ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. července 2010
o státní podpoře C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09) provedené Portugalskem ve formě státní záruky ve prospěch banky BPP
(oznámeno pod číslem K(2010) 4932)
(Pouze portugalské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/346/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (Smlouvu o fungování EU), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na výzvu k podání připomínek podle výše uvedených ustanovení určenou přímo zúčastněným stranám (1) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto rozhodnutí se týká státní podpory poskytnuté Portugalskem ve formě státní záruky ve prospěch banky Banco Privado Português (dále jen „BPP“).
1. PROCESNÍ ASPEKTY
(2)
Dne 13. března 2009 Komise přijala rozhodnutí (2) (dále jen „rozhodnutí o podpoře na záchranu“), v němž schválila státní záruku na půjčku 450 milionů EUR, kterou šest portugalských bank poskytlo dne 5. prosince 2008 bance BPP. Opatření bylo schváleno na základě čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES (nyní čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování EU), na dobu šesti měsíců, pokud portugalské orgány splní závazek předložit plán restrukturalizace ve lhůtě šesti měsíců (tj. do 5. června 2009).
(3)
Dne 15. července 2009 Komise vyzvala portugalské orgány, aby neprodleně předložily plán restrukturalizace banky BPP. Vzhledem k tomu, že požadovaný plán nebyl předložen, Komise zaslala dne 6. října 2009 úřední sdělení, v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (3).
(4)
Dne 10. listopadu 2009 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení v souvislosti s uvedeným opatřením státní podpory. Ve stejném rozhodnutí Komise vydala příkaz k poskytnutí informací a požádala Portugalsko o předložení plánu restrukturalizace do 22. prosince 2009.
(5)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie ze dne 6. března 2010 (4). Komise vyzvala přímo zúčastněné strany, aby předložily připomínky k opatření podpory. Dopisem ze dne 6. dubna 2010 předložila připomínky třetí zúčastněná strana, která si přála zachovat anonymitu.
(6)
Komise požádala Portugalsko o informace úředním sdělením ze dne 12. března 2010, na který tato země odpověděla úředním sdělením ze dne 13. dubna 2010, jehož doručení bylo zaevidováno dne 14. dubna 2010.
(7)
Připomínky přímo zúčastněných stran byly zaslány Portugalsku úředním sdělením ze dne 15. dubna 2010. Portugalsko odpovědělo na tyto připomínky úředním sdělením ze dne 13. května 2010, jehož přijetí bylo zaevidováno dne 14. května 2010.
(8)
Dne 29. dubna 2010 požádala Komise o dodatečné informace, které Portugalsko dodalo úředním sdělením ze dne 13. května 2010. Portugalsko dodalo další informace dne 15. a dne 21. června 2010.
2. PŘÍJEMCE A OPATŘENÍ
2.1 Příjemce
(9)
Banka BPP je finanční instituce se sídlem v Portugalsku, která poskytuje služby v oblasti soukromého bankovnictví, podnikového poradenství a soukromého kapitálu. K zákazníkům banky BPP patří soukromí a institucionální vkladatelé, včetně pěti „caixas de crédito agrícola mútuo“ (úvěrových ústavů poskytujících půjčky zemědělcům), jedné záložny, různých penzijních fondů, pojišťoven a dalších. Banka BPP působí v Portugalsku, Španělsku a v menší míře v Brazílii a Jižní Africe.
(10)
Akcie banky BPP nejsou kotovány na burze cenných papírů, a tudíž není možné sledovat jejich tržní hodnotu. Dne 30. června 2008 se úhrn aktiv zapsaných do bilance banky BPP zvýšil na 2,9 miliard EUR, což představovalo méně než 1 % z celkových aktiv portugalského bankovního sektoru. Banka BPP je ve stoprocentním vlastnictví skupiny Privado Holding SGPS (správcovská společnost společenských podílů) S.A. Dne 30. června 2008 byla většina akcií této správcovské společnosti společenských podílů (51,5 %) vlastněna 12 akcionáři. V roce 2009 měla skupina Privado Holding 187 zaměstnanců, z nichž 148 pracovalo v bance BPP.
2.2 Finanční potíže banky
(11)
Podle portugalských orgánů se banka BPP dostala do potíží s likviditou následkem zhoršení světové ekonomické situace, která výrazně snížila její schopnost řídit likviditu.
