SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2010/76/EU
ze dne 24. listopadu 2010,
kterou se mění směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES, pokud jde o kapitálové požadavky na obchodní portfolio a resekuritizace a o dohled nad zásadami odměňování
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nadměrné a neobezřetné podstupování rizik v bankovním odvětví vedlo k selhání jednotlivých finančních institucí a k systémovým problémům v členských státech i po celém světě. Jakkoli jsou příčiny takového podstupování rizik četné a složité, orgány dohledu a regulační orgány včetně skupiny G-20 a Evropského výboru orgánů bankovního dohledu (CEBS) se shodují na tom, že k němu přispěly i nevhodné struktury odměňování v některých finančních institucích. Zásady odměňování, které podněcují k podstupování rizik překračujícímu obecnou úroveň rizika tolerovaného danou institucí, mohou narušit řádné a účinné řízení rizik a zhoršit nadměrně rizikové chování. Obzvláště důležité jsou proto mezinárodně dohodnuté a stvrzené zásady pro řádné postupy odměňování vypracované Radou pro finanční stabilitu (FSB) (dále jen „zásady FSB“).
(2)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (4) vyžaduje, aby měly úvěrové instituce systémy, strategie, postupy a mechanismy pro řízení rizik, jimž jsou tyto instituce vystaveny. Na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (5) tento požadavek platí pro investiční podniky ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (6). Směrnice 2006/48/ES vyžaduje, aby příslušné orgány tyto systémy, strategie, postupy a mechanismy přezkoumávaly a určovaly, zda kapitál, který daná úvěrová instituce nebo daný investiční podnik drží, zajišťuje řádné řízení a pokrytí rizik, kterým daná úvěrová instituce nebo investiční podnik jsou nebo by mohly být vystaveny. Tento dohled se vůči bankovním skupinám provádí na konsolidované bázi a zahrnuje finanční holdingové společnosti a přidružené finanční instituce ve všech právních řádech.
(3)
Pro účely řešení potenciálně škodlivých účinků špatně navržených struktur odměňování na řádné řízení rizik a kontrolu rizikového chování jednotlivců by měly být požadavky směrnice 2006/48/ES doplněny o výslovnou povinnost úvěrových institucí a investičních podniků vytvořit a udržovat pro ty kategorie zaměstnanců, jejichž profesní činnosti mají podstatný vliv na celkový rizikový profil těchto úvěrových institucí a investičních podniků, zásady a postupy odměňování, které jsou v souladu s účinným řízením rizik. Tyto kategorie zaměstnanců by měly zahrnovat přinejmenším vrcholné vedení, zaměstnance odpovědné za činnosti, s nimiž je spojeno podstupování rizik a zaměstnance ve vnitřních kontrolních funkcích a všechny zaměstnance, jejichž celková odměna včetně zvláštních penzijních výhod je řadí do stejné třídy odměňování jako vrcholné vedení a zaměstnance odpovědné za činnosti, s nimiž je spojeno podstupování rizik.
(4)
Vzhledem k tomu, že nadměrné a neobezřetné podstupování rizik může narušit finanční zdraví úvěrových institucí nebo investičních podniků a destabilizovat bankovní systém, je důležité, aby byla nová povinnost týkající se politik a postupů odměňování prováděna jednotně a aby zahrnovala všechny aspekty odměňování, včetně platů, zvláštních penzijních výhod a dalších obdobných dávek. V této souvislosti by se zvláštními penzijními výhodami měly rozumět individuálně vyplácené částky poskytované úvěrovou institucí nebo investičním podnikem zaměstnanci na individuálním základě, které jsou poskytovány v souvislosti s odchodem do důchodu nebo před odchodem do důchodu a které lze považovat za pohyblivou složku odměny. Proto je vhodné upřesnit jednoznačné principy řádného odměňování, aby bylo zajištěno, že struktura odměňování nebude jednotlivce povzbuzovat k nadměrnému podstupování rizik nebo morálnímu hazardu a bude v souladu s ochotou dané úvěrové instituce nebo investičního podniku podstupovat rizika, s jejími hodnotami a dlouhodobými zájmy. Odměňování je třeba rovněž přizpůsobit úloze finančního odvětví jakožto mechanismu, jehož prostřednictvím jsou finanční zdroje v hospodářství efektivně alokovány. Tyto principy by měly zejména zaručovat, že navrhované zásady týkající se pohyblivé složky odměny zajistí, aby pobídky odpovídaly dlouhodobým zájmům úvěrové instituce nebo investičního podniku a aby metody výplat posilovaly jejich kapitál Výkonnostní složky odměny by rovněž měly posilovat spravedlnost odměňování v dané úvěrové instituci nebo investičním podniku. V rámci těchto principů je třeba uznat, že úvěrové instituce a investiční podniky mohou určitá ustanovení uplatňovat různým způsobem v závislosti na své velikosti, vnitřní organizaci a povaze, rozsahu a složitosti svých činností, a zejména že nemusí být pro investiční podniky uvedené v čl. 20 odst. 2 a 3 směrnice 2006/49/ES přiměřené, aby dodržovaly všechny tyto principy. Aby bylo zajištěno, že navrhované zásady odměňování budou začleněny do řízení rizik dané úvěrové instituce nebo investičního podniku, měl by řídící orgán každé úvěrové instituce či investičního podniku v rámci své kontrolní funkce přijmout a pravidelně přezkoumávat obecné zásady, které budou uplatňovány. V této souvislosti by ve vhodných případech a v souladu s vnitrostátním právem obchodních společností mohl být řídící orgán v rámci své kontrolní funkce chápán jako orgán dohledu.
(5)
Mělo by být povinností úvěrových institucí a investičních podniků, které jsou významné z hlediska jejich velikosti, vnitřní organizace a povahy, rozsahu a složitosti jejich činností, aby zřídily výbor pro odměňování jakožto nedílnou součást jejich řídicí struktury a organizace.
(6)
Komise by do 1. dubna 2013 měla přezkoumat principy, jimiž se řídí zásady odměňování, se zvláštním ohledem na jejich účinnost, provádění a prosazování, přičemž zohlední mezinárodní vývoj včetně jakýchkoli dalších návrhů Rady pro finanční stabilitu a zásad FSB uplatňovaných jinými právními řády, včetně souvislosti mezi plánem pohyblivé složky odměny a nadměrně rizikovým chováním.
(7)
Cílem politiky odměňování by mělo být sladění osobních cílů zaměstnanců s dlouhodobými zájmy dotyčné úvěrové instituce či investičního podniku. Posouzení výkonnostních složek odměny by mělo vycházet z dlouhodobějších výsledků a zohledňovat budoucí rizika spojená s těmito výsledky. Posouzení výsledků by mělo být prováděno na víceletém základě v horizontu nejméně tří až pěti let, aby se zajistilo, že proces posouzení bude založen na dlouhodobějších výsledcích a že skutečně vyplacené výkonnostní složky odměny budou rovnoměrně rozloženy na celý hospodářský cyklus úvěrové instituce nebo investičního podniku. Pro větší sladění pobídek by podstatná část pohyblivé složky odměny všech zaměstnanců, jichž se týkají tyto požadavky, měla být tvořena v závislosti na právní struktuře dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku akciemi úvěrové instituce nebo investičního podniku a nástroji spojenými s nimi, nebo by ji v případě nekótovaných úvěrových institucí nebo investičních podniků měly tvořit jiné nepeněžní nástroje, případně jiné dlouhodobé finanční nástroje, které odpovídajícím způsobem odrážejí úvěrovou kvalitu dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku. Tyto nástroje by mohly zahrnovat kapitálový nástroj, který by byl v případě závažných finančních problémů dané instituce přeměněn na akcie nebo jinak odepsán. V případech, kdy dotčená úvěrová instituce nevydává dlouhodobé finanční nástroje, by mělo být umožněno poskytovat podstatnou část pohyblivé složky odměny ve formě akcií a nástrojů spojených s akciemi nebo jiných rovnocenných nepeněžních nástrojů. Členské státy nebo jejich příslušné orgány by měly mít možnost omezit druhy a podobu těchto nástrojů, případně používání určitých nástrojů zcela zakázat.
(8)
Pro minimalizaci pobídek k nadměrnému podstupování rizik by poměr pohyblivé složky odměny k celkové odměně měl být vyvážený. Je nezbytné, aby pevná složka mzdy zaměstnance tvořila dostatečně velkou část jeho celkové odměny, a umožnila tak uplatňování plně flexibilních zásad týkajících se pohyblivé složky odměny, včetně možnosti nevyplácet pohyblivou složku odměny vůbec. Za účelem zajištění jednotných postupů odměňování v celém odvětví je vhodné stanovit určité jasné požadavky. Smluvně zaručená pohyblivá složka odměny není v souladu s řádným řízením rizik ani se zásadou odměňování za výsledky a měla by být obecně zakázána.
(9)
Výplata podstatné části pohyblivé složky odměny, například 40 až 60 %, by měla být na přiměřenou dobu odložena. Tato část by se měla výrazně zvyšovat v závislosti na služebním postavení nebo míře odpovědnosti odměňované osoby. Navíc by podstatnou část pohyblivé složky odměny měly v závislosti na právní struktuře dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku tvořit akcie, nástroje spojené s akciemi úvěrové instituce nebo investičního podniku, nebo by ji v případě nekótovaných úvěrových institucí nebo investičních podniků měly tvořit jiné nepeněžní nástroje, případně jiné dlouhodobé finanční nástroje, které odpovídajícím způsobem odrážejí úvěrovou kvalitu dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku. V této souvislosti má velký význam zásada proporcionality, jelikož uplatňování těchto požadavků nemusí být vždy vhodné v případě malých úvěrových institucí a investičních podniků. S ohledem na omezení týkající se výše pohyblivé složky odměny vyplácené v hotovosti a bezodkladně by měla být výše pohyblivé složky odměny vyplácené v hotovosti nebo jako peněžní ekvivalent a nepodléhající odkladu omezena za účelem sladění osobních cílů zaměstnanců s dlouhodobým zájmem úvěrové instituce nebo investičního podniku.
(10)
Úvěrové instituce a investiční podniky by měly zajistit, aby celková výše pohyblivé složky odměny neomezovala jejich schopnost posilovat svůj kapitál. Míra potřebného navýšení kapitálu by měla záviset na aktuálním kapitálovém postavení dané úvěrové instituce nebo investičního podniku. V této souvislosti by příslušné orgány členských států měly mít pravomoc omezit pohyblivou složku odměny mimo jiné tím, že stanoví její výši jako procentní podíl na celkových čistých výnosech v případě, že je tato složka odměny neslučitelná s udržováním řádného kapitálu.
(11)
Úvěrové instituce a investiční podniky by měly od svých zaměstnanců vyžadovat, aby se zavázali nepoužívat osobní zajišťovací strategie či pojištění, jimiž by mohli ohrozit důsledky provázání s riziky, které bylo zakotveno v systémech jejich odměňování.
(12)
Pokud jde o subjekty, které využívají výjimečného státního zásahu, mělo by být jejich prioritou vytvoření vlastního kapitálu a vrácení podpory poskytnuté daňovými poplatníky. Veškeré platby pohyblivé složky odměny by měly odrážet tyto priority.
(13)
Principy týkající se řádné politiky odměňování uvedené v doporučení Komise ze dne 30. dubna 2009 o politice odměňování v odvětví finančních služeb (7) jsou v souladu s principy stanovenými touto směrnicí a tyto principy doplňují.
(14)
Ustanoveními o odměňování by neměl být dotčen plný výkon základních práv zakotvených ve Smlouvách, zejména ustanovení čl. 153 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, obecné zásady vnitrostátního smluvního a pracovního práva, právní předpisy týkající se práv a zapojení akcionářů a obecné povinnosti správních orgánů a orgánů dohledu dotyčných institucí, jakož ani případná práva sociálních partnerů uzavírat a prosazovat kolektivní smlouvy v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi.
(15)
Aby bylo zajištěno rychlé a účinné prosazování, měly by mít příslušné orgány též pravomoc ukládat nebo uplatňovat finanční či nefinanční sankce nebo jiná opatření v případě porušení povinnosti podle směrnice 2006/48/ES, včetně požadavku zavést takové zásady odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik. Tato opatření a sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující. V zájmu zajištění souladu a rovných podmínek by Komise měla podrobit přijímání a uplatňování těchto opatření a sankcí členskými státy přezkumu, a to na souhrnném základě a s ohledem na soulad v celé Unii.
(16)
Aby byl zajištěn účinný dohled nad riziky, která představují nevhodné struktury odměňování, měly by být zásady a postupy odměňování přijímané úvěrovými institucemi a investičními podniky začleněny do oblasti působnosti dohledu podle směrnice 2006/48/ES. V rámci tohoto dohledu by orgány dohledu měly zhodnotit, zda je pravděpodobné, že takové politiky a postupy budou povzbuzovat dotyčné zaměstnance k nadměrnému podstupování rizik. CEBS by měl navíc zajistit vypracování pokynů pro posuzování vhodnosti osob, které přímo řídí činnost úvěrové instituce.
(17)
Zelená kniha Komise ze dne 2. června 2010 o správě a řízení podniku ve finančních institucích a politice odměňování uvádí řadu nedostatků ve správě a řízení úvěrových institucí a investičních podniků, které by měly být řešeny. Mezi řešeními uvádí Komise potřebu významně zpřísnit požadavky týkající se osob, které skutečně řídí činnost úvěrové instituce a které by měly být dostatečně bezúhonné a mít odpovídající zkušenosti a u nichž by měla být rovněž posuzována jejich odborná způsobilost k výkonu profesních činností. Zelená kniha rovněž zdůrazňuje potřebu zlepšit zapojení akcionářů do schvalování zásad odměňování. Evropský parlament a Rada berou na vědomí úmysl Komise předložit jako následné kroky, tam kde je to vhodné, legislativní návrhy týkající se těchto otázek.
(18)
V zájmu zlepšení průhlednosti postupů odměňování v úvěrových institucích a investičních podnicích, by měly příslušné orgány členských států shromažďovat informace o odměňování, aby mohly srovnat trendy odměňování podle kategorií kvantitativních informací, které jsou tyto úvěrové instituce nebo investiční podniky povinny podle této směrnice zveřejnit. Příslušné orgány by měly tyto informace poskytnout výboru CEBS, aby mohl provést podobné posouzení na úrovni Unie.
