu z mnenjem industrijskega parka Suzhou o spodbujanju nemotene, stabilne in hitre rasti ter da je njegov cilj pospešiti rast industrijske strukture in zunanje trgovine.
(b) Upravičenost
(236)
Shema je na voljo samo podjetjem s sedežem v industrijskem parku Suzhou. Kitajski organi niso jasno opredelili nobenih meril za upravičenost. Vendar pa morajo družbe s sedežem v parku za pridobitev te subvencije v letu 2009 doseči večji izvoz, kot je bil dejanski izvoz v preteklem letu.
(c) Praktično izvajanje
(237)
Po navedbah kitajske vlade se družbam ni treba prijaviti za to shemo, čeprav je zadevni sodelujoči proizvajalec izvoznik predložil prijavo za sklad industrijskega parka Suzhou za visokotehnološki industrijski razvoj. Kot je navedla kitajska vlada, je shema povezana z izvozom družb, pri čemer podjetja prejmejo določen znesek RMB za vsak dolar rasti pri povečanih izvoznih količinah in vrednostih. Spodbuda z RMB se razlikuje tudi na podlagi vrste izdelkov in modelov. Subvencije dodeljuje industrijski park Suzhou. O financiranju parka in o tem, od katerih državnih organov park prejema zneske subvencij, ni informacij.
(d) Ugotovitve preiskave
(238)
Ugodnosti te sheme je koristil en sodelujoči proizvajalec izvoznik.
(e) Sklepna ugotovitev
(239)
V skladu z navedenim je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(i) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki neposrednega prenosa sredstev, ki družbam prejemnicam prinaša ugodnosti.
(240)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
(241)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(3) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme na podjetja znotraj določene geografske regije. Shema je na voljo samo podjetjem s sedežem v industrijskem parku Suzhou.
(242)
Poleg tega je shema zakonsko pogojena z izvozom, zato se šteje za specifično in se proti njej lahko v skladu s členom 4(4)(a) osnovne uredbe uvedejo izravnalni ukrepi. Subvencija je povezana z izvozom in izračunana glede na izvoz, saj prejeta ugodnost temelji na povečanju izvoznih količin in vrednosti iz enega v drugo leto.
(243)
Zato bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(e) Izračun višine subvencije
(244)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Ta znesek (števec) je bil dodeljen za skupni izvozni promet sodelujočega proizvajalca izvoznika v OP, saj je subvencija odvisna od opravljenega izvoza.
(245)
Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša 0,05 % za skupino APP.
- Programi, ki so jih prijavili sodelujoči proizvajalci izvozniki, vendar niso bili ocenjeni
(246)
Sodelujoči proizvajalci izvozniki so prijavili naslednje sheme in programe, povezane z varčevanjem z energijo in varstvom okolja:
-
posebni sklad za čiščenje onesnažene vode jezera Taihu v provinci Jiangsu,
-
posebni skladi za varčevanje z energijo industrijskega parka Suzhou,
-
posebni sklad za zmanjšanje skupnih izpustov velikih onesnaževalcev na občinski ravni občine Suzhou,
-
subvencija za varčevanje z vodo in zmanjšanje izpustov,
-
subvencija za varstvo okolja urada za varstvo okolja v Suzhouju,
-
subvencija za varčevanje z energijo v Shouguangu.
(247)
Zaradi majhnega števila ugodnosti se preiskava teh shem in programov ni zdela potrebna.
4.2.5 ZAGOTAVLJANJE BLAGA IN STORITEV S STRANI VLADE ZA MANJ KOT USTREZNO NADOMESTILO („LTAR“)
(i) Programi, navedeni v pritožbi in ocenjeni
- Zagotavljanje pravic do uporabe zemljišča
(a) Pravna podlaga in upravičenost
(248)
Trditev iz pritožbe je bila, da je kitajska vlada sodelujočim izvoznikom zagotovila pravice do uporabe zemljišča za manj kot ustrezno nadomestilo. Kot odgovor na to je kitajska vlada predložila zakon o upravljanju zemljišč in določbe o dodeljevanju pravic do uporabe državnih stavbnih zemljišč prek razpisa za oddajo ponudb, dražbe in ponudbe, št. 39, z dne 28. septembra 2007. Kitajska vlada ni hotela predložiti nobenih podatkov v zvezi z dejanskimi cenami pravic do uporabe zemljišč, najnižjimi referenčnimi vrednostmi za določanje cene zemljišča, za katere trdi, da obstajajo, načinom ocenjevanja najnižjih referenčnih vrednosti za določanje cene zemljišča ali metodologijo, ki jo država uporablja pri razlastitvi zemljišč prejšnjih uporabnikov.
(b) Praktično izvajanje
(249)
V skladu s členom 2 zakona o upravljanju zemljišč so vsa zemljišča v državni lasti, saj v skladu s kitajsko ustavo in ustreznimi pravnimi določbami zemljišča skupaj pripadajo kitajskemu ljudstvu. Zemljišč ni mogoče prodati, vendar se lahko v skladu z zakonom dodelijo pravice do uporabe zemljišč: državni organi jih dodelijo prek javnih razpisov, ponudb ali dražb.
(c) Ugotovitve preiskave
(250)
Sodelujoči proizvajalci izvozniki so predložili informacije glede zemljišč, ki jih uporabljajo, in ustrezne pogodbe/potrdila o pravicah do uporabe zemljišč, kitajska vlada pa ni predložila nobenih informacij o določanju cen pravic do uporabe zemljišč.
(d) Sklepna ugotovitev
(251)
V skladu z navedenim je treba zagotavljanje pravic do uporabe zemljišč s strani kitajske vlade v smislu člena 3(1)(a)(iii) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki zagotavljanja blaga, ki družbam prejemnicam prinaša ugodnosti. Kot je razloženo v uvodnih izjavah (260) do (262), na Kitajskem ni delujočega trga za zemljišča in uporaba zunanje referenčne vrednosti kaže, da je znesek, ki so ga sodelujoči izvozniki plačali za pravice do uporabe zemljišč, precej pod običajnim tržnim tečajem.
(252)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev v skladu s členom 28 osnovne uredbe. Opomniti je treba, da člen 28(6) navaja: „Če zainteresirana stranka ne sodeluje ali sodeluje samo delno, tako da zadržuje pomembne informacije, je lahko izid za to stranko manj ugoden, kakor bi bil, če bi sodelovala“. Dejstva, ki so bila upoštevana, vključujejo:
(253)
dokaz o specifičnosti, ki so ga predložili pritožniki;
(254)
ugotovitve (glej uvodni izjavi (77) in (78)), da so specifične subvencije usmerjene v industrijo za izdelavo papirja prek določenega sektorskega načrta, tj. načrta za industrijo za izdelavo papirja; S tem v zvezi je treba opozoriti, da členi 7 do 11 navedenega načrta določajo posebna pravila o industrijski postavitvi, saj navajajo, katera vrsta industrije za izdelavo papirja se ustanovi v različnih geografskih regijah države;
(255)
dokaz (glej uvodno izjavo (76)), da je industrija za izdelavo papirja „spodbujana industrija“ (sklep št. 40);
(256)
ugotovitve (glej uvodne izjave (260) do (262)), da na Kitajskem ni delujočega trga za zemljišča;
(257)
ugotovitve sodelujočih proizvajalcev izvoznikov, kot je bilo potrjeno v vzporedni protidampinški preiskavi, da so jim bila zemljišča dodeljena glede na njihove projekte za izdelavo papirja (8).
(258)
Ob upoštevanju navedenega in pomanjkanju sodelovanja kitajske vlade razpoložljivi dokazi kažejo, da subvencije, ki so odobrene podjetjem v papirni industriji, niso splošno dostopne in so zato specifične v skladu s členom 4(2)(a) osnovne uredbe. Glede na pomanjkanje sodelovanja kitajske vlade ni ničesar, kar bi kazalo na to, da upravičenost do subvencije temelji na objektivnih merilih in pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(259)
Zato bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(e) Izračun višine subvencije
(260)
V skladu z navedenim je bilo ugotovljeno, da položaj na Kitajskem v zvezi s pravicami do uporabe zemljišč ni tržno usmerjen. Dejansko se zdi, da na Kitajskem ni na voljo prav nobenih referenčnih vrednosti v zasebnem sektorju. Zato prilagoditev stroškov ali cen na Kitajskem ni izvedljiva. V teh okoliščinah se šteje, da na Kitajskem ni trga in je, v skladu s členom 6(d)(ii) osnovne uredbe, odobrena uporaba zunanje referenčne vrednosti za ocenjevanje zneska ugodnosti. Glede na to, da kitajska vlada ni sodelovala in ni predložila predloga za zunanjo referenčno vrednost, je morala Komisija, da bi določila ustrezno zunanjo referenčno vrednost, uporabiti razpoložljiva dejstva. Glede tega se zdi primerno, da se kot ustrezno referenčno vrednost uporabi informacije iz ločenega carinskega območja Tajvan, Penghu, Kinmen in Matsu (kitajski Tajpej), v nadaljnjem besedilu „Tajvan“.
(261)
Komisija meni, da so cene zemljišč na Tajvanu najboljši približek za območja na Kitajskem, kjer imajo sedež sodelujoči proizvajalci izvozniki. Vsi proizvajalci izvozniki so v vzhodnem delu Kitajske, v razvitih območjih z visokim BDP in provincah z gosto poseljenimi območji okrog Šanghaja. Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Ugodnost za prejemnike se izračuna z upoštevanjem razlike med zneskom, ki ga je vsako podjetje plačalo za pravice do uporabe zemljišč, in zneskom, ki bi moral biti običajno plačan na podlagi tajvanske referenčne vrednosti.
(262)
Pri izračunu je Komisija uporabila povprečno ceno zemljišča na kvadratni meter, ki je bila ugotovljena za Tajvan in popravljena zaradi zmanjševanja vrednosti valute od datumov zadevnih pogodb za pravice do uporabe zemljišč. Informacije glede cen industrijskih zemljišč so bile pridobljene na spletni strani industrijskega urada tajvanskega ministrstva za gospodarske zadeve. Zmanjševanje vrednosti valute je bilo izračunano na podlagi inflacijskih stopenj za Tajvan, kot jih je Mednarodni denarni sklad objavil v svojih svetovnih gospodarskih napovedih (World Economic Outlook) za leto 2009. V skladu s členom 7(3) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za OP z uporabo običajne življenjske dobe pravice do uporabe zemljišč za uporabo industrijskih zemljišč na Kitajskem, tj. 50 let. Ta znesek je bil nato dodeljen za skupni prihodek sodelujočih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(263)
Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša 2,81 % za podjetja skupine APP in 0,69 % za podjetja skupine Chenming.
(ii) Sheme, navedene v pritožbi, ki niso bile ocenjene
- Zagotavljanje električne energije
(264)
Ugotovljeno je bilo, da sodelujoči proizvajalci izvozniki v OP niso koristili ugodnosti te sheme. Zato ni bilo treba oceniti, ali se za to shemo lahko uvedejo izravnalni ukrepi.
- Zagotavljanje kemikalij za izdelavo papirja
(265)
Ugotovljeno je bilo, da sodelujoči proizvajalci izvozniki v OP niso koristili ugodnosti te sheme. Zato ni bilo treba oceniti, ali se za to shemo lahko uvedejo izravnalni ukrepi.
4.3. PRIPOMBE STRANI V ZVEZI S SUBVENCIONIRANJEM
4.3.1. UVOD
(266)
Kitajska vlada, dve skupini sodelujočih proizvajalcev izvoznikov (APP in Chenming) in pritožnik EU so predložili pripombe glede končnega razkritja.
(267)
Pritožnik EU je podprl ugotovitve Komisije.
(268)
Kitajska vlada, APP in Chenming so ugotovitvam Komisije nasprotovali. Če so bili argumenti že v celoti obravnavani v končnem razkritju, se v tej uredbi ne ponavljajo.
4.3.2. TRDITVE V ZVEZI Z DVOJNO POMOČJO
(269)
Kitajska vlada je trdila, da predlog za izravnalne ukrepe pomeni dvojno pomoč. Navedeno je bilo, da je v skladu s prakso EU v protidampinških preiskavah proti Kitajski normalna vrednost določena s sklicevanjem na podatke, pridobljene od proizvajalcev v tretji državi s tržnim gospodarstvom. Zato so v takih primerih izravnalne dajatve dvojna pomoč za obravnavo iste zadeve, saj protidampinške dajatve učinkovito „izravnajo“ vsako subvencijo, domnevno podeljeno kitajskim podjetjem.
(270)
APP je trdila, da če normalna vrednost temelji na domači prodaji v primerljivi državi, imata zavrnitev zahtevka za TGO in uporaba nesubvencionirane normalne vrednosti učinek povečanja dajatve za znesek subvencioniranja in subvencije bi bile štete dvakrat.
(271)
Kitajska vlada je navedla, da so bila ista domnevna izkrivljanja obravnavana že v vzporednem protidampinškem postopku. Navedla je tudi, da praksa Komisije krši pravo EU in STO in da bi morala Komisija prekiniti postopek izravnalnih dajatev ali pa sodelujočim proizvajalcem izvoznikom v vzporednem protidampinškem postopku odobriti TGO. Kitajska vlada je tudi navedla, da ne sprejema argumenta Komisije, da ni dvojnega štetja na podlagi stopnje škode, ki je nižja od stopnje dampinga. Nazadnje je kitajska vlada trdila, da bi moral biti na podlagi ugotovitev pritožbenega organa STO v zadevi ZDA - LRK DS379 (9) glede dvojnega popravljalnega učinka sedanji postopek prekinjen.
(272)
Te trditve je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba opozoriti, da dvojna pomoč v tem postopku nima nobene vloge. Ne glede na to, ali bi lahko sočasno izvajanje protidampinških in izravnalnih dajatev v primeru netržnega gospodarstva vodilo do morebitne „dvojne pomoči“ ali ne, se lahko tak primer praviloma pojavi samo, če pride do kumulacije stopnje dampinga in zneska subvencije, tj. če sta združeni stopnji dveh vrst dajatev višji od stopnje dampinga ali zneska subvencije (kar koli je višje). Kot bo razloženo v nadaljevanju, v tem primeru do tega ni prišlo.
(273)
Najprej je treba opozoriti, da EU pri uvajanju protidampinških in izravnalnih dajatev za isti izdelek uporablja pravilo nižje dajatve. Z drugimi besedami, v preiskavah EU Komisija ugotavlja stopnjo dampinga, subvencioniranja in škode, povzročene industriji Unije. Stopnja dajatev nikoli ne more biti višja od stopnje škode in stopnja škode v tem primeru je enaka za oba postopka. V vzporedni protidampinški preiskavi je Komisija ugotovila stopnjo dampinga, ki je precej višja od stopnje škode. V skladu s pravilom nižje dajatve je Komisija predlagala uvedbo ukrepov, ki temeljijo na stopnji škode (glej Uredbo Sveta (EU) št. 451/2011 z dne 6. maja 2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz premazanega finega papirja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (10). Tako stopnja subvencije, ugotovljena v sedanji protisubvencijski preiskavi, ne bo nudila nobene dodatne zaščite industriji Unije v primerjavi s stopnjo dampinga, ker bo protidampinška dajatev že omejena s stopnjo škode. Torej se dajatvi v teh dveh vzporednih postopkih ne prekrivata ali kumulirata in tudi ob predpostavki, da obstaja možnost dvojne pomoči, kot je opisano v uvodni izjavi (269), ni nobene zakonske zahteve za „izravnavo“ dampinga glede na subvencijo. Dejansko je bila razlika med stopnjo dampinga in stopnjo škode, ugotovljena v protidampinškem postopku, precej višja od zneska subvencioniranja, ugotovljenega v sedanji preiskavi. Poudariti je tudi treba, da Komisija, ko pride do dejanske poravnave dajatev, ki jih je treba plačati, običajno najprej uvede znesek dajatve, določen v preiskavi izravnalnih dajatev. Če še vedno obstaja vrzel med zgoraj navedeno stopnjo dajatve in stopnjo škode, jo je mogoče zapolniti z dajatvijo, določeno v protidampinški preiskavi. Vendar pa to ne pomeni, da gre za dvojno štetje, ker bi lahko bili združeni stopnji dajatev že upravičeni zaradi same protidampinške preiskave.
(274)
Drugič, treba je opozoriti, da ukrepi, ki jih je predlagala kitajska vlada, niso dovoljeni z zakonom, saj (i) je bilo v preiskavi ugotovljeno, da obstajajo izravnalne subvencije, ki so industriji Unije povzročile znatno škodo, in da je uvedba ukrepov v interesu Unije, zato tega postopka ni mogoče zaključiti, (ii) v vzporednem protidampinškem postopku TGO niso zahtevale vse kitajske strani, (iii) TGO ni mogoče samodejno odobriti stranem, ki je niso zahtevale in (iv) pri straneh, pri katerih je bila TGO zavrnjena, je bilo to storjeno zaradi resnih pomanjkljivosti, ugotovljenih glede na merila 1, 2 in 3 člena 2(7)(c) osnovne protidampinške uredbe.
4.3.3. TRDITVE V ZVEZI Z UPORABO NEGATIVNIH SKLEPOV
(275)
Kitajska vlada je trdila tudi, da je Komisija nezakonito uporabila negativne sklepe zaradi nezadostnega sodelovanja. S tem v zvezi se je sklicevala na člen 28(6) osnovne uredbe, ki med drugim navaja, da če zainteresirana stran ne sodeluje ali sodeluje le delno, je lahko izid za to stran manj ugoden, kot bi bil, če bi sodelovala. Glede na navedbe kitajske vlade uporaba negativnih sklepov krši člen 12(7) Sporazuma SIU in Prilogo II k Protidampinškemu sporazumu STO.
(276)
Glede tega je treba opozoriti, da je mnenje kitajske vlade o členu 28(6) osnovne uredbe neutemeljeno. Komisija ni uvedla nobenih „negativnih sklepov“ za kitajsko vlado, saj ni namerno izbrala manj ugodnega izida za zadevne izvoznike ali iskala možnosti za kaznovanje v zvezi z obstojem subvencij ali zneska izravnalnih dajatev. Komisija je kot preiskovalni organ od kitajske vlade zahtevala sklop informacij v razumnem času. Vendar kitajska vlada informacij, potrebnih za preiskavo (npr. izvodov načrtov, informacij o bankah, ocen, ki so jih banke izvedle ob dodelitvi posojil sodelujočim proizvajalcem izvoznikom, informacij o določanju cen pravic do uporabe zemljišč), ni predložila. V teh okoliščinah je bila Komisija, da bi prišla do reprezentativne ugotovitve, prisiljena uporabiti določbe člena 28 osnovne uredbe, ki se nanašajo na razpoložljiva dejstva. Primerno je poudariti, da to ni bilo storjeno z namenom kaznovanja kitajske vlade. Treba je na primer opozoriti, da Komisija ni zavrnila informacij o pravicah do uporabe zemljišč, ampak kitajska vlada ni predložila vseh zahtevanih informacij o določanju cen pravic do uporabe zemljišč. Prav tako Komisija ni uporabila nobenih negativnih sklepov za kitajsko vlado glede preferenčnih posojil industriji premazanega papirja, ampak je morala poiskati manjkajoče informacije o načrtih, vlogi bank in posojilnih politikah bank glede sodelujočih proizvajalcev izvoznikov, saj teh informacij kitajska vlada ni zagotovila. Tako je Komisija uporabila vse informacije, ki jih je zagotovila kitajska vlada. Kadar predložene informacije niso zadostovale ali je bilo zanje ugotovljeno, da nimajo dokazne vrednosti, jih je morala Komisija, da bi prišla do ugotovitev, dopolniti z drugimi ustreznimi podatki. V nekaterih primerih ni mogoče izključiti, da je bil rezultat za kitajsko vlado manj ugoden, kot bi bil, če bi v celoti sodelovala, vendar to ni bil namen Komisije.
(277)
Pristop Komisije v tem primeru se razlikuje od načina, na katerega so pojem „negativnih sklepov“ v skladu z odstavkom 7 Priloge V k Sporazumu SIU uporabljali odbori STO. Na primer, odbor za letala ES je negativne sklepe uporabil dvakrat v zvezi s španskim programom za raziskave in razvoj „PROFIT“ v primerih, kjer EU ni predložila zadostnih podatkov. V zvezi z zneskom financiranja in vprašanjem dejanske specifičnosti odbor ni upošteval dokazov, ki jih je predložila EU, in je nadomestil rešitev, ki jo je predlagal pritožnik (ZDA), s svojimi ugotovitvami (11). To se v tej preiskavi ni zgodilo, saj je Komisija upoštevala vse podatke, ki jih je predložila kitajska vlada, in ni enostavno nadomestila rešitve, ki jo je predlagal pritožnik, ampak je za sklep uporabila vse informacije, ki jih je imela na voljo. Ob upoštevanju navedenega se sklene, da je treba navedene trditve zavrniti.