(12)
Dne 24. listopadu 2008 banka BPP informovala portugalskou centrální banku („Banco de Portugal“), že existuje riziko, že nebude schopna splnit svoje platební povinnosti. Bance BPP tedy bylo povoleno pozastavit dnem 1. prosince 2008 veškeré své platby.
(13)
Dne 5. prosince 2008 banka BPP obdržela za níže uvedených podmínek půjčku 450 milionů EUR spolu se zárukou státu. Půjčka a záruka kryjí pouze odpovědnost za pasiva banky BPP, zapsaná v bilanci k datu 24. listopadu 2008, a půjčku lze použít pouze na úhradu vkladatelům a jiným věřitelům, přičemž z ní nelze hradit dluhy jiných subjektů skupiny.
2.3 Opatření podpory na záchranu
(14)
Dne 5. prosince 2008 podepsala banka BPP smlouvu o půjčce (dále jen „smlouva o půjčce“), doprovázenou státní zárukou, ve výši 450 milionů EUR, se 6 důležitými portugalskými bankami (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL, dále jen „syndikát bank“). Půjčka byla poskytnuta na dobu šesti měsíců, kterou lze prodloužit maximálně na dobu dvou let, s úrokovou sazbou rovnající se sazbě EURIBOR + 100 bazických bodů. Odměna za půjčku byla vypočtena na základě nákladů na financování pro věřitelské banky ke dni operace.
(15)
Podle portugalských orgánů by bez státní záruky nebyl žádný poskytovatel půjčky ochoten financovat banku BPP s přiměřenou sazbou vzhledem k závažnosti její finanční situace. Záruka státu, která doprovází půjčku, byla poskytnuta v souladu se zákonem č. 112/97, tj. mimo rámec portugalského režimu záruk (zákon 60-A/2008) schválený Komisí dne 29. října 2008 (5). Portugalské orgány zejména tvrdily, že všeobecný režim záruk, který je vyhrazen solventním bankám, nebude tvořit odpovídající rámec pro státní intervenci ve prospěch banky BPP vzhledem k rostoucímu finančnímu zhoršení banky a specifickým rizikům spojeným s touto operací.
(16)
Odměna za záruky státu byla s ohledem na protizáruky předložené bankou BPP stanovena na 20 bazických bodů.
(17)
Protizáruky jsou následující: i) právo na prioritní záruku týkající se různých aktiv uvedených ve smlouvě uzavřené mezi Portugalskem, bankou BPP a bankou Banco de Portugal a ii) první hypotéka na nemovitý majetek ve vlastnictví banky BPP. Hodnota těchto protizáruk byla portugalskými orgány odhadnuta při podepisování smlouvy o půjčce a dohody o záruce (6) asi na 672 milionů EUR. Poskytnutí protizáruk se řídí dohodou uzavřenou mezi Generálním ředitelstvím státní pokladny, bankou BPP a bankou Banco de Portugal, v níž banka Banco de Portugal byla Generálním ředitelstvím státní pokladny jmenována subjektem pro dohled nad protizárukami a jejich správu. Podle portugalských orgánů má portugalský stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy výsadní a přednostní právo na protizáruky.
(18)
Během doby platnosti půjčky kryté zárukou státu se banka BPP zavazuje, že neprodá nebo nedá jako záruku svá současná nebo budoucí aktiva ani jimi nebude jiným způsobem disponovat.
(19)
V souvislosti s analýzou opatření podpory na záchranu, kterou provedla Komise, se Portugalsko zavázalo předložit v šestiměsíční lhůtě ode dne státní intervence (tj. do 5. června 2009) plán restrukturalizace banky BPP.
(20)
Ve svém rozhodnutí ze dne 13. března 2009 Komise schválila opatření na dobu šesti měsíců ode dne poskytnutí záruky státu, tj. do 5. června 2009. Komise rovněž usoudila, že předložení plánu restrukturalizace do 5. června 2009 je nutné vzhledem k výjimečně nízké odměně za záruku.
(21)
Za účelem prodloužení platnosti záruky na dobu delší než počáteční období 6 měsíců se portugalské orgány zavázaly předložit Komisi zvláštní oznámení.
(22)
Portugalsko nesplnilo výše uvedené závazky.
2.4 Prodloužení opatření podpory na záchranu
(23)
Sdělením elektronickou poštou ze dne 23. června 2009 Portugalsko informovalo Komisi, že učinilo rozhodnutí prodloužit záruku státu o dodatečné období šesti měsíců (vyhláška č. 13364-A/2009 ministerstva financí ze dne 5. června 2009). Portugalsko však prodloužení neoznámilo ani nepožádalo Komisi o schválení.