(19)
Na podporu sbližování dohledu při hodnocení zásad a postupů odměňování a s cílem umožnit shromažďování informací a jednotné uplatňování zásad odměňování v bankovním odvětví by měl výbor CEBS vypracovat pokyny pro řádné zásady odměňování v bankovním odvětví. V rozsahu, v němž se pokyny vztahují i na zásady odměňování osob, které se účastní poskytování investičních služeb a provádění investiční činnosti úvěrových institucí a investičních podniků ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES, by měl být při vypracování takových pokynů nápomocen Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry. CEBS by měl vést otevřené veřejné konzultace o technických normách a analyzovat potenciálně související náklady a přínosy. Komisi by mělo být umožněno předkládat legislativní návrhy na pověření evropského orgánu bankovního dohledu a v nezbytném rozsahu evropského orgánu dohledu pro trhy a cenné papíry, zřízených v souladu s de Larosièrovým postupem finančního dohledu, vypracováním návrhů technických a prováděcích předpisů umožňujících shromažďování informací a jednotné uplatňování zásad odměňování v bankovním odvětví, které by měla Komise přijmout.
(20)
Jelikož špatně navržené zásady odměňování a systémy pobídek mohou na nepřijatelnou míru zvýšit rizika, kterým jsou vystaveny úvěrové instituce a investiční podniky, měla by se urychleně přijmout nápravná a případně i vhodná korigující opatření. Je tudíž vhodné zajistit, aby příslušné orgány měly pravomoc ukládat příslušným subjektům kvalitativní či kvantitativní opatření, jejichž cílem je řešit problémy zjištěné v zásadách odměňování v rámci postupu dohledu podle pilíře 2. Ke kvalitativním opatřením, která mají příslušné orgány k dispozici, patří požadavek, aby úvěrové instituce a investiční podniky snížily riziko spojené s jejich činnostmi, produkty či systémy, včetně zavedení změn v jejich struktuře odměňování nebo zmražení pohyblivé složky odměny, nejsou-li v souladu s účinným řízením rizik. Ke kvantitativním opatřením patří požadavek na držení dodatkového kapitálu.
(21)
Pro řádné zásady odměňování mají zásadní význam vhodné struktury řízení, transparentnost a zveřejňování údajů. V zájmu zajištění dostatečné transparentnosti svých struktur odměňování a souvisejícího rizika pro trh by úvěrové instituce a investiční podniky měly zveřejňovat podrobné údaje o svých zásadách, postupech odměňování a o částkách uváděných z důvodu důvěrnosti jako souhrnné pro ty zaměstnance, jejichž pracovní činnosti mají podstatný vliv na celkový rizikový profil dané úvěrové instituce nebo investičního podniku. Tyto informace by měly být zpřístupněny všem zúčastněným subjektům (akcionářům, zaměstnancům a veřejnosti). Touto povinností by však neměla být dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (8).
(22)
S cílem zajistit plnou účinnost ustanovení o odměňování uvedených v této směrnici a předejít diskriminačnímu účinku při jejich uplatňování měla by být tato ustanovení uplatňována i na odměnu náležející na základě smluv uzavřených před datem účinnosti prováděcích předpisů v jednotlivých členských státech a poskytnutou či vyplacenou po tomto datu. K zabezpečení cílů této směrnice, zejména účinného řízení rizik s ohledem na období stále se vyznačující vysokým stupněm finanční nestability, a k předejití riziku obcházení ustanovení o odměňování uvedených v této směrnici v období před jejich provedením je navíc nezbytné uplatňovat tato ustanovení na odměnu přiznanou v souvislosti se službami poskytnutými v roce 2010, avšak nevyplacenou před datem účinnosti prováděcích předpisů v jednotlivých členských státech.
(23)
Přezkum rizik, kterým by mohla být úvěrová instituce vystavena, by měl vést k účinným opatřením dohledu. Proto je nezbytné, aby bylo dosaženo dalšího sbližování s cílem podpořit společná rozhodnutí orgánů dohledu a zajistit rovné podmínky hospodářské soutěže v rámci Unie.
(24)
Úvěrové instituce, které investují do resekuritizací, jsou podle směrnice 2006/48/ES povinny postupovat s náležitou péčí i ve věci podkladových sekuritizací a nesekuritizačních expozic, které jsou základem výsledných resekuritizací. Úvěrové instituce by měly posoudit, zda expozice v rámci programů obchodních cenných papírů zajištěných aktivy (ABCP) představují resekuritizační expozice, včetně expozic v rámci programů s přednostními tranšemi obsahujícími samostatná portfolia celých úvěrů, z nichž žádný nepředstavuje sekuritizační či resekuritizační expozici, a u nichž ochranu jednotlivých investic před první ztrátou poskytuje subjekt prodávající úvěry. Ve druhém ze zmíněných případů by likviditní facilita příslušného portfolia většinou neměla být považována za resekuritizační expozici, neboť tato facilita představuje tranši jediného portfolia aktiv (tj. příslušného portfolia celých úvěrů), jež neobsahuje žádné sekuritizační expozice. Oproti tomu úvěrové posílení v rámci celého programu, které by se vztahovalo pouze na některé ze ztrát přesahující ochranu poskytovanou prodávajícím napříč jednotlivými portfolii, by většinou představovalo tranšování rizika portfolia skládajícího se z většího počtu aktiv a obsahujícího alespoň jednu sekuritizační expozici, a bylo by tudíž resekuritizační expozicí. Avšak v případě, že je tento program plně financován pomocí jediného druhu obchodního cenného papíru, a pokud úvěrové posílení v rámci celého programu nepředstavuje resekuritizaci nebo pokud je obchodní cenný papír plně podporován sponzorující úvěrovou institucí, v důsledku čehož je investor do obchodního cenného papíru fakticky vystaven riziku selhání sponzora namísto rizika spojeného s podkladovým portfoliem či podkladovými aktivy, pak by tento obchodní cenný papír neměl být obecně považován za resekuritizační expozici.
(25)
Ustanovení o obezřetném oceňování ve směrnici 2006/49/ES by měla platit pro všechny nástroje oceňované reálnou hodnotou v obchodním i neobchodním portfoliu institucí. Mělo by být vyjasněno, že pokud by uplatnění obezřetného oceňování vedlo k nižší zůstatkové hodnotě, než jaká byla původně evidována v účetnictví, měla by být absolutní hodnota rozdílu odečtena od kapitálu.
(26)
Instituce by měly mít možnost volby, zda u sekuritizačních pozic, jež podle této směrnice obdrží rizikovou váhu 1 250 %, použijí kapitálový požadavek, nebo je odečtou od kapitálu, bez ohledu na to, zda jsou pozice součástí obchodního či neobchodního portfolia.
(27)
Kapitálové požadavky na vypořádací rizika by měly platit i pro neobchodní portfolio.
(28)
Instituce, které jsou původci nebo sponzory, by neměly mít možnost obcházet zákaz skryté podpory využitím svých obchodních portfolií k poskytnutí takové podpory.
(29)
Aniž jsou dotčena zveřejnění údajů výslovně požadovaná touto směrnicí, cílem požadavků na zveřejnění by mělo být poskytnout účastníkům trhu přesné a komplexní informace ohledně rizikového profilu jednotlivých institucí. Instituce by proto měly být povinny zveřejňovat doplňující informace výslovně uvedené v této směrnici, pokud je takové zveřejnění nezbytné k naplnění uvedeného cíle.
(30)
Aby zajistily jednotné provádění směrnice 2006/48/ES v celé Unii, zřídily Komise a výbor CEBS v roce 2006 pracovní skupinu (Skupina pro provedení směrnice o kapitálových požadavcích, Capital Requirements Directive Transposition Group - CRDTG), která byla pověřena projednáním a řešením obtíží spojených s provedením směrnice. Podle skupiny pro provedení směrnice o kapitálových požadavcích je třeba určitá technická ustanovení směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES dále upřesnit. Proto je vhodné tato ustanovení upřesnit.
(31)
Pokud externí rating sekuritizační pozice zahrnuje účinek zajištění úvěrového rizika poskytovaného investiční institucí samotnou, neměla by mít daná instituce možnost získat prospěch z nižší rizikové váhy vyplývající z tohoto zajištění rizika. Nemělo by dojít k odpočtu sekuritizace od kapitálu, existují-li jiné způsoby určení rizikové váhy v souladu se skutečným rizikem pozice, které neberou takové zajištění úvěrového rizika v úvahu.
(32)
V oblasti sekuritizace by měly být požadavky na zveřejnění kladené na instituce značně zpřísněny. Měly by zejména zohledňovat rizika sekuritizačních pozic v obchodním portfoliu. S cílem zajistit dostatečnou transparentnost povahy sekuritizačních činností instituce by zveřejněné údaje měly dále vyjadřovat rozsah, v němž daná instituce sponzoruje sekuritizační jednotky pro speciální účel, a zapojení určitých přidružených subjektů, neboť úzce spřízněné strany mohou pro dotyčnou instituci představovat trvalá rizika.
(33)
Kapitálové požadavky pro specifické riziko u sekuritizačních pozic by měly být sladěny s kapitálovými požadavky v obchodním portfoliu, protože ty zajišťují diferencovanější a vůči riziku citlivější zacházení se sekuritizačními pozicemi.
(34)
Vzhledem k nedávným špatným výsledkům by standardy interních modelů pro výpočet kapitálových požadavků souvisejících s tržním rizikem měly být zpřísněny. Zejména je třeba doplnit jejich způsob zachycování rizik, pokud jde o úvěrová rizika v obchodním portfoliu. Kromě toho by kapitálové požadavky měly obsahovat složku přiměřenou stresovým podmínkám, která by kapitálové požadavky zpřísnila s ohledem na zhoršující se podmínky na trhu a omezila možnost procyklického chování. Instituce by měly také provést reverzní stresové testy, aby vyzkoušely, které scénáře by mohly ohrozit životaschopnost instituce, s výjimkou případu, kdy mohou prokázat, že takový test je zbytečný. Vzhledem k nedávným konkrétním obtížím, které vznikly při zacházení se sekuritizačními pozicemi pomocí přístupů založených na interních modelech, měla by být možnost institucí modelovat rizika sekuritizace v obchodním portfoliu omezena a automaticky by měl být pro sekuritizační pozice v obchodním portfoliu povinný standardizovaný kapitálový požadavek.
(35)
Tato směrnice stanoví omezené výjimky pro některé činnosti obchodování s korelací, podle kterých může instituci její orgán dohledu povolit vypočítat komplexní rizikový kapitálový požadavek za předpokladu, že budou plně dodrženy minimální požadavky. V takových případech by měly podléhat tyto činnosti instituce kapitálovému požadavku rovnajícímu se vyššímu z kapitálového požadavku vypočteného v souladu s vnitřním postupem, a 8 % kapitálového požadavku pro specifická rizika podle standardizované metody. Tyto expozice by neměly podléhat požadavku pro dodatečné riziko, nýbrž měly by být začleněny do hodnot „rizikového potenciálu“ a do hodnot „stresového rizikového potenciálu“.
(36)
Podle článku 152 směrnice 2006/48/ES musí mít určité úvěrové instituce během tří dvanáctiměsíčních období mezi 31. prosincem 2006 a 31. prosincem 2009 k dispozici kapitál, který je vyšší nebo se rovná určitým stanoveným minimálním částkám. Vzhledem k současné situaci v bankovním odvětví a k prodloužení přechodných ustanovení týkajících se minimálního kapitálu přijatých Basilejským výborem pro bankovní dohled je vhodné prodloužit tento požadavek na omezenou dobu, a to do 31. prosince 2011.
(37)
Aby úvěrové instituce nebyly během přechodného období kvůli neodůvodněným a nepřiměřeným nákladům na provádění odrazovány od přechodu k přístupu založenému na interním ratingu (IRB) nebo pokročilým přístupům k měření určeným pro výpočet kapitálových požadavků, mělo by být úvěrovým institucím, které uskuteční přechod k přístupu založenému na interním ratingu nebo pokročilým přístupům k měření od 1. ledna 2010, a které do té doby vypočítávaly své kapitálové požadavky v souladu s jinými méně propracovanými přístupy, v případě souhlasu orgánu dohledu umožněno používat méně propracované přístupy jako základ pro výpočet přechodné minimální úrovně. Příslušné orgány by měly své trhy pozorně sledovat, zajišťovat rovné podmínky na všech svých trzích a v tržních segmentech a předcházet narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu.
(38)
V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (9) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(39)
Ustanovení této směrnice představují jednotlivé kroky v reformním procesu, který je reakcí na finanční krizi. V souladu se závěry, k nimž dospěla skupina G20, Rada pro finanční stabilitu a Basilejský výbor pro bankovní dohled, je možné, že bude třeba provést další reformy, včetně vytvoření proticyklických rezerv, modelu „dynamického oprávkování“, metody výpočtu kapitálových požadavků podle směrnice 2006/48/ES a doplňkových opatření pro povinnosti úvěrových institucí stanovené na základě rizik s cílem omezit vytváření pákového efektu v bankovním systému. Aby mohla být zajištěna demokratická kontrola reformního procesu, měly by do něj být včas a účinně zapojeny Evropský parlament a Rada.
(40)
Komise by měla provádět přezkum používání směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES, aby zajistila spravedlivé uplatňování jejich ustanovení, které nepovede k diskriminaci mezi úvěrovými institucemi na základě jejich právní struktury či vlastnického modelu.