(278)
Ker Komisija v zvezi s kitajsko vlado ali katerim od izvoznikov ni uporabila negativnih sklepov, je trditev, da uporaba negativnih sklepov za vlado krši zakonske določbe STO, brezpredmetna.
(279)
To je bilo treba zavrniti, saj ta trditev ni podprta z dejstvi. Komisija je kitajsko vlado o določbah člena 28 in v katerih primerih se lahko te določbe uporabljajo obvestila v prvem dopisu, ki ga je kitajska vlada prejela ob začetku postopka, in v zadnjem dopisu, ki ga je kitajska vlada prejela pred preveritvenim obiskom na kraju samem. Poleg tega je bila kitajska vlada seznanjena s posledicami nesodelovanja, kot je razloženo v uvodni izjavi (59).
(280)
Kitajska vlada je trdila tudi, da Komisija od nje ni nikoli zahtevala, naj se dogovori za sestanke z državnimi bankami.
(281)
To zahtevo je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba opozoriti, da je Komisija zahtevala neposredno sodelovanje kitajske vlade pri pripravi sestankov z bankami, ki so sodelujočim proizvajalcem izvoznikom dale posojila. S tem namenom je bil kitajski vladi tudi predložen seznam bank, ki so taka posojila dodeljevala. Komisija je od kitajske vlade zahtevala tudi, naj zagotovi, da bodo med preveritvenim obiskom na kraju samem v prostorih kitajske vlade prisotne politične banke in druge finančne ustanove, da bodo odgovarjale na vprašanja, povezana z delom vprašalnika, namenjenega tem stranem. Kitajska vlada se ni odzvala na nobeno od navedenih zahtev.
(282)
Kitajska vlada je trdila, da uporaba negativnih sklepov v tem primeru ni upravičena, saj je po svojih najboljših zmožnostih predložila informacije, ki jih je imela na voljo. Kitajska vlada je navedla, da so banke tretje strani v tem postopku in ne zainteresirane strani, kot je opredeljeno v členu 12(9) Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih, in zato niso obvezane k sodelovanju. Navedla je tudi, da se je Komisija samovoljno odločala in delovala neskladno s pravili STO, saj je kitajska vlada predložila dovolj informacij glede posojil bank in pravic do uporabe zemljišč.
(283)
Te trditve je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba spomniti, da Komisija za kitajsko vlado ni uporabila negativnih sklepov. Poleg tega je Komisija, kot je navedeno v uvodni izjavi (276), uporabila vse informacije, ki jih je predložila kitajska vlada, vendar je morala, da bi prišla do reprezentativne ugotovitve, zaradi pomanjkanja bistvenih informacij zagotovljene podatke dopolniti z drugimi razpoložljivimi viri.
(284)
Glede trditev o zainteresiranih straneh je treba spomniti, da člen 12(9) Sporazuma SIU jasno navaja, da so lahko kot zainteresirane strani vključene domače ali tuje strani, ki niso strani, navedene v Sporazumu. Z upoštevanjem tega postopka je Komisija na podlagi pritožbe zahtevala informacije o preferenčnih posojilih industriji premazanega papirja. Poleg tega so take informacije neposredno povezane z bankami, ki so v večinski državni lasti. O tem so bili seznanjeni tako sodelujoči proizvajalci izvozniki kot kitajska vlada. Dejstvo, da zadostne informacije glede dajanja posojil s strani bank niso bile predložene, je Komisijo prisililo, da je v skladu z določbami člena 28 osnovne uredbe uporabila dejstva, ki so bila na voljo.
4.3.4. TRDITVE V ZVEZI Z UPORABO NAJBOLJŠIH DOSTOPNIH INFORMACIJ
(285)
APP je trdila, da Komisija ne sme izločiti informacij, ki niso v vseh pogledih popolne, če je zainteresirana stran, ki je predložila informacije, kljub vsemu delovala po najboljših zmožnostih. Prav tako je APP trdila, da tudi v primerih, v katerih stran ni sodelovala po najboljših zmožnostih, mora ob uporabi razpoložljivih dejstev Komisija upoštevati vsa utemeljena dejstva, ki jih je predložila zainteresirana stran, tudi če ta dejstva niso popolne informacije, ki so bile zahtevane. Komisija zato v skladu z osnovno uredbo in Sporazumom SIU takih informacij ne sme prezreti.
(286)
Kitajska vlada je navedla, da upoštevanje razpoložljivih dejstev ni dovoljeno, če je zainteresirana članica ali stran dokazala, da je delovala po najboljših zmožnostih, in zagotovila informacije, ki so bile preverljive, ustrezno predložene, da jih je bilo mogoče uporabiti v preiskavi, predložene pravočasno in na mediju ali v računalniškem jeziku, ki so ga zahtevali preiskovalni organi.
(287)
V tem primeru se to ni zgodilo. S tem v zvezi je treba spomniti, da je Komisija uporabila razpoložljiva dejstva v skladu z določbami člena 28 osnovne uredbe in člena 12(7) Sporazuma SIU, ker kitajska vlada in proizvajalci izvozniki kljub večkratnim zahtevam niso zagotovili informacij, za katere je Komisija menila, da so potrebne za preiskavo, da bi lahko prišla so reprezentativne ugotovitve. Dejansko si je morala Komisija prizadevati, da bi rešila temeljni problem, na katerega je kot preiskovalni organ naletela, tj. dejstvo, da je kitajska vlada zavrnila dostop do dejanskih informacij o načrtih, vlogi bank, oceni kreditnega tveganja pri dodeljevanju posojil sodelujočim proizvajalcem izvoznikom, določanju cen pravic do uporabe zemljišč ali pravnih dokumentih, ki se nanašajo na različne preiskovane sheme, oziroma jih ni zagotovila. Na enak način sodelujoči proizvajalci izvozniki niso zagotovili informacij glede posojil, ki so jim jih dodelile kitajske banke. Zato način, na katerega so kitajska vlada in proizvajalci izvozniki sodelovali, ne izpolnjuje standardov, ki jih je določil pritožbeni organ STO v zadevi Združene države - protidampinški ukrepi na nekatere izdelke vroče valjanega jekla iz Japonske, v kateri je sklenil, da je stopnja sodelovanja, ki se zahteva od zainteresiranih strani, „visoka“ in da morajo zainteresirane strani delovati „po najboljših zmožnostih“ (12). Komisija ne razume, zakaj kitajska vlada in proizvajalci izvozniki niso uspeli predložiti/urediti manjkajoče zadeve in niso zagotovili nobene verodostojne razlage. Kitajska vlada je tudi navedla, da pogoji za uporabo najboljših dostopnih informacij niso bili izpolnjeni in da kitajska vlada morda ni zagotovila določenih informacij, ker takšne informacije ne obstajajo, niso več pomembne ali na voljo oziroma niso bile zahtevane v vprašalniku ali vnaprej pred preverjanjem.
(288)
To trditev je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba opozoriti, da je bilo v oddelku o subvencioniranju (v uvodnih izjavah (64) do (73)) jasno prikazano, da je bila uporaba razpoložljivih dejstev za Komisijo kot preiskovalni organ edina možnost, da pride do reprezentativne ugotovitve. Glede vrst informacij, ki so bile zahtevane, je treba spomniti, da je Komisija zahtevala informacije, ki obstajajo (npr. informacije o načrtih, vlogi bank, oceni kreditnega tveganja pri dodeljevanju posojil sodelujočim proizvajalcem izvoznikom, določanju cen pravic do uporabe zemljišč ali pravnih dokumentih, ki se nanašajo na različne preiskovane sheme), in je kitajski vladi po začetku postopka ob več priložnostih ponudila možnost, da te informacije zagotovi.
(289)
Poleg tega je treba tudi poudariti, da je morala Komisija kot preiskovalni organ preiskati trditve, ki so bile navedene v pritožbi in za katere je bilo predloženih dovolj dokazov za začetek preiskave (npr. uporaba petletnih načrtov in industrijskih politik za preferenčna posojila industriji premazanega papirja, vloga bank kot javnih organov, obstoj neposrednih/posrednih programov za davke in programov subvencioniranja), zato je od kitajske vlade kot zainteresirane strani zahtevala, da zagotovi potrebne informacije. Vendar je kitajska vlada izbrala drug pristop, ki je bil enak, kot da bi prevzela vlogo preiskovalnega organa. Dejansko je kitajska vlada želela sama razsoditi, kaj se ji zdi pomembno, in omejiti svoja stališča na dokumente, za katere je menila, da so pomembni, ne da bi pri tem preiskovalnemu organu omogočila, da zadeve preuči. To se jasno odraža v pristopu kitajske vlade do državnih bank (glej uvodno izjavo (282)).
Kitajska vlada je trdila, da so bile te banke „tretje strani“: vendar je pritožnik priskrbel dovolj dokazov, da so te banke „javni organi“, in Komisija je bila zato upravičena zahtevati od kitajske vlade, da zagotovi zahtevane informacije o njihovih dejavnostih. V odgovor se je kitajska vlada sama odločila, da te banke niso javni organi, in o njih ni želela zagotoviti nobenih informacij. Vendar je to stvar odločitve preiskovalnega organa, tj. Komisije, in ne kitajske vlade. Tako obnašanje očitno ni v skladu z navedeno sodno prakso STO, ki navaja, da morajo zainteresirane strani delovati „po najboljših zmožnostih“. Težko je razumeti, kako naj bi bilo to v skladu s sklepom pritožbenega organa v zadevi Združene države - protidampinški ukrepi na nekatere izdelke vroče valjanega jekla iz Japonske, ki navaja, da je „… sodelovanje proces, ki zahteva skupno prizadevanje, pri katerem strani delajo skupaj v smeri skupnega cilja“ (13). Opozoriti je treba tudi, da je Komisija vsaki zainteresirani strani zagotovila dovolj časa za predložitev zahtevanih informacij in preiskavo izvedla v skladu z določbami Priloge VI k Sporazumu SIU, ki določa pravila za preverjanja na kraju samem in med drugim ob upoštevanju pridobljenih informacij omogoča zahtevanje nadaljnjih podrobnosti na kraju samem.
(290)
Kitajska vlada je trdila, da so zahtevani načrti obsežni, saj obsegajo 282 000 strani, in da je zato njihov prevod nerazumno dodatno breme. Trdila je tudi, da ni seznanjena s pojavom načrtov v neodvisnih prevodih in da v ameriških postopkih ni zagotovila nacionalnih petletnih načrtov.
(291)
To trditev je bilo treba zavrniti. Načrti, navedeni v uvodni izjavi (65), ki jih je kitajska vlada predložila v kitajščini, obsegajo manj kot 300 strani. To, kar je kitajska vlada uradno predložila, ne potrjuje trditve glede 282 000 strani. Trditev je kljub temu zaskrbljujoča, saj lahko kaže na še bolj natančno posredovanje vlade, kot je bilo ugotovljeno v sedanji preiskavi in vzporedni protidampinški preiskavi. Glede načrtov, ki se pojavljajo v neodvisnih prevodih, je treba opozoriti, da je Komisija to dokumentacijo prejela od drugih zainteresiranih strani in v takem obsegu, da so bili prejeti prevedeni načrti uporabljeni za namene te preiskave. Nazadnje je treba pojasniti, da Komisija ni želela trditi, da je kitajska vlada načrte predložila v postopkih za ZDA. Uvodna izjava (66) samo navaja, da se zdi, da s tem v zvezi obstajajo prevedene informacije.
4.3.5. TRDITVE V ZVEZI Z UPORABO INFORMACIJ, KI NISO POPOLNE V VSEH POGLEDIH
(292)
Kitajska vlada je trdila, da mora Komisija, preden uporabi najboljše dostopne informacije, izvesti analizo, kot je zahtevana v členu 28(3) osnovne uredbe, in se odločiti, ali so posebni pogoji iz tega člena izpolnjeni.
(293)
S tem v zvezi je treba opozoriti, da je Komisija uporabila razpoložljiva dejstva v skladu z določbami člena 28 osnovne uredbe, ker posebni pogoji iz člena 28(3) niso bili izpolnjeni. Kot je bilo razloženo, je kitajska vlada zagotovila informacije, ki niso bile popolne, ali pa v številnih primerih sploh ni zagotovila zahtevanih informacij. Spomniti je treba, da informacije o načrtih sploh niso bile predložene ali pa so bile predložene le delno, informacije o vlogi bank so bile nepopolne ali brez dokazne moči, ocena kreditnega tveganja bank pri dodeljevanju posojil sodelujočim proizvajalcem izvoznikom ni bila zagotovljena, določanje cen pravic do uporabe zemljišč ni bilo zagotovljeno, prav tako pa tudi niso bili zagotovljeni številni pravni dokumenti, ki se nanašajo na določene programe za davke in programe subvencioniranja. Ob upoštevanju pomanjkljivosti ali neobstoja informacij Komisija ni mogla preveriti določenih predloženih informacij. Glede na navedeno, dejstvo, da se v teh okoliščinah za kitajsko vlado ne more šteti, da je delovala po najboljših zmožnostih, in nepotrebne težave pri določanju zadovoljivo točne ugotovitve je bila Komisija prisiljena uporabiti razpoložljiva dejstva.
(294)
Kitajska vlada je tudi trdila, da bi morala Komisija kot najboljše dostopne informacije uporabiti informacije, ki jih je že zagotovila kitajska vlada.
(295)
S tem v zvezi je treba opozoriti, da je Komisija, da bi prišla do reprezentativne ugotovitve, uporabila vse informacije, ki so jih zagotovile zainteresirane strani (vključno z informacijami, ki jih je predložila kitajska vlada) in ki jih je pridobila iz javno dostopnih virov.
(296)
Glede posojil je kitajska vlada trdila, da bi morala Komisija zaradi pomanjkanja informacij s strani določenih bank za oceno kreditnega tveganja pri dodeljevanju posojil uporabiti informacije, ki sta jih predložili Ljudska banka Kitajske in Komisija bančnih regulatorjev Kitajske, ter letna poročila komercialnih bank.
(297)
To trditev je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba opozoriti, da banke, čeprav se je to od njih izrecno zahtevalo, niso predložile potrebnih podatkov. Informacije, ki sta jih predložili Ljudska banka Kitajske in Komisija bančnih regulatorjev Kitajske, so bile samo splošne narave in niso bile neposredno povezane s posojili, ki so bila dodeljena sodelujočim proizvajalcem izvoznikom. Kitajska vlada je v spis vložila številna letna poročila komercialnih bank (nekatera poročila so bila samo v kitajščini) in trdila, da komercialne banke same sprejemajo odločitve glede svojega poslovanja v skladu z zakonom in brez vmešavanja skupin ali posameznikov. Vendar so to preproste trditve, ki ne omogočajo preverjanja, ali in kako so banke ocenile kreditno tveganje pri dodeljevanju posojil sodelujočim proizvajalcem izvoznikom, in jih je treba primerjati s posebnimi primeri, ki so se pojavili v preiskavah, v katerih so podjetja očitno pridobila posojila brez očitne ocene njihovega kreditnega tveganja.
(298)
Glede pravic do uporabe zemljišč je kitajska vlada trdila, da bi Komisija morala uporabiti informacije, ki jih je kitajska vlada predložila in po njenem mnenju dokazujejo obstoj delujočega trga. Trdila je, da so bile informacije, ki jih je Komisija zahtevala glede najnižjih cen pravic do uporabe zemljišč, zelo obsežne in niso bile zahtevane v vprašalniku ali vnaprej pred preverjanjem.
(299)
To trditev je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba spomniti, da brez informacij o določanju cen pravic do uporabe zemljišč ni mogoče sprejeti sklepa glede obstoja delujočega trga zemljišč na Kitajskem, ki odraža učinek ponudbe in povpraševanja. Opozoriti je treba tudi, da je Komisija kitajski vladi nudila dovolj časa za predložitev takih informacij za območja, na katerih imajo sodelujoči proizvajalci izvozniki sedež, vendar kitajska vlada s tem v zvezi ni predložila niti enega samega podatka. V vsakem primeru je Komisija upoštevala določbe Priloge VI k Sporazumu SIU, ki določa pravila za preverjanja na kraju samem in med drugim ob upoštevanju pridobljenih informacij omogoča zahtevanje nadaljnjih podrobnosti na kraju samem.
4.3.6. TRDITVE V ZVEZI Z OPREDELITVIJO JAVNIH ORGANOV
(300)
Kitajska vlada je trdila, da vladno lastništvo ni utemeljena podlaga za ugotovitev, da je banka ali gospodarska javna služba javni organ in da bi morala Komisija za tako analizo uporabiti pravila državne pomoči EU. Kitajska vlada je tudi zahtevala, da se na podlagi ugotovitev pritožbenega organa STO v zadevi ZDA - LRK DS379 glede opredelitve javnega organa sedanji postopek prekine.
(301)
To trditev je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba opozoriti, da je Komisija v uvodni izjavi (90) pojasnila opredelitev javnega organa. Ta opredelitev je v skladu z ustrezno sodno prakso STO o protisubvencijskih postopkih, vključno s prej navedenim poročilom pritožbenega organa. Zato odstopanje od tega, kar je splošno sprejeto, in uporaba drugega merila (npr. merila državne pomoči EU), ki velja za popolnoma drugačno vejo prava, nista potrebna. Opozoriti je treba, da se zakonodaja o državni pomoči uporablja v popolnoma drugačnem okviru, tj. ne za urejanje mednarodne trgovine z blagom, ampak kot dopolnilo skupnemu trgu. Nazadnje, ni nobene pravne ali dejanske podlage, ki bi potrdila zahtevo, da se sedanja preiskava prekine.
4.3.7. PREFERENČNA POSOJILA INDUSTRIJI PREMAZANEGA PAPIRJA
(302)
Kitajska vlada je v zvezi s preferenčnimi posojili industriji premazanega papirja navedla, da Komisija ni predložila dovolj dokazov glede specifičnega subvencioniranja, kot to zahtevata člen 2(1)(a) Sporazuma SIU in člen 4(2)(a) osnovne uredbe. Navedeno je bilo, da analiza Komisije ni izpolnila svojega naloge glede določitve pravne specifičnosti domnevne subvencije.
(303)
Dva sodelujoča proizvajalca izvoznika sta trdila tudi, da posojila, ki so jih dodeljevale kitajske državne banke, niso specifična.
(304)
To trditev je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba spomniti, da je bila specifičnost ugotovljena na podlagi vseh informacij v spisu, vključno z informacijami, ki jih je predložila kitajska vlada, kot je navedeno v uvodni izjavi (92). Te informacije potrjujejo obstoj pravne specifičnosti v skladu z določbami člena 2(1)(a) Sporazuma SIU in člena 4(2)(a) osnovne uredbe.
(305)
Kitajska vlada je tudi trdila, da Komisija ni predložila trdnih dokazov o subvencioniranju v skladu z določbami člena 2(4) Sporazuma SIU in člena 4(5) osnovne uredbe, saj dokazov, ki jih je uporabila Komisija, ni mogoče šteti za trdne, ker nimajo pritrdilnega, objektivnega in preverljivega značaja, ki je verodostojen.
(306)
To trditev je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba opozoriti, da so dejstva, opisana v uvodni izjavi (92), trdni dokazi o specifičnosti (tj. specifične subvencije, odobrene prek sektorskega industrijskega načrta, obravnavanje industrije za izdelavo papirja kot spodbujane industrije, vloga komercialnih bank in kitajskega sistema državnega načrtovanja ter visoka bonitetna ocena podjetij, ker izpolnjujejo pogoje za posebne načrte politike). Te informacije so pritrdilne, saj so jasne, objektivne in prepričljive. Pridobljene so iz različnih virov, zagotovile pa so jih zainteresirane strani ali pa so bile najdene v javni domeni.
(307)
Glede načrta za industrijo za izdelavo papirja 2007 je bilo navedeno, da industriji za izdelavo papirja ne zagotavlja specifičnih subvencij ali preferenčne obravnave. Po navedbah kitajske vlade je dejstvo, da je v načrtu navedeno, da finančne ustanove ne smejo zagotoviti posojil za kateri koli projekt, ki ni v skladu z njeno zakonodajo, samo določba, namenjena opustitvi projektov, ki so povzročili resno onesnaženje.