(24)
Jelikož rozhodnutím Komise byla schválena uvedená podpora pouze do 5. června 2009, stala se podpora na záchranu dnem 6. června 2009 nezákonnou.
(25)
Dne 24. dubna 2009 správci banky BPP předložili plán restrukturalizace bance Banco de Portugal.
(26)
Úředním sdělením ze dne 5. června 2009 portugalské orgány vysvětlily Komisi, že zpoždění v předložení plánu restrukturalizace banky BPP bylo způsobeno skutečností, že plán záchrany a ozdravění navržený bankou BPP, nebyl bankou Banco de Portugal přijat.
(27)
Dne 9. června 2009 ministerstvo financí a veřejné správy zveřejnilo dokument s názvem „Vysvětlení ministerstva financí a veřejné správy - rozhodnutí týkající se banky Banco Privado Português“ (dále jen „dokument ze dne 9. června 2009“), kde se tvrdí, že plán záchrany a ozdravění, který banka BPP předložila dne 24. dubna 2009 bance Banco de Portugal, navrhl zejména rekapitalizační operaci s příspěvkem státu mezi 150 a 200 miliony EUR ve formě kmenových akcií, preferenčních akcií a dodatečných podpor bez jakékoliv odměny. Tento plán nebyl přijat, neboť se mělo za to, že nespadá „do pravidel rekapitalizačního režimu, uvedených v zákoně 63-A/2008, ani do směrnic ohledně této záležitosti, definovaných na úrovni Evropské unie, s ohledem na zajištění dodržování komunitárních pravidel hospodářské soutěže, vzhledem k tomu, že stojíme před scénářem státních podpor“.
(28)
Dokument ze dne 9. června 2009 také uváděl, že velký počet zákazníků banky BPP uložil svoje úspory do správy banky, která je použila při akvizici finančních nástrojů distribuovaných několika desítkami prostřednických společností se sídlem v daňových rájích. Přes rizika, která jsou těmto použitím vlastní (použití „absolutní návratnosti“), banka BPP zaručovala odměnu při splatnosti a poskytovala záruku na veškerý kapitál investovaný těmito zákazníky. Banka o existenci této záruky nikdy neinformovala orgány dohledu ani ji nezaznamenala ve své bilanci. Skrytím této odpovědnosti se vyhnula tomu, aby byli akcionáři banky nuceni vkládat více kapitálu k tomu, aby splnili platné zákonné požadavky a právní předpisy. Kromě toho, v souladu s dokumentem ze dne 9. června 2009, inspekce portugalské Komise trhu cenných papírů a banky Banco de Portugal zjistila vážné nesrovnalosti, které představují spáchání trestných činů v rámci banky BPP.
2.5 Situace investičních produktů absolutní návratnosti
(29)
V dokumentu ze dne 9. června 2009 portugalské orgány také tvrdily, že se společně s orgány dohledu snaží najít řešení, které by minimalizovalo případné ztráty klientů banky BPP, kteří jsou vlastníky listin „absolutní návratnosti“ a kteří považují své investice za ohrožené. Předpokládané řešení ze strany vlády by mělo zejména následující charakteristiky: 1) vytvoření nového finančního nástroje, reprezentujícího současné portfolio nepřímé absolutní návratnosti, k nahrazení současných pozic investorů; 2) finanční nástroj bude vydán a řízen subjektem nezávislým na BPP, jehož vlastnictví a řízení bude příslušet vnitrostátním bankovním institucím.
2.6 Formální vyšetřovací řízení a druhé prodloužení opatření podpory na záchranu
(30)
Dne 15. července 2009 Komise vyzvala portugalské orgány, aby neprodleně předložily plán restrukturalizace banky BPP, i prozatímní, a připomněla, že podpora na záchranu se stala dnem 6. června 2009 nezákonnou.
(31)
Vzhledem k tomu, že požadovaný plán nebyl předložen, zaslala Komise podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 659/1999 formální upomínku s datem 6. října 2009.
(32)
Dne 10. listopadu 2009 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení týkající se uvedeného opatření státní podpory. Ve stejném rozhodnutí Komise vydala příkaz k poskytování informací, v němž žádala Portugalsko, aby do 22. prosince 2009 předložilo plán restrukturalizace.
(33)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie (7). Komise vyzvala přímo zúčastněné strany, aby předložily připomínky ohledně opatření k podpoře.