(41)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o technické úpravy směrnice 2006/48/ES týkající se vyjasnění definic pro zajištění jednotného uplatňování uvedené směrnice nebo se zřetelem na vývoj na finančních trzích; přizpůsobení terminologie a znění definic terminologii a znění definic v pozdějších aktech týkajících se úvěrových institucí a souvisejících oblastí; rozšíření nebo terminologické úpravy seznamu činností podléhajících vzájemnému uznávání podle uvedené směrnice se zřetelem k vývoji na finančních trzích; oblastí, v nichž si příslušné orgány vyměňují informace; změn ustanovení uvedené směrnice o kapitálu v důsledku vývoje účetních standardů nebo právních předpisů Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu; rozšíření seznamu kategorií expozic pro účely standardizovaného přístupu nebo přístupu založeném na interním ratingu se zřetelem k vývoji na finančních trzích; úprav hodnot ve vztahu k těmto kategoriím expozic zřetelem k účinkům inflace; seznamu a klasifikace podrozvahových položek; a úpravy specifických ustanovení a kritérií pro zacházení s úvěrovým rizikem protistrany, pro organizaci a řízení rizik, pro standardizovaný přístup a přístup založený na interním ratingu, pro snižování úvěrového rizika, pro sekuritizaci, pro operační riziko, pro přezkum a hodnocení příslušnými orgány a pro zveřejňování se zřetelem k vývoji na finančních trzích nebo k vývoji účetních standardů nebo právních předpisů Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu. Komise by měla být dále zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o opatření pro upřesnění velikosti náhlých a neočekávaných změn úrokových sazeb za účelem přezkumu a hodnocení úvěrových rizik neobchodního portfolia orgány příslušnými podle směrnice 2006/48/ES; pro dočasné snížení minimální úrovně kapitálu nebo rizikových vah vymezených v uvedené směrnici se zřetelem ke zvláštním okolnostem; pro vyjasnění vynětí některých expozic z působnosti ustanovení uvedené směrnice o vysokých expozicích; a pro úpravu kritérií pro posuzování navrhovaného nabyvatele účasti v úvěrové instituci podle uvedené směrnice z hlediska vhodnosti nabyvatele a finanční rozumnosti navrhovaného nabytí.
(42)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o technické úpravy směrnice 2006/49/ES týkající se vyjasnění definic za účelem zajištění jednotného používání uvedené směrnice nebo s přihlédnutím k vývoj na finančních trzích; částek počátečního kapitálu podle ustanovení uvedené směrnice nebo konkrétních částek nezbytných pro výpočet kapitálových požadavků pro obchodní portfolio s ohledem na vývoj v hospodářské a měnové oblasti; kategorií investičních podniků, kterým lze povolit výjimku z požadavku na minimální kapitál s ohledem na vývoj na finančních trzích; vyjasnění požadavku, aby investiční podniky držely kapitál rovnající se jedné čtvrtině jejich fixních režijních nákladů za předchozí rok za účelem zajištění jednotného uplatňování uvedené směrnice; harmonizace terminologie a definic s pozdějšími právními předpisy; technických ustanovení uvedené směrnice o výpočtu kapitálových požadavků pro různé kategorie rizik a expozic, o využití interních modelů pro výpočet kapitálových požadavků a o obchodování s ohledem na vývoj na finančních trzích nebo v oblasti měření rizik, účetních standardů nebo právních předpisů Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dozoru; výsledků přezkumu v různých oblastech souvisejících s oblastí působnosti směrnice 2004/39/ES.
(43)
Evropský parlament a Rada by měly mít možnost vyslovit proti aktu v přenesené pravomoci námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady by mělo být možné prodloužit tuto lhůtu o tři měsíce. Evropskému parlamentu a Radě by mělo být umožněno informovat ostatní orgány o svém záměru námitky nevyslovit. Takové rychlé schválení aktů v přenesené pravomoci je obzvláště vhodné, jestliže je třeba dodržet lhůty, například v případě harmonogramů stanovených v základním aktu, podle nichž má Komise přijímat akty v přenesené pravomoci.
(44)
V prohlášení č. 39 k článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, připojeném k závěrečnému aktu mezivládní konference, která přijala Lisabonskou smlouvu podepsanou dne 13. prosince 2007, vzala tato konference na vědomí záměr Komise pokračovat při vypracovávání návrhů aktů v přenesené pravomoci v oblasti finančních služeb v konzultacích s odborníky jmenovanými členskými státy, a to v souladu se svými zavedenými postupy.
(45)
Jelikož cílů této směrnice, totiž vyžadování, aby úvěrové instituce a investiční podniky zavedly zásady odměňování, které jsou v souladu s účinným řízením rizik, a aby upravily určité kapitálové požadavky, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků této směrnice lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné.
(46)
Směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny směrnice 2006/48/ES
Směrnice 2006/48/ES se tímto mění takto:
1)
Článek 4 se mění takto:
a)
Vkládají se body, které znějí:
„40a)
‚resekuritizací‘ se rozumí sekuritizace, u níž je riziko spojené s podkladovým portfoliem expozic rozděleno do tranší a alespoň jedna z podkladových expozic je sekuritizační pozicí;
40b)
‚resekuritizační pozicí‘ se rozumí jakákoli expozice v resekuritizaci;“.
b)
Vkládá se nový bod, který zní:
„49)
‚zvláštními penzijními výhodami‘ se rozumějí penzijní výhody poskytované individuálně úvěrovou institucí zaměstnanci jako součást pohyblivé složky odměny, které nezahrnují kumulované nároky zaměstnance získané v souladu s penzijním systémem dané společnosti.“
2)
V článku 11 odst. 1 se doplňuje pododstavec, který zní:
„Evropský výbor orgánů bankovního dohledu zajišťuje vypracování pokynů pro posuzování vhodnosti osob, které přímo řídí činnost úvěrové instituce.“
3)
Článek 22 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Příslušné orgány domovského členského státu vyžadují, aby každá úvěrová instituce měla spolehlivé řídící systémy, včetně jasné organizační struktury s dobře vymezenými, transparentními a konzistentními hranicemi odpovědnosti, účinné postupy k určení, řízení, kontrole a ohlašování rizik, kterým je nebo by mohla být vystavena, přiměřené mechanismy vnitřní kontroly, včetně řádných administrativních a účetních postupů, a politiky a postupy odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik a takové řízení rizik podporují.“
b)
Vkládají se nové odstavce, které znějí:
„3. Příslušné orgány domovského členského státu používají shromážděné informace v souladu s kritérii pro zveřejňování údajů stanovenými v bodě 15 písm. f) části 2 přílohy XII ke srovnávání trendů a postupů odměňování. Příslušné orgány poskytnou tyto informace Evropskému výboru orgánů bankovního dohledu.
4. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu zajišťuje, aby existovaly pokyny pro řádné zásady odměňování, které jsou v souladu s principy stanovenými v bodech 23 a 24 přílohy V. Pokyny zohledňují zásady řádné politiky odměňování uvedené v doporučení Komise ze dne 30. dubna 2009 o politice odměňování v odvětví finančních služeb (10).
Evropský výbor orgánů bankovního dohledu zajišťuje zejména, aby existovaly pokyny:
a)
které stanoví kriteria pro vhodný poměr mezi pevnou a pohyblivou složkou celkové odměny ve smyslu bodu 23 písm. l) přílohy V;
b)
jimiž se stanoví způsobilé nástroje ve smyslu bodu 23 písm. o) podbodu ii) přílohy V, které dostatečným způsobem odrážejí úvěrovou kvalitu úvěrové instituce ve smyslu bodu 23 písm. o) uvedené přílohy.
Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry úzce spolupracuje s Evropským výborem orgánů bankovního dohledu při zajišťování pokynů pro politiky odměňování pro kategorie zaměstnanců, kteří se podílejí na zajišťování investičních služeb a činností ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES.
Evropský výbor orgánů bankovního dohledu používá informace, které obdrží od příslušných orgánů v souladu s odstavcem 3 ke srovnávání trendů a postupů odměňování na úrovni Unie.
5. Příslušné orgány domovského členského státu shromažďují informace o počtu jednotlivých zaměstnanců na úvěrovou instituci nacházejících se v příjmové skupině nejméně 1 milion EUR a více, včetně informací o příslušné obchodní oblasti, hlavních složkách mzdy, prémiích, odměnách vázaných na plnění dlouhodobých cílů a příspěvcích na důchodové zabezpečení. Uvedené informace předají Evropskému výboru orgánů bankovního dohledu, jež je zveřejní na souhrnném základě pro domovský členský stát za použití jednotného formátu. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu může vypracovat pokyny usnadňující provádění tohoto odstavce a zajistí soulad shromážděných informací.
4)
V článku 54 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Členské státy zajistí, aby pro účely prvního odstavce jejich příslušné orgány měly pravomoc ukládat nebo uplatňovat finanční a nefinanční sankce nebo jiná opatření. Tyto sankce nebo opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.“
5)
V čl. 57 odst. 1 se písmeno r) nahrazuje tímto:
„r)
hodnota expozice sekuritizačních pozic, které podle této směrnice obdrží rizikovou váhu 1 250 %, a hodnota expozice sekuritizačních pozic v obchodním portfoliu, které by obdržely rizikovou váhu 1 250 %, pokud by byly v neobchodním portfoliu stejných úvěrových institucí.“
6)
V článku 64 se doplňuje odstavec, který zní:
„5. Úvěrové instituce při výpočtu hodnoty kapitálu uplatňují požadavky části B přílohy VII směrnice 2006/49/ES na veškerá svá aktiva oceňovaná reálnou hodnotou a od součtu položek v čl. 57 písm. a) až ca) minus i) až k) odečtou hodnotu jakékoli další nezbytné úpravy ocenění. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu stanoví pokyny týkající se podrobností uplatňování tohoto ustanovení.“
7)
V článku 66 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Polovina součtu položek v čl. 57 písm. l) až r) se odečte od součtu položek v písmenech a) až ca) minus i) až k) uvedeného článku a zpoloviny od součtu položek v písmenech d) až h) uvedeného článku při použití omezení podle odstavce 1 tohoto článku. Jestliže polovina součtu položek v čl. 57 písm. l) až r) převyšuje součet položek v čl. 57 písm. d) až h), odečte se tento rozdíl od součtu položek v písmenech a) až ca) minus i) až k) uvedeného článku.
Položky v čl. 57 písm. r) se neodečítají, pokud byly zahrnuty do výpočtu hodnot rizikově vážené expozice pro účely článku 75, jak je uvedeno v této směrnici, nebo do výpočtu kapitálových požadavků, jak je uvedeno v příloze I nebo V směrnice 2006/49/ES.“
8)
V článku 75 se písmena b) a c) nahrazují tímto:
„b)
v případě činnosti související s jejich obchodním portfoliem, pro poziční riziko a riziko protistrany a v rozsahu, v němž je povoleno překročení limitů stanovených v článcích 111 až 117, pro velké angažovanosti překračující takové limity, kapitálové požadavky vypočítané podle článku 18 a článků 28 až 32 směrnice 2006/49/ES;
c)
pro devizové riziko, vypořádací riziko a komoditní riziko vyplývající z veškeré jejich podnikatelské činnosti kapitálové požadavky vypočítané podle článku 18 směrnice 2006/49/ES;“.
9)
V článku 101 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Úvěrová instituce, která je sponzorem, nebo úvěrová instituce, která je původcem, a v jakékoli sekuritizaci využila článku 95 při výpočtu hodnot rizikově vážené expozice nebo prodala sekuritizační jednotce pro speciální účel nástroje ze svého obchodního portfolia, aby již nebylo nutné držet kapitál pro rizika vyplývající z těchto nástrojů, neposkytne s cílem snížit potenciální nebo skutečné ztráty investorů podporu sekuritizaci, která by překračovala její smluvní závazky.“
10)
Článek 136 se mění takto:
a)
V odst. 1 druhém pododstavci se doplňují písmena, která znějí:
„f)
požadovat od uvěrových institucí omezení pohyblivé složky odměny stanovením její výše jako procentního podílu celkových čistých výnosů v případě, že je tato složka odměny neslučitelná s udržováním řádného kapitálového základu;
g)
požadovat od úvěrových institucí, aby použily čistý zisk k posílení kapitálového základu.“
b)
V odstavci 2 se vkládá pododstavec, který zní:
„Pro účely určení přiměřené úrovně kapitálu na základě přezkumu a vyhodnocení provedených podle článku 124 příslušné orgány posoudí, zda je pro zachycení rizik, jimž úvěrová instituce je či může být vystavena, nutné uložit specifický požadavek ohledně kapitálu přesahující minimální úroveň, s přihlédnutím:
a)
ke kvantitativním a kvalitativním aspektům procesu hodnocení úvěrových institucí uvedeného v článku 123;
b)
k systémům, postupům a mechanismům úvěrových institucí uvedeným v článku 22;
c)
k výsledku přezkumu a vyhodnocení provedených v souladu s článkem 124.“
11)
V článku 145 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Úvěrové instituce přijmou formální zásady pro plnění požadavků na zveřejnění uvedených v odstavcích 1 a 2 a zavedou zásady pro hodnocení přiměřenosti zveřejňovaných údajů, včetně jejich ověřování a frekvence zveřejňování. Úvěrové instituce zavedou rovněž zásady pro hodnocení toho, zda jejich zveřejňované údaje plně informují účastníky trhu o rizikovém profilu daných úvěrových institucí.
Jestliže tyto zveřejňované údaje neinformují účastníky trhu o rizikovém profilu v plném rozsahu, zveřejní úvěrové instituce údaje nutné vedle údajů požadovaných v souladu s odstavcem 1. Jsou však povinny zveřejňovat pouze údaje, jež jsou podstatné a nejsou citlivé či důvěrné podle technických kritérií stanovených v části 1 přílohy XII.“
12)
Název hlavy VI se nahrazuje tímto:
„AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI A ZMOCŇOVACÍ USTANOVENÍ“
13)
Článek 150 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je, co se týče kapitálu, dotčen návrh, který má Komise předložit podle článku 62, přijímají se technické úpravy v následujících oblastech prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci postupem podle článků 151a a za podmínek stanovených v článcích 151b a 151c:
a)
vyjasnění definic pro zajištění jednotného uplatňování této směrnice,
b)
vyjasnění definic tak, aby byl při uplatňování této směrnice brán zřetel na vývoj finančních trhů,
c)
přizpůsobení terminologie a znění definic terminologii a znění definic v pozdějších aktech týkajících se úvěrových institucí a souvisejících oblastí,
d)
rozšíření nebo terminologická úprava seznamu zmíněného v článcích 23 a 24 a obsaženého v příloze I se zřetelem k vývoji na finančních trzích,
e)
oblasti, v nichž si příslušné orgány vyměňují informace, uvedené v článku 42,
f)
technické úpravy článků 56 až 67 a článku 74 v důsledku vývoje účetních standardů nebo požadavků, které berou v úvahu právní předpisy Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu,
g)
změna seznamu kategorií expozic uvedeného v článcích 79 a 86 se zřetelem k vývoji na finančních trzích,
h)
hodnota uvedená v čl. 79 odst. 2 písm. c), čl. 86 odst. 4 písm. a), příloze VII části 1 bodě 5 a v příloze VII části 2 bodě 15 se zřetelem k účinkům inflace,
i)
seznam a klasifikace podrozvahových položek v přílohách II a IV,
j)
úprava příloh III a V až XII se zřetelem k vývoji na finančních trzích (zejména k novým finančním produktům) nebo k vývoji účetních standardů nebo požadavků, které berou v úvahu právní předpisy Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu.
1a. Následující opatření se přijmou regulativním postupem podle článku 151 odst. 2a:
a)
technické úpravy seznamu v článku 2,
b)
změna výše počátečního kapitálu stanovené v článku 9 se zřetelem k hospodářskému a měnovému vývoji,“.
b)
Odstavec 2 se mění takto:
i)
v prvním pododstavci se návětí nahrazuje tímto:
„Komise může přijmout následující opatření:“
ii)
druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Opatření uvedená v prvním pododstavci písm. a), b), c) a f) se přijmou prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s články 151a, a za podmínek stanovených v článcích 151b a 151c. Opatření uvedená v prvním pododstavci písm. d) a e) se přijmout regulativním postupem podle čl. 151 odst. 2a.“
14)
V článku 151 se odstavce 2 a 3 zrušují.
15)
Vkládají se nové články, který znějí:
„Článek 151a
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 150 odst. 1 a čl. 150 odst. 2 druhém pododstavci první větě je svěřena Komisi na období 4 let od 15. prosince 2010. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději 6 měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 151b.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek uvedených v článcích 151b a 151c.
Článek 151b
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 150 odst. 1 a čl. 150 odst. 2 druhém pododstavci první větě kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájí interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 151c
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným. Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím tohoto období, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém úmyslu námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky ve lhůtě uvedené v odstavci 1. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je v souladu s článkem 296 Smlouvy o fungování Evropské unie odůvodní.“
16)
V článku 152 se vkládají odstavce, které znějí:
„5a. Úvěrové instituce, které vypočítávají hodnoty rizikově vážené expozice podle článků 84 až 89, musí mít do 31. prosince 2011 k dispozici kapitál, který je vždy vyšší než částka uvedená v odstavci 5c nebo případně 5d, nebo se jí rovná.
5b. Úvěrové instituce, které pro výpočet svých kapitálových požadavků ke krytí operačního rizika používají pokročilé přístupy k měření podle článku 105, musí mít do 31. prosince 2011 k dispozici kapitál, který je vždy vyšší než částka uvedená v odstavci 5c nebo případně 5d, nebo se jí rovná.
5c. Částka uvedená v odstavcích 5a a 5b činí 80 % celkového minimálního objemu kapitálu, který by úvěrová instituce musela mít k dispozici podle článku 4 směrnice 93/6/EHS a směrnice 2000/12/ES ve znění platném před 1. lednem 2007.
5d. Po schválení příslušnými orgány může u úvěrových institucí podle odstavce 5e částka uvedená v odstavcích 5a a 5b činit až 80 % celkového minimálního objemu kapitálu, který by tyto úvěrové instituce musely mít k dispozici podle kteréhokoli z článků 78 až 83, článku 103 nebo 104 a směrnice 2006/49/ES ve znění platném před 1. lednem 2011.
5e. Úvěrová instituce může odstavec 5d uplatnit pouze v případě, že přístup založený na interním ratingu nebo pokročilé přístupy k měření určené pro výpočet svých kapitálových požadavků začala používat od 1. ledna 2010 nebo později.“
17)
V článku 154 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Až do 31. prosince 2012 nemůže být vážený průměr LGD pro všechny retailové expozice, které jsou zajištěny obytnými nemovitostmi a na které se nevztahují záruky ústředních vlád, nižší než 10 %.“
18)
V článku 156 se za odstavec 3 vkládají pododstavce, který znějí:
„Komise do 1. dubna 2013 přezkoumá ustanovení o odměňování, včetně ustanovení uvedených v přílohách V a XII, a podá o nich zprávu, přičemž se zaměří především na účinnost, provádění a prosazování těchto ustanovení a zohlední mezinárodní vývoj. Účelem tohoto přezkumu je zjistit případné mezery vyplývající z uplatnění zásady proporcionality na uvedená ustanovení. Komise svojí zprávu předloží Evropskému parlamentu a Radě spolu s případnými vhodnými návrhy.
V zájmu zajištění souladu a rovných podmínek podrobí Komise provádění článku 54 přezkumu, při němž se zaměří na soulad těchto sankcí a jiných opatření uložených a prováděných v celé Unii a v případě potřeby předloží návrhy na změny.
Komisí pravidelným přezkum uplatňování této směrnice zajistí, aby způsob jejího uplatňování nevedl ke zjevné diskriminaci mezi úvěrovými institucemi na základě jejich právní struktury či modelu vlastnictví.
Aby se zajistil soulad v obezřetnostním přístupu ke kapitálu, přezkoumá Komise význam odkazu na nástroje ve smyslu čl. 66 odst. 1a písm. a) v čl. 23 písm.o) bod ii) přílohy V pro tuto směrnici, jakmile zahájí přezkum definice kapitálových nástrojů v souladu s články 56 až 67.“
19)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 156a
Do 31. prosince 2011 přezkoumá Komise vhodnost změn k uvedení přílohy IX této směrnice do souladu s mezinárodními dohodami, pokud jde o požadavky na kapitál úvěrových institucí pro sekuritizační pozice, a podá o tom zprávu. Komise tuto zprávu předloží Evropskému parlamentu a Radě společně s případnými vhodnými legislativními návrhy.“
20)
Přílohy se mění v souladu s přílohou I této směrnice.
Článek 2
Změny směrnice 2006/49/ES
Směrnice 2006/49/ES se mění takto:
1)
V čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci se doplňuje písmeno, které zní:
„t)
‚sekuritizační pozicí‘ a ‚resekuritizační pozicí‘ sekuritizační pozice a resekuritizační pozice ve smyslu směrnice 2006/48/ES.“
2)
V čl. 17 odst. 1 prvním pododstavci se návětí nahrazuje tímto:
„Pokud instituce vypočítává pro účely přílohy II této směrnice hodnoty rizikově vážených expozic v souladu s články 84 až 89 směrnice 2006/48/ES, použijí se pro účely výpočtu stanoveného v části 1 oddíle 36 přílohy VII směrnice 2006/48/ES tato ustanovení:“.
3)
V čl. 18 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
kapitálových požadavků vypočítaných podle metod a možností stanovených v článcích 28 až 32 a v přílohách I, II a VI a případně v příloze V pro jejich obchody zahrnuté v obchodním portfoliu a v bodech 1 až 4 přílohy II pro jejich obchody zahrnuté v neobchodním portfoliu.“
4)
Název oddílu 2 kapitoly VIII se nahrazuje tímto:
„Akty v přenesené pravomoci a zmocňovací ustanovení“.
5)
V článku 41 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Opatření uvedená v odstavci 1 se přijímají prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42a a za podmínek stanovených v článcích 42b a 42c.“
6)
V článku 42 se odstavec 2 zrušuje.
7)
Vkládají se články, který znějí:
„Článek 42a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 41 je svěřena Komisi na období čtyř let od 15. prosince 2010. Komise předloží zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud toto přenesení Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 42b.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v článcích 42b a 42c.
Článek 42b
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 41 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájí interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno,.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 42c
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným. Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím tohoto období, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém úmyslu námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky ve lhůtě uvedené v odstavci 1. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je v souladu s článkem 296 Smlouvy o fungování Evropské unie odůvodní.“
8)
Článek 47 se nahrazuje tímto:
„Do 30. prosince 2011 nebo do dřívějšího data určeného pro jednotlivé případy příslušnými orgány mohou instituce, kterým byl uznán model pro specifické riziko před 1. lednem 2007 v souladu s bodem 1 přílohy V z důvodu tohoto uznání uplatňovat body 4 a 8 přílohy VIII směrnice 93/6/EHS ve znění, které měly tyto body před 1. lednem 2007.“
9)
Přílohy se mění v souladu s přílohou II této směrnice.
Článek 3
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s:
a)
čl. 1 odst. 3, 4, 12 a 16 a body 1, 2 písm. c), 3, a 5 písm.b) bod iii) přílohy I nejpozději do 1. ledna 2011 a
b)
veškerými ustanoveními této směrnice, která nejsou uvedena v písmenu a) nejpozději do 31. prosince 2011.
Předpisy přijaté členskými státy podle tohoto odstavce musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsoby odkazu si stanoví členské státy.
2. Právní a správní předpisy nezbytné pro dodržování bodu 1 přílohy I musí úvěrovým institucím ukládat, aby uplatňovaly zásady uvedené v bodu 1 přílohy I na:
i)
odměny náležející na základě smluv uzavřených přede dnem účinnosti prováděcích předpisů v každém členském státě a poskytnuté nebo vyplacené po tomto datu; a
ii)
odměny přiznané, ale dosud nevyplacené, za služby poskytnuté v roce 2010 přede dnem účinnosti prováděcích předpisů v každém členském státě.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Zpráva
Vzhledem k mezinárodní povaze basilejského rámce a rizikům, která plynou z neprovedení tohoto rámce současně ve významnějších právních řádech, předloží Komise do 31. prosince 2010 zprávu Evropskému parlamentu a Radě o tom, jak na mezinárodní úrovni postupuje provádění změn týkajících se rámce kapitálové přiměřenosti, spolu s příslušnými návrhy.
Článek 5
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem následujícím po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 6
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 24. listopadu 2010.
DIREKTIVA 2010/76/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 24. novembra 2010
o spremembi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES v zvezi s kapitalskimi zahtevami za trgovalno knjigo in za relistinjenja ter v zvezi z nadzorniškim pregledom politik prejemkov
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 53(1) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke (1),
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Pretirano in nepreudarno tveganje v bančnem sektorju je privedlo do propada posameznih finančnih institucij ter sistemskih težav v državah članicah in v svetu. Razlogi za takšno tveganje so številni in zapleteni, vendar med nadzorniki in regulativnimi organi, vključno z G20 in Odborom evropskih bančnih nadzornikov, obstaja soglasje, da so k temu prispevale tudi neprimerne strukture prejemkov nekaterih finančnih institucij. Politike prejemkov, ki pospešujejo tveganja, ki presegajo splošno raven tveganj, sprejemljivih za institucijo, lahko ogrozijo ustrezno in učinkovito upravljanje s tveganji ter spodbudijo pretirano tvegano ravnanje. Zato so še posebej pomembna mednarodno dogovorjena in podprta načela Odbora za finančno stabilnost („načela FSB“) za vzpostavitev ustrezne prakse nadomestil.
(2)
Direktiva 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij (4) od kreditnih institucij zahteva uvedbo ureditev, strategij, postopkov in mehanizmov za obvladovanje tveganj, ki so jim izpostavljene. Na podlagi Direktive 2006/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o kapitalski ustreznosti investicijskih podjetij in kreditnih institucij (5) ta zahteva velja za investicijska podjetja v smislu Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov (6). Direktiva 2006/48/ES od pristojnih organov zahteva, da pregledajo te ureditve, strategije, postopke in mehanizme ter ugotovijo, ali lastna sredstva, ki jih drži zadevna kreditna institucija ali investicijsko podjetje, zagotavljajo ustrezno upravljanje in kritje tveganj, ki jim je ali ki bi jim lahko institucija ali podjetje bilo izpostavljeno. Navedeni nadzor na ravni bančnih skupin se izvaja na konsolidirani osnovi ter zajema finančne holdinge in odvisne finančne institucije v vseh pravnih redih.
(3)
Za odpravo potencialno škodljivega učinka slabo oblikovanih struktur prejemkov na ustrezno upravljanje s tveganji in nadzor tveganega ravnanja s strani posameznikov bi bilo treba zahteve Direktive 2006/48/ES dopolniti z izrecno obveznostjo za kreditne institucije in investicijska podjetja, da za kategorije zaposlenih, katerih poklicne dejavnosti imajo bistven vpliv na njihov profil tveganja, vzpostavijo in vzdržujejo politike prejemkov in prakse, ki so skladne z učinkovitim upravljanjem s tveganji. Te kategorije zaposlenih bi morale zajemati vsaj višje vodstvo, prevzemnike tveganj, osebje zadolženo za kontrolne funkcije in vse zaposlene, ki jih skupni prejemki, vključno z diskrecijskimi določbami glede pokojninskih ugodnostih, uvrščajo v isti tarifni razred kot višje vodstvo in prevzemniki tveganj.
(4)
Ker lahko pretirano in nepreudarno prevzemanje tveganja ogrozi finančno stabilnost kreditnih institucij ali investicijskih podjetij in destabilizira bančni sistem, je pomembno, da bi se nova obveznost glede politik prejemkov in praks dosledno izvajala in zajemala vse vidike prejemkov, vključno s plačami, diskrecijskimi pokojninskimi ugodnostmi in kakršnimi koli podobnimi ugodnostmi. V tem kontekstu bi morale diskrecijske pokojninske ugodnosti pomeniti diskrecijska plačila, ki jih kreditna institucija ali investicijsko podjetje odobri zaposlenemu na individualni podlagi in se plačajo na podlagi reference na ali pričakovanja upokojitve in ki jih je mogoče vključiti med variabilne prejemke. Zato je primerno opredeliti jasna načela o ustreznih prejemkih za zagotovitev, da struktura prejemkov ne spodbuja pretiranega prevzemanja tveganja s strani posameznikov ali moralnega hazarda in je usklajena s pripravljenostjo za tveganje, vrednotami in dolgoročnimi interesi kreditne institucije ali investicijskega podjetja. Prejemki bi morali biti usklajeni tudi z vlogo finančnega sektorja kot mehanizma, prek katerega se v gospodarstvu učinkovito dodeljujejo finančna sredstva. Načela bi morala zlasti poskrbeti, da se pri oblikovanju politik variabilnih prejemkov zagotovi, da so spodbude usklajene z dolgoročnimi interesi kreditne institucije ali investicijskega podjetja in da metode plačevanja krepijo njeno oziroma njegovo kapitalsko osnovo. Sestavine prejemkov, ki temeljijo na uspešnosti, bi morale prav tako spodbujati poštenost v strukturah plačil kreditne institucije ali investicijskega podjetja. Načela bi morala določati, da lahko kreditne institucije in investicijska podjetja določbe uporabijo na različne načine, in sicer glede na njihovo velikost, notranjo organiziranost ter naravo, obseg in kompleksnost njihovih dejavnosti ter zlasti, da uskladitev ne sme biti sorazmerna za investicijska podjetja iz člena 20(2) in (3) Direktive 2006/49/ES. Za zagotovitev, da se zasnova politik prejemkov upošteva pri upravljanju s tveganji kreditne institucije ali investicijskega podjetja, bi morala uprava vsake kreditne institucije ali investicijskega podjetja, v svoji nadzorni funkciji, sprejeti načela in jih redno pregledovati. Glede na to bi moralo biti omogočeno, da ima lahko uprava v svoji nadzorni funkciji po potrebi in v skladu z nacionalnim pravom vlogo nadzornega sveta.
(5)
Od kreditnih institucij in investicijskih podjetij, ki so pomembna v smislu velikosti, notranje organiziranosti ter narave, obsega in kompleksnost svojih dejavnosti, bi bilo treba zahtevati, da kot sestavni del svoje upravljavske in organizacijske strukture ustanovijo komisijo za prejemke.
(6)
Do 1. aprila 2013 bi morala Komisija pregledati načela politike prejemkov s posebno pozornostjo na njihovi učinkovitosti, izvajanju in izvrševanju, pri čemer upošteva mednarodni razvoj dogodkov, vključno s kakršnimi koli dodatnimi predlogi Odbora za finančno stabilnost in izvajanjem načel FSB v drugih pravnih redih, ter tudi povezavo med zasnovo variabilnih prejemkov in pretirano tveganim ravnanjem.
(7)
Politika prejemkov bi morala biti namenjena uskladitvi osebnih ciljev zaposlenih z dolgoročnimi interesi zadevne kreditne institucije ali investicijskega podjetja. Ocene sestavin prejemkov, ki temeljijo na uspešnosti, bi morale temeljiti na dolgoročni uspešnosti in upoštevati izjemna tveganja, povezana z uspešnostjo. Ocene uspešnosti bi bilo treba vključiti v večletni okvir, in sicer za obdobje vsaj treh do petih let, za zagotovitev, da postopek ocenjevanja temelji na dolgoročni uspešnosti in da je dejansko plačilo sestavin prejemkov, ki temeljijo na uspešnosti, porazdeljeno po poslovnem ciklu kreditne institucije ali investicijskega podjetja. Da bi dodatno uskladili spodbude, bi moral biti precejšen del variabilnih prejemkov vseh zaposlenih, ki ga zajemajo te zahteve, sestavljen iz delnic, z delnicami povezanih instrumentov kreditne institucije ali investicijskega podjetja, glede na pravno strukturo zadevne kreditne institucije ali investicijskega podjetja oziroma drugih enakovrednih nedenarnih instrumentov v primeru kreditne institucije ali investicijskega podjetja, ki ne kotira na borzi, in, kjer je to ustrezno, drugih dolgoročno datiranih instrumentov, ki v zadostni meri odsevajo kreditno kvaliteto kreditne institucije ali investicijskega podjetja. Omogočeno bi moralo biti, da je med takšnimi instrumenti tudi instrument kapitala, ki se v primeru resnih finančnih težav institucije preoblikuje v lastniški kapital ali kako drugače odpiše. V primerih, ko zadevna kreditna institucija ne izda dolgoročno datiranih finančnih instrumentov, bi morala imeti dovoljenje, da izda precejšnji delež variabilnih prejemkov v delnicah, z delnicami povezanih instrumentih ter v drugih enakovrednih nedenarnih instrumentih. Državam članicam ali njihovim pristojnim organom bi moralo biti omogočeno, da omejijo vrste in oblike teh instrumentov ali pa po potrebi prepovedo določene instrumente.
(8)
Da bi čim bolj zmanjšali spodbude za pretirano prevzemanje tveganja, bi morali variabilni prejemki predstavljati uravnotežen delež skupnih prejemkov. Izjemno pomembno je, da fiksna plača zaposlenega predstavlja dovolj visok delež njegovih skupnih prejemkov, da se omogoči izvajanje politike povsem prilagodljivih variabilnih prejemkov, vključno z možnostjo, da se variabilnih prejemkov ne izplača. Da se zagotovi skladna plačna praksa v celotnem sektorju, je ustrezno določiti nekatere jasne zahteve. Zajamčeni variabilni prejemki niso skladni z ustreznim upravljanjem s tveganji ali načelom plačila po učinku in bi morali biti na splošno prepovedani.
(9)
Znaten delež variabilne sestavine prejemka, kot je 40 do 60 %, bi bilo treba odložiti za ustrezno obdobje. Ta delež bi bilo treba občutno povečati glede na dolžino izkušenj ali stopnjo odgovornosti osebe, ki prejme prejemek. Še več, precejšen delež variabilne sestavine prejemka bi moral biti sestavljen iz delnic, z delnicami povezanih instrumentov kreditne institucije ali investicijskega podjetja, glede na pravno strukturo zadevne kreditne institucije ali investicijskega podjetja oziroma, v primeru kreditne institucije ali investicijskega podjetja, ki ne kotira na borzi, drugih enakovrednih nedenarnih instrumentov, in, kjer je to ustrezno, dolgoročno datiranih finančnih instrumentov, ki primerno odsevajo kreditno kvaliteto kreditne institucije ali investicijskega podjetja. V tem smislu ima načelo sorazmernosti velik pomen, saj morda ni vedno primerno uporabiti te zahteve, kadar gre za majhne kreditne institucije in investicijska podjetja. Ob upoštevanju omejitev, s katerimi je omejen znesek variabilnega prejemka, ki ga je mogoče izplačati v gotovini in vnaprej, bi bilo treba omejiti znesek variabilnega prejemka, ki ga je mogoče izplačati v gotovini ali v gotovini enakovredni obliki in brez odloga, da se dodatno uskladijo osebni cilji zaposlenih z dolgoročnimi interesi kreditne institucije ali investicijskega podjetja.
(10)
Kreditne institucije in investicijska podjetja bi morali zagotoviti, da skupni variabilni prejemki ne bodo omejevali njihove sposobnosti za okrepitev njihove kapitalske osnove. Obseg, v katerem je treba povečati kapital, bi moral biti funkcija sedanjega kapitalskega položaja kreditne institucije ali investicijskega podjetja. V tem smislu bi morali imeti pristojni organi države članice pooblastilo za omejitev variabilnih prejemkov, med drugim kot odstotek skupnih neto prihodkov, če niso v skladu z ohranjanjem trdne kapitalske osnove.
(11)
Kreditne institucije in investicijska podjetja bi morala od svojih zaposlenih zahtevati, da ne bodo uporabljali osebnih strategij varovanja pred tveganjem ali zavarovanj, da bi se izognili učinkom uravnavanja tveganja, ki izhajajo iz njihove ureditve prejemkov.
(12)
Za subjekte, ki imajo korist od izrednih posegov vlade, bi morala biti prednostna naloga vzpostavitev njihove kapitalske osnove in povrnitev pomoči davkoplačevalcev. Te prednostne naloge bi se morale odražati v vseh plačilih variabilnih prejemkov.
(13)
Načela glede učinkovite politike prejemkov, navedena v Priporočilu Komisije z dne 30. aprila 2009 o plačnih politikah v sektorju finančnih storitev (7), so v skladu z načeli iz te direktive in jih dopolnjujejo.
(14)
Določbe o prejemkih ne bi smele posegati v celovito izvajanje temeljnih pravic, zagotovljenih s Pogodbami in zlasti s členom 153(5) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), splošnimi načeli nacionalnega delovnega in pogodbenega prava, z zakonodajo o pravicah in udeležbi delničarjev ter s splošno odgovornostjo upravnih in nadzornih organov zadevne institucije, pa tudi v pravice, kjer je to primerno, socialnih partnerjev, da sklepajo in izvajajo kolektivne pogodbe v skladu z nacionalno zakonodajo in običaji.
(15)
Za zagotovitev hitrega in učinkovitega izvajanja bi morali imeti pristojni organi pooblastilo za naložitev ali izvršitev finančnih ali nefinančnih kazni ali drugih ukrepov zaradi kršitve zahteve iz Direktive 2006/48/ES, vključno z zahtevo po skladnosti politik prejemkov z ustreznim in učinkovitim upravljanjem s tveganji. Ti ukrepi in kazni bi morali biti učinkoviti, sorazmerni in odvračilni. Da bi zagotovili doslednost in enake pogoje delovanja, bi morala Komisija pregledati, kako države članice izvajajo takšne ukrepe in kazni na združeni podlagi, pri tem pa upoštevati njihovo skladnost v Uniji.
(16)
Za zagotovitev učinkovitega nadzorniškega pregleda nad tveganji, ki izhajajo iz neprimernih struktur prejemkov, bi bilo treba politike in prakse prejemkov, ki jih sprejmejo kreditne institucije in investicijska podjetja, vključiti v nadzorniški pregled iz Direktive 2006/48/ES. V okviru tega pregleda bi nadzorniki morali oceniti, ali je verjetno, da te politike in prakse verjetno spodbujajo pretirano tveganje s strani zadevnih zaposlenih. Odbor evropskih bančnih nadzornikov bi moral prav tako zagotoviti smernice za ocenjevanje primernosti oseb, ki dejansko vodijo posle kreditne institucije.
(17)
Zelena knjiga Komisije z dne 2. junija 2010 o korporativnem upravljanju finančnih institucij in politik prejemkov opozarja na vrsto slabosti v korporativnem upravljanju kreditnih institucij in investicijskih podjetij, ki bi se jim bilo treba posvetiti. Med opredeljenimi rešitvami Komisija izpostavlja potrebo po znatni zaostritvi zahtev v zvezi z osebami, ki dejansko vodijo posle kreditne institucije, saj bi morale te imeti dovolj dober ugled, ustrezne izkušnje, oceniti pa bi bilo treba tudi njihovo primernost za opravljanje strokovnih dejavnosti. Zelena knjiga prav tako poudarja, da je treba povečati vključenost zainteresiranih strani v odobravanje politike prejemkov. Evropski parlament in Svet sta se seznanila z namero Komisije, da bo v okviru nadaljnjih ukrepov na tem področju pripravila zakonodajne predloge, kjer je to ustrezno.
(18)
Z namenom nadaljnjega izboljšanja preglednosti v zvezi s prakso prejemkov kreditnih institucij in investicijskih podjetij, bi morali pristojni organi držav članic zbirati informacije o prejemkih za primerjavo trendov prejemkov v skladu s kategorijami kvantitativnih podatkov, ki jih morajo te kreditne institucije in investicijskega podjetja razkriti v skladu s to direktivo. Pristojni organi bi morali Odboru evropskih bančnih nadzornikov zagotoviti te informacije, da bi mu omogočile izvajanje podobnih ocen na ravni Unije.
(19)
Za spodbujanje približevanja nadzorniških praks pri ocenjevanju politik in praks prejemkov in za olajšanje zbiranja informacij ter dosledno izvajanje načel prejemkov v bančnem sektorju bi moral Odbor evropskih bančnih nadzornikov oblikovati smernice za ustrezne politike prejemkov v bančnem sektorju. Odbor evropskih zakonodajalcev za vrednostne papirje bi moral pomagati pri pripravi takšnih smernic, če te veljajo tudi za politike prejemkov za osebe, udeležene pri zagotavljanju investicijskih storitev in izvajanju investicijskih dejavnosti kreditnih institucij in investicijskih podjetij v smislu Direktive 2004/39/ES. Odbor evropskih bančnih nadzornikov bi moral izvesti odprta javna posvetovanja o tehničnih standardih in analizirati morebitne s tem povezane stroške in koristi. Komisija bi morala pripraviti zakonske predloge, s katerimi evropskemu nadzornemu organu, ki se ukvarja z bančništvom in, v ustrezni meri, evropskemu nadzornemu organu, ki se ukvarja s trgi in vrednostnimi papirji, ustanovljenim v skladu z de Larosièrovim postopkom o finančnem nadzoru, zaupa pripravo osnutka regulativnih in izvedbenih tehničnih standardov, ki jih bo sprejela Komisija in s katerimi bi olajšali zbiranje informacij in dosledno izvajanje načel o prejemkih v bančnem sektorju.
(20)
Ker lahko slabo zasnovane politike prejemkov in sistem spodbud do nesprejemljive ravni povečajo tveganja, ki so jim izpostavljene kreditne institucije in investicijska podjetja, bi bilo treba sprejeti takojšne sanacijske ukrepe in po potrebi ustrezne ukrepe za odpravo nepravilnosti. Posledično je primerno zagotoviti, da so pristojni organi pooblaščeni, da glede zadevnih subjektov določijo kvalitativne ali kvantitativne ukrepe, ki so namenjeni rešitvi težav, ugotovljenih v zvezi s politikami prejemkov v nadzorniškem pregledu „stebra 2“. Med kvalitativnimi ukrepi, ki so na voljo pristojnim organom, je zahteva za kreditne institucije in investicijska podjetja, da zmanjšajo tveganje, povezano z njihovimi dejavnostmi, produkti ali sistemi, vključno z vpeljavo sprememb v njihove strukture prejemkov ali zamrznitvijo variabilnih delov prejemkov, če ti niso skladni z učinkovitim obvladovanjem tveganja. Kvantitativni ukrepi vključujejo zahtevo po držanju dodatnih lastnih sredstev.
(21)
Strukture dobrega upravljanja, preglednost in razkritje so bistveni za ustrezne politike prejemkov. Za zagotovitev ustrezne preglednosti njihovih struktur prejemkov in povezanega tveganja na trgu, bi morale kreditne institucije in investicijska podjetja razkriti podrobne informacije o svojih politikah in praksah prejemkov ter zaradi zaupnosti skupne zneske za tiste zaposlene, katerih poklicne dejavnosti pomembno vplivajo na profil tveganja kreditne institucije ali investicijskega podjetja. Te informacije bi morale biti na voljo vsem zainteresiranim stranem (delničarjem, zaposlenim in širši javnosti). Vendar pa ta obveznost ne bi smela posegati v Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (8).
(22)
Da bi zagotovili njihovo popolno učinkovitost in se izognili diskriminacijskim učinkom pri njihovem izvajanju, bi bilo treba določbe o prejemkih, opredeljene v tej direktivi, uveljaviti za prejemke, zapadle na podlagi pogodb, sklenjenih pred datumom njihovega začetka izvajanja v vsaki državi članici, in dodeljene ali izplačane po tem datumu. Da bi poleg tega obvarovali cilje iz te direktive, zlasti učinkovito upravljanje tveganja, v obdobjih, ki jih še vedno zaznamuje visoka stopnja finančne nestabilnosti, in da bi se izognili kakršnemu koli tveganju zaobitja določb o prejemkih iz te direktive v obdobju pred začetkom izvajanja, je treba, ko gre za storitve, opravljene v letu 2010, te določbe uporabiti za prejemke, ki so sicer že bili dodeljeni, ne pa še izplačani, pred datumom začetka njihovega dejanskega izvajanja v vsaki državi članici.
(23)
Pregled tveganj, ki bi jim kreditna institucija lahko bila izpostavljena, bi moral privesti do učinkovitih nadzorniških ukrepov. Zato je nujno, da se doseže nadaljnja konvergenca, z namenom podpreti skupne odločitve nadzornikov in zagotoviti enake konkurenčne pogoje znotraj Unije.
(24)
Kreditne institucije, ki vlagajo v relistinjenja, morajo po Direktivi 2006/48/ES ravnati s primerno skrbnostjo tudi v zvezi z listinjenji in izpostavljenostmi iz nelistinjenja, ki oblikujejo prvega. Kreditne institucije bi morale oceniti, ali izpostavljenosti v okviru programov s premoženjem kritih komercialnih zapisov predstavljajo izpostavljenosti iz relistinjenja, vključno s tistimi v okviru programov, ki pridobijo nadrejene tranše ločenih paketov celotnih posojil, pri čemer nobeno od teh posojil ne predstavlja izpostavljenosti iz listinjenja ali relistinjenja, varovanje pred prvo izgubo za vsako naložbo pa zagotavlja prodajalec posojil. V slednjem primeru paketu prilagojeno likvidnostno posojilo na splošno ne bi smelo pomeniti izpostavljenosti iz relistinjenja, ker predstavlja tranšo enega paketa sredstev (torej uporabljen paket celotnih posojil), ki ne vsebuje nobenih izpostavljenosti iz listinjenja. Po drugi strani pa bi izboljšanje kreditne kvalitete za celoten program, ki krije le nekatere izgube nad zavarovanjem, ki ga zagotavlja prodajalec za različne pakete, na splošno predstavljalo tranširanje tveganja paketa različnih sredstev, ki vsebujejo najmanj eno izpostavljenost iz listinjenja, in bi zato pomenilo izpostavljenost iz relistinjenja. Če pa se takšen program v celoti samofinancira z eno samo vrsto komercialnih zapisov in če izboljšanje kreditne kvalitete za celoten program ne pomeni relistinjenja ali če komercialni zapis v celoti podpira kreditna institucija v vlogi sponzorja, kar pomeni, da je vlagatelj v komercialni zapis dejansko izpostavljen tveganju neplačila s strani sponzorja namesto tveganju neplačila osnovnih paketov ali sredstev, potem se ta komercialni zapis na splošno ne bi smel šteti za izpostavljenost iz relistinjenja.
(25)
Določbe o preudarnem vrednotenju v Direktivi 2006/49/ES bi morale veljati za vse instrumente, merjene po pošteni vrednosti, v trgovalni ali bančni knjigi institucij. Treba bi bilo pojasniti, da bi bilo treba tam, kjer bi uporaba preudarnega vrednotenja privedla do knjigovodske vrednosti, ki bi bila nižja od dejansko priznane vrednosti v računovodstvu, absolutno vrednost razlike odbiti od lastnih sredstev.
(26)
Institucije bi morale imeti na voljo izbiro, ali bodo uporabile kapitalsko zahtevo ali pa odbile od lastnih sredstev tiste pozicije listinjenja, ki imajo 1 250 % utež tveganja po tej direktivi, ne glede na to, ali so pozicije v trgovalni ali bančni knjigi.
(27)
Kapitalske zahteve za tveganja poravnave bi morale veljati tudi za bančno knjigo.
(28)
Institucije v vlogi originatorja ali sponzorja ne bi smele imeti možnosti, da se izognejo prepovedi posredne podpore z uporabo njihovih trgovalnih knjig z namenom zagotoviti takšno podporo.
(29)
Brez poseganja v razkritja, ki jih izrecno zahteva ta direktiva, bi moral biti namen zahtev po razkritju udeležencem trga zagotoviti točne in celovite informacije v zvezi s profilom tveganja posameznih institucij. Zato bi bilo treba institucijam naložiti zahtevo po razkritju dodatnih informacij, ki niso izrecno navedene v tej direktivi, če je tako razkritje potrebno za dosego navedenega cilja.
(30)
Da se zagotovi skladno izvajanje Direktive 2006/48/ES v vsej Uniji, sta Komisija in Odbor evropskih bančnih nadzornikov leta 2006 ustanovila delovno skupino (Skupina za prenos Direktive o kapitalskih zahtevah (CRDTG)), katere naloga je obravnavati in reševati vprašanja, povezana z izvajanjem navedene direktive. Glede na CRDTG je treba podrobneje opredeliti nekatere tehnične določbe direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES. Zato je primerno te določbe natančneje opredeliti.
(31)
Če zunanja bonitetna ocena za pozicijo listinjenja vključuje vpliv kreditnega zavarovanja, ki ga zagotavlja sama kreditna institucija, institucija ne bi smela imeti koristi od nižje uteži tveganja, ki je posledica tega zavarovanja. To ne bi smelo voditi do odbitka kapitala listinjenja, če obstajajo drugi načini za določitev uteži tveganja v skladu z dejanskim tveganjem pozicije, brez upoštevanja takšnega kreditnega zavarovanja.
(32)
Na področju listinjenja bi bilo treba zahteve po razkritju za institucije znatno poostriti. Te bi zlasti morale vključevati tveganja pozicij listinjenja v trgovalni knjigi. Da se poleg tega zagotovi primerna preglednost glede narave dejavnosti institucije na področju listinjenja, bi morala razkritja odražati obseg, v katerem institucija financira subjekte s posebnim namenom pri listinjenju in udeležbo določenih odvisnih subjektov, ker lahko tesno povezane strani pomenijo stalno tveganje za zadevno institucijo.
(33)
Posebna pozicijska tveganja za pozicije listinjenja bi morala biti usklajena s kapitalskimi zahtevami v bančni knjigi, saj slednje zagotavljajo večjo raznolikost in boljšo odzivnost na tveganje za pozicije listinjenja.
(34)
Glede na njihove nedavne slabe rezultate bi bilo treba poostriti standarde za notranje modele za izračun kapitalskih zahtev za tržno tveganje. Zlasti bi bilo treba zajetje tveganj dopolniti v zvezi s kreditnimi tveganji v trgovalni knjigi. Poleg tega bi morale kapitalske zahteve vključevati sestavino, primerno za izjemne pogoje za poostritev kapitalskih zahtev z ozirom na poslabšanje tržnih pogojev in z namenom zmanjšati možnost za procikličnost. Institucije bi morale prav tako izvesti povratne teste izjemnih situacij, da preučijo, kakšni scenariji bi utegnili ogroziti sposobnost delovanja bank, razen če lahko dokažejo, da je takšen test pogrešljiv. Glede na nedavne posebne težave v zvezi z obravnavo pozicij listinjenja s pomočjo pristopov na podlagi notranjih modelov, bi morala biti sposobnost institucij pri modeliranju tveganj listinjenja v trgovalni knjigi omejena, zahtevana pa bi morala biti tudi standardizirana kapitalska zahteva za pozicije listinjenja v trgovalni knjigi.
(35)
Ta direktiva določa omejene izjeme za trgovalne dejavnosti s korelacijo, v skladu s katerimi instituciji njen nadzornik lahko dovoli, da izračuna kapitalsko zahtevo za celotno tveganje ob upoštevanju strogih minimalnih zahtev. V takšnih primerih bi se od institucije moralo zahtevati, da za te aktivnosti določi kapitalsko zahtevo, ki je enaka višji od kapitalskih zahtev glede na interno razvit pristop in 8 % kapitalske zahteve za posebno tveganje po standardiziranem načinu merjenj. Za te izpostavljenosti ne bi smele veljati zahteve za dodatne kapitalske zahteve, vendar bi jih morale banke vključiti tako v mero tveganih vrednosti kot v mero tveganih vrednosti za izjemne situacije.
(36)
Člen 152 Direktive 2006/48/ES od določenih kreditnih institucij zahteva, da zagotovijo lastna sredstva, ki so vsaj enaka nekaterim določenim minimalnim zneskom za tri dvanajstmesečna obdobja med 31. decembrom 2006 in 31. decembrom 2009. Glede na sedanje razmere v bančnem sektorju in podaljšanje prehodnih ureditev za minimalne kapitalske zahteve, ki jih je sprejel Bazelski odbor za bančni nadzor, je primerno obnoviti navedeno zahtevo za omejeno obdobje do 31. decembra 2011.
(37)
Da kreditne institucije ne bi bile odvrnjene od uporabe pristopa na osnovi notranjih bonitetnih ocen („pristop IRB“) ali naprednih pristopov za merjenje za izračun kapitalskih zahtev v prehodnem obdobju zaradi nerazumnih in nesorazmernih izvedbenih stroškov, bi bilo treba omogočiti, da kreditne institucije, ki začnejo uporabljati pristop IRB ali napredne pristope za merjenje od 1. januarja 2010 in ki so že prej izračunavale svoje kapitalske zahteve v skladu z drugimi manj izpopolnjenimi pristopi, na podlagi nadzorniškega dovoljenja kot osnovo za izračun v prehodnem obdobju uporabljajo manj izpopolnjene pristope. Pristojni organi bi morali natančno spremljati svoje trge in zagotoviti enake konkurenčne pogoje na vseh svojih trgih in segmentih trga ter preprečevati izkrivljanje na notranjem trgu.
(38)
V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (9) se države članice poziva, naj za lastne potrebe in v interesu Unije pripravijo tabele, v katerih kar najbolj nazorno prikažejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos, ter naj te tabele objavijo.
(39)
Določbe v tej direktivi predstavljajo korake reformnega postopka v odziv na finančno krizo. Glede na sklepe G 20, Odbora za finančno stabilnost in Bazelskega odbora za bančni nadzor bodo morda potrebne nadaljnje reforme, vključno s potrebno uvedbo proticikličnih blažilcev, „dinamičnih rezervacij“, ter opredelitvijo razlogov za izračunavanje kapitalskih zahtev v Direktivi 2006/48/ES in dodatnimi ukrepi za zahteve, temelječe na tveganju, za kreditne institucije, da bi pomagali omejiti nastanek finančnih vzvodov v bančnem sistemu. Evropski parlament in Svet bi morala biti pravočasno in učinkovito vključena, da se zagotovi ustrezen demokratični nadzor nad postopkom.
(40)
Komisija bi morala pregledati uporabo direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES, da se zagotovi, da se njihove določbe uporabljajo na pravičen način, ki ne dovoljuje diskriminacije med kreditnimi institucijami na podlagi njihove pravne strukture ali modela lastništva.
(41)
Komisijo bi bilo treba pooblastiti, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme delegirane akte v zvezi s tehničnimi prilagoditvami Direktive 2006/48/ES, da razjasni opredelitve za zagotovitev enotne uporabe navedene direktive ali da se upošteva razvoj dogodkov na finančnih trgih; da se uskladi terminologija in oblikujejo opredelitve v skladu s poznejšimi relevantnimi akti; da se razširi vsebina ali prilagodi terminologija iz seznama dejavnosti, ki so predmet vzajemnega priznavanja na podlagi navedene direktive, da se upošteva razvoj dogodkov na finančnih trgih; da se prilagodijo področja, na katerih se od pristojnih organov zahteva, da si izmenjujejo informacije; da se prilagodijo določbe navedene direktive glede lastnih sredstev z ozirom na razvoj računovodskih standardov ali zakonodaje Unije ali glede na približevanje nadzorniških praks; da se razširi seznam kategorij izpostavljenosti za namene standardiziranega pristopa ali pristopa IRB, da se upošteva razvoj dogodkov na finančnih trgih; da se prilagodijo določeni zneski, ki ustrezajo tem kategorijam izpostavljenosti, da bi se upoštevali učinki inflacije; da se prilagodi seznam in klasifikacija zunajbilančnih postavk; in da se prilagodijo določene določbe in tehnična merila glede obravnave kreditnega tveganja nasprotne stranke, organizacije in obravnave tveganja, standardiziranega pristopa in pristopa IRB, zmanjševanja kreditnega tveganja, listinjenja, operativnega tveganja, pregleda in ovrednotenja s strani pristojnih organov in razkritje z namenom upoštevanja razvoja dogodkov na finančnih trgih ali računovodskih standardov ali zakonodaje Unije, ali glede na približevanje nadzorniških praks. Komisijo bi bilo tudi treba pooblastiti, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme delegirane akte v zvezi z ukrepi glede določitve velikosti nenadnih in nepričakovanih sprememb obrestnih mer, ki so pomembne za namene pregleda in ocene, s strani pristojnih organov iz Direktive 2006/48/ES, tveganja obrestne mere iz netrgovalnih dejavnosti; da se predpiše začasno zmanjšanje minimalne ravni lastnih sredstev ali teže tveganj, kot so določene v navedeni direktivi, z namenom upoštevanja posebnih okoliščin; da bi se pojasnilo izvzetje nekaterih izpostavljenosti iz uporabe določb navedene direktive glede velikih izpostavljenosti; in da bi se prilagodila merila za oceno, s strani nadzornikov v skladu s to direktivo, primernosti predlaganega pridobitelja kreditne institucije in finančne trdnosti kakršnega koli predlaganega prevzema.
(42)
Komisijo bi bilo tudi treba pooblastiti, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme delegirane akte v zvezi s tehničnimi prilagoditvami Direktive 2006/49/ES, da se pojasnijo opredelitve za zagotovitev enotne uporabe navedene direktive ali da se upošteva razvoj dogodkov na finančnih trgih; da se prilagodijo zneski osnovnega kapitala, ki so predpisani z nekaterimi določbami navedene direktive in posebnimi zneski pomembnimi za izračun kapitalskih zahtev za trgovalno knjigo, da bi se upošteval razvoj ekonomskega in monetarnega področja; da se prilagodijo kategorije investicijskih podjetij, ki so upravičene do nekaterih odstopanj glede zahtevanih minimalnih ravni lastnih sredstev, da bi se upošteval razvoj dogodkov na finančnih trgih; da se pojasni zahteva, da bi morala investicijska podjetja posedovati lastna sredstva, ki so enakovredna eni četrtini njihovih fiksnih režijskih stroškov predhodnega leta, da se zagotovi enotna uporaba navedene direktive; da se uskladi terminologija in opredelitve z ustreznimi kasnejšimi akti; da se prilagodijo tehnične določbe navedene direktive glede izračuna kapitalskih zahtev za različne kategorije tveganja in velikih izpostavljenosti, o uporabi internih modelov za izračun kapitalskih zahtev in glede trgovanja z namenom upoštevanja razvoja dogodkov na finančnih trgih ali standardov merjenja tveganja ali računovodskih standardov, ali zakonodaje Unije, ali ki se nanašajo na konvergenco nadzornih praks; in da se upošteva rezultat pregleda različnih zadev v zvezi s področjem uporabe Direktive 2004/39/ES.
(43)
Evropski parlament ali Svet bi moral imeti na voljo tri mesece od datuma obvestila za nasprotovanje delegiranemu aktu. Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se bi to obdobje lahko podaljšalo za tri mesece. Evropskemu parlamentu in Svetu bi moralo biti omogočeno, da obvestita druge institucije, da ne nameravata nasprotovati. Taka zgodnja odobritev delegiranih aktov je še posebej primerna, ko je treba spoštovati roke, na primer, kadar temeljni akti vsebuje časovne razporede za Komisijo za sprejemanje delegiranih aktov.
(44)
V izjavi 39 o členu 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije, priloženi Sklepni listini medvladne konference, na kateri je bila sprejeta Lizbonska pogodba, podpisana 13. decembra 2007, se je konferenca seznanila s tem, da namerava Komisija v skladu s svojo ustaljeno prakso pri pripravi osnutkov delegiranih aktov na področju finančnih storitev nadaljevati posvetovanje s strokovnjaki, ki jih imenujejo države članice.
(45)
Ker ciljev te uredbe, in sicer da se od kreditnih institucij in investicijskih podjetij zahteva, da vzpostavijo in vzdržujejo politike prejemkov, ki so skladne z učinkovitim obvladovanjem tveganja, in da se prilagodijo nekatere kapitalske zahteve kot odziv na finančno krizo, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, in ker ta cilj zaradi obsega in učinkov ukrepa lažje doseže Unija, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenih ciljev.
(46)
Direktivi 2006/48/ES in 2006/49/ES bi bilo zato treba ustrezno spremeniti -
SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:
Člen 1
Spremembe Direktive 2006/48/ES
Direktiva 2006/48/ES se spremeni:
(1)
Člen 4 se spremeni:
(a)
vstavita se naslednji točki:
„(40a)
‚relistinjenje‘ pomeni listinjenje, kjer je tveganje, povezano z osnovnim paketom izpostavljenosti, tranširano in je vsaj ena od osnovnih izpostavljenosti pozicija listinjenja;
(40b)
‚pozicija relistinjenja‘ pomeni izpostavljenost relistinjenju;“;
(b)
doda se naslednja točka:
„(49)
‚diskrecijske pokojninske ugodnosti‘ pomeni razširjene pokojninske ugodnosti, ki jih kreditna institucija na diskrecijski podlagi odobri zaposlenemu v okviru njegovega paketa variabilnih prejemkov, ki pa ne zajemajo pridobljenih ugodnosti, odobrenih zaposlenemu pod pogoji sistema pokojninskega zavarovanja v družbi.“
(2)
V členu 11(1) se doda naslednji pododstavek:
„Odbor evropskih bančnih nadzornikov mora zagotoviti smernice za ocenjevanje primernosti oseb, ki dejansko vodijo posle kreditne institucije.“
(3)
Člen 22 se spremeni:
(a)
odstavek 1 se nadomesti z naslednjim:
„1. Pristojni organi matične države članice zahtevajo, da ima vsaka kreditna institucija zanesljivo ureditev upravljanja, ki vključuje jasno organizacijsko strukturo z natančno opredeljenimi, preglednimi in doslednimi odgovornostmi, učinkovitimi postopki za ugotavljanje, upravljanje in spremljanje tveganj ter poročanje o tveganjih, ki jim je ali bi lahko bila izpostavljena, in ustrezne mehanizme za notranjo kontrolo, vključno z ustreznimi upravnimi in računovodskimi postopki, ter politike in prakse prejemkov, ki so skladne z ustreznim in učinkovitim upravljanjem s tveganji, ter ki tako upravljanje s tveganji tudi spodbujajo.“;
(b)
dodajo se naslednji odstavki:
„3. Pristojni organi matične države članice z informacijami, zbranimi v skladu z merili za razkritje iz točke 15(f) dela 2 Priloge XII, primerjajo trende in prakso prejemkov. Pristojni organi ta podatek posredujejo Odboru evropskih bančnih nadzornikov.
4. Odbor evropskih bančnih nadzornikov zagotovi smernice o ustreznih politikah prejemkov, ki so skladne z načeli iz točk 23 in 24 Priloge V. Smernice prav tako upoštevajo načela glede ustrezne politike prejemkov iz Priporočila Komisije z dne 30. aprila 2009 o politikah prejemkov v sektorju finančnih storitev (10).
Odbor evropskih bančnih nadzornikov med drugim zagotovi smernice za:
(a)
določitev posebnih meril za določitev ustreznih razmerij med fiksno in variabilno sestavino celotnih prejemkov v smislu točke 23(1) Priloge V;
(b)
opredelitev instrumentov, ki so lahko upravičeni kot instrumenti v smislu točke 23(o) navedene priloge.
Odbor evropskih regulativnih organov s področja vrednostnih papirjev tesno sodeluje z Odborom evropskih bančnih nadzornikov pri zagotovitvi smernic o politikah prejemkov za zaposlene, udeležene pri zagotavljanju investicijskih storitev in dejavnosti v smislu točke 2, člena 4(1) Direktive 2004/39/ES.
Odbor evropskih bančnih nadzornikov s pomočjo informacij, ki jih prejme od pristojnih organov, primerja trende in prakse prejemkov na ravni Unije, in sicer na podlagi informacij pristojnih organov, posredovanih v skladu z odstavkom 3.
5. Pristojni organi matične države članice zbirajo informacije o številu posameznikov na kreditno institucijo v plačilnih razredih z najmanj 1 milijonom EUR, vključno z zadevnim področjem poslovanja in glavnimi elementi plače, bonusi, dolgoročnimi nagradami in pokojninskimi prispevki. Te informacije posredujejo Odboru evropskih bančnih nadzornikov, ki jih združene na podlagi posamezne države članice razkrijejo v enotni obliki za poročanje. Odbor evropskih bančnih nadzornikov lahko oblikuje smernice za poenostavitev izvajanja tega odstavka in za zagotovitev doslednosti zbranih informacij.
(4)
V členu 54 se doda naslednji odstavek:
„Države članice zagotovijo, da imajo, za namene prvega odstavka, njihovi pristojni organi pooblastilo za naložitev finančnih in nefinančnih kazni ali ukrepov. Te kazni ali ukrepi morajo biti učinkoviti, sorazmerni in odvračilni.“
(5)
V prvem odstavku člena 57 se točka (r) nadomesti z naslednjim:
„(r)
zneski izpostavljenosti pozicij listinjenja, ki prejmejo utež tveganja 1 250 % na podlagi te direktive, in zneski izpostavljenosti pozicij listinjenja v trgovalni knjigi, ki bi prejeli utež tveganja 1 250 %, če bi bili v bančni knjigi iste kreditne institucije.“
(6)
V členu 64 se doda naslednji odstavek:
„5. Kreditne institucije uporabljajo zahteve iz dela B Priloge VII k Direktivi 2006/49/ES za vsa sredstva, merjena po pošteni vrednosti, ko izračunavajo znesek lastnih sredstev in odštejejo od vsote postavk iz točk (a) do (ca), zmanjšane za vrednosti postavk iz člena 57(i) do (k), vsoto potrebnih dodatnih prilagoditev vrednosti. Odbor evropskih bančnih nadzornikov pripravi smernice glede podrobne uporabe te določbe.“
(7)
V členu 66 se odstavek 2 nadomesti z naslednjim:
„2. Polovica skupne vrednosti postavk iz točk (l) do (r) člena 57 se odbije od vsote postavk iz točk (a) do (ca), zmanjšane za vrednosti postavk iz točk (i) do (k) navedenega člena, in polovico od skupne vrednosti postavk iz točk (d) do (h) navedenega člena, ob uporabi omejitev, določenih z odstavkom 1 tega člena. Če polovica skupne vrednosti postavk iz točk (l) do (r) presega skupno vrednost postavk iz točk (d) do (h) člena 57, se ta presežek odbije od skupne vrednosti iz točk (a) do (ca), zmanjšane za vrednost postavk iz točk (i) do (k) navedenega člena.
Postavke iz točke (r) člena 57 se ne odbijejo, če se za namene člena 75 vključijo v izračun zneskov tveganju prilagojenih izpostavljenosti, kakor je opredeljeno v tej direktivi, ali v izračun kapitalskih zahtev, kakor je opredeljeno v Prilogi I ali V k Direktivi 2006/49/ES.“
(8)
V členu 75 se točki (b) in (c) nadomestita z naslednjim:
„(b)
za posle trgovanja, za pozicijsko tveganje in tveganje nasprotne stranke in, če je dovoljena prekoračitev omejitev iz členov 111 do 117, za velike izpostavljenosti, ki presegajo te omejitve, kapitalske zahteve, določene v skladu s členom 18 in členi 28 do 32 Direktive 2006/49/ES;
(c)
za vse poslovne dejavnosti, za valutno tveganje, za tveganje poravnave in za tveganje v zvezi z blagom, kapitalske zahteve, določene v skladu s členom 18 Direktive 2006/49/ES;“.
(9)
V členu 101 se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
„1. Kreditna institucija v vlogi sponzorja ali kreditna institucija v vlogi originatorja, ki je v povezavi z listinjenjem uporabila člen 95 pri izračunu zneskov tveganju prilagojenih izpostavljenosti ali ki je prodala instrumente iz svoje trgovalne knjige subjektu s posebnim namenom pri listinjenju, tako da zanjo ni več obvezno posedovanje lastnih sredstev za tveganja teh instrumentov, ne zagotavljata večje podpore investitorjem z namenom zmanjšanja morebitnih ali dejanskih izgub investitorjev glede na njune pogodbeno določene obveznosti.“
(10)
Člen 136 se spremeni:
(a)
V prvem pododstavku odstavka 1 se vstavita naslednji točki:
„(f)
zahteva, da kreditne institucije omejijo variabilne prejemke kot delež skupnih neto prihodkov, kadar to ni v skladu z ohranjanjem dobre kapitalske osnove;
(g)
zahteva, da kreditne institucije s čistimi dobički okrepijo kapitalsko osnovo.“;
(b)
V odstavku 2 se doda naslednji pododstavek:
„Za namene določitve ustrezne ravni lastnih sredstev na podlagi pregleda in ovrednotenja, izvedenima v skladu s členom 124, pristojni organi ocenijo, ali je potrebna naložitev kakršne koli posebne zahteve po lastnih sredstvih, ki presega minimalno raven, za zajetje tveganj, ki jim je kreditna institucija izpostavljena ali bi jim lahko bila izpostavljena, ob upoštevanju naslednjega:
(a)
kvantitativnih in kvalitativnih vidikov procesa ocenjevanja iz člena 123, ki ga izvajajo kreditne institucije;
(b)
ureditev, procesov in mehanizmov kreditnih institucij iz člena 22;
(c)
izida pregleda in ovrednotenja, izvedenima v skladu s členom 124.“
(11)
V členu 145 se odstavek 3 nadomesti z naslednjim:
„3. Kreditne institucije sprejmejo formalno politiko za izpolnjevanje zahtev po razkritju iz odstavkov 1 in 2 ter vzpostavijo politike za ocenjevanje primernosti njihovih razkritij, vključno s preverjanjem in pogostostjo. Kreditne institucije imajo tudi politike za ocenjevanje, ali njihova razkritja udeležencem na trgu celovito sporočajo njihov profil tveganja.
Če ta razkritja udeležencem na trgu profila tveganja ne sporočajo celovito, kreditne institucije javno razkrijejo informacije, ki so potrebne poleg informacij, ki jih zahteva odstavek 1. Vendar pa morajo razkriti le informacije, ki so bistvene in niso lastniške ali zaupne po tehničnih merilih iz dela 1 Priloge XII.“
(12)
Naslov naslova VI se nadomesti z naslednjim:
„DELEGIRANI AKTI IN IZVRŠILNA POOBLASTILAA“.
(13)
Člen 150 se spremeni:
(a)
odstavek 1 se nadomesti z naslednjim:
„1. V zvezi z lastnimi sredstvi, brez poseganja v predlog, ki ga mora Komisija predložiti v skladu s členom 62, morajo biti v skladu s členi 151a, in pod pogoji iz členov 151b in 151c in z delegiranimi akti sprejete tehnične prilagoditve na naslednjih področjih:
(a)
razjasnitev opredelitev, da bi se zagotovila enotna uporaba te direktive;
(b)
razjasnitev opredelitev, tako da se pri uporabi te direktive upošteva razvoj dogodkov na finančnih trgih;
(c)
uskladitev terminologije in oblikovanje opredelitev v skladu s poznejšimi akti na področju kreditnih institucij in sorodnimi zadevami;
(d)
razširitev vsebine seznama, navedenega v členih 23 in 24 ter opredeljenega v Prilogi I, ali prilagoditev terminologije, uporabljene za ta seznam, zaradi upoštevanja razvoja dogodkov na finančnih trgih;
(e)
področja, o katerih si morajo pristojni organi izmenjujejo informacije, naštete v členu 42;
(f)
tehnične prilagoditve členov 56 do 67 in člena 74 zaradi razvoja računovodskih standardov ali zahtev, ki se upoštevajo v zakonodaji Unije, ali glede približevanja nadzorniških praks;
(g)
spremembe seznama kategorij izpostavljenosti iz členov 79 in 86, zaradi upoštevanja razvoja dogodkov na finančnih trgih;
(h)
znesek, naveden v členu 79(2)(c), členu 86(4)(a), točki 5 dela 1 Priloge VII in točki 15 dela 2 Priloge VII, da se upošteva učinke inflacije;
(i)
seznam in klasifikacija zunajbilančnih postavk v prilogah II in IV;
(j)
prilagoditev določb v prilogah III in V do XII, da bodo upoštevana dogajanja na finančnih trgih (zlasti novi finančni produkti) ali v računovodskih standardih ali zahtevah, ki upoštevajo zakonodajo Unije, ali glede približevanja nadzorniških praks.
1a. V skladu z regulativnim postopkom iz člena 151(2a) se sprejmejo naslednji ukrepi:
(a)
tehnične prilagoditve seznama iz člena 2;
(b)
sprememba višine ustanovnega kapitala, predpisanega v členu 9, zaradi upoštevanja razvoja na gospodarskem in monetarnem področju.“;
(b)
odstavek 2 se spremeni:
(i)
v prvem pododstavku se uvodni del nadomesti z naslednjim:
„Komisija lahko sprejme naslednje ukrepe:“;
(ii)
drugi pododstavek se nadomesti z naslednjim:
„Ukrepi iz točk (a), (b), (c) in (f) prvega pododstavka se določijo z delegiranimi akti v skladu s členi 151a, in pod pogoji iz členov 151b in 151c. Ukrepi iz točk (d) in (e) prvega pododstavka se določijo v skladu z regulativnim postopkom iz člena 151(2a).“
(14)
Odstavka 2 in 3 člena 151 se črtata.
(15)
Za členom 151 se vstavijo naslednji členi:
„Člen 151a
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 150(1) ter drugega prvega stavka člena 150(2) se prenese na Komisijo za obdobje štirih let z začetkom 15. decembra 2010. Komisija pripravi poročilo o pooblastilu najpozneje šest mesecev pred koncem štiriletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet pooblastilo prekliče v skladu s členom 151b.
2. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
3. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je prenešeno na Komisijo pod pogoji, določenimi v členih 151b in 151c.
Člen 151b
Preklic pooblastila
1. Pooblastilo iz člena 150(1) in prvega stavka drugega pododstavka člena 150(2) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet.
2. Institucija, ki je začela notranji postopek o morebitnem preklicu pooblastila, si prizadeva o tem obvestiti drugo institucijo in Komisijo v razumnem roku pred sprejetjem končne odločitve ter pri tem navede pooblastila, ki bi se lahko preklicala, in možne razloge za preklic.
3. Z odločitvijo o preklicu pooblastil prenehajo veljati pooblastila, navedena v tej odločitvi. Odločitev začne veljati nemudoma ali na dan, ki je v njej naveden. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. Odločitev se objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 151c
Nasprotovanje delegiranim aktom
1. Evropski parlament ali Svet lahko nasprotuje delegiranemu aktu v treh mesecih od datuma uradnega obvestila. Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se navedeni rok podaljša za tri mesece.
2. Če do izteka roka iz odstavka 1 niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu, se akt objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati na dan, ki je v njem določen. Delegirani akt se lahko objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati pred iztekom navedenega roka, če sta Evropski parlament in Svet obvestila Komisijo o nameri, da delegiranemu aktu ne bosta nasprotovala.
3. Če Evropski parlament ali Svet nasprotuje delegiranemu aktu v roku iz odstavka 1, akt ne začne veljati. V skladu s členom 296 PDEU institucija, ki nasprotuje, navede razloge za nasprotovanje delegiranemu aktu.“
(16)
V člen 152 se vstavijo naslednji odstavki:
„5a. Kreditne institucije, ki izračunavajo zneske tveganju prilagojenih izpostavljenosti v skladu s členi 84 do 89 do 31. decembra 2011 zagotovijo lastna sredstva, ki so vedno večja ali enaka znesku, navedenemu v odstavku 5c ali odstavku 5d, če je to ustrezno.
5b. Kreditne institucije, ki za izračun lastnih kapitalskih zahtev za operativna tveganja, kakor je navedeno v členu 105, uporabljajo napredne pristope za merjenje, do 31. decembra 2011 zagotovijo lastna sredstva, ki so vedno večja ali enaka znesku, navedenem v odstavku 5c ali 5d, če je to ustrezno.
5c. Znesek iz odstavkov 5a in 5b ustreza 80 % skupnega minimalnega zneska lastnih sredstev, ki bi ga kreditne institucije morale imeti na podlagi člena 4 Direktive 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES, skladno z uporabo pred 1. januarjem 2007.
5d. S pridržkom odobritve s strani pristojnih organov lahko znesek iz odstavkov 5a in 5b za kreditne institucije iz odstavka 5e ustreza do višine 80 % skupnega minimalnega zneska lastnih sredstev, ki bi ga te kreditne institucije morale imeti na podlagi katerega koli od členov 78 do 83, 103 ali 104 in Direktive 2006/49/ES, skladno z uporabo pred 1. januarjem 2011.
5e. Kreditna institucija lahko odstavek 5d uporabi le, če za izračunavanje svojih kapitalskih zahtev od 1. januarja 2010 ali po tem datumu uporablja pristop IRB ali napredne pristope za merjenje svojega operativnega tveganja.“
(17)
Člen 154(5) se nadomesti z naslednjim:
„5. Do 31. decembra 2012 z izpostavljenostjo tehtano povprečje LGD za vse izpostavljenosti iz naslova bančništva na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami in brez jamstev enot centralne ravni države, ne sme biti nižje od 10 %.“
(18)
V členu 156 se za tretjim odstavkom vstavijo naslednji odstavki:
„Do 1. aprila 2013 Komisija pregleda določbe o prejemkih, tudi tiste, določene v prilogah V in XII, ter o njih poroča, s posebnim poudarkom na njihovi učinkovitosti, izvajanju in izvrševanju, pri čemer se upošteva mednarodni razvoj dogodkov. S tem pregledom se ugotovijo morebitne vrzeli, nastale zaradi uporabe načela sorazmernosti za te določbe. Komisija svoje poročilo predloži Evropskemu parlamentu in Svetu skupaj z vsemi ustreznimi predlogi.
Da bi zagotovila doslednost ter enake pogoje delovanja, Komisija pregleda izvajanje člena 54 ob upoštevanju doslednosti kazni in ostalih ukrepov, sprejetih in uporabljenih v Uniji, ter po potrebi poda predloge.
Redni pregled uporabe te direktive, ki ga opravi Komisija, mora zagotavljati, da način uporabe direktive ne povzroča izražanja diskriminacije med kreditnimi institucijami na osnovi njihove pravne strukture ali modela lastništva.
Da bi zagotovili doslednost pri varnem in skrbnem dostopu do kapitala, Komisija pregleda ustreznost sklicevanja na instrumente v okviru pomena člena 66(1a)(a) in točke 23(o)(ii) Priloge V takoj, ko sprejme pobudo za pregled opredelitve instrumentov kapitala, kakor jih opredeljujejo členi 56 do 67.“
(19)
Vstavi se naslednji člen:
„Člen 156a
Komisija do 31. decembra 2011 pregleda in poroča o želenih spremembah za prilagoditev Priloge IX te direktive, pri tem pa upošteva mednarodne sporazume v zvezi s kapitalskimi zahtevami kreditnih institucij za pozicije listinjenja. Komisija mora to poročilo predložiti Evropskemu parlamentu in Svetu skupaj z vsemi ustreznimi zakonodajnimi predlogi.“
(20)
Priloge se spremenijo, kot je določeno v Prilogi I k tej direktivi.
Člen 2
Spremembe Direktive 2006/49/ES
Direktiva 2006/49/ES se spremeni:
(1)
V prvem pododstavku člena 3(1) se doda naslednja točka (t):
„(t)
‚pozicija listinjenja‘ in ‚pozicija relistinjenja‘ pomenita pozicijo listinjenja in pozicijo relistinjenja, kot je opredeljeno v Direktivi 2006/48/ES.“
(2)
V prvem pododstavku člena 17(1) se uvodni del nadomesti z naslednjim:
„Kadar institucija izračunava zneske tveganju prilagojenih izpostavljenosti za namene Priloge II k tej direktivi v skladu s členi 84 do 89 Direktive 2006/48/ES, se za namene izračuna iz odstavka 36 dela 1 Priloge VII Direktive 2006/48/ES uporablja naslednje:“.
(3)
V členu 18(1) se točka (a) nadomesti z naslednjim:
„(a)
kapitalskih zahtev, izračunanih v skladu z metodami in določili iz členov 28 do 32 in s Prilogami I, II in VI in, če je primerno, s Prilogo V, za postavke trgovalne knjige, ter iz odstavkov 1 do 4 Priloge II za postavke bančne knjige;“.
(4)
Naslov oddelka 2 v poglavju VIII se nadomesti z naslednjim:
„Delegirani akti in izvršilna pooblastila“.
(5)
Člen 41(2) se nadomesti z naslednjim:
„2. Ukrepi iz odstavka 1 se sprejmejo z delegiranimi akti v skladu s členom 42a in pogoji iz členov 42b in 42c.“.
(6)
V členu 42 se črta odstavek 2.
(7)
Vstavijo se naslednji členi:
„Člen 42a
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 41 se prenese na Komisijo za obdobje štirih let z začetkom 15. decembra 2010. Komisija pripravi poročilo o pooblastilu najpozneje šest mesecev pred koncem štiriletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet pooblastilo prekliče v skladu s členom 42b.
2. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
3. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je prenešeno na Komisijo pod pogoji, določenimi v členih 42b in 42c.
Člen 42b
Preklic pooblastila
1. Pooblastilo iz člena 41 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet.
2. Institucija, ki je začela notranji postopek o morebitnem preklicu pooblastila, si prizadeva o tem obvestiti drugo institucijo in Komisijo v razumnem roku pred sprejetjem končne odločitve ter pri tem navede pooblastila, ki bi se lahko preklicala.
3. Z odločitvijo o preklicu pooblastil prenehajo veljati pooblastila, navedena v tej odločitvi. Odločitev začne veljati nemudoma ali na dan, ki je v njej določen.. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. Odločitev se objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 42c
Nasprotovanje delegiranim aktom
1. Evropski parlament ali Svet lahko nasprotuje delegiranemu aktu v treh mesecih od datuma uradnega obvestila. Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se navedeni rok podaljša za tri mesece.
2. Če do izteka navedenega roka iz odstavka 1 niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu, se akt objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati na dan, ki je v njem določen. Delegirani akt se lahko objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati pred iztekom navedenega roka, če sta Evropski parlament in Svet obvestila Komisijo o nameri, da delegiranemu aktu na bosta nasprotovala.
3. Če Evropski parlament ali Svet nasprotuje delegiranemu aktu v roku iz odstavka 1, akt ne začne veljati. V skladu s členom 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije institucija, ki nasprotuje, navede razloge za nasprotovanje delegiranemu aktu.“
(8)
Člen 47 se nadomesti z naslednjim:
„Do 30. decembra 2010 ali drugega zgodnejšega datuma, ki ga določijo pristojni organi za vsak primer posebej, lahko institucije, ki so v skladu s točko 1 Priloge V prejele priznanje modela za posebno pozicijsko tveganje pred 1. januarjem 2007, na podlagi tega obstoječega priznanja uporabljata odstavka 4 in 8 Priloge VIII k Direktivi 93/6/EGS na način, kot sta veljali pred 1. januarjem 2007.“
(9)
Priloge se spremenijo, kot je določeno v Prilogi II k tej direktivi.
Člen 3
Prenos
1. Države članice uveljavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev:
(a)
točk 3, 4, 16 in 17 člena 1 ter točk 1, 2(c), 3 in 5(b)(iii) Priloge I do 1. januarja 2011, ter
(b)
določb te direktive razen tistih, ki so opredeljene v točki (a), do 31. decembra 2011.
Države članice se v sprejetih predpisih iz tega odstavka sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
2. Zakoni in drugi predpisi, potrebni za uskladitev s točko 1 Priloge I, od kreditnih institucij zahtevajo, da navedena načela uporabijo za:
(i)
prejemke iz naslova pogodb, sklenjenih pred dejanskim datumom začetka izvajanja v posamezni državi članici, in priznane ali plačane po tem datumu, ter
(ii)
prejemke za storitve, opravljene v letu 2010, ki so sicer bili priznani, ne pa tudi plačani, pred datumom dejanskega začetka izvajanja v posamezni državi članici.
3. Države članice sporočijo Komisiji besedila temeljnih določb predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 4
Poročilo
Glede na mednarodno naravo Bazelskega okvira in tveganja povezana z neistočasnim izvajanjem sprememb tega okvira v glavnih pravnih redih, Komisija poroča Evropskemu parlamentu in Svetu do 31. decembra 2010 o napredku v smeri mednarodnega izvajanja sprememb glede okvira kapitalske ustreznosti in poda morebitne primerne predloge.
Člen 5
Začetek veljavnosti
Ta direktiva začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 6
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Strasbourgu, 24. novembra 2010