(308)
To trditev je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba opozoriti, da je iz načina ubeseditve, uporabljene v načrtu za industrijo za izdelavo papirja 2007, kot je razloženo v uvodni izjavi (77), popolnoma jasno, da obstajajo specifične subvencije in preferenčna obravnava industrije za izdelavo papirja. Trditev, da podrobna pravila, ki se nanašajo na finančne ustanove, obstajajo samo zaradi okoljskih razlogov, ne izhaja iz dejanske ubeseditve ustreznih besedil.
(309)
Glede načrtov politike in spremnih dokumentov, kot sta projekt povezovanja in kataloški seznam, je kitajska vlada ponovila, da kot takšni niso pravno zavezujoči v skladu s kitajskim zakonom o zakonodaji. Pravzaprav so potrebovali pravno zavezujoč izvedbeni akt. Kitajska vlada je tudi trdila, da so načrti preveč nejasni, da bi se upoštevali pri določanju specifičnosti, in da samo dejstvo, da je industrija za izdelavo papirja spodbujana industrija, ne dokazuje, da kitajska vlada izrecno omejuje dostop do subvencije na nekatera podjetja.
(310)
Te trditve je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba spomniti, da je preiskava pokazala, da so načrti pravno zavezujoči zaradi razlogov, pojasnjenih v uvodni izjavi (78). Preiskava je tudi pokazala, da status „spodbujane industrije“ za industrijo za izdelavo papirja zagotavlja posebne ugodnosti za zadevne družbe.
(311)
Glede dodeljevanja posojil je bilo navedeno, da analiza letnih poročil kitajskih bank, ki so dodelile posojila sodelujočim proizvajalcem izvoznikom, ni pokazala, da so bila posojila dodeljena zaradi načrtov politike.
(312)
To trditev je bilo treba zavrniti. Kot je bilo navedeno, letna poročila bank ne zagotavljajo posebnih informacij o dodeljevanju posojil sodelujočim proizvajalcem izvoznikom. Dejansko so letna poročila splošni dokumenti, ki ne zagotavljajo nobenih informacij o tem, kako so kitajske banke dodelile posojila sodelujočim proizvajalcem izvoznikom in kako so banke ocenile kreditno tveganje za sodelujoče proizvajalce izvoznike. Zainteresirane strani so večkrat zahtevale te informacije, ki se štejejo za bistvenega pomena, med drugim, ob upoštevanju ugotovitve poročila Mednarodnega denarnega sklada za leto 2006, ki je pokazalo, da je liberalizacija bank na Kitajskem nepopolna in da kreditno tveganje ni ustrezno upoštevano (14), poročila Mednarodnega denarnega sklada za leto 2009, ki je poudarilo pomanjkanje liberalizacije obrestne mere na Kitajskem (15), poročila Mednarodnega denarnega sklada o posameznih državah 2010, ki je navajalo, da so stroški kapitala na Kitajskem razmeroma nizki, da je dodeljevanje posojil včasih določeno z necenovnimi načini in da je veliko varčevanje pravnih oseb delno povezano z nizkimi stroški različnih faktorskih vložkov (vključno s kapitalom in zemljišči) (16), pregleda gospodarskih gibanj na Kitajskem 2010 Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (17) in delovnega dokumenta ekonomskega oddelka OECD št. 747 o reformah kitajskega finančnega sektorja (18), ki je navajal, da glede lastništva finančnih institucij še vedno prevladuje država, zaradi česar se pojavljajo vprašanja glede obsega, v katerem odločitve bank glede posojil temeljijo samo na komercialnih premislekih, medtem ko je tradicionalna vloga bank očitno vloga vladnih agencij, ki so povezane z vlado.
(313)
Glede navedenega sporočila o bonitetni oceni je kitajska vlada trdila, da enega samega sporočila o bonitetni oceni ni mogoče šteti za trden dokaz o specifičnosti. Po navedbah kitajske vlade, razen če večina posojil ali kar vsa posojila, ki so bila dodeljena sodelujočim proizvajalcem izvoznikom, pokažejo, da jim industrijska politika omogoča višjo bonitetno oceno v OP, Komisija ne more uporabiti pogojev enega posebnega primera za vse odločitve glede posojil.
(314)
To trditev je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba spomniti, da sporočilo o bonitetni oceni, navedeno v uvodni izjavi (81), neposredno povezuje pozitivne prihodnje možnosti sodelujočega proizvajalca izvoznika z obstojem načrtov politike za industrijo za izdelavo papirja in izpolnitvijo njihovih ciljev. Da bi lahko prišla do tega zaključka, je Komisija dala znaten poudarek na ta dokument v povezavi z načrtom za izdelavo papirja, ker druge informacije, zahtevane s tem v zvezi, kot je ocena tveganja za posojila, kljub večkratnim zahtevam niso bile zagotovljene, kot je opisano zgoraj.
(315)
Kitajska vlada je tudi trdila, da Komisija pri analizi trditev o preferenčnih posojilih ni upoštevala Okrožnice Ljudske banke Kitajske o izboljšanju upravljanja posebnih posojil YINFA [1999] št. 228. Glede na navedbe kitajske vlade ta okrožnica potrjuje, da so bila preferenčna posojila ali posebna posojila ukinjena.
(316)
To trditev je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba spomniti, kot je razloženo v uvodni izjavi (87), da je Komisija ugotovila, da obstajajo novejše okrožnice Ljudske banke Kitajske, kot je tista iz leta 1999, ki jasno navajajo obstoj preferenčnih posojil in drugih posojil, ki jih je opredelil državni svet. Zato konkretna dejstva primera ne potrjujejo trditve kitajske vlade o ukinitvi preferenčnih posojil in posebnih posojil. Glede na navedeno je primerno opozoriti, da okrožnica iz leta 1999 navaja, da morajo banke, ki so v celoti v državni lasti, dejavno sodelovati z organi, ki so odgovorni za zadevne industrije, da pridobijo njihovo razumevanje in podporo. To je ponovno izjava, ki potrjuje izvajanje nadzora državnih organov nad bankami, ki so v celoti v državni lasti.
(317)
Glede dokazov o specifičnosti, ki jih je predložil pritožnik, je bilo navedeno, da so to samo navedbe ugotovitev različnih ameriških preiskav, v katerih je bila ugotovljena specifičnost, med drugim, s sklicevanjem na petletne načrte.
(318)
S tem v zvezi je treba opozoriti, da je Komisija, da bi prišla do reprezentativne ugotovitve, uporabila vse ustrezne informacije, ki jih je imela na voljo. Tako se javno dostopne informacije, navedene v pritožbi, tudi če se nanašajo na ugotovitve drugih preiskovalnih organov, štejejo za pomembne in njihova uporaba za ustrezno.
(319)
Glede sklepa št. 40 in kataloškega seznama je bilo navedeno, da industrije premazanega finega papirja ne opredeljujeta izrecno kot spodbujano industrijo ali spodbujane projekte. Navedeno je bilo tudi, da izraz „spodbujani projekti“ na Kitajskem zajema številne sektorje gospodarske dejavnosti in obsega različne industrije.
(320)
Te trditve je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba spomniti, da sklep št. 40 in kataloški seznam industrijo za izdelavo papirja, v katero sodi industrija premazanega finega papirja, opredeljujeta kot spodbujano industrijo ali spodbujane projekte. Glede spodbujanih projektov je treba spomniti, da ti obsegajo samo določene dejavnosti iz 26 sektorjev in da zato te kategorizacije, ki obsega samo podmnožico družb na Kitajskem, ni mogoče šteti za kategorizacijo, ki je splošne narave in nespecifična. Po mnenju Komisije je bila to ob pomanjkanju kakršne koli razlage (in dodatnih dokumentov) najbolj naravna razlaga glede tega, kako natančno je kitajska vlada uporabila pojem „industrije za izdelavo papirja“ npr. za namene sklepa št. 40 in kataloškega seznama.
(321)
Glede Zakona o komercialnih bankah je kitajska vlada trdila, da je člen 34 splošne narave in da v skladu s členom 41 istega zakona ni nobene obveznosti za komercialne banke, da dodelijo posojila na podlagi industrijskih politik.
(322)
Te trditve je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba opozoriti, da besedilo člena 34 neposredno povezuje posojilno poslovanje komercialnih bank z industrijskimi politikami države. Zato člena ni mogoče šteti za splošnega in neobveznega. Glede člena 41 omenjenega zakona je treba opozoriti, da se nanaša na posebno pravico komercialne banke, da zagotovi posojila stranem, vendar se ne nanaša na pogoje, ki jih morajo banke upoštevati, ko se odločajo o posojilih.
(323)
APP je trdila, da je Komisiji predložila zadostne informacije in dokumente, ki kažejo, da je agencija Moody's v letih 2007 in 2008 APP ocenila z oceno A-1, zato ni bilo prav, da Komisija te ocene ni upoštevala in je uporabila oceno BB Bloomberga.
(324)
Komisija je natančno preučila poročila o bonitetni oceni, ki jih je predložila skupina APP. Ta poročila o bonitetni oceni povezujejo obetavne možnosti papirne industrije v prihodnosti z objavo razvojne politike za papirno industrijo. Zato informacije v teh dokumentih dejansko potrjujejo ugotovitve Komisije, da je bilo sedanje finančno stanje izvoznika doseženo na izkrivljenem trgu in zato kreditne sposobnosti kitajskih izvoznikov ni bilo mogoče upoštevati po nominalni vrednosti. To trditev je bilo treba zavrniti.
(325)
APP je tudi trdila, da so interna poročila o finančnem poslovodenju, ki so bila s tem v zvezi omenjena v pripombah APP o splošnem razkritju, „precej bolj zadovoljiva kot dejstva, ki so trenutno upoštevana“.
(326)
To trditev je bilo treba zavrniti. Številke, izračunane v teh poročilih, izhajajo iz finančnega položaja podjetja, doseženega na izkrivljenem trgu, na katerega, kot je ugotovila Komisija, seveda vplivajo preferenčna posojila. Gre za krožno zadevo, tj. podjetje prejme preferenčno posojilo, ki ima pozitiven učinek na njegove finančne kazalnike, ti pa imajo posledično pozitiven učinek na pogoje prihodnjih posojil.
(327)
APP je trdila, da je metodologija, ki jo je Komisija uporabila pri računanju referenčnih vrednosti za posojila v USD in EUR, napačna in da je Komisija dvakrat štela razmik do obrestne mere LIBOR ter tako napihnila referenčno obrestno mero.
(328)
To trditev je treba zavrniti. Komisija ni dvojno štela razmikov do obrestne mere LIBOR. Kot je bilo razloženo v končnem razkritju, je Komisija, da bi določila referenčne vrednosti za posojila v USD in EUR s trajanjem več kot 1 leto, ustrezni obrestni meri LIBOR za 1 leto prištela razmik med podjetniškimi obveznicami z oceno BB in zapadlostjo 1 leto ter podjetniškimi obveznicami z oceno BB in zapadlostjo n let, pri čemer je n število let, ki pomenijo obdobje, za katerega je bila izračunana „dolgoročna obrestna mera LIBOR za USD“ (tj. 2, 3,… 15 let). Poudariti je treba, da je bil razmik, kot je opisan zgoraj, prištet „čistim“ obrestnim meram LIBOR za 1 leto (tj. niso bile povečane za x baznih točk, kot je trdila APP).
4.3.8. PREFERENČNE DAVČNE POLITIKE ZA VISOKOTEHNOLOŠKE DRUŽBE IN DRUŽBE Z NOVO TEHNOLOGIJO
(329)
Glede te sheme je kitajska vlada navedla, da Komisija ni ugotovila specifičnosti na podlagi trdnih dokazov. Navedla je, da je člen 25 Zakona na dohodek podjetij splošni del zakonodaje, ki velja za celotno kitajsko gospodarstvo in ne samo za proizvajalce premazanega finega papirja.
(330)
Kitajska vlada je trdila tudi, da so merila za upravičenost do te sheme objektivna in natančno opredeljena, da je upravičenost samodejna in zato te sheme ni mogoče šteti za specifično v skladu z določbami člena 2(1)(b) Sporazuma SIU in člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(331)
Te trditve je bilo treba zavrniti. Zato so bile ugotovitve Komisije vzpostavljene na podlagi trdnih dokazov. S tem v zvezi je treba opozoriti, da člen 25 Zakona na dohodek podjetij omejuje dostop do te sheme na samo določena podjetja in industrije, ki so uvrščeni med „spodbujane“, tj. na posebno podmnožico podjetij na Kitajskem. Kot je navedeno zgoraj, je Komisija sklenila, da industrija premazanega papirja sodi v to kategorijo, zaradi česar so ugodnosti v okviru tega programa specifične v skladu s členom 4(2)(a) osnovne uredbe. Glede meril za upravičenost je treba opozoriti, da ustrezne določbe med drugim navajajo obveznost, da morajo biti izdelki v razponu, ki je opisan na področjih visoke in nove tehnologije v okviru ključne podpore države, in da družbe nenehno izvajajo dejavnosti raziskav in razvoja za namene pridobivanja novega znanja na področju znanosti in tehnologije, inovativno uporabljajo novo znanje ali znatno izboljšujejo tehnologije ali izdelke. Teh pogojev kot celote ni mogoče šteti za objektivna merila za upravičenost, ki vodijo k samodejnemu dodeljevanju subvencije v skladu z določbami člena 2(1)(b) Sporazuma SIU in člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(332)
APP se je spraševala, ali ne bi bilo bolje, da bi bil znesek subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi in izhajajo iz teh shem, izračunan na podlagi davčne napovedi in plačila za leto 2008 namesto za leto 2009 (OP). Trdili so, da sta ti dve shemi povezani z davkom na prihodek, ki je na Kitajskem običajno v celoti plačan v naslednjem koledarskem letu po davčnem obdobju. Zato se je o davku na dohodek za leto 2009 ali preferenčni obravnavi glede tega odločalo šele v letu 2010.
(333)
To trditev je bilo treba zavrniti. Dejanski znesek prejetih ugodnosti je bil potrjen in preverjen z davčnimi napovedmi za leto 2009, zato obstajajo ugodnosti, povezane s prodajo in dohodkom, ustvarjenim v letu 2009, tj. OP.
4.3.9. PREFERENČNE DAVČNE POLITIKE ZA RAZISKAVE IN RAZVOJ
(334)
Glede te sheme je kitajska vlada navedla, da Komisija ni ugotovila specifičnosti na podlagi trdnih dokazov. Zato je navedla, da so merila za upravičenost do te sheme objektivna in natančno opredeljena, da je upravičenost samodejna in zato te sheme ni mogoče šteti za specifično v skladu z določbami člena 2(1)(b) Sporazuma SIU in člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(335)
To trditev je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba spomniti, da je preiskava pokazala obstoj preferenčne davčne obravnave za določena podjetja, za katera je znano, da izvajajo določene vrste projektov na področju raziskav in razvoja, tj. za določeno podmnožico družb na Kitajskem. Kot je navedeno zgoraj, so to podjetja, ki sodijo v sektorje z novo tehnologijo in visokotehnološke sektorje, ki prejemajo osnovno podporo države, in projekti, navedeni v vodniku po ključnih področjih visokotehnološke industrializacije, kot so projekti v industriji premazanega papirja, zato so ugodnosti v okviru tega programa specifične v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe. Glede meril za upravičenost je treba opozoriti, da so ustrezne določbe, ki so jih predložili sodelujoči proizvajalci izvozniki, nejasne in nepregledne, zato jih ni mogoče upoštevati kot objektivna merila za upravičenost, ki so vodila k samodejni dodelitvi subvencije. Zato so bile ugotovitve Komisije vzpostavljene na podlagi trdnih dokazov v skladu z določbami člena 2(1)(b) Sporazuma SIU in člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
4.3.10. OPROSTITEV PLAČILA DAVKA OD DIVIDEND MED REZIDENČNIMI PODJETJI, KI IZPOLNJUJEJO POGOJE
(336)
Glede te sheme je kitajska vlada navedla, da Komisija ni ugotovila specifičnosti na podlagi trdnih dokazov. Trdila je, da oprostitev plačila davka od dividend v skladu s Sporazumom SIU ni subvencija, saj oprostitev plačila davka sama po sebi ni subvencija, ustrezne kitajske določbe pa so namenjene pojasnitvi davčne osnove, da se prepreči dvojna obdavčitev.
(337)
APP je trdila, da ta shema ni specifična ter da se na splošno in enotno uporablja po vsej Kitajski na podlagi objektivnih meril, tj. vira dohodka od dividend. Trdila je tudi, da ta shema ne pomeni subvencije.
(338)
Te trditve je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba opozoriti, da je dohodek od dividend rezidenčnih podjetij izvzet iz obveznosti plačila davka od dobička pravnih oseb rezidenčnih podjetij. Prvič, treba je spomniti, da je preiskava pokazala obstoj preferenčne davčne obravnave za določena podjetja, tj. rezidenčna podjetja, ki prejemajo dividende od drugih rezidenčnih podjetij, in poleg tega za pomembne industrije in projekte, ki jih podpira ali spodbuja država, kot je industrija premazanega papirja, tj. za določeno podmnožico družb na Kitajskem. Zato so ugodnosti iz tega programa specifične v skladu s členom 4(2)(a) osnovne uredbe. Drugič, to je davčna spodbuda, ki vodi do opuščenega prihodka vlade v skladu z opredelitvijo subvencije iz člena 1(1)(a) Sporazuma SIU in člena 3(a) osnovne uredbe. Glede trditve, da je ta spodbuda namenjena preprečevanju dvojne obdavčitve, je treba opozoriti, da je, čeprav je Sporazum SIU priznal, da člani STO niso omejeni glede sprejemanja ukrepov za preprečevanje dvojne obdavčitve (glej opombo 59 Priloge I k Sporazumu SIU), ta določba „pritrdilna obramba“ in predložen ni bil noben konkreten dokaz, ki bi potrdil trditev, da so npr. dividende rezidenčnih ali nerezidenčnih družb obravnavane drugače zaradi zakonskih obveznosti, ki jih je LRK prevzela v skladu z ustreznimi dvostranskimi sporazumi o dvojnem obdavčenju s tretjimi državami.
(339)
Navedeno je bilo tudi, da je shema povsem nepomembna za družbe in industrije, uvrščene med spodbujane, vendar praviloma velja za vsa rezidenčna podjetja. Kitajska vlada je tudi navedla, da člen 2(2) Sporazuma SIU določa, da se določanje splošno veljavnih davčnih stopenj ne šteje za specifično subvencijo. Zato je navedla, da so merila za upravičenost do te sheme objektivna in natančno opredeljena, da je upravičenost samodejna in zato te sheme ni mogoče šteti za specifično v skladu z določbami člena 2(1)(b) Sporazuma SIU in člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(340)
Te trditve je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba spomniti, da zakonske določbe za to shemo sodijo v poglavje 4 „Preferenčna davčna obravnava“ Zakona o davku na dohodek podjetij, ki predvideva posebne davčne spodbude za pomembne industrije in projekte, ki jih podpira in spodbuja država. Kot je razloženo zgoraj, so pod temi pogoji ugodnosti iz tega programa specifične v skladu s členom 4(2)(a) osnovne uredbe. Preiskava ni odkrila nobenih objektivnih meril za omejitev upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna. Glede trditve v zvezi z določbami člena 2(2) Sporazuma SIU je treba opozoriti, da se ta shema ne nanaša na določanje splošno veljavne davčne stopnje, ampak na obstoj oprostitve davka na določeno vrsto dohodka, ki izvira iz določene vrste podjetij.
4.3.11. OPROSTITEV DDV IN TARIFNA OPROSTITEV NA UVOŽENO OPREMO
(341)
Glede te sheme je kitajska vlada navedla, da Komisija ni ugotovila specifičnosti na podlagi trdnih dokazov. Trdila je, da posebne poslovne kategorije, izrecno opredeljene z zakonom, niso specifične, saj zajemajo številne sektorje gospodarske dejavnosti in obsegajo različne industrije. Zato je navedla, da so merila za upravičenost do te sheme objektivna in natančno opredeljena, da je upravičenost samodejna in zato te sheme ni mogoče šteti za specifično v skladu z določbami člena 2(1)(b) Sporazuma SIU in člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(342)
Te trditve je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba spomniti, da je ta shema na voljo samo podjetjem, ki vlagajo v okviru posebnih poslovnih kategorij, izrecno opredeljenih z zakonom (tj. katalog za usmerjanje industrij za tuje naložbe in katalog ključnih industrij, izdelkov in tehnologij, pri katerih država trenutno spodbuja razvoj). Dejstvo, da je upravičenost omejena na posebne poslovne kategorije potrjuje, da shema ni splošno dostopna številnim gospodarskim sektorjem, zato so ugodnosti iz tega programa specifične v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe. Poleg tega preiskava ni odkrila nobenih objektivnih meril za omejitev upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna. Zato so bile ugotovitve Komisije vzpostavljene na podlagi trdnih dokazov v skladu z določbami člena 2(1)(b) Sporazuma SIU in člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(343)
APP je trdila, da amortizacijska doba, ki jo je Komisija uporabila pri izračunu ugodnosti iz te sheme, ki se lahko pripiše OP, ni pravilna in da bi morala Komisija uporabiti amortizacijsko dobo, ki so jo sporočila podjetja skupine APP. Po navedbah APP ta metodologija krši člen 7(3) osnovne uredbe.
(344)
To trditev je bilo treba zavrniti. Amortizacijska doba, ki jo je sporočila APP, je določena za računovodske in finančne namene. Drugi sodelujoči proizvajalci izvozniki in industrija Unije so sporočili drugačne amortizacijske dobe. Zato je Komisija v skladu s svojo običajno prakso in členom 7(3) osnovne uredbe za namene tega izračuna uporabila kot življenjsko dobo strojev dobo 15 let, ki se za zadevno industrijo šteje za „običajno“ amortizacijsko dobo.
4.3.12. ZNIŽANJE DDV NA DOMA PROIZVEDENO OPREMO
(345)
Glede te sheme je kitajska vlada navedla, da Komisija ni ugotovila specifičnosti na podlagi trdnih dokazov. Kitajska vlada je trdila, da je pojasnila merila za upravičenost do te sheme, zaradi česar ni podlage za uporabo razpoložljivih dejstev.
(346)
Te trditve je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba spomniti, da je ta shema omejena na družbe, v katere se vlaga tuji kapital in ki nabavljajo določene vrste doma proizvedene opreme, tj. na posebno podmnožico družb na Kitajskem, zato so ugodnosti iz tega programa specifične v skladu s členom 4(2)(a) osnovne uredbe. Poleg tega preiskava ni odkrila nobenih objektivnih meril za omejitev upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna. Zato so bile ugotovitve Komisije, z uporabo predloženih informacij in določb člena 28 osnovne uredbe, vzpostavljene na podlagi trdnih dokazov v skladu z določbami člena 2(1)(b) Sporazuma SIU in člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
4.3.13. MESTNE PRISTOJBINE ZA VZDRŽEVANJE IN GRADNJO TER DODATNE DAJATVE ZA IZOBRAŽEVANJE ZA DRUŽBE, V KATERE SE VLAGA TUJI KAPITAL („FIE“)
(347)
Obe skupini, APP in Chenming, sta trdili, da v skladu z Obvestilom o poenotenju mestnih pristojbin za vzdrževanje in gradnjo ter dodatnih dajatev za domače družbe, družbe, v katere se vlaga tuji kapital, in posameznike, ki ga je državni svet Kitajske izdal 18. oktobra 2010 in velja od 1. decembra 2010, navedene pristojbine in dajatve zdaj brez izjeme veljajo za vsa podjetja in posameznike na Kitajskem. V skladu s temi trditvami se za to subvencijsko shemo ne uvedejo več izravnalni ukrepi.
(348)
Predloženi argumenti so bili analizirani v skladu s predloženo dokumentacijo in dokazi, ki so jih zagotovile strani. Od kitajske vlade je bilo zahtevano, da potrdi prej navedene informacije. Kitajska vlada, ki je v tem postopku zainteresirana stran in organ, ki dodeljuje subvencije, je Evropsko komisijo obvestila, da je bila ta shema ukinjena in ni bila nadomeščena s katero drugo spodbudo, ki bi se nanašala na isto obveznost plačevanja davkov. Na podlagi informacij, ki so jih predložili sodelujoči proizvajalci izvozniki, se sklene, da sta obe skupini dokazali, da nimata več koristi od katere koli subvencije iz te sheme. S tem v zvezi je treba spomniti, da se v skladu s členom 15 osnovne uredbe ne uvedejo nobeni ukrepi, če je subvencija ukinjena ali če je dokazano, da subvencija zadevnim izvoznikom ne prinaša več ugodnosti. Ob upoštevanju zgoraj navedenega in informacij v spisu se sklene, da subvencija iz te sheme ne prinaša več nobenih ugodnosti zadevnim izvoznikom. Zato so bile ugotovitve, predstavljene v uvodnih izjavah (160) do (169), ustrezno spremenjene.
4.3.14. ZNANE ZNAMKE IN POSEBNI SKLADI ZA SPODBUJANJE PROJEKTOV TUJIH NALOŽB
(349)
Glede teh shem je kitajska vlada navedla, da Komisija ni ugotovila specifičnosti na podlagi trdnih dokazov. Trdila je, da je v zvezi s temi shemami predložila zadostne informacije in da se noben zakon ali uredba ne nanaša na te sheme.
(350)
Te trditve je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba spomniti, da je bilo na podlagi informacij, ki so jih kitajska vlada in sodelujoči proizvajalci izvozniki predložili za te sheme, ugotovljeno, da so specifične in da se zanje lahko uvedejo izravnalni ukrepi, kljub temu, da niso bile predložene nobene dejanske zakonske določbe. Dejstvo, da za te sheme ni zakonskih določb, kot je trdila kitajska vlada, nedvomno potrjuje, da ni nobenih objektivnih meril ali pogojev, določenih z zakonodajo, ki ureja te sheme. Zato so bile ugotovitve Komisije, z uporabo predloženih informacij in določb člena 28 osnovne uredbe, vzpostavljene na podlagi trdnih dokazov v skladu z določbami člena 2(1)(b) Sporazuma SIU in člena 4(2)(b) osnovne uredbe. Zaradi pomanjkanja kakršnih koli meril ali pogojev ima vlada očitno široko diskrecijsko pravico, za dostop do subvencij pa se šteje, da je omejen na določena podjetja.
4.3.15. SUBVENCIJA SKLADA ZA VISOKOTEHNOLOŠKI INDUSTRIJSKI RAZVOJ IN SUBVENCIJA INDUSTRIJSKEGA PARKA SUZHOU ZA OHRANJANJE RASTI
(351)
V zvezi s tema shemama je kitajska vlada trdila, da si je Komisija napačno razlagala člen 2(2) Sporazuma SIU, saj industrijski parki niso določene geografske regije.
(352)
To trditev je bilo treba zavrniti. S tem v zvezi je treba spomniti, da je industrijski park Suzhou očitno gospodarska in upravna podenota v pristojnosti LRK in zato določena geografska regija v skladu z določbami člena 2(2) Sporazuma SIU. Ne glede na navedeno je treba tudi opozoriti, da četudi konkretna dejstva preiskave ne bi potrdila zgoraj navedenega, lahko industrijski park v skladu s samo opredelitvijo gosti samo podmnožico družb na ozemlju države ali organa, ki dodeljuje subvencije, in zato bi se subvencije industrijskega parka v skladu z določbami člena 2(1)(a) Sporazuma SIU štele za specifične.
4.3.16. ZAGOTAVLJANJE PRAVIC DO UPORABE ZEMLJIŠČ
(353)
Glede pravic do uporabe zemljišč je kitajska vlada s sklicevanjem na člen 14(d) Sporazuma SIU in pritožbeni organ v zadevi ZDA - mehki stavbni les IV trdila, da je zunanja referenčna vrednost nezakonita. Navedeno je bilo, da pravo EU in STO omejuje uporabo zunanjih referenčnih vrednosti na zelo posebne okoliščine, tj. samo, kadar so cene na zasebnem trgu izkrivljene zaradi prevladujoče vloge vlade kot dobavitelja zadevnega blaga ali storitve. Glede na navedbe kitajske vlade Komisija ni dokazala, da so zaradi prevladujoče vloge kitajske vlade kot dobavitelja cene na zasebnem trgu izkrivljene.
(354)
Te trditve je bilo treba zavrniti. Prvič, treba je opozoriti, da pravila STO, kot sta jih potrdila pritožbeni organ v zadevi ZDA - mehki stavbni les IV (DS257) in odbor v zadevi ZDA - kitajske izravnalne dajatve (DS379), ne prepovedujejo uporabe zunanjih referenčnih vrednosti. Drugič, pristop Komisije je v celoti upošteval posebne pogoje, ki jih za uporabo zunanje referenčne vrednosti zahteva sodna praksa STO. Kot je bilo prikazano v uvodnih izjavah (248) do (259), so zemljišča na Kitajskem v državni lasti, vlada pa jih daje v najem. Poleg tega kitajski organi nadzorujejo ponudbo in dodeljevanje zemljišč družbam tudi na sekundarnih trgih in dodeljevanje zemljišč podjetjem je povezano s strogimi pravili, medtem ko mora biti vsaka sprememba glede dodelitve zemljišča, npr. prenos pogodbe o pravicah do uporabe zemljišč z ene družbe na drugo, odobrena s strani države in potrjena z novo pogodbo o pravicah do uporabe zemljišč med prejemnikom pravice in zadevnim državnim organom. Glede na navedeno se sklene, da ima kitajska vlada prevladujočo vlogo pri distribuciji pravic do uporabe zemljišč in da so katere koli cene na kitajskem „zasebnem“ trgu (če obstajajo - v tej preiskavi ni bila predložena nobena) izkrivljene zaradi prevladujoče vloge kitajske vlade kot dobavitelja in njene monopolne vloge kot upravnega organa, ki ureja področje prenosa zemljišč. Zato bi finančni prispevek kitajske vlade dejansko določil raven morebitnih zasebnih cen.
(355)
Kitajska vlada je tudi trdila, da Komisija z izbiro Tajvana kot zunanje referenčne vrednosti ni uporabila zunanje referenčne vrednosti, ki se nanaša na prevladujoče tržne pogoje na Kitajskem ali je z njimi povezana. Navedeno je bilo, da uporabo tajvanske referenčne vrednosti za izravnavo razlik pri primerjalnih prednostih med državami izrecno prepovedujejo pravila STO.
(356)
Te trditve je bilo treba zavrniti. Po mnenju Komisije je Tajvan (19) ustrezna zunanja referenčna vrednost zaradi vseh informacij v spisu, tj. (i) stopnje gospodarskega razvoja in gospodarske strukture, ki prevladuje na Tajvanu in v zadevnih kitajskih provincah, v katerih imajo sodelujoči proizvajalci izvozniki sedež, (ii) fizične bližine teh dveh kitajskih provinc in Tajvana, (iii) visoke ravni infrastrukture, ki jo imajo Tajvan in ti dve kitajski provinci, (iv) močnih gospodarskih vezi in čezmejne trgovine med Tajvanom in LRK, (v) podobne gostote naseljenosti v zadevnih kitajskih provincah in na Tajvanu, (vi) podobnosti med vrsto zemljišč in transakcij, uporabljenih za oblikovanje ustrezne referenčne vrednosti na Tajvanu, s tistimi v LRK in (vii) skupnih demografskih, jezikovnih in kulturnih značilnosti Tajvana in LRK. Treba je tudi dodati, da se provinci Jiangsu in Shandong štejeta za najpomembnejši proizvodni provinci v LRK (20). Čeprav BDP na prebivalca na Tajvanu in v teh dveh kitajskih provincah ni enak, pa BDP v teh kitajskih provincah v zadnjih letih hitro narašča, tj. dohitevata Tajvan.
Poleg tega najnovejši podatki kažejo, da imata LRK in Tajvan podobno realno stopnjo rasti BDP (21). Ob tem je treba tudi opozoriti, da natančna primerjava med BDP v netržnem gospodarstvu (LRK) in BDP uveljavljenega tržnega gospodarstva (Tajvan) ni odločilen dejavnik, saj je glede BDP običajno, da netržno gospodarstvo zaostaja za delujočim tržnim gospodarstvom. Poleg tega lahko na ponudbo in povpraševanje po industrijskih zemljiščih vplivajo številni drugi dejavniki, npr. pravila glede načrtovanja in okoljska politika. Pravo vprašanje je, kakšni bi bili „prevladujoči tržni pogoji“ glede pravic do uporabe zemljišč v LRK, če bi bilo gospodarstvo delujoče in tržno, in na podlagi vseh dokazov bi bili zelo podobni tistim na Tajvanu.
(357)
Glede na vse navedene informacije se za izbrano referenčno vrednost šteje, da je v skladu z zahtevami pritožbenega organa v zadevi ZDA - mehki stavbni les IV (odstavek 103), v kateri je bilo sklenjeno, da „se mora izbrana referenčna vrednost kljub vsemu nanašati na prevladujoče tržne pogoje v državi ali biti z njimi povezana ter da mora odražati ceno, kakovost, razpoložljivost, tržnost, prevoz in druge pogoje nabave ali prodaje, kot to zahteva člen 14(d).“ Dejansko se vsi pogoji na Tajvanu nanašajo na prevladujoče tržne pogoje v teh dveh kitajskih provincah. Zemljišča so na voljo v podobno gosto naseljenih območjih, fizična bližina območij zagotavlja, da je kakovost zemljišč podobna, dejstvo, da imajo Tajvan in ti dve kitajski provinci enak jezik in kulturo, izvozno usmerjeno gospodarstvo in pomembne proizvodne sektorje, pa potrjuje, da so cena, tržnost in drugi pogoji nabave ali prodaje zemljišč tesno povezani.
(358)
Sodelujoči proizvajalci izvozniki so trdili, da so bile informacije, ki jih je imela na voljo Komisija, zadostne za sklep, da na Kitajskem obstaja trg za zemljišča.
(359)
To zahtevo je bilo treba zavrniti. Na podlagi informacij, ki jih je imela Komisija na voljo, ni bilo mogoče priti do zaključka, da na Kitajskem obstaja delujoč trg zemljišč. Iz zakonodaje, ki jo je kitajska vlada dala Komisiji na voljo, je razvidno, da so vsa zemljišča v LRK v vladni lasti in da so dodeljena samo na podlagi najema. Kitajski organi imajo popoln nadzor nad ponudbo in dodeljevanjem zemljišč družbam, vključno s transakcijami na sekundarnem trgu. Kljub zahtevam Komisije s tem v zvezi ni bil predložen noben dokaz, da pri distribuciji pravic do uporabe zemljišč obstaja tržni mehanizem. Položaj je v celoti pojasnjen v uvodni izjavi (354), kjer so obravnavane podobne trditve kitajske vlade.
(360)
APP je trdila, da bi morale biti kot referenčna vrednost uporabljene najnovejše kitajske cene pravic do uporabe zemljišč ali, kot druga možnost, najnovejše cene zemljišč v indijski državi Maharaštra. Chenming je za referenčno vrednost prav tako predlagal indijsko državo Maharaštro.
(361)
Kot je že opisano v uvodni izjavi (359), na Kitajskem ni delujočega trga zemljišč. Zato uporaba najnovejših kitajskih cen pravic do uporabe zemljišč kot referenčne vrednosti ni ustrezna. Proizvajalca izvoznika sta trditev, da bi se za referenčno vrednost lahko uporabile cene zemljišč v Maharaštri, osnovala na primerjavi indijske države Maharaštre glede na BDP na prebivalca in gostoto prebivalstva v času nabave pravic do uporabe zemljišč. Kot je razloženo zgoraj, Komisija meni, da BDP na prebivalca in gostota prebivalstva ne moreta biti edina odločilna dejavnika pri izbiri države/regije za namene uporabe zunanje referenčne vrednosti. V vsakem primeru metodologija, ki sta jo predlagala sodelujoča proizvajalca izvoznika, ni v skladu z njunimi trditvami. V OP je bil v Mumbaju, prestolnici Maharaštre in daleč najbolj razvitem območju države, dohodek na prebivalca 2 675 USD (1,28 lakha rupij), kar je pravzaprav manj od kitajskega državnega povprečja 3 529 USD (22), kaj šele od BDP na prebivalca v visoko razvitih regijah Shandong in Jiangsu (5 255 USD oziroma 6 550 USD). Tudi gostota prebivalstva sama po sebi ni odločilen dejavnik, vendar pa je uradno gostota prebivalstva v Maharaštri 314/km2, v provinci Jiangsu 736/km2 in v provinci Shandong 600/km2, torej ne na enaki ravni. Poleg tega so do sklepa, da se Maharaštra kot referenčna vrednost ne nanaša na prevladujoče tržne pogoje na Kitajskem in z njimi ni povezana, vodili drugi dejavniki, kot je pomanjkanje fizične bližine in skupnih značilnosti med Indijo in Kitajsko. Zaradi razlogov, razloženih v uvodni izjavi (357), Komisija še naprej meni, da so cene zemljišč na Tajvanu precej bolj ustrezna zunanja referenčna vrednost.
(362)
APP je trdila, da nekatere pravice do uporabe zemljišč, ki jih je Komisija upoštevala pri izračunu ugodnosti iz te sheme, niso več v lasti APP. APP je tudi trdila, da je z uporabo informacij s spletne strani industrijskega urada tajvanskega ministrstva za gospodarske zadeve dobila drugačno povprečno ceno zemljišč na kvadratni meter in da se Komisija ni potrudila, da bi našla reprezentativne ponudbe za industrijska zemljišča.
(363)
Glede na celotno površino zemljišč, ki jih uporablja APP, je Komisija upoštevala trditev APP ter jo na podlagi informacij in dokazov, predloženih v pripombah glede končnega razkritja, sprejela. Popravljene informacije so bile upoštevane pri izračunu subvencije. Glede informacij glede Tajvana je treba opozoriti, da je bilo treba trditev zavrniti. Čeprav ta stran ni predlagala uporabe te cene za izračun ustrezne referenčne vrednosti, je treba poudariti naslednje: Komisija je uporabila informacije, ki so bile glede cen zemljišč na Tajvanu na voljo v spisu, metodologija, uporabljena za izračun referenčne cene, pa je bila stranem razkrita in pojasnjena v obvestilu za spis z dne 11. februarja 2011. Po drugi strani se podatki, ki jih je predložila APP, nanašajo samo na februar 2011, tj. drugo časovno obdobje, kot je bilo uporabljeno pri izračunu Komisije, in zdi se, da se nanašajo samo na seznam primerov nekaterih podatkov iz nekaterih območij na Tajvanu. Poleg tega Komisija ne more obravnavati izračuna referenčne vrednosti, ki ga je izvedla APP, saj APP ni predložila nobenih podrobnosti glede metodologije, ki jo je uporabila za izračun, in ni utemeljila, zakaj njen izračun omogoča bolj točne povprečne cene zemljišč na Tajvanu.
(364)
Sodelujoči proizvajalci izvozniki so trdili, da kakršna koli subvencija v obliki zagotavljanja pravice do uporabe zemljišča za manj kot ustrezno nadomestilo ne bi bila specifična.
(365)
To trditev je bilo treba zavrniti. Kot je bilo že razloženo v dokumentu o dokončnem razkritju, kitajska vlada v zvezi s to shemo ni predložila zadostnih informacij, ki jih je bilo treba dopolniti z drugimi informacijami in dejstvi v spisu. Zato so bile na tej podlagi vzpostavljene ugotovitve, ki so razložene in analizirane v uvodnih izjavah (253) do (258).
4.3.17. DRUGO
(366)
APP je trdila, da obrestna mera, ki jo je Komisija uporabila za preoblikovanje nominalne vrednosti subvencije v vrednost, ki je prevladovala v obdobju preiskave, ni pravilna.
(367)
Komisija je upoštevala trditev APP ter jo na podlagi informacij in dokazov, predloženih v pripombah glede končnega razkritja, sprejela. Obrestna mera, ki jo je predlagala APP, je bila uporabljena pri izračunu subvencije. Ta sprememba je že upoštevana v uvodnih izjavah, ki obravnavajo izračun stopnje subvencije, in v izračunanih stopnjah subvencije za posamezne zadevne sheme.
(368)
APP je trdila, da morajo biti zneski subvencije izraženi kot odstotek njihove evidentirane cene CIF in ne kot odstotek prihodka ter da bi morala Komisija za izračun stopenj subvencije uporabiti to metodologijo.
(369)
Predloženi argumenti so bili analizirani v skladu s predloženo dokumentacijo in dokazi, ki jih je zagotovila stran. Opozoriti je treba, da razen za eno subvencijsko shemo, za katero se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, za nobeno drugo shemo ni bilo ugotovljeno, da je pogojena z izvozom, in ni bila dodeljena glede na izdelane, pridelane, izvožene ali prepeljane količine. Zato je bil znesek subvencije dodeljen za skupni prihodek podjetij skupine APP od prodaje v skladu s členom 7(2) osnovne uredbe, ki se glasi: „Kadar se subvencija ne dodeli z navedbo izdelanih, proizvedenih, izvoženih ali prevažanih količin, se znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, določi z dodelitvijo vrednosti celotne subvencije, kakor je primerno, za raven proizvodnje, prodaje ali izvoza zadevnih izdelkov med obdobjem preiskave o subvencioniranju“. Ker ta subvencija ni vezana na proizvodnjo kakega posebnega izdelka ali na izvoz, je skupni prihodek podjetja od prodaje najustreznejši imenovalec. S tem v zvezi je treba omeniti, da je bil zadevni prihodek določen tako, da kolikor je mogoče tesno odraža prodajno vrednost izdelkov, ki jih je družba prejemnica prodala. Ta sprememba je že upoštevana v uvodnih izjavah, ki obravnavajo izračun stopnje subvencije, in v izračunanih stopnjah subvencije za posamezne zadevne sheme. Kakršna koli druga predlagana metodologija za izračun zneska subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, bi bila v nasprotju z ustreznimi določbami osnovne uredbe (člena 7 in 15) in upravno prakso Komisije, kadar v protisubvencijskih postopkih izbira ustrezni števec/imenovalec za dodelitev zneska subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi.
Za potrditev svojih trditev je stran navedla tudi določbe iz smernic (23), ki se nanašajo na izračun subvencije na enoto. Vendar se zaradi istih že navedenih vzrokov pristop na enoto ni zdel primeren glede na okoliščine tega primera. Dejansko se zdi, da predlagana metodologija ni reprezentativna, saj meša prihodke in proizvedene enote samo za zadevni izdelek, ob tem pa ne upošteva enot drugih proizvedenih izdelkov. V zvezi s skupnimi proizvedenimi enotami za vse izdelke, ki so jih proizvedle zadevne družbe, niso bile predložene ali preverjene nobene informacije, subvencije pa se v vsakem primeru niso dodeljevale glede na količine. V zvezi s cenami CIF je treba opozoriti, da dokazi v spisu kažejo, da se razlikujejo za posamezno vrsto izdelkov in med vrstami izdelkov. V vsakem primeru zadevne subvencije niso specifične glede na izdelek. Komisija je poleg tega določila znesek subvencioniranja v LRK ter ga izrazila z dodelitvijo vrednosti celotne subvencije za prihodke na Kitajskem, ob tem pa upoštevala posebne okoliščine zadevnih sodelujočih kitajskih proizvajalcev izvoznikov. S tem je bila zagotovljena uporaba preverjenega zneska subvencij in najustreznejših prihodkov. Nazadnje je treba omeniti, da se glede na konkretne okoliščine tega postopka, tj. uvedbo protidampinških in izravnalnih dajatev na stopnji škode, sklene, da ni nikakršnega vpliva na položaj APP, ne glede na izbrano metodologijo pri dodeljevanju zneska subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, in izravnalne dajatve.
4.4. ZNESEK SUBVENCIJ, PROTI KATERIM SE LAHKO UVEDEJO IZRAVNALNI UKREPI
(370)
Znesek subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, določen v skladu z določbami osnovne uredbe, izražen ad valorem, za preiskane družbe je naveden v spodnji preglednici:
Proizvajalec izvoznik
Protisubvencijska stopnja
Skupina APP
12,04 %
Skupina Chenming
4,06 %
(371)
Na podlagi razpoložljivih informacij iz pritožbe in informacij, ki so jih predložili sodelujoči kitajski proizvajalci izvozniki, so v LRK še drugi znani proizvajalci zadevnega izdelka. Kljub temu se je, glede na to, da je bil prijavljeni obseg izvoza višji kot podatki Eurostata o uvozu, štelo, da je bila raven sodelovanja visoka. Zato se je zdelo primerno določiti raven subvencije za nesodelujoče proizvajalce izvoznike na ravni največjega ugotovljenega subvencioniranja za sodelujoče proizvajalce izvoznike, tj. 12,04 %, da se zagotovi učinkovitost ukrepov.
5. PROIZVAJALCI UNIJE
5.1. PROIZVODNJA UNIJE
(372)
V OP je podobni izdelek proizvajalo 14 znanih in nekaj drugih zelo malih proizvajalcev Unije. Ocenjeno je, da podatki združenja CEPIFINE pokrivajo 98 % proizvodnje proizvajalcev Unije. Na tej podlagi je bilo ocenjeno, da je celotna proizvodnja Unije v OP znašala približno 5 270 000 ton. Proizvajalci Unije, ki predstavljajo skupno proizvodnjo Unije, pomenijo industrijo Unije v smislu člena 9(1) osnovne uredbe.
(373)
Industrija premazanega finega papirja je energetsko in kapitalsko intenzivna. Zato se uporablja ekonomija obsega, ki pojasnjuje koncentracijo proizvodnje na nekaj velikih akterjev, ki jih dopolnjujejo manjši proizvajalci, osredotočeni na geografsko bližje trge. Pet podobno velikih proizvajalcev pokriva večino trga Unije s proizvodnimi obrati, razporejenimi po Evropi. Velik del PFP je izdelek za splošno rabo in se v glavnem prodaja prek trgovcev in veletrgovcev s papirjem. Za te distribucijske poti sta značilni visoka stopnja koncentracije kupne moči in cenovna preglednost z navedbami cen.
(374)
Kot je navedeno v uvodni izjavi (19), je ena zainteresirana stran trdila, da bi bilo treba PFP, ki je primeren za rotacijsko tiskanje, vključiti v obseg sedanje preiskave. Na tej podlagi je stran trdila, da pritožnik, industrija Unije, nima dovolj trdne podpore v sedanjem postopku. Na podlagi sklepnih ugotovitev, opisanih v uvodnih izjavah (22) in (25), tj. da sta PFP, primeren za rotacijsko tiskanje, in PFP, primeren za formatno tiskanje, dva različna izdelka, pa je treba to trditev zavrniti.
(375)
Vlada Kitajske je pripomnila, da je eden od reprezentativnih proizvajalcev domnevno povezan s kitajskim podjetjem in bi ga zato bilo treba izključiti iz opredelitve industrije Unije. Vendar je preiskava pokazala, da izdelki, ki jih proizvaja omenjeno kitajsko podjetje, niso zadevni izdelek. Zato ta povezava nima nobenega učinka na analizo škode ali vključitev tega proizvajalca Unije v opredelitev industrije Unije.
6. ŠKODA
6.1. POTROŠNJA UNIJE
(376)
Potrošnja je bila določena na podlagi naslednjih podatkov:
-
Eurostatovih podatkov za uvoz iz tretjih držav, primerno prilagojen na podlagi informacij, ki so jih zagotovili proizvajalci Unije za izdelke, ki niso zajeti v postopku. V preiskavi je bilo na podlagi zagotovljenih dokazov ugotovljeno, da so bile te predpostavke upravičene in utemeljene;
-
preverjenega celotnega obsega izvoza sodelujočih proizvajalcev izvoznikov v LRK na trg Unije, ker je bilo ugotovljeno, da je sporočeni obseg izvoza večji od Eurostatovih podatkov o uvozu;
-
celotne prodaje vseh proizvajalcev Unije na trgu Unije na podlagi informacij, ki jih je zagotovilo združenje CEPIFINE.
(377)
Na tej podlagi je bila celotna potrošnja Unije določena tako:
Preglednica 1
Potrošnja Unije
Potrošnja Unije
2006
2007
2008
2009/OP
V tonah
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Indeks
100
104
101
86
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki, prilagojeni podatki Eurostata in podatki združenja CEPIFINE.
(378)
Skupno se je potrošnja Unije v obravnavanem obdobju zmanjšala za 14 %. Ugotovljeno je bilo, da se je potrošnja v obdobju med letoma 2006 in 2007 najprej povečala za 4 %, potem pa se je med letom 2007 in OP zmanjšala za 18 %. Zmanjšanje potrošnje v letu 2008 in OP je bilo posledica manjšega povpraševanja zaradi gospodarske krize, zlasti v prvi polovici leta 2009.
6.1.1. UVOZ IZ LRK V UNIJO
(379)
Kot je navedeno v uvodni izjavi (376), je bilo ugotovljeno, da je preverjeni celotni obseg prodaje zadevnega izdelka sodelujočih kitajskih izvoznikov na trg Unije večji od obsega uvoza, o katerem je poročal Eurostat. Ker se je štelo, da so preverjene informacije točnejše kot razpoložljivi statistični podatki, je bil celotni obseg uvoza iz LRK določen na podlagi preverjenih informacij, ki so jih zagotovile sodelujoče družbe. Obseg prodaje sodelujočih družb, za katere je bilo ugotovljeno, da so v obravnavanem obdobju izvažale samo večplastni karton, je bil izključen iz celotnega uvoza, ker je bilo sklenjeno, kot je razloženo v uvodni izjavi (47), da se večplastni papir in karton ne štejeta za zadevni izdelek. Ker se podatki o uvozu zadevnega izdelka nanašajo samo na dve družbi, se jih je zaradi zaupnosti zdelo primerno prikazati v indeksirani obliki.
Preglednica 2
Celotni subvencionirani uvoz iz LRK
Celotni uvoz iz LRK
2006
2007
2008
2009/OP
Obseg (indeks)
100
218
212
283
Tržni delež (indeks)
100
210
209
329
Cene (EUR/tono)
677
661
657
621
Indeks
100
98
97
92
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
(380)
Obseg celotnega uvoza iz LRK se je v obravnavanem obdobju bistveno povečal - za skoraj trikrat. Zato se je njegov tržni delež znatno povečal, in sicer s približno 1 % leta 2006 na več kot 4 % v OP. Vzrok je verjetno v zmanjšanju porabe, ki je v istem obdobju padla za 14 %. Povprečne cene subvencioniranega uvoza iz LRK so se v obravnavanem obdobju znižale za 8 %.
6.1.2. NELOJALNO NIŽANJE PRODAJNIH CEN
(381)
Za analizo nelojalnega nižanja prodajnih cen so se tehtane povprečne prodajne cene proizvajalcev Unije za to vrsto izdelka, zaračunane nepovezanim strankam na trgu Unije, prilagojene na raven cene franko tovarna, primerjale z ustreznimi tehtanimi povprečnimi cenami za uvoz iz LRK, zaračunanimi prvi neodvisni stranki na trgu Unije in določenimi na podlagi CIF z ustreznimi prilagoditvami za sedanje dajatve in stroške po uvozu.
(382)
Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (51), je bila stopnja sodelovanja kitajskih izvoznikov zelo visoka in se šteje, da je pokrivala celoten obseg izvoza iz LRK v Unijo v OP. Glede na dejstvo, da je bilo za dva kitajska proizvajalca izvoznika, ki sta se prvotno odzvala, ugotovljeno, da ne izvažata zadevnega izdelka na trg Unije, kot je razloženo v uvodni izjavi (52), njun uvoz ni bil upoštevan za namen analize nelojalnega nižanja prodajnih cen. Izvoz podjetja iz skupine enega sodelujočega proizvajalca izvoznika je bil prav tako izključen iz primerjave, saj noben od reprezentativnih proizvajalcev Unije ni proizvajal primerljive vrste izdelka. V zvezi z izvoznimi količinami tega določenega podjetja je treba opozoriti, da pomenijo samo majhen del celotnega izvoza skupine, in zdi se, da so njihove ravni cen v skladu z ravnmi cen celotnega izvoza skupine.
(383)
Primerjava je pokazala, da je zadevni subvencionirani izdelek s poreklom iz LRK, ki se prodaja v Uniji, v OP nelojalno znižal prodajne cene proizvajalcev Unije v povprečju za 7,6 %. Raven stopnje nelojalno znižanih prodajnih cen je treba obravnavati ob upoštevanju visoke stopnje preglednosti cen, podprte z navedbami cen, ki so značilne za distribucijski trg PFP.
6.2. GOSPODARSKI POLOŽAJ INDUSTRIJE UNIJE IN ŠTIRIH REPREZENTATIVNIH PROIZVAJALCEV UNIJE
6.2.1. UVODNE OPOMBE
(384)
V skladu s členom 8(4) osnovne uredbe je proučitev učinka subvencioniranega uvoza na proizvajalce Unije zajela ovrednotenje vseh gospodarskih kazalnikov za oceno položaja proizvajalcev Unije od leta 2006 do konca OP.
(385)
Makroekonomski elementi (proizvodnja, zmogljivost, izkoriščenost zmogljivosti, obseg prodaje, tržni delež, rast in višina subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi) so bili ocenjeni na ravni celotne industrije Unije na podlagi informacij, ki jih je zagotovilo združenje CEPIFINE.
(386)
Analiza mikroekonomskih elementov je bila izvedena na ravni proizvajalcev Unije (povprečne cene na enoto, zaposlenost, plače, produktivnost, zaloge, dobičkonosnost, denarni tok, naložbe, donosnost naložb, zmožnost zbiranja kapitala) na podlagi njihovih informacij, ki so bile ustrezno preverjene.
(387)
Navedeno je bilo, da pri analizi škode vsi kazalniki škode za pritožnike in industrijo Unije kot celoto niso bili analizirani na skladen in celovit način. Strani so menile, da bi bile sklepne ugotovitve glede znatne škode drugačne, če bi bili nekateri kazalci, kot je tržni delež, ugotovljeni na ravni pritožnikov.
(388)
Najprej je treba opozoriti, da so pripombe teh strani očitno vzpostavljene na podlagi kazalnikov, izračunanih na podlagi podatkov in informacij, ki se razlikujejo od tistih, ugotovljenih med preiskavo in predstavljenih v nadaljevanju. Zato te sklepne ugotovitve niso pravilne in zato niso pomembne.
(389)
Drugič, kot je razloženo zgoraj, je praksa Komisije, da oceni makroekonomske dejavnike za dokaz o škodi, povzročeni na ravni industrije Unije kot celote. V sedanji preiskavi je bila industrija Unije opredeljena na ravni proizvajalcev Unije, ki predstavljajo skupno proizvodnjo Unije, kot je razloženo v uvodni izjavi (372), ne glede na to, ali so proizvajalci podprli pritožbo in ali so sodelovali v preiskavi.
(390)
Mikroekonomski dejavniki so analizirani na ravni reprezentativnih proizvajalcev Unije, ne glede na to, ali ti podpirajo pritožbo ali ne. Reprezentativni proizvajalci so obsegali 58 % proizvodnje Unije. Noben od drugih proizvajalcev Unije se ni odzval s trditvijo, da so sklepne ugotovitve Komisije glede mikroekonomskih dejavnikov nezanesljive ali neutemeljene. Zato ni nobenih razlogov za dvom o ugotovitvah, ki temeljijo na informacijah, ki so jih posredovali samo reprezentativni proizvajalci Unije.
(391)
Navedeno je bilo, da enemu od štirih reprezentativnih proizvajalcev ni uspelo v celoti sodelovati, ker naj bi bil povezan z drugim proizvajalcem v Evropski uniji, ki ni sodeloval v preiskavi. Podjetji sta bili domnevno povezani zaradi prehodnih dogovorov, sklenjenih v času, ko je sodelujoči proizvajalec Unije pridobil poslovni segment PFP drugega proizvajalca. Izražena je bila domneva, da sodelujoči proizvajalec Unije prek teh prehodnih dogovorov nadzira nekatere obrate, ki so ostali v lasti delno pridobljenega proizvajalca. V podporo tej trditvi se je proizvajalec izvoznik skliceval na Odločbo Komisije z dne 31.10.2008 (24) (v nadaljnjem besedilu: „odločba“), ki je v času pridobitve proučevala, ali je treba prenos obravnavati kot pridobitev v smislu Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah) (25).
(392)
Preiskava je po drugi strani potrdila, da je bilo število lastniških deležev, ki jih je imel zadevni proizvajalec EU v lasti, manjšinsko in pod pragom iz člena 143 IPCCC (26). Nadalje, omenjeni prehodni dogovori niso pokazali nobenega odnosa med obema podjetjema, ki bi presegal običajne poslovne odnose med kupcem in prodajalcem. Zlasti pogoji prehodnih dogovorov so namenjeni upravljanju prodaje premazanega papirja za prehodno obdobje in v skladu s temi pogoji ima med prehodnim obdobjem proizvajalec Unije samo funkcije, primerljive s prodajnim agentom. Poleg tega je v svojih konsolidiranih revidiranih računovodskih izkazih in odgovoru na vprašalnik prijavil dohodke od provizij, ki jih je imel kot agent za zadevne obrate; proizvajalec Unije za te obrate ni priznal lastništva in s tem tudi ne stroškov.
(393)
V skladu z odločbo, se je prenos med podjetji obravnaval kot pridobitev dela dejavnosti drugega podjetja s strani proizvajalca Unije in ne kot prevzem. Odločba ne določa, da je treba podjetji po pridobitvi obravnavati kot en subjekt; zlasti, med podjetjema ni skupnega podjetja. Opozoriti je treba tudi, da je geografski obseg, ki je obravnavan v navedeni odločbi, EGP in ne EU. Opozoriti je tudi treba, da odločba Komisije ni analizirala odnosa med zadevnima podjetjema v smislu člena 143 IPCCC.
(394)
Glede na navedeno se je štelo, da ti dve podjetji nista povezani v smislu člena 143 IPCCC in je zato zadevni proizvajalec Unije v celoti sodeloval v preiskavi.
(395)
V analizi mikroekonomskih kazalnikov so bile informacije o papirnicah, ki jih je pridobil navedeni proizvajalec Unije, izključene iz vseh preučevanih let, da bi analiza pokazala popolnoma primerljiv trend skozi leta.
(396)
Proizvajalec izvoznik je tudi trdil, da bi moralo vsako pridruženo podjetje proizvajalcev Unije izpolniti ločen vprašalnik, saj so ločeni pravni subjekti.
(397)
V primeru zadevnega proizvajalca Unije se je štelo, da bo en odgovor na vprašalnik zadoščal za smiseln odgovor in analizo vidikov škode. Odgovor je zlasti zagotovil podrobno razčlenitev informacij na ravni posamezne papirnice in vsi potrebni podatki, povezani z vsemi zadevnimi proizvajalci/prodajalci podobnega izdelka, so lahko bili preverjeni med preveritvenimi obiski.
(398)
Proizvajalec izvoznik je v stališčih, ki jih je predložil v nadaljevanju, trdil tudi, da ista družba ni v celoti sodelovala, saj je predložila izpolnjeni vprašalnik v imenu neobstoječega subjekta in da revidirani računovodski izkazi družbe ne odražajo podatkov, predložnih v izpolnjenem vprašalniku. Sklepne ugotovitve iz prejšnje uvodne izjave veljajo tudi v tem pogledu.
6.2.2. PODATKI, KI SE NANAŠAJO NA INDUSTRIJO UNIJE (MAKROEKONOMSKI KAZALNIKI)
(399)
Po razkritju ugotovitev sta kitajska vlada in en kitajski proizvajalec izvoznik trdila, da so makroekonomski podatki, uporabljeni v analizi, nepopolni in netočni in se zato ne morejo uporabiti kot trdni dokazi za znatno škodo.
(400)
Preveritveni obisk na kraju samem pri združenju pritožnika je potrdil, da so podatki, uporabljeni za določitev makroekonomskih kazalnikov, neposredno pridobljeni pri proizvajalcih Unije, ki zavzemajo okoli 98 % skupne proizvodnje Unije, ter dovolj natančni, da so omogočili določitev informacij o zadevnem izdelku. Uporabljene predpostavke in/ali ocene so bile vzpostavljene na upravičeni in utemeljeni podlagi, npr. zvitki za rezalnike se niso upoštevali zaradi očitno zanemarljivega obsega, kar potrjuje njihov delež v skupnemu obsegu prodaji reprezentativnih proizvajalcev Unije. Zato je bilo treba trditev zavrniti.
6.2.2.1. Proizvodnja, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti
Preglednica 3
Proizvodnja, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti
2006
2007
2008
2009/OP
Proizvodnja (v tonah)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Indeks
100
102
98
80
Zmogljivost (v tonah)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Indeks
100
100
98
89
Izkoriščenost zmogljivosti
92 %
94 %
93 %
83 %
Indeks
100
102
101
90
Vir: preverjeni podatki združenja CEPIFINE.
(401)
Kot je prikazano v zgornji preglednici, se je obseg proizvodnje industrije Unije v obravnavanem obdobju zmanjšal za 20 %. Opozoriti je treba, da se je sicer potrošnja Unije med letoma 2006 in 2008 povečala za približno 1 %, vendar pa je proizvodnja industrije Unije v tem obdobju padla za 2 %, medtem ko se je med letom 2008 in OP po upadu potrošnje v Uniji znatno zmanjšala.
(402)
Proizvajalci Unije si od leta 2000 resno prizadevajo za prestrukturiranje, da bi odpravili strukturne presežne zmogljivosti. S konsolidacijo in zapiranjem obratov med letom 2006 in OP je industrija Unije zmanjšala svojo proizvodno zmogljivost za PFP za približno 770 000 ton, to je za 11 %.
(403)
Kljub zmanjšanju skupne zmogljivosti so se znižale tudi stopnje izkoriščenosti: z 92 % v letu 2006 na 83 % v OP. Največje znižanje je bilo v obdobju med letom 2008 in OP. Treba je opozoriti, da je zaradi velikih naložb v osnovna sredstva visoka izkoriščenost zmogljivosti pomemben dejavnik za dolgoročno sposobnost preživetja proizvajalcev papirja. Zato se šteje stopnja izkoriščenosti zmogljivosti v OP za nizko.
6.2.2.2. Obseg prodaje in tržni delež
(404)
Podatki o prodaji v spodnji preglednici se nanašajo na obseg prodaje prvi neodvisni stranki na trgu Unije.
Preglednica 4
Obseg prodaje in tržni delež
2006
2007
2008
2009/OP
Obseg prodaje (v tonah)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Indeks
100
102
99
81
Tržni delež
93 %
91 %
91 %
88 %
Indeks
100
98
98
95
Vir: preverjeni podatki združenja CEPIFINE.
(405)
Čeprav se je potrošnja Unije med letoma 2006 in 2007 (glej uvodno izjavo (377)) povečala za 4 %, se je obseg prodaje zadevnega izdelka industrije Unije neodvisnim strankam na trgu Unije v istem obdobju povečal samo za 2 %. To pomeni, da industrija Unije v navedenem obdobju ni imela koristi od povečanja potrošnje. Poleg tega se je med letom 2008 in OP ob zmanjšanju potrošnje Unije za 15 % obseg prodaje vseh proizvajalcev Unije še bolj zmanjšal, tj. za 18 %. Posledično se je obseg prodaje industrije Unije po manjšem povečanju leta 2007 nenehno in znatno zmanjševal, kar se je pokazalo v izgubi tržnega deleža v obravnavanem obdobju za 5 odstotnih točk.
(406)
Ena skupina kitajskih proizvajalcev izvoznikov je trdila, da bi moral tržni delež proizvajalcev Unije obsegati tudi uvoz iz Švice, saj prihaja iz obrata, ki je v lasti enega izmed reprezentativnih proizvajalcev Unije.
(407)
Geografsko območje protisubvencijskih preiskav je Evropska unija. Zato je bilo treba to trditev zavrniti.
(408)
Trdili so tudi, da se je tržni delež pritožnika med obravnavanim obdobjem izredno povečal.
(409)
Tržni delež je makro kazalnik, analiziran na ravni celotne industrije Unije in ne na ravni pritožnikov. Drugič, trditev glede tržnega deleža pritožnika je napačna.
6.2.2.3. Rast
(410)
Če pogledamo razvoj v obravnavanem obdobju, je bil 19-odstotni upad obsega prodaje industrije Unije mnogo bolj izrazit kot 14-odstotno zmanjšanje potrošnje Unije. Zato se je v istem obdobju tržni delež industrije Unije prav tako znatno zmanjšal za 5 odstotnih točk.
6.2.2.4. Velikost zneska subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi
(411)
Znesek subvencij za LRK, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, ki je naveden v zgornjem poglavju o subvencijah, je precejšen. Glede na obseg in cene subvencioniranega uvoza se učinek dejanske stopnje subvencije ne more šteti za zanemarljivega.
6.2.3. PODATKI, KI SE NANAŠAJO NA ŠTIRI REPREZENTATIVNE PROIZVAJALCE UNIJE (MIKROEKONOMSKI KAZALNIKI)
6.2.3.1. Povprečne cene štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije na enoto
(412)
Na splošno so povprečne prodajne cene štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije franko tovarna, zaračunane nepovezanim strankam na trgu Unije, v teh letih ostale stabilne, razen v letu 2007, ko so bile malo nad to ravnjo.
Preglednica 5
Cene proizvajalcev Unije
Cene proizvajalcev Unije
2006
2007
2008
2009/OP
Povprečna cena (EUR/tono)
692
717
691
699
Indeks
100
104
100
101
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
6.2.3.2. Zaloge
(413)
Zaloge so pomenile približno 10 % obsega proizvodnje v OP. Štirje reprezentativni proizvajalci so v obravnavanem obdobju povečali obseg zalog za 10 %, zlasti med letoma 2006 in 2007 ter pozneje med letom 2008 in OP. To se je ujemalo zlasti z nenadnim povečanjem nizkocenovnega subvencioniranega uvoza iz LRK.
Preglednica 6
Zaloge
Zaloge
2006
2007
2008
2009/OP
Zaloge (v tonah)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeks
100
107
107
110
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
6.2.3.3. Zaposlenost, plače in produktivnost
Preglednica 7
Zaposlenost
Zaposlenost
2006
2007
2008
2009/OP
Zaposlenost - ekvivalent polnega delovnega časa (PDČ)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeks
100
97
93
80
Stroški dela (EUR/EPDČ)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeks
100
102
105
108
Produktivnost (enota/EPDČ)
453
478
486
484
Indeks
100
106
107
107
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
(414)
Zaradi zapiranja papirnic in konsolidacije štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije se je število zaposlenih med obravnavanim obdobjem znatno zmanjšalo, in sicer za 20 % (skoraj 1 600 delovnih mest).
(415)
Učinkovitost se je povečala z dvigovanjem in vzdrževanjem visoke produktivnosti na zaposlenega celo v času znatnih odpuščanj v letih 2007 in 2008. Stroški dela so se enakomerno poviševali in se v obravnavanem obdobju v celoti povišali za 8 %.
6.2.3.4. Dobičkonosnost, denarni tok, naložbe, donosnost naložb
Preglednica 8
Dobičkonosnost
2006
2007
2008
2009/OP
Dobičkonosnost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Sprememba (100 = 2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Denarni tok (v tisoč EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeks
100
81
66
129
Naložbe (v tisoč EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeks
100
99
84
58
Donosnost naložb
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Sprememba (100 = 2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
(416)
Štirje reprezentativni proizvajalci Unije so imeli v obdobju 2006-2008 izgubo, finančno stanje pa je postalo pozitivno šele leta 2009, ko so se svetovne cene papirne kaše, glavne surovine, znatno znižale zaradi upada gospodarske rasti. Znižanje cen papirne kaše (20 %) je pomenilo nenormalno velik padec in je neposredno prispevalo k izboljšanju finančnega stanja v OP. Opozoriti je treba, da so se od OP cene kaše vrnile na raven pred OP.
(417)
V trendu, ki ga je pokazal denarni tok, tj. sposobnost proizvajalcev, da sami financirajo svoje dejavnosti, se v veliki meri izraža razvoj dobičkonosnosti. Posledično kaže denarni tok izjemno zvišanje v OP zaradi padanja cen papirne kaše. Donosnost naložb je bila negativna v skladu z negativnimi rezultati dobička, ki so jih imeli štirje reprezentativni proizvajalci Unije do leta 2008, in pozitivna v OP zaradi izjemnih prihrankov pri stroških zaradi cen papirne kaše.
(418)
To je omejilo zmožnost štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije za naložbe, saj se je denarni tok v obravnavanem obdobju, razen v OP, bistveno poslabšal. Posledično so se naložbe v obravnavanem obdobju zmanjšale za 35 % in bile omejene na postavitev obratov za soproizvodnjo, kar je proizvajalcem Unije pomagalo ublažiti učinek nenehnega zviševanja stroškov energije.
(419)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da se izboljšanje dobičkonosnosti ne bi smelo obravnavati kot omejen primer, ki temelji na izjemnem znižanju stroškov surovine. Znižanje stroškov je koristilo vsem: lokalnim in kitajskim proizvajalcem, ne samo pritožnikom, zato preboj pri dobičkonosnosti ni izrecno temeljil na znižanju cen, ampak je bil posledica spremembe cenovnega obnašanja pritožnikov.
(420)
Proizvajalec izvoznik je poleg tega trdil, da na dobičkonosnost vplivajo cene PFP in ne cene papirne kaše. Vendar je bilo ugotovljeno, so cene PFP ob znatnem padcu cen papirne kaše leta 2009 ostale stabilne, dobiček pa je posledično zrasel. Ker so cene ostale stabilne, ni mogoče vzpostaviti povezave med cenami in dobičkonosnostjo v tem obdobju.
(421)
Stopnja dobičkonosnosti je kazalnik, ki je analiziran na ravni reprezentativnih proizvajalcev Unije in ne na ravni pritožnikov, kot je menila stran. Analiza zbranih informacij je pokazala neposredno povezavo med izjemnim padcem cen kaše, glavne surovine, in povečano dobičkonosnostjo; stabilne cene končnih izdelkov so dejansko imele vlogo pri izboljšanju dobičkonosnosti. To se je verjetno dogajalo tudi drugim proizvajalcem na trgu, vendar to ne vpliva na sklepno ugotovitev, da je bilo to začasno povečanje dobičkonosnosti posledica izjemnega znižanja cen surovin v OP.
6.2.3.5. Zmožnost zbiranja kapitala
(422)
Za papirno industrijo je na splošno značilna velika zadolženost, povezana z znatnimi naložbami v osnovna sredstva. Zaradi izgub v večjem delu obravnavanega obdobja je bila oslabljena tudi zmožnost štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije za zbiranje kapitala in financiranje dejavnosti s sprejemljivimi finančnimi stroški. To je veljalo zlasti za leto 2008, ko je bilo treba enega od štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije refinancirati z znatno premijo za tveganje, najmanjši reprezentativni proizvajalec pa je v tem letu postal plačilno nesposoben in ga je prevzel drug proizvajalec Unije.
6.3. SKLEPNA UGOTOVITEV O ŠKODI
(423)
Preiskava je pokazala, da se je večina kazalnikov škode, kot so obseg proizvodnje (- 20 %), izkoriščenost zmogljivosti (- 10 %), obseg prodaje nepovezanim strankam na trgu Unije (- 19 %) in tržni delež (- 5 odstotnih točk), v obravnavanem obdobju poslabšala. Poleg tega so bili do leta 2008 resno prizadeti kazalniki škode, povezani s finančno uspešnostjo štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije, kot sta donosnost naložb in dobičkonosnost. Razlog za nenadno povečanje dobičkonosnosti v OP je bilo zgolj začasno izjemno znižanje svetovnih cen papirne kaše v OP. Treba je opozoriti, da je bila celo v OP stopnja dobičkonosnosti zelo nizka in se ne šteje, da bi lahko spremenila sklepno ugotovitev, da je bilo finančno stanje štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije zelo slabo.
(424)
Preiskava je pokazala tudi, da je mogoče zgornjo sliko škode pojasniti v glavnem z dejstvom, da štirje reprezentativni proizvajalci Unije kljub prizadevanju za prestrukturiranje in izboljšanju produktivnosti niso bili sposobni dvigniti cen PFP nad raven pokritja stroškov ali na stopnjo vzdržne dobičkonosnosti. Glavni razlog za to je nelojalno nižanje prodajnih cen, ki so ga v OP izvajali kitajski izvozniki in ki je imelo znaten učinek na trg, na katerem so cene zelo pregledne. Štirim reprezentativnim proizvajalcem Unije je v OP uspelo znižati stroške proizvodnje z nadaljnjim izboljševanjem produktivnosti in zaradi znižanja cen papirne kaše predvsem v drugi polovici OP. Ker sta po prizadevanju proizvajalcev, da bi odpravili strukturno presežno zmogljivost s konsolidacijo in zapiranjem zmogljivosti, postala ponudba in povpraševanje na trgu bolj uravnotežena, je bilo mogoče cene zadevnega izdelka vzdrževati na stabilnejši ravni. Vendar štirje reprezentativni proizvajalci Unije niso mogli povišati svojih prodajnih cen na raven, ki bi ustvarjala stopnje dobičkonosnosti, potrebne za dolgoročno sposobnost preživetja.
(425)
Kot je navedeno v uvodni izjavi (19), je ena stran trdila, da bi bilo treba PFP, ki se uporablja za rotacijsko tiskanje, vključiti v obseg sedanje preiskave. Na tej podlagi je stran trdila, da bi izključitev tega izdelka pri določanju znatne škode in analizi gibanj izkrivila sliko škode. Vendar je bila na podlagi sklepnih ugotovitev iz uvodnih izjav (20) in (22) do (25), to je, da sta PFP, ki se uporabljata za rotacijsko tiskanje in za formatno tiskanje, dva različna izdelka, ta trditev zavrnjena.
(426)
Ista stran je trdila, da je prevzem enega proizvajalca Unije s strani enega od štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije leta 2008 dokaz, da je bilo stanje tega četrtega reprezentativnega proizvajalca Unije razmeroma dobro. Najprej je treba opozoriti, da je znatna škoda ocenjena na podlagi položaja industrije Unije in ne temelji na posebnem položaju posameznega proizvajalca. Kot je ugotovljeno v uvodni izjavi (423), je večina kazalnikov škode pokazala negativno gibanje, ki je dokazovalo poslabšanje položaja industrije Unije v obravnavanem obdobju. Poleg tega se je ta prevzem štel za del prizadevanja industrije Unije za prestrukturiranje v obravnavanem obdobju. Vsekakor je treba opozoriti, da je imel prevzem pri analizi makrokazalnikov, kot so obseg proizvodnje, zmogljivost, obseg prodaje in tržni delež, nevtralni učinek, saj se makrokazalniki ocenjujejo glede na vse proizvajalce Unije, ki sestavljajo industrijo Unije, kot je opredeljeno v uvodni izjavi (372). Z drugimi besedami, ti dejavniki morajo pri spremembi lastništva ostati v celoti nespremenjeni.
(427)
Po razkritju so strani trdile, da ni bilo nobenega trdnega dokaza, da so proizvajalci Unije, ki so se pritožili, utrpeli znatno škodo. Nasprotno, pritožniki so predložili na splošno stabilne gospodarske rezultate in v OP povečali dobičkonosnost.
(428)
Prvič, stanje industrije Unije je analizirano na ravni reprezentativnih proizvajalcev Unije in ne na ravni pritožnikov, kot so menile strani.
(429)
Drugič, kot je bilo že poudarjeno v uvodni izjavi (409), so bile sklepne ugotovitve teh strani očitno oblikovane na podlagi kazalnikov, izračunanih na podlagi podatkov in informacij, ki se razlikujejo od tistih, ugotovljenih med preiskavo in predstavljenih zgoraj. Zato te sklepne ugotovitve niso pravilne. Poleg tega analiza, ki jo je opravila stran, ni bila skladna zaradi uporabe dveh različnih sklopov podatkov za makro- in mikrokazalnike.
(430)
Nadalje je bilo navedeno, da bi bilo treba izboljšanje dobičkonosnosti šteti tudi za posledico prizadevanja za prestrukturiranje industrije, vključno z zmanjšanjem proizvodnje, zaposlovanja in povečano produktivnostjo. V tem primeru teh dejavnikov ni mogoče šteti za izključne kazalnike škode, ampak bi bilo treba vse kazalnike škode preučiti skupaj.
(431)
Člen 8(2) osnovne uredbe navaja gospodarske dejavnike in kazalnike, ki jih je treba oceniti pri preučevanju učinka dampinškega uvoza na industrijo Unije. Člen 8(2) izrecno navaja, da seznam dejavnikov ni izčrpen niti nima eden ali več navedenih dejavnikov nujno odločilnega pomena. Zato je treba kazalnike sicer oceniti posamično, do sklepne ugotovitve pa je treba priti s pomočjo analize vseh dejavnikov.
(432)
Strani so predložile pripombe tudi glede morebitne grožnje nadaljnje znatne škode zaradi močne okrepitve zmogljivosti kitajskih proizvajalcev, podprtih s politikami in subvencijami države. Obseg preiskave je bil obstoj znatne škode in ne grožnja nadaljnje znatne škode. Zato te pripombe niso mogle vplivati na ugotovitve in se niso smele upoštevati.
(433)
Glede na zgoraj navedeno se sklene, da je industrija Unije utrpela znatno škodo v smislu člena 8(4) osnovne uredbe.
7. VZROČNOST
7.1. UVOD
(434)
V skladu s členom 8(5) in (6) osnovne uredbe je bilo proučeno, ali je znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, povzročil subvencionirani uvoz iz zadevne države. Poleg subvencioniranega uvoza so bili proučeni tudi znani dejavniki, ki bi lahko povzročili škodo industriji Unije, da se morebitna škoda, ki bi jo ti dejavniki lahko povzročili, ne bi pripisala subvencioniranemu uvozu.
7.2. UČINEK SUBVENCIONIRANEGA UVOZA
(435)
Treba je opozoriti, da sta za trg PFP Unije značilni visoka stopnja koncentracije kupne moči in cenovna preglednost z navajanjem cen. PFP je poleg tega izdelek za splošno rabo in ne dovoljuje večjih razlik med cenami iz različnih virov. Glavnino izdelkov prodajo trgovci, ki silijo industrijo Unije k ohranjanju cen, ki so v skladu z nizkocenovnim in subvencioniranim uvozom. Zato imajo cene uvoženega PFP, od katerega ga je bilo v OP 35 % s poreklom iz LRK, na splošno znaten učinek na ravni cen na trgu Unije.
(436)
Preiskava je pokazala, da se je subvencionirani uvoz iz LRK v obravnavanem obdobju bistveno povečal (+ 183 %). Subvencionirani uvoz se je med letoma 2006 in 2007 najprej podvojil, cene pa so bile leta 2007 za 2 % nižje kot leto poprej. Uvoz iz Kitajske je leta 2008 ostal stabilen, povprečne cene pa so padle še za 1 %. Obseg kitajskega uvoza (+ 71 %) in tržni delež (+ 120 %) sta se v OP spet bistveno povečala s padanjem cen (- 5 %), ki so nelojalno znižale prodajne cene štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije za 7,6 % in s tem izvajale pritisk na cene na trgu Unije, proizvajalcem Unije pa preprečevale dvig cen na dobičkonosno raven.
(437)
Treba je spomniti, da se je v obravnavanem obdobju potrošnja Unije zmanjšala za približno 14 %. Industrija Unije je zabeležila znaten padec obsega prodaje (19 %). Vendar je bilo to zmanjšanje prodaje veliko izrazitejše kakor padec povpraševanja in je vodilo v izgubo tržnega deleža za 5 odstotnih točk. Hkrati se je tržni delež kitajskega uvoza povečal za 3 odstotne točke. To kaže, da je tržni delež industrije Unije prevzel predvsem subvencionirani uvoz iz LRK.
(438)
Zato se šteje, da industrija Unije zaradi nenehnega pritiska, ki se je izvajal z nizkocenovnim subvencioniranim uvozom iz LRK na trg Unije, svojih prodajnih cen ni mogla prilagoditi višjim stroškom surovin, zlasti v letu 2008, ko so bile cene papirne kaše najvišje. To je povzročilo izgubo tržnega deleža in izgubo dobičkonosnosti industrije Unije.
(439)
Med preiskavo in po razkritju je več strani trdilo, da kitajski uvoz ni imel znatnega učinka na obseg in na cene. Trdile so, da se kitajski uvoz ni nenadoma povečal, ampak je skozi leta postopoma naraščal, zaradi česar je bil njegov učinek precej omejen in se ga za namene določanja škode ne bi smelo precenjevati. Nadalje so trdile, da kitajske cene, čeprav so bile nižje od cen Unije, niso imele nobenega učinka na relativno stabilne cene industrije Unije. En proizvajalec izvoznik je dvomil v ugotovitev Komisije, da je zaradi kitajskih cen prišlo do zajezitve cen. Poudaril je, da so v letu 2009, ko so se kitajske cene še dodatno znižale, cene industrije Unije zabeležile povečanje in industriji Unije celo omogočile ustvarjanje dobička.
(440)
Razvoj kitajskega uvoza je podrobno analiziran v uvodni izjavi (380) in sklenjeno je bilo, da povečanja obsega ni mogoče šteti za zanemarljivo.
(441)
Glede cen je kitajski uvoz nelojalno znižal cene reprezentativnih proizvajalcev Unije za 7,6 %, kar je na trgu, na katerem je preglednost cen velika, precej. Kot je opisano v uvodni izjavi (412), so bile v obravnavanem obdobju cene reprezentativnih proizvajalcev Unije dejansko stabilne, razen izjemnega zvišanja v letu 2007, v katerem se kitajski izvoz ni povečal. Leta 2009 so proizvajalci Unije lahko obdržali stabilne cene na račun nadaljnje izgube tržnega deleža, njihova dobičkonosnost pa je izvirala iz kombinacije teh stabilnih cen in znižanih stroškov surovin.
(442)
En kitajski proizvajalec izvoznik je trdil, da uvoz PFP iz Kitajske nima vpliva na cene industrije Unije, saj ni primerljiv s PFP, ki ga proizvedejo in prodajo reprezentativni proizvajalci Unije, ker je bilo samo 10 % prodaje reprezentativnih proizvajalcev Unije primerjano pri ugotavljanju nelojalnega nižanja prodajnih cen in stopnje neškodljive cene. Treba je poudariti, da se te ugotovitve določajo na podlagi popolnoma primerljivih izdelkov, ki se neposredno ujemajo v vseh značilnostih, da se zagotovi poštena primerjava. Vendar sta PFP kitajskih proizvajalcev in PFP proizvajalcev Unije na splošno primerljiva izdelka, ko je bilo sklenjeno v uvodni izjavi (50), ter sta si tako na trgu Unije neposredno konkurenčna.
(443)
Poleg tega je bila izražena domneva, da je ugotovitev, da je trg PFP trg primarnih proizvodov z visoko stopnjo preglednosti, napačna, saj proizvajalci Unije prodajo okoli polovico svojih izdelkov neposredno končnim uporabnikom. V nasprotju s to trditvijo reprezentativni proizvajalci Unije prodajo večino svojih izdelkov prek trgovcev neposredno ali posredno (tako imenovana prodaja po naročilu (indent sales), ko je izdelek poslan neposredno stranki, naročanje in izstavljanje računov pa poteka prek trgovcev). Trgovci imajo dejansko ključno vlogo pri skladiščenju izdelkov in zagotavljanju cenovne preglednosti na trgu.
(444)
Glede na ugotovljeni trend uvoza iz LRK, ki ga ni mogoče šteti za zanemarljivega, je bilo sklenjeno, da je nenadno povečanje nizkocenovnega subvencioniranega uvoza iz LRK znatno negativno vplivalo na gospodarski položaj industrije Unije.
7.3. UČINEK DRUGIH DEJAVNIKOV
7.3.1. RAZVOJ POTROŠNJE NA TRGU UNIJE IN GOSPODARSKA KRIZA
(445)
Kakor je navedeno v uvodni izjavi (378), se je potrošnja PFP v Uniji leta 2007 najprej povečala, potem pa se je leta 2008 in v OP zmanjšala. V obravnavanem obdobju je industrija Unije izgubila tržni delež. Eden od sodelujočih izvoznikov v LRK in vlada Kitajske sta trdila, da sta bila vzroka za zmanjšanje obsega prodaje, tržnega deleža in proizvodnje industrije Unije zmanjšanje potrošnje, ki ga je povzročila gospodarska kriza, in širjenje elektronskih medijev, ki se ju ne bi smelo pripisati kitajskemu uvozu. V podporo tej trditvi je kitajska vlada navedla Manifest za konkurenčnost in zaposlovanje, ki ga je papirna in celulozna industrija objavila junija 2009 („Manifest“).
(446)
Čeprav ni mogoče zanemariti dejstva, da je ne glede na razlog ta negativni razvoj potrošnje Unije med letom 2007 in OP negativno vplival na položaj industrije Unije glede obsega prodaje in proizvodnje, je treba navesti, da je kitajskim izvoznikom uspelo v istem času in zlasti med letoma 2008 in 2009 povečati obseg prodaje in tržni delež s pritiskom na cene, ki so ga s subvencioniranim uvozom izvajali na trgu.
(447)
Manifest, ki ga je navedla kitajska vlada, obsega celotni sektor papirne in celulozne industrije ter služi splošnemu namenu politike. Na podlagi informacij, vključenih v tem dokumentu, ni bilo mogoče priti do nobenih ločenih sklepnih ugotovitev glede proizvodnje in prodaje zadevnega izdelka. Zato ni mogoče sklepati, ali posamezne trditve in ugotovitve Manifesta dejansko veljajo za zadevni izdelek. Ker poleg tega preiskava ni pokazala tesne povezave med finančno krizo in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, je bilo treba ta argument zavrniti.
(448)
V skladu z navedenim se šteje, da sta poslabšanje gospodarskega položaja industrije Unije povzročila v glavnem nenadno povečanje subvencioniranega uvoza iz LRK in nelojalno nižanje prodajnih cen, ki so ga izvajali kitajski izvozniki, ne pa zmanjšanje potrošnje. Čeprav je zmanjšanje povpraševanja prispevalo k škodi, ne bi moglo prekiniti vzročne zveze med nastalo znatno škodo in povečanjem subvencioniranega uvoza.
7.3.2. CENE SUROVIN
(449)
Povprečni stroški proizvodnje štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije so se v obdobju 2006-2008 rahlo povišali (2 %), v OP pa so se znižali za 5 %. Preiskava je pokazala, da so proizvodni stroški štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije za proizvodnjo PFP na splošno sledili podobnemu gibanju kot razvoj cen papirne kaše, ki je ena glavnih surovin v proizvodnji papirja. Povprečna cena kaše se je v obdobju 2006-2008 povišala za 8 %, potem pa se je od konca leta 2008 do zadnjega meseca OP bistveno znižala. Cena kaše je bila leta 2009 v povprečju 19 % nižja kot prejšnje leto.
(450)
Brez subvencioniranja, ki povzroča škodo industriji Unije, bi lahko pričakovali, da se bodo cene redno prilagajale tako, da se bo upošteval razvoj različnih elementov proizvodnih stroškov. Vendar se to do leta 2008 ni zgodilo. Dejansko so bili proizvajalci Unije prisiljeni obdržati nizke cene tudi potem, ko so se cene papirne kaše v letu 2008 zviševale, da so lahko konkurirali nizkocenovnemu subvencioniranemu uvozu iz LRK, kar je privedlo do znatnega zmanjšanja dobičkonosnosti v navedenem obdobju. V OP se je položaj izboljšal zaradi nenormalnega znižanja cen papirne kaše - hkrati pa so lahko cene PFP ostale stabilne. A tudi v tem izjemnem obdobju si štirje reprezentativni proizvajalci Unije zaradi še vedno nizkih dobičkonosnih ravni ob nadaljevanju subvencioniranja niso opomogli. Ravni cen se kljub znižanju stroškov surovine dejansko še vedno niso mogle zvišati tako, da bi dosegli dobre stopnje dobička, ki so potrebne za to kapitalsko intenzivno industrijo.
(451)
Glede na to se sklene, da je subvencionirani uvoz iz LRK, ki je nelojalno znižal prodajne cene štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije, znižal cene na trgu Unije in štirim reprezentativnim proizvajalcem Unije preprečil povišanje prodajnih cen, da bi pokrili stroške ali dosegli razumno dobičkonosnost. Glede na to, da so se cene surovine v OP znatno znižale, je bilo sklenjeno, da niso mogle vplivati na znatno škodo, ki jo je industrija Unije utrpela v tem istem obdobju.
7.3.3. USPEŠNOST IZVOZA REPREZENTATIVNIH PROIZVAJALCEV UNIJE
(452)
Proučena je bila tudi uspešnost izvoza kot eden od znanih drugih dejavnikov razen subvencioniranega uvoza, ki bi lahko hkrati povzročili škodo industriji Unije, da bi se zagotovilo, da morebitna škoda, ki bi jo povzročili ti drugi dejavniki, ne bi bila pripisana subvencioniranemu uvozu. Analiza je pokazala, da je izvoz štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije nepovezanim strankam med obravnavanim obdobjem pomenil pomemben del njihove prodaje (približno 26 %). Čeprav se je v obravnavanem obdobju tudi izvoz zmanjšal za 16 %, ta izguba ni bila tako izrazita kakor izguba prodaje na trgu Unije (19 %). Zato se šteje, da zmanjšanje izvoza ne more pojasniti ravni škode, ki so jo utrpeli štirje reprezentativni proizvajalci Unije. Ker ima izvoz pomembno vlogo pri ohranjanju visoke izkoriščenosti zmogljivosti za pokrivanje visokih fiksnih stroškov naložb v stroje, se je štelo, da je imel izvoz kljub poslabšanju skupno pozitiven učinek. Skladno s tem se šteje, da so izvozne dejavnosti, čeprav so morda prispevale k splošnemu poslabšanju položaja industrije Unije, po drugi strani ublažile izgube na trgu Unije in zato niso takšne, da bi prekinile vzročno zvezo, ki je bila ugotovljena med subvencioniranim uvozom iz LRK in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(453)
Ena stran je trdila, da je industrija Unije utrpela znatno zmanjšanje izvoza zaradi močnega evra v primerjavi z ameriškim dolarjem in da se škoda, ki jo je povzročil ta dejavnik, ne bi smela pripisovati uvozu iz LRK. Kot je ugotovljeno zgoraj, poslabšanje izvozne uspešnosti industrije Unije ne glede na vzroke za tako poslabšanje ni glavni razlog za škodo, ki so jo utrpeli proizvajalci, in tako ne prekinja vzročne zveze, ugotovljene v uvodni izjavi (444).
7.3.4. UVOZ IZ DRUGIH TRETJIH DRŽAV
(454)
Gibanja obsega uvoza in cen iz drugih tretjih držav med letom 2006 in OP so bila naslednja:
Preglednica 9
Uvoz iz tretjih držav
2006
2007
2008
2009/OP
Švica
Uvoz (v tonah)
194 748
191 636
226 736
172 233
Indeks
100
98
116
88
Tržni delež
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Indeks
100
95
115
103
Cena (EUR/tono)
787
782
758
793
Indeks
100
99
97
105
Indonezija
Uvoz (v tonah)
19 834
30 714
27 178
49 877
Indeks
100
155
137
251
Tržni delež
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Indeks
100
149
135
292
Cena (EUR/tono)
855
818
845
681
Indeks
100
96
99
80
Južna Koreja
Uvoz (v tonah)
45 154
65 251
46 498
46 068
Indeks
100
145
103
102
Tržni delež
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Indeks
100
139
102
118
Cena (EUR/tono)
562
669
664
618
Indeks
100
119
118
110
Vse druge države
Uvoz (v tonah)
58 623
70 984
62 844
100 711
Indeks
100
121
107
172
Tržni delež
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Indeks
100
117
106
199
Cena (EUR/tono)
962
860
914
824
Indeks
100
89
95
86
Vir: Eurostat.
(455)
Glavne druge tretje države, ki PFP izvažajo v Unijo, so Švica, Indonezija in Južna Koreja. Iz gibanj obsega uvoza je mogoče videti, da je bilo povečanje uvoza iz LRK izrazitejše kot iz katere koli druge tretje države. V primeru uvoza iz Švice so se ti izdelki vedno prodajali po znatno višjih cenah kakor izdelki, uvoženi iz LRK. Tržni delež švicarskih izdelkov je ostal razmeroma stabilen, razen v letu 2008, ko se je začasno povečal nad 4 %, potem pa je v OP padel skoraj na raven iz leta 2006. PFP, uvožen iz Švice, je pomenil v glavnem proizvodnjo ene družbe v lasti enega od štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije in višje cene na enoto je mogoče povezati z različnimi mešanicami izdelkov in prodajnimi strukturami. Tudi uvoz iz Indonezije je vstopal v Unijo po višjih cenah kot kitajski izdelki, razen v OP, ko so cene padle, zelo verjetno predvsem zaradi znižanja cen papirne kaše. Posledično povečanje uvoza, katerega obseg je v OP ostal na nižji ravni, je povzročilo, da je tržni delež v navedenem obdobju prav tako ostal na nizki ravni. Uvoz iz Južne Koreje je vstopal v Unijo v majhnih količinah v celotnem obravnavanem obdobju, tržni delež pa je ostal stabilen. Čeprav so bile cene korejskega uvoza primerljive z uvoznimi cenami iz LRK, se korejske cene niso nenehno zniževale, kakor so se cene kitajskega uvoza zniževale skozi celotno obravnavano obdobje. Uvoz iz vseh drugih držav je potekal po znatno višjih cenah kot uvoz iz LRK, obseg uvoza pa je bil majhen.
(456)
Na podlagi navedenega bi se moralo skleniti, da uvoz iz teh tretjih držav ni prispeval k znatni škodi, ki jo je utrpela industrija Unije.
7.3.5. STRUKTURNA PRESEŽNA ZMOGLJIVOST
(457)
En sodelujoči izvoznik v LRK je trdil, da je škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, povzročila presežna zmogljivost industrije Unije. Zmanjšanje zmogljivosti in konsolidacija industrije Unije torej nista bila posledica kitajskega uvoza, ampak ju je treba obravnavati kot ukrep proti presežni zmogljivosti. Vendar je preiskava pokazala, da je industrija Unije v obravnavanem obdobju, zlasti leta 2008, utrpela izgube kljub prestrukturiranju proizvajalcev, ker industrija Unije, kot je opisano v uvodnih izjavah (435) do (444), še vedno ni mogla dvigniti cen na raven nad stroški. Ta položaj je bil v glavnem posledica pritiska na cene, ki se je izvajal z subvencioniranim uvozom, ki je nelojalno zniževal cene industrije Unije. Ta argument je bilo zato treba zavrniti.
(458)
Trdil je tudi, da so se prizadevanja industrije Unije za prestrukturiranje zaključila v letu 2009 s konsolidacijo dveh velikih proizvajalcev, zaradi katere se je položaj industrije Unije takoj izboljšal. Prizadevanja za prestrukturiranje so trajala od leta 2000 do OP. Pozitiven učinek navedene konsolidacije bi se moral odražati v izboljšanju izkoriščenosti zmogljivosti in vsaj v stabilnem obsegu prodaje, vendar sta se oba kazalnika v OP poslabšala. Po drugi strani pa je bilo ugotovljeno, da je glavni in neposredni razlog za izboljšano dobičkonosnost industrije Unije v OP izjemno enkratno znižanje cen papirne kaše. Zato je bilo treba ta argument zavrniti.
7.4. SKLEP O VZROČNI ZVEZI
(459)
Zgornja analiza je pokazala, da sta se obseg in tržni delež nizkocenovnega subvencioniranega uvoza s poreklom iz LRK med obravnavanim obdobjem bistveno povečala. Poleg tega je bilo ugotovljeno, da je bil ta uvoz izveden po subvencioniranih cenah, ki so bile nižje od cen, ki jih je industrija Unije zaračunavala na trgu Unije za podobne vrste izdelka.
(460)
To povečanje obsega in tržnega deleža nizkocenovnega subvencioniranega uvoza iz LRK je sovpadalo s splošnim zmanjšanjem povpraševanja na trgu Unije v obdobju med letom 2006 in OP ter tudi z negativnim razvojem tržnega deleža proizvajalcev Unije v istem obdobju. Hkrati je bilo opaziti negativen razvoj glavnih kazalnikov gospodarskega in finančnega položaja industrije Unije, kot je opisano v uvodni izjavi (423).
(461)
Preiskava drugih znanih dejavnikov, ki bi lahko škodovali industriji Unije, je pokazala, da ti dejavniki niso takšni, da bi prekinili vzročno zvezo, vzpostavljeno med subvencioniranim uvozom iz LRK in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(462)
Na podlagi zgornje analize, pri kateri so bili vsi znani dejavniki, ki vplivajo na položaj industrije Unije, ustrezno ločeni od škodljivih učinkov subvencioniranega uvoza, bi se moralo skleniti, da je subvencionirani uvoz iz LRK povzročil industriji Unije znatno škodo v smislu člena 8(5) osnovne uredbe.
8. INTERES UNIJE
8.1. UVODNA OPOMBA
(463)
V skladu s členom 31 osnovne uredbe je bilo proučeno, ali so kljub zgornjim ugotovitvam obstajali nujni razlogi, zaradi katerih bi bilo mogoče sklepati, da sprejetje izravnalnih ukrepov v tem primeru ni v interesu Unije. V ta namen in v skladu s členom 31(1) osnovne uredbe so se na podlagi vseh predloženih dokazov obravnavali verjeten vpliv mogočih ukrepov na proizvajalce Unije, uvoznike, trgovce in distributerje ter uporabnike zadevnega izdelka, pa tudi vse verjetne posledice nesprejetja ukrepov.
8.2. INDUSTRIJA UNIJE
(464)
Industrijo Unije kot celoto sestavlja 14 znanih proizvajalcev, za katere se v skladu z navedbami združenja CEPIFINE ocenjuje, da pomenijo približno 98 % proizvodnje PFP v Uniji. Proizvajalci so v različnih državah članicah Unije in neposredno zaposlujejo več kot 11 000 ljudi v zvezi z zadevnim izdelkom.
(465)
Dva znana proizvajalca sta nasprotovala začetku preiskave, vendar nista zagotovila dodatnih informacij in nista sodelovala v preiskavi. Na podlagi razpoložljivih informacij in zlasti na podlagi informacij, ki jih je dalo na voljo združenje CEPIFINE, ki so pokazale poslabšanje položaja industrije Unije, je mogoče upravičeno domnevati, da je subvencionirani uvoz negativno vplival tudi na ti družbi. Nesodelovanje zato ne pomeni, da bi bil njun položaj drugačen od položaja drugih proizvajalcev Unije.
(466)
Industrija Unije je zaradi subvencioniranega uvoza iz LRK utrpela znatno škodo. Opozoriti je treba, da je v obravnavanem obdobju večina kazalnikov škode pokazala negativno gibanje. Kljub majhnemu izboljšanju v OP so bili resno prizadeti zlasti kazalniki industrije, povezani s finančno uspešnostjo štirih reprezentativnih proizvajalcev Unije, kot sta dobičkonosnost in donosnost naložb. Brez ukrepov se zdi, da je nadaljnje poslabšanje gospodarskega položaja industrije Unije zelo verjetno.
(467)
Pričakuje se, da se bodo z uvedbo izravnalnih dajatev znova vzpostavili učinkoviti in pošteni pogoji trgovanja na trgu Unije, kar bo industriji Unije omogočilo uskladitev cen PFP tako, da bodo upoštevani stroški različnih elementov. Pričakuje se lahko, da se bo z uvedbo ukrepov industriji Unije omogočila povrnitev vsaj dela tržnega deleža, ki ga je izgubila med obravnavanim obdobjem, kar bi dodatno pozitivno vplivalo na njen gospodarski položaj in dobičkonosnost.
(468)
Zato je bilo sklenjeno, da bi bila uvedba dokončnih izravnalnih ukrepov na uvoz PFP s poreklom iz LRK v interesu industrije Unije.
8.3. UVOZNIKI IN TRGOVCI
(469)
Vprašalniki so bili poslani štirinajstim znanim nepovezanim uvoznikom in trgovcem v Uniji, ki so bili navedeni v pritožbi. Med preiskavo se je javilo še nekaj drugih trgovcev (imenovanih tudi trgovci v industriji). Nazadnje je v preiskavi sodelovalo trinajst družb, čeprav so nekatere zagotovile le delne informacije. Ugotovljeno je bilo, da so uvozniki delovali na trgu tudi kot trgovci, zato bodo vse te strani v nadaljnjem besedilu imenovane „trgovci“.
(470)
Preiskava je pokazala, da so vsi trgovci kupovali PFP pri več virih in v glavnem pri proizvajalcih Unije. Dva trgovca nista kupovala uvoženega PFP iz LRK ali sta ga tam kupovala le občasno. Deset družb, ki so zagotovile količinske informacije o svojih nakupih zadevnega izdelka, je skupaj pomenilo 47 % celotnega uvoza iz LRK. Uvoz, vključno z uvozom iz LRK, je pomenil le omejen delež njihovega celotnega poslovanja, zato je kakršen koli negativni učinek predlaganih ukrepov verjetno zanemarljiv. Vsi trgovci so potrdili, da je bil PFP, proizveden v Uniji in LRK, večinoma podobne kakovosti in zamenljiv. Nadalje je preiskava potrdila, da obstaja veliko drugih virov uvoza in bi se trgovci lahko vsaj dolgoročno vrnili k tem drugim virom dobave.
(471)
Dva trgovca uvoznika sta se pri nakupih PFP zanašala v glavnem na kitajske vire. Obe družbi sta navedli, da bi imeli težave pri nabavljanju izdelkov pri proizvajalcih Unije, ker bi bilo treba spoštovati tradicionalne prodajne poti zaradi minimalnega obsega naročila, ki ga zahtevajo proizvajalci in distribucijski sporazumi. To pa seveda ni neposredno vplivalo na razpoložljivost PFP pri proizvajalcih Unije, saj so imeli na voljo zadostne proste zmogljivosti. Ta argument je bilo zato treba zavrniti.
(472)
Glede možnosti, da bi sodelujoči trgovci morebitna povišanja stroškov prenesli na stranke, so se vsi sklicevali na veliko preglednost cen na trgu Unije in trdili, da bi lahko cene končnim strankam zvišali, če bi se zvišala raven cen v Uniji na splošno. Na tej podlagi in glede na to, da je nameravani učinek izravnalnih dajatev med drugim raven cen v Uniji zvišati na raven, ki pokriva stroške, se pričakuje, da bi uvozniki lahko torej povišanja cen, ki bi jih povzročila izravnalna dajatev, vsaj delno prenesli na svoje stranke. Treba je tudi opozoriti, kot je navedeno zgoraj, da je bilo ugotovljeno, da kitajski uvoz pomeni le zelo majhen del celotnega poslovanja trgovcev in da bi bili zato učinki izravnalne dajatve na splošno zanemarljivi. Nazadnje je treba upoštevati tudi, da uvozniki dosegajo večjo dobičkonosnost pri nadaljnji prodaji PFP, ki ga nabavljajo pri proizvajalcih v LRK; zato bi lahko prenesli tudi manjši dobiček, če bi prevzeli vsaj delno povišanje stroškov.
(473)
Torej uvedba dokončnih ukrepov na splošno ne bi smela znatno negativno vplivati na uvoznike in trgovce.
8.4. UPORABNIKI
(474)
Vprašalniki so bili poslani osmim znanim uporabnikom v Uniji, ki so bili navedeni v pritožbi. Med preiskavo se je javilo še nekaj drugih uporabnikov. V celoti ali delno izpolnjene vprašalnike je predložilo pet družb, ki so vse iz Unije, predstavljajo pa tiskarstvo in založništvo. Ker je bilo ugotovljeno, da se tržne razmere in struktura stroškov pri tiskarjih in založnikih razlikujejo, je bil učinek ukrepov analiziran za vsako skupino posebej.
8.4.1. TISKARJI
(475)
Osnovne informacije je priskrbel samo en tiskar. V skladu z informacijami, ki jih je predložil ta tiskar, je delež PFP glede na skupne stroške proizvodnje tiskanega gradiva na splošno razmeroma visok. Medtem ko je preiskava pokazala, da tiskarji PFP večinoma nabavljajo pri proizvajalcih Unije, je bilo potrjeno, da sta PFP, proizvedena v Uniji in LRK, podobne kakovosti in da je med trgovci huda cenovna konkurenca.
(476)
Navedeno je bilo, da bi imelo vsako povišanje cene znaten negativni učinek na dobičkonosnost. Navedeno je bilo tudi, da je tiskarska industrija že pod pritiskom zaradi strukturne presežne zmogljivosti in bi vsako povišanje nabavnih cen PFP na tiskarje povzročilo še dodatni pritisk. V tem smislu je treba opozoriti, da se je glede na majhno količino kitajskega PFP, ki so ga uporabljali tiskarji (ki večino potrebnega PFP še vedno nabavijo pri proizvajalcih Unije), neposreden vpliv katere koli dajatve štel za zanemarljivega. Glede splošnega zvišanja cene na trgu Unije se je štelo, da bi bil učinek nevtralen, saj bi povišanje cene vplivalo na vse gospodarske akterje.
8.4.2. ZALOŽNIKI
(477)
V zvezi s sektorjem založništva so bili prejeti štirje izpolnjeni vprašalniki družb. Samo ena družba je nabavila manjše količine PFP kitajskega porekla v OP. Dve družbi sta predložili količinske podatke o svoji uporabi zadevnega izdelka.
(478)
Na splošno je bilo ugotovljeno, da so v povprečju izdelki, pri katerih se uporablja PFP, pomenili 16 % celotnega prometa teh družb in da je povprečni dobiček, dosežen v tej dejavnosti, znašal približno 12 %. Poleg tega je bilo ugotovljeno, da je teh šest družb kupovalo PFP v glavnem od proizvajalcev Unije, samo ena od njih pa je uporabljala PFP, uvožen iz LRK. Druga družba je začela kupovati kitajske izdelke šele po OP. Zato in zlasti na podlagi majhnega obsega PFP kitajskega porekla, ki se je uporabljal v tem sektorju, ni verjetno, da bi uvedba izravnalnih ukrepov na uvoz iz LRK resno vplivala na celotni sektor založništva. Poleg tega je bilo ugotovljeno, da so te družbe dobičkonosne in bi povišanje cene lažje prenesle na končne stranke, ker je pri njih bolj običajna uporaba papirja, posebej usmerjenega in določenega za stranko, medtem ko papir, ki se uporablja v proizvodnji, navadno kupi stranka sama. Nazadnje, založniki imajo večjo kupno moč zaradi ekonomije obsega.
(479)
Dve združenji s področja tiskarstva in založništva sta predložili pisni stališči. Ena je nasprotovala uvedbi dajatev in trdila, da bi vsako povišanje cen vodilo v višje stroške ter posledično izgubo konkurenčnosti in delovnih mest v panogah na koncu proizvodne verige. Druga je ostala nevtralna, vendar je trdila, da bi lahko imeli ukrepi negativne učinke v industrijah na koncu proizvodne verige, saj bi lahko povišanje cen vodilo do premestitve tiskarske industrije, kar bi vodilo k povečanemu uvozu zadev, ki se tiskajo v industrijah na koncu proizvodne verige.
(480)
V preiskavi je bilo ugotovljeno, da obstaja glede pričakovane rasti več segmentov papirnih izdelkov in da segment visokokakovostnega papirja za tiskanje, pri katerem se PFP primarno uporablja, še vedno raste. Trditev, da bi se izgube prenesle na trg s konca proizvodne verige, je nejasna in ni podprta z utemeljenimi informacijami ali dokazi.
(481)
Po razkritju je bila ponovljena trditev glede morebitnih učinkov na panoge na koncu proizvodne verige, ki je bila podprta z dejstvom, da se je v zadnjih letih uvoz tiskovin iz Kitajske hitro povečal in očitno prevzel znaten tržni delež evropske potrošnje vseh tiskovin.
(482)
Kot je razloženo zgoraj, je bilo sodelovanje tiskarjev omejeno in na podlagi prejetih omejenih količinskih informacij je bilo ugotovljeno, da so zaradi njihove ravni dobičkonosnosti in deleža PFP v njihovih stroških tiskarji dejansko občutljivi na zvišanja cen. Vendar večina tiskarjev v OP ni neposredno nabavljala kitajskega papirja ali pa ga je nabavljala v zelo omejenih količinah in količina kitajskega papirja, ki jo uporabljajo tiskarji, je na splošno majhna, zato bi bil neposreden učinek dajatve zanemarljiv. Večina tiskarjev je trdila, da bi zaradi njihove potrebe po kratkih dobavnih rokih delež dobave neposredno iz tretjih držav ostal omejen.
(483)
V zvezi s trditvami glede tiskovin iz Kitajske, ki se tiskajo v panogah na koncu proizvodne verige, je treba opozoriti, da statistika uvoza tiskovin obsega širok spekter izdelkov, ki vključujejo končne tiskovine, ki niso tiskane na premazani fini papir. Na podlagi razpoložljivih informacij ni bilo mogoče oceniti, kateri del izdelkov, uvoženih iz Kitajske, je tiskan na zadevni izdelek in kaj je tiskano na druge vrste papirja. Vendar je iz predloženih informacij znano, da tiskovine s poreklom iz Kitajske večinoma obsegajo nekatere določene kategorije knjig, knjige za otroke, koledarje, embalažo in voščilnice. Izdelki, ki so bolj „časovno občutljivi“, kot so tedenske/mesečne revije in drugi časopisi, zaradi časa, ki je potreben za prevoz, ne dopuščajo uvoza iz Kitajske v tolikšni meri. Medtem ko tiskanje nekaterih tiskanih izdelkov v večji meri dopušča preselitev, po drugi strani obstajajo vrste izdelkov, za katere sta bližina in storitev bistvenega pomena in nanje tuja konkurenca ne vpliva. Čeprav je papir pomemben del stroškov, je tiskarska industrija delovna intenzivna industrija, zato lahko imajo stroški dela večjo vlogo pri trendih premestitev. Če povzamemo, pa ni mogoče izključiti, da se bo uvoz izdelkov, ki so tiskani na PFP, povečal, vendar ni mogoče niti približno oceniti, kakšna bi lahko bila stopnja povečanja in kako bi to vplivalo na konkurenčnost tiskarskih proizvajalcev ter kakšen neposreden učinek bi lahko torej imel dvig cen na tiskarsko industrijo Unije na koncu dobavne verige.
(484)
Iz predloženih informacij je tudi znano, da na tiskarsko industrijo vpliva strukturna presežna zmogljivost, ki vodi do vedno novega prestrukturiranja sektorja. Ena izmed gonilnih sil, ki so vodile v prestrukturiranje, je bila tudi konsolidacija proizvajalcev papirja znotraj vrednostne verige. Za vse težave, ki jih ima tiskarska industrija pri zviševanju cen, se šteje, da so večinoma posledica strukturne presežne zmogljivosti znotraj same tiskarske industrije.
8.4.3. SKLEPNE UGOTOVITVE O UPORABNIKIH
(485)
Ob upoštevanju navedenega se zdi, da je vpliv na uporabnike v obeh značilnih sektorjih na splošno omejen, čeprav bi vzpostavitev ukrepov na uvoz iz LRK verjetno prizadela nekatere uporabnike. Poleg tega preiskava ni razkrila znatnega vpliva na uporabnike, ki so kupovali papir v glavnem od drugih virov, ne iz LRK. Nasprotno, večina uporabnikov je trdila, da zaradi njihove potrebe po kratkih dobavnih rokih, delež dobave iz tretjih držav ostaja omejen. Za težave, ki jih ima tiskarska industrija pri zviševanju cen, se šteje, da so verjetno posledica strukturne presežne zmogljivosti znotraj same industrije.
(486)
Navedeno je bilo tudi, da bodo ukrepi povzročili pomanjkanje dobave na trgu in daljše čase dobave za uporabnike.
(487)
Zainteresirane strani, ki so trdile, da bo prišlo do pomanjkanja dobave, niso količinsko opredelile ali ocenile morebitnega pomanjkanja. Teh trditev pa v nobenem primeru ne potrjuje stopnja izkoriščenosti zmogljivosti proizvajalcev Unije, ki je bila v OP 83 % s približno enim milijonom ton prostih zmogljivosti. Zaradi tega ni verjetno, da bi prišlo do pomanjkanja.
(488)
Zato je bilo sklenjeno, da na podlagi razpoložljivih informacij učinek izravnalnih ukrepov zoper uvoz PFP s poreklom iz LRK zelo verjetno ne bo imel znatnega negativnega vpliva na uporabnike zadevnega izdelka.
8.5. SKLEPNA UGOTOVITEV O INTERESU UNIJE
(489)
Glede na navedeno se sklene, da na podlagi razpoložljivih informacij v zvezi z interesom Unije na splošno ni utemeljenih razlogov proti uvedbi ukrepov na uvoz PFP s poreklom iz LRK.
9. IZRAVNALNI UKREPI
9.1. STOPNJA ODPRAVE ŠKODE
(490)
Glede na sklepne ugotovitve v zvezi s subvencioniranjem, škodo, vzročno zvezo in interesom Unije je treba uvesti protisubvencijske ukrepe za preprečitev, da bi subvencionirani uvoz še naprej povzročal škodo proizvajalcem Unije.
(491)
Za določitev stopnje teh ukrepov so bile upoštevane ugotovljene stopnje subvencioniranja in višina dajatve, potrebne za odpravo škode, ki so jo utrpeli proizvajalci Unije, ne da bi bila pri tem presežena ugotovljena stopnja subvencioniranja.
(492)
Pri izračunu višine dajatve, potrebne za odpravo učinkov škodljivega subvencioniranja, je bilo sklenjeno, da morajo vsi ukrepi omogočiti proizvajalcem Unije, da pokrijejo svoje proizvodne stroške in ustvarijo dobiček pred obdavčitvijo, ki bi ga taki proizvajalci v sektorju lahko razumno ustvarili v normalnih konkurenčnih pogojih, tj. brez subvencioniranega uvoza, s prodajo podobnega izdelka v Uniji.
(493)
Pritožnik je zahteval, da bi moral biti ciljni dobiček določen na minimalno 10 %, ter svoje trditve utemeljil na pričakovani stopnji dobička, ki jo uporabljajo neodvisne bonitetne hiše v svoji metodologiji razvrščanja, ter dobičkonosnosti proizvajalca, ki posluje v drugem segmentu proizvodnje papirja, na katerega kitajski uvoz ne vpliva.
(494)
Ciljni dobiček, kot je bil naveden v pritožbi in v zahtevku pritožnika, je bil preučen na podlagi odgovorov na vprašalnik in preveritvenih obiskov pri reprezentativnih proizvajalcih Unije. Štelo se je, da bi moral ciljni dobiček upoštevati potrebe po vnaprejšnjih naložbah in tveganja, ki so prisotna v tej kapitalsko intenzivni industriji brez dampinškega ali subvencioniranega uvoza. Upoštevani so bili tudi stroški naložb v stroje. Šteje se, da se lahko stopnja dobička, ki znaša 8 % prihodka od prodaje, obravnava kot ustrezna minimalna stopnja, ki bi jo lahko proizvajalci Unije po pričakovanju dosegli brez škodljivega subvencioniranja.
(495)
Na tej podlagi je bila izračunana neškodljiva cena za proizvajalce Unije za podobni izdelek. Dobljena je bila tako, da se je zgoraj navedena 8-odstotna stopnja dobička prištela stroškom proizvodnje.
(496)
Izvoz podjetja iz skupine enega sodelujočega proizvajalca izvoznika je bil izključen zaradi razlogov, razloženih v uvodni izjavi (382).
(497)
Potrebno povišanje cen je bilo nato določeno s primerjavo za vrsto izdelka med tehtano povprečno uvozno ceno proizvajalcev izvoznikov v LRK in neškodljivo ceno vrst izdelka, ki so jih proizvajalci Unije prodajali na trgu Unije v OP. Razlika, ki izhaja iz te primerjave, je bila nato izražena kot odstotek povprečne uvozne vrednosti CIF za primerjane vrste.
9.2. DOKONČNI UKREPI
(498)
Glede na sklepne ugotovitve v zvezi s subvencioniranjem, škodo, vzročno zvezo in interesom Unije in v skladu s členom 15(1) osnovne uredbe se šteje, da je treba na uvoz zadevnega izdelka s poreklom iz LRK uvesti dokončno izravnalno dajatev na ravni stopnje subvencije in škode, ki je nižja, v skladu s pravilom nižje dajatve. V tem primeru se dajatev določi na ugotovljeno stopnjo subvencije.
(499)
Stopnje odprave škode in stopnje subvencije ter predlagane stopnje dokončne izravnalne dajatve za LRK, izražene kot cena CIF meja Unije, brez plačane carinske dajatve, so naslednje:
Proizvajalci izvozniki
Stopnje subvencije
Stopnje škode
Stopnje izravnalne dajatve
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, LRK
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, LRK
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, LRK
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, LRK
4 %
39,1 %
4 %
Vse druge družbe
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Glede vzporedne protidampinške preiskave v skladu z drugim pododstavkom člena 24(1) osnovne uredbe in členom 14(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (27), za noben izdelek ne smejo hkrati veljati protidampinške in izravnalne dajatve za obravnavanje enakih razmer, ki izhajajo iz dampinga ali iz izvoznega subvencioniranja. Glede subvencijskih shem, kot je navedeno v uvodnih izjavah (235) do (245), se samo ena shema nanaša na izvozno subvencioniranje. Zadevna stopnja dampinga sodelujočega proizvajalca izvoznika bo ustrezno prilagojena v vzporedni protidampinški preiskavi. Glede na druge subvencijske sheme, ob upoštevanju pravila nižje dajatve v protidampinški preiskavi, ki je bila vzporedno izvedena, in stopnje subvencioniranja, ugotovljene v sedanji preiskavi, se nadaljnje preučevanje, ali in v kolikšni meri so iste subvencije dvakrat izravnane, kadar so hkrati uvedene protidampinške in izravnalne dajatve na isti uvoženi izdelek, ni zdelo potrebno.
(501)
Stopnje izravnalnih dajatev za posamezne družbe, navedene v tej uredbi, so bile določene na podlagi ugotovitev te preiskave. Zato odražajo položaj teh družb med preiskavo. Te stopnje dajatev (v nasprotju z dajatvijo na ravni države, ki se uporablja za „vse druge družbe“) veljajo torej izključno za uvoz izdelkov s poreklom iz zadevne države, ki jih proizvajajo navedene družbe, torej posebej navedene pravne osebe. Za uvožene izdelke, ki jih je proizvedla družba, ki v členu 1 te uredbe ni posebej navedena z imenom in naslovom, ter subjekti, ki so povezani s posebej navedenimi družbami, teh stopenj ni mogoče izkoristiti, ampak zanje velja stopnja dajatve, ki se uporablja za „vse druge družbe“.
(502)
Vsak zahtevek za uporabo teh individualnih stopenj izravnalne dajatve za posamezne družbe (npr. zaradi spremembe imena subjekta ali ustanovitve novih proizvodnih ali prodajnih obratov) je treba nemudoma vložiti pri Komisiji (28) skupaj z vsemi potrebnimi informacijami, zlasti o vsaki spremembi dejavnosti družbe na področju proizvodnje ter domače in izvozne prodaje, ki je na primer povezana s to spremembo imena ali spremembo proizvodnih in prodajnih obratov. Če bo primerno, bo ta uredba ustrezno spremenjena s posodobljenim seznamom družb, ki so upravičene do individualnih stopenj dajatev.
(503)
Za zagotovitev ustreznega izvajanja izravnalne dajatve je treba stopnjo preostale dajatve uporabljati ne le za nesodelujoče proizvajalce izvoznike, ampak tudi za tiste proizvajalce, ki v OP niso izvažali v Unijo.
10. RAZKRITJE
(504)
Zainteresirane strani so bile obveščene o osnovnih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih se je nameravala predlagati uvedba dokončne izravnalne dajatve na uvoz premazanega finega papirja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske. Določeno je bilo tudi obdobje, v katerem so strani lahko predložile svoja stališča v zvezi s tem razkritjem. Po ustrezni preučitvi pripomb, ki so jih predložile zainteresirane strani, so bile ugotovitve po potrebi ustrezno spremenjene -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
1. Uvede se dokončna izravnalna dajatev na premazan fini papir, tj. na eni ali obeh straneh premazan papir ali karton (razen kraft papirja ali kraft kartona) v listih ali zvitkih, mase med 70 g/m2 in 400 g/m2 in beline nad 84 (merjeno v skladu z ISO 2470-1), s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki se trenutno uvršča pod oznake KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 in ex 4810 99 90 (oznake TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 in 4810999020).
Dokončna izravnalna dajatev ne zajema zvitkov, primernih za uporabo v rotacijskih tiskalnih strojih. Zvitki, primerni za uporabo pri rotacijskih tiskalnih strojih, so opredeljeni kot zvitki, katerih rezultat preskusa po preskusnem standardu ISO 3783:2006 za določanje odpornosti proti trganju z metodo pospešene hitrosti ob uporabi preskusne naprave IGT (električni model) je manj kot 30 N/m pri meritvi v prečni smeri papirja ter manj kot 50 N/m pri meritvi v smeri stroja. Dokončna izravnalna dajatev se ne nanaša na večplastni papir in večplastni karton.
2. Stopnje dokončnih izravnalnih dajatev, ki se uporabljajo za neto ceno franko meja Unije pred plačilom dajatev, za izdelke opisane v odstavku 1, ki jih proizvajajo naslednje družbe, so:
Družbe
Stopnje izravnalnih dajatev
Dodatna oznaka TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, LRK; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, LRK
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, LRK; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, LRK
4 %
B013
Vse druge družbe
12 %
B999
3. Če ni drugače določeno, se uporabljajo veljavni carinski predpisi.
Člen 2
Ta uredba začne veljati na dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 6. maja 2011