(34)
Dne 3. prosince 2009 portugalské orgány informovaly Komisi, že státní záruka bude prodloužena o dalších šest měsíců. Ve shodě s těmito orgány byl stát nucen záruku prodloužit, jelikož bezprostřední narušení činnosti banky BPP by jasně ohrozilo řešení zkoumané v danou chvíli. Vzhledem k tomu, že bylo zřejmé, že banka BPP není schopna půjčce čestně dostát, banky, které za tuto půjčku bance BPP ručily, souhlasily s prodloužením její doby splatnosti o dalších šest měsíců beze změn platných podmínek a bez dodatečného financování pod podmínkou, že odpovídající státní záruka bude také prodloužena.
(35)
Proto byla státní záruka dne 5. prosince 2009 prodloužena o dalších šest měsíců. Prodloužení nebylo oznámeno Komisi: portugalské orgány pouze informovaly tuto instituci, že záruka půjčky bude prodloužena.
(36)
Dne 25. února 2010 portugalské orgány zaslaly úřední sdělení s vysvětlením, na jakých prostředcích podle vlády bude muset být založeno řešení problémů vyvolaných bankou BPP u významné části jejích klientů, zejména investorů v investičním produktu absolutní návratnosti.
(37)
V témže úředním sdělení portugalské orgány informovaly Komisi, že dne 11. prosince 2009 vláda rozhodla takto:
i)
zřízení zvláštního uzavřeného, neharmonizovaného investičního fondu (Fundo Especial de Investimento - FEI), tvořeného majetkem (hrubá aktiva a pasiva) vlastněným v investičním produktu absolutní návratnosti, s následujícími charakteristikami: a) pasivní správa Zvláštního investičního fondu; b) podílové jednotky upsané v naturáliích; c) čtyřletá lhůta, kterou lze prodloužit maximálně na 10 let prostřednictvím kladného rozhodnutí shromáždění podílníků (1 podílová jednotka = 1 hlas); d) dobrovolné připojení se klientů;
ii)
prodloužení státní záruky na půjčku 450 milionů EUR až do zřízení Zvláštního investičního fondu;
iii)
využití Fondu ručení vkladů (FGD), který zajistí plné uhrazení kreditních zůstatků účtů v hotovosti každého vkladatele v případě, že hodnota nepřekročí 100 000 EUR; a Systému odškodnění investorů (SII), který zajistí odškodnění až do maximální výše 25 000 EUR na investora, v souladu se zákonem, a který nezahrnuje jakékoliv státní prostředky.
iv)
přidělení krytí zajištěného až do 250 000 EUR klientům, kteří se připojili k fondu FEI, pokud se na ně vztahují kritéria fondu FGD a systému SII; takto záporný rozdíl, pokud bude existovat, mezi příjmy klienta - jako úhrada fondem FGD a systémem SII a platby fondem FEI - a nominální hodnotou jeho investice, až do limitu 250 000 EUR k datu 24. listopadu 2008, je zajištěn státem.
(38)
Závazek převzatý portugalským státem vůči investorům fondu FEI, tak jak vyplývá z jeho právního nařízení, bude možné uplatnit až ke dni ukončení fondu, tj. čtyři roky po jeho zřízení - 30. března 2014 (8).
(39)
Dne 1. února 2010 Komise trhu cenných papírů (CMVM) udělila povolení pro zřízení fondu FEI, s výše uvedenými charakteristikami, přičemž za správu fondu bude odpovědná společnost Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A., a depozitářem fondu bude banka Banif - Banco de Investimento, S.A.
(40)
Fond FEI byl zřízen 30. března 2010.
(41)
Dne 16. dubna 2010 banka Banco de Portugal vydala sdělení, v němž uvedla, že bankovní licence banky BPP byla zrušena rozhodnutím ze dne 15. dubna 2010, jelikož banku nebylo možno restrukturalizovat nebo rekapitalizovat. Dne 22. dubna 2010 banka Banco de Portugal požádala u příslušného soudu (soud Tribunal de Comércio de Lisboa) o likvidaci banky BPP a zároveň předložila návrh na jmenování likvidační komise. Likvidace banky BPP se řídí portugalskými pravidly pro likvidaci, která se používají výhradně pro bankovní instituce. Portugalské orgány se domnívají, že z různých zákonných kroků stanovených příslušnými právními předpisy vyplývá, že likvidace bude trvat přibližně jeden rok.
(42)
Dne 13. května 2010 portugalské orgány sdělily Komisi, že na základě smlouvy o půjčce (9) byla záruka syndikátem bank použita a realizována dne 7. května 2010 poté, co Portugalsko uhradilo 450 milionů EUR šesti bankám. Portugalský stát prohlásil, že již přijal opatření nutná k výkonu svých práv privilegovaného a prioritního věřitele protizáruk spojených s jím poskytnutou zárukou a přihlásil se o svá práva u příslušného soudu (10).
3. ROZHODNUTÍ KOMISE V RÁMCI FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(43)
Ve svém rozhodnutí ze dne 10. listopadu 2009 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise formulovala své předběžné posouzení a naznačila pochybnosti, pokud jde o slučitelnost zkoumaných opatření s vnitřním trhem. Problémy byly následující:
-
Odměna za záruku byla nižší než je běžně požadovaná ve sdělení týkajícím se bank (11). Komise měla pochybnosti o tom, zda byla odměna vzhledem k riziku odpovídající. Komise povolila tuto odměnu pouze na základě toho, že Portugalsko přijalo závazek o předložení plánu restrukturalizace, který by odpovídajícím způsobem dlouhodobě kompenzoval tuto výhodu.
-
Skutečnost, že nebyl předložen plán restrukturalizace, přestože Portugalsko bylo formálně požádáno o jeho předložení úředním sdělením ze dne 6. října 2009.
-
Prodloužení záruky (5. června 2009) na dobu delší než šest měsíců původně schválených Komisí.
4. PŘIPOMÍNKY PORTUGALSKA
(44)
Ve svých připomínkách k zahájení formálního vyšetřovacího řízení portugalské orgány tvrdily, že neignorovaly závazek daný Komisi, že odevzdají plán restrukturalizace banky BPP. Podle jejich dokumentu ze dne 13. dubna 2010 však odpovědnost za předložení plánu restrukturalizace (schváleného bankou Banco de Portugal) příslušela v poslední instanci bance BPP, a portugalskému státu tak připadlo pouze předání tohoto plánu Komisi. Portugalské orgány nepředložily plán restrukturalizace Komisi pouze z toho důvodu, že banka Banco de Portugal plán předložený bankou BPP neschválila. Příkaz stanovený v rozhodnutí Komise ze dne 10. listopadu 2009 tedy nemohl být splněn, a to i přes politické úsilí portugalského státu, aby banka BPP skutečně splnila své povinnosti vůči bance Banco de Portugal, státu a nakonec i vůči Komisi.
(45)
Co se týče státní podpory bance BPP, Portugalsko je toho názoru, že taková podpora byla a je slučitelná s vnitřním trhem dle ustanovení čl. 107 odst. 3 písm b) Smlouvy o fungování EU, vzhledem k tomu, že byla poskytnuta pro zaručení stability vnitrostátního finančního systému, podobně jako v evropském kontextu.
(46)
Co se týče prodloužení státní záruky ve výši 450 milionů EUR, Portugalsko tvrdí, že prodloužení nepředstavuje novou podporu, pokud nedošlo ke změně situace, která vedla ke schválení opatření podpory ze strany Komise. Podmínky státní záruky, která byla dvakrát prodloužená, se nezměnily: i) nezjistilo se posílení hodnoty půjčky; ii) nebyly provedeny změny v závazcích, za které tato půjčka odpovídá (12); iii) v souladu se smlouvou o záruce vyprší tato záruka pouze třicet dní po datu poslední úhrady jistiny a zaplacení úroků a Komise si byla vědoma toho, že doba trvání smlouvy o půjčce jsou dva roky (13).
(47)
Pokud jde o oznámení o prodloužení státní záruky, portugalské orgány se obhajují, že prodloužení smlouvy o půjčce nezáviselo na portugalském státu, nýbrž na rozhodnutí syndikátu bank a banky BPP, a že neprodloužení záruky by bývalo mělo stejné negativní dopady na portugalský finanční systém jako ty, které plně odůvodnily schválení opatření státní podpory ze strany Komise. Portugalsko je navíc toho názoru, že v souladu se smlouvou upravující dohodu o půjčce je prodloužení záruky automatické, nicméně bylo formalizováno z důvodu právní jistoty vůči syndikátu bank.
(48)
Na druhé straně, podle portugalských orgánů prodloužení (i kdyby představovalo další podporu) neposkytuje ekonomickou výhodu, protože banka BPP prakticky nebyla v činnosti nejméně od 1. prosince 2008. Tudíž opatření s prodlouženími nebo bez prodloužení „neposkytlo ekonomickou výhodu bance BPP ani neposílilo její postavení vůči jejím konkurentům z toho jednoduchého důvodu, že banka BPP již na trhu nepůsobila, a tudíž nemohla konkurovat ostatním bankám“ (14). Portugalsko je tedy toho názoru, že opatření nemělo dopad na konkurenci ani na obchodování mezi členskými státy.
(49)
Ve svých komentářích k připomínkám třetích zúčastněných stran (viz dále) portugalské orgány tvrdily, že půjčka 450 milionů EUR byla použita transparentně, aby se zabránilo systémové nákaze a aby se čelilo pasivu banky BPP zaznamenanému v bilanci ke dni 24. listopadu 2008.
(50)
Portugalské orgány rovněž poznamenávají, že Portugalsko bude vykonávat svá práva na protizáruky spojené se zárukou v rámci likvidačního procesu banky BPP. Se zřetelem na svůj status privilegovaného věřitele banky BPP Portugalsko věří, že bude schopno získat zpět celou částku 450 milionů EUR, kterou vyplatilo ve prospěch věřitelských bank. V tomto ohledu portugalské orgány poznamenávají, že dne 7. května 2010 byla hodnota protizáruk vyšší o více než 20 % než celková hodnota garantované půjčky.
(51)
Pokud jde o závazek státu kompenzovat ztráty až 250 000 EUR majitelů účtů absolutní návratnosti, kteří se připojili k fondu FEI, má Portugalsko za to, že tento závazek nepředstavuje státní podporu, jelikož: i) nepředpokládá převod jakéhokoliv státního prostředku na správcovskou společnost fondu FEI nebo na jakoukoliv jinou organizaci aktivní na trhu; ii) jedná se o řádný mechanismus přijatý v rozšířené logice systému odškodnění investorů; iii) nemá za následek žádnou ekonomickou výhodu pro investory, na něž se obrací obecně a výlučně při plnění zákonných vnitrostátních a evropských požadavků, ani žádné narušení konkurence na trhu a ve vztazích mezi členskými státy.
(52)
Portugalsko se navíc domnívá, že skutečné platby realizované u klientů fondu FEI v důsledku tohoto závazku budou minimální, dokonce až nulové. Portugalské orgány soudí, že pojištění 250 000 EUR představuje opatření určené k posílení důvěry klientů fondu FEI, které nicméně ve většině scénářů nepovede ke skutečné úhradě. V rámci konzervativního scénáře založeného na hypotéze, že aktiva fondu FEI klesnou v příštích čtyřech letech na hodnoty nižší než hodnoty ze října 2009, počítá Portugalsko s tím, že maximální úroveň úhrady na klienta bude přibližně 68 000 EUR. Podle příznivějších scénářů nebude existovat dokonce žádná úhrada.
5. PŘIPOMÍNKY DALŠÍCH PŘÍMO ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(53)
V důsledku článku 6 rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ze dne 10. listopadu 2009 Komise obdržela dne 6. dubna 2010 připomínky od třetích zúčastněných stran, řádně určených, které si přejí zachovat anonymitu. Ve svých připomínkách k zahájení formálního vyšetřovacího řízení třetí zúčastněné strany zdůraznily, že žádná z podmínek, na jejichž základě byla poskytnuta státní záruka za půjčku (maximální doba trvání šest měsíců a předložení plánu strukturalizace), nebyla dodržena. Následkem toho se podpora v souladu s předloženými připomínkami stala nezákonnou a Komise musela Portugalsko vyzvat, aby záruku přerušilo. Navíc částka 450 milionů EUR byla místo na restrukturalizaci banky použita na úhrady některým klientům banky BPP, přičemž všichni ostatní byli poškozeni.
6. HODNOCENÍ
6.1 Klasifikace opatření jako státní podpory
(54)
Čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU stanoví:
„Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak.“
(55)
Aby bylo možno čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU použít, je třeba, aby existovalo opatření podpory ze strany státu, které by bylo poskytnuto prostřednictvím státních prostředků a které by zasáhlo obchodování mezi členskými státy a aby narušovalo hospodářskou soutěž na vnitřním trhu a poskytovalo výhodu určitým podnikům.
6.1.1 Státní záruka na půjčku 450 milionů EUR
(56)
Komise připomíná, že v rozhodnutí o podpoře na záchranu ze dne 13. března 2009 již bylo stanoveno, že státní záruka představuje státní podporu (15). Opatření je financováno prostřednictvím státních prostředků vzhledem k tomu, že spočívá ve státní záruce poskytnuté Portugalskem. Úhrada, kterou portugalský stát provedl dne 13. května 2010 ve prospěch bankovního sdružení (viz 42. bod odůvodnění), jasně prokazuje, že byly použity státní prostředky.
(57)
V souladu s tím, jak bylo rovněž stanoveno v rozhodnutí o podpoře na záchranu ze dne 13. května 2009 (16), státní záruka umožnila, aby banka BPP obdržela lepší finanční podmínky pro realizovanou půjčku než ty, které běžně dostávají na trhu jiné podniky v obdobných situacích v neprokazatelném scénáři přijatém portugalskými orgány, by jim takové půjčky ani nebyly k dispozici. V tomto smyslu rozhodnutí o podpoře na záchranu již stanovilo, že odměna za poskytnutí záruky ve výši 20 bazických bodů je o dost nižší, než je výše vyplývající z použití doporučení Evropské centrální banky z 20. října 2008. Přes vysokou úroveň reálných záruk došla Komise k závěru, že odměna za státní záruky je značně nižší než ta, která by byla obecně považována za přiměřenou pro banky v obtížích. Uvedená odměna byla považována za přiměřenou jen pro pohotovostní fázi, s podmínkou předložení plánu restrukturalizace do 5. června 2009.
(58)
Oproti jiným institucím bankovního sektoru, které nemohly využít státní záruku, získala banka BPP ekonomickou výhodu, jelikož odměna uhrazená za státní záruku je jasně nižší než tržní úroveň.
(59)
Argument předložený portugalskými orgány, podle kterého banka BPP přestala od 1. prosince 2008 působit na trhu, nemůže být přijat. Vzhledem k tomu, že bankovní licence banky BPP byla bankou Banco de Portugal zrušena až dne 15. dubna 2010, banka BPP měla možnost krátkodobě vstupovat nebo opětovně vstupovat na trh. Mezi prosincem 2008 a dubnem 2009 byly skutečně předloženy plány na záchranu banky BPP, které prokazovaly možnost banky pokračovat ve výkonu ekonomické činnosti na základě nouzového opatření. S ohledem na aktivity banky BPP a její pozici na národních a mezinárodních finančních trzích mohla tato výhoda narušit hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Až se zrušením bankovní licence od 15. dubna 2010 ztratila banka BPP jakoukoliv možnost vstoupit znovu na trh a potenciálně narušovat hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.
(60)
Na základě výše uvedených úvah došla Komise k závěru, že státní záruka poskytla ekonomickou výhodu bance BPP prostřednictvím státních prostředků ze strany Portugalska. Tato výhoda může narušit hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Opatření tudíž představuje státní podporu.
6.1.2 Záruka 250 000 EUR poskytnutá klientům fondu FEI
(61)
Jak je uvedeno výše, příjemci tohoto opatření jsou klienty banky BPP, kteří investovali do produktů absolutní návratnosti a kteří se rozhodli připojit se k fondu FEI. Bez řešení použitého Portugalskem by klienti fondu FEI na sebe vzali riziko, že jim nebude provedena úhrada nebo spíše že jim bude vyplacena nižší částka, než jim podle záruky náleží. Odhady vypracované Portugalskem ukazují, že je pravděpodobné, že návratnost investic klientů fondu FEI bude díky záruce vyšší. Tudíž klienti fondu FEI měli výhodu z přijetí tohoto opatření.
(62)
Pouhé uložení finančních prostředků však nepředstavuje nutně obchodní činnost ve smyslu pravidel týkajících se státních podpor, a skutečně podle dokumentu předloženého Portugalskem je většina těch, kteří se připojili k fondu FEI, soukromými osobami, nikoli podniky. Nicméně vzhledem k tomu, že částky fondu FEI kryté státní zárukou mohou přinést prospěch podnikům, může tato skutečnost představovat státní podporu.
(63)
Údaje předložené Portugalskem nicméně jasně ukazují, že úhrada od státu bude během doby tří let značně pod prahem de minimis200 000 EUR (17), jestliže budeme brát v úvahu krytí poskytnuté Systémem odškodnění investorů a Fondem záruky vkladů, stejně jako pravděpodobné hodnoty, které investoři získají zpět z podkladových aktiv, v souladu s opatrným scénářem.
6.2 Slučitelnost podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování EU
6.2.1 Státní záruka na půjčku 450 milionů EUR
(64)
Portugalsko poznamenává, že prvek podpory musí být posuzován podle čl. 107 odst. 3, písm. b) Smlouvy o fungování EU. Uvedené ustanovení dovoluje, aby Komise prohlásila podporu za slučitelnou s vnitřním trhem, jestliže bude určena na ozdravění „vážné poruchy hospodářství některého členského státu“. Komise připomíná, že soud zdůraznil, že čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování EU musí být používán restriktivně a musí napravovat narušení celého hospodářství členského státu (18).
(65)
Komise již uznala, že současná krize finančních trhů může závažným způsobem narušit hospodářství členského státu a že podpůrná opatření bankám lze považovat za opatření, která mohou takové narušení napravit. Tato analýza byla potvrzena sdělením týkajícím se bank (19), sdělením o rekapitalizaci bank (20), sdělením o znehodnocených aktivech (21) a sdělením týkajícím se restrukturalizace bank (22). Za těchto okolností může čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování EU sloužit jako právní základ pro opatření podpory přijaté pro potírání této systémové krize. Co se konkrétně týká situace portugalského hospodářství, ta také představuje odpovídající právní základ pro různá rozhodnutí Komise o schvalování opatření prováděných portugalskými orgány při potírání finanční krize, například rozhodnutí o schválení a následném prodloužení režimu rekapitalizace úvěrových institucí v Portugalsku, z nichž poslední bylo přijato v březnu 2010 (23).
(66)
Co se týče posuzovaného případu, Komise rovněž poznamenává, že ve svém rozhodnutí, kterým schválila podporu na záchranu, zhodnotila použitelnost čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování EU a došla k závěru, že toto ustanovení se použije, neboť nesplnění finančních závazků ze strany banky BPP by mohlo mít negativní odezvy v portugalském finančním sektoru (viz 33. až 45. bod odůvodnění rozhodnutí o podpoře na záchranu).
(67)
Portugalsko dvakrát prodloužilo záruku bez předchozího oznámení a schválení Komisí, přestože nebyl předložen plán restrukturalizace, a to i přes různé žádosti a dokonce vydání příkazu k poskytnutí informací, jak bylo uvedeno v 30. až 32. bodě odůvodnění.
(68)
Argumenty portugalských orgánů, podle nichž Komise věděla, že v souladu se Smlouvou může být záruka poskytnuta během dvou let a že nedošlo k žádné podstatné změně státní záruky, nelze přijmout. Rozhodnutí o podpoře na záchranu váže účinky schválení státní záruky na splnění závazku portugalských úřadů předložit plán restrukturalizace ve lhůtě šesti měsíců. Tento závazek nebyl portugalskými orgány splněn.
(69)
Kromě toho existence smluvního ustanovení, které stanoví prodloužení státní záruky na základě rozhodnutí syndikátu bank a banky BPP, nemůže zbavit Portugalsko jeho specifických povinností vyplývajících ze závazků, které předložilo Komisi a na nichž bylo založeno rozhodnutí o podpoře na záchranu, a z čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
(70)
Postoj Portugalska k povinnosti předložit plán restrukturalizace, podle níž mělo pouze předat plán Komisi, také nemůže být přijat vzhledem k závazkům, na nichž bylo založeno rozhodnutí o podpoře na záchranu. V každém případě je skutečností, že plán restrukturalizace nebyl předložen ve lhůtě stanovené v rozhodnutí o podpoře na záchranu, a tudíž nebyl splněn předpoklad, na němž se zakládalo schválení opatření na podporu.
(71)
Z toho plyne, že odměna za záruku byla nižší než je běžně vyžadovaná v souladu se sdělením týkajícím se bank, aby podporu bylo možno považovat za slučitelnou, a že Komise v rozhodnutí o podpoře na záchranu povolila tuto výši záruky pouze za předpokladu, že Portugalsko předloží plán restrukturalizace nebo likvidace, který by odpovídajícím způsobem minimalizoval narušení hospodářské soutěže. Z toho tedy plyne, že Komise došla k závěru, že vzhledem k nepředložení uvedeného plánu do 5. června 2009 nejsou záruka poskytnutá Portugalskem dne 5. prosince 2008 i její prodloužení po 5. červnu 2009 slučitelné s vnitřním trhem.
(72)
Přestože Portugalsko nepředložilo plán restrukturalizace banky BPP, portugalské orