NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 765/2012
ze dne 13. června 2012,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 28. července 2011 přijal orgán Světové obchodní organizace (WTO) pro řešení sporů zprávu odvolacího orgánu a zprávu skupiny odborníků ve znění zprávy odvolacího orgánu (dále jen „zprávy“) ve věci „Evropská společenství - konečná antidumpingová opatření uložená na některé spojovací prostředky ze železa nebo oceli pocházející z Číny“ (2).
(2)
Ve zprávách bylo mimo jiné shledáno, že čl. 9 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (3) (dále jen „základní antidumpingové nařízení“), je v rozporu s čl. 6 odst. 10, čl. 9 odst. 2 a čl. 18 odst. 4 antidumpingové dohody WTO a s čl. XVI odst. 4 Dohody o WTO. Ustanovení čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení stanoví, že jednotliví vyvážející výrobci v zemích bez tržního hospodářství, kterým nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního antidumpingového nařízení, budou podléhat celostátní celní sazbě, pokud tito vývozci nemohou prokázat, že splňují podmínky pro individuální zacházení stanovené v čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení.
(3)
Odvolací orgán shledal, že čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení stanoví domněnku, že vyvážející výrobci působící v zemích bez tržního hospodářství nemají nárok na individuální zacházení a aby byli pro takové zacházení způsobilí, musejí prokázat, že splňují kritéria zkoušky pro individuální zacházení. Podle odvolacího orgánu není pro takovou domněnku v příslušných dohodách WTO stanoven žádný právní základ.
(4)
Odvolací orgán však vyjasnil, že při stanovení jediného dumpingového rozpětí a jediného antidumpingového cla pro několik vývozců bude soulad takového stanovení s čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 2 antidumpingové dohody WTO záviset na situacích, které by naznačovaly, že dva nebo více vývozců, ač právně odlišných, jsou v takovém vztahu, že by měli být považováni za jediný subjekt. Takové situace mohou zahrnovat: i) existenci podnikových a strukturálních vazeb mezi vývozci, například společná kontrola, vlastnictví a řízení; ii) existenci podnikových a strukturálních vazeb mezi státem a vývozci, například společná kontrola, vlastnictví a řízení; a iii) kontrolu nebo podstatný vliv státu, pokud jde o stanovování cen a produkci. V tomto ohledu by se podmínky v navrhovaných změnách čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení, které odrážejí tyto situace, měly chápat s ohledem na vysvětlení odvolacího orgánu, aniž jsou dotčeny podmínky stejného nebo podobného znění v jiných ustanoveních základního antidumpingového nařízení.
(5)
Dne 18. srpna 2011 informovala Unie orgán WTO pro řešení sporů o tom, že zamýšlí provést doporučení a rozhodnutí uvedeného orgánu v tomto sporu způsobem, který respektuje její povinnosti v rámci WTO.
(6)
Za tímto účelem je nezbytné změnit ustanovení čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Antidumpingové clo se uloží vždy v přiměřené výši bez diskriminace na dovoz výrobků nezávisle na jejich původu, pokud bylo zjištěno, že je dumpingový a způsobuje újmu, s výjimkou dovozu krytého závazky podle tohoto nařízení.
V nařízení o uložení antidumpingových opatření se clo stanoví pro každého dodavatele nebo není-li to proveditelné, pro danou dodavatelskou zemi. Dodavatelé, kteří jsou právně odlišní od ostatních dodavatelů nebo právně odlišní od dotyčného státu, však mohou být pro účely stanovení cla považováni za jediný subjekt. V případě použití tohoto pododstavce může být přihlédnuto k takovým faktorům, jako je existence strukturálních a podnikových vazeb mezi dodavateli a státem nebo mezi dodavateli navzájem, kontrola nebo podstatný vliv státu, pokud jde o stanovování cen a produkci, nebo hospodářská struktura dodavatelské země.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na všechna šetření zahájená podle nařízení (ES) č. 1225/2009 po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. června 2012.
UREDBA (EU) št. 765/2012 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 13. junija 2012
o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1255/2012 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 207(2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Organ Svetovne trgovinske organizacije (STO) za reševanje sporov (v nadaljnjem besedilu: ORS) je 28. julija 2011 sprejel poročilo pritožbenega organa in poročilo strokovne skupine, kakor je bilo spremenjeno s poročilom pritožbenega organa (v nadaljnjem besedilu: poročila) v sporu „Evropske skupnosti - Dokončni protidampinški ukrepi za nekatere pritrdilne elemente iz železa ali jekla iz Kitajske“ (2).
(2)
V poročilih je bilo med drugim ugotovljeno, da člen 9(5) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (3) (osnovna protidampinška uredba), ni v skladu s členi 6.10, 9.2 in 18.4 Protidampinškega sporazuma STO in člena XVI:4 Sporazuma STO. Člen 9(5) osnovne protidampinške uredbe določa, da bo za posamezne proizvajalce izvoznike v državah brez tržnega gospodarstva, ki niso deležne tržnogospodarske obravnave v skladu s točko (c) člena 2(7) osnovne protidampinške uredbe, veljala stopnja dajatve na ravni države, razen če takšni izvozniki lahko dokažejo, da izpolnjujejo pogoje za individualno obravnavo (v nadaljnjem besedilu: IO) iz člena 9(5) osnovne protidampinške uredbe.
(3)
Pritožbeni organ je ugotovil, da je člen 9(5) osnovne protidampinške uredbe postavil domnevo, da proizvajalci izvozniki, ki delujejo v državah brez tržnega gospodarstva, niso upravičeni do IO in da morajo, da bi postali upravičeni do IO, dokazati, da ustrezajo merilom preskusa IO. Po mnenju pritožbenega organa ni pravne podlage za takšno domnevo v ustreznih sporazumih v okviru STO.
(4)
Vendar pa je pritožbeni organ pojasnil, da bo pri določanju, ali je enotna stopnja dampinga in enotna protidampinška dajatev za več izvoznikov neusklajena s členoma 6.10 in 9.2 Protidampinškega sporazuma STO, odvisno od obstoja primerov, ki nakazujejo, da sta dva ali več izvoznikov, čeprav so pravno ločeni, v takšnem odnosu, da jih je treba obravnavati kot enoten subjekt. Takšni primeri lahko zajemajo: (i) obstoj podjetniških in strukturnih povezav med izvozniki, kot so skupni nadzor, lastniški delež in upravljanje; (ii) obstoj podjetniških in strukturnih povezav med državo in izvozniki, kot so skupni nadzor, lastniški delež in upravljanje ter (iii) nadzor ali odločilen vpliv države glede oblikovanja cen in proizvodnje. V tem pogledu bi bilo treba izražanje v predlaganih spremembah k členu 9(5) osnovne protidampinške uredbe, ki odraža te primere, razumeti v luči pojasnil pritožbenega organa brez poseganja v izražanje z enakimi ali podobnimi izrazi v drugih določbah osnovne protidampinške uredbe.
(5)
Unija je 18. avgusta 2011 ORS uradno obvestila, da namerava v tem sporu izvajati priporočila in odločitve ORS na način, ki upošteva njene obveznosti v okviru STO.
(6)
V ta namen je treba spremeniti določbe člena 9(5) osnovne protidampinške uredbe -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Člen 9(5) Uredbe (ES) št. 1225/2009 se nadomesti z naslednjim:
„5. Protidampinška dajatev se v ustreznih zneskih uvede v vsakem primeru in brez razlikovanja za vse uvoze izdelka iz vseh virov, za katere se ugotovi, da so pod ceno in povzročajo škodo, razen za uvoze iz tistih virov, iz katerih so bila podjetja izvzeta pod pogoji te uredbe.
Uredba, ki uvaja protidampinške ukrepe, določi dajatev za posameznega dobavitelja, če to ni izvedljivo, pa za zadevno državo dobaviteljico. Proizvajalci, ki so pravno ločeni od drugih proizvajalcev ali so pravno ločeni od države, se lahko vseeno štejejo kot enoten subjekt za namen določitve dajatve. Za uporabo tega pododstavka je treba upoštevati dejavnike, kot so obstoj strukturnih ali podjetniških povezav med državo in izvozniki ali med izvozniki, nadzor ali dejanski vpliv države glede oblikovanja cen in proizvodnje ali gospodarska struktura države dobaviteljice.“
Člen 2
Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se za vse preiskave, ki so se začele v skladu z Uredbo (ES) št. 1225/2009 po začetku veljavnosti te uredbe.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 13. junija 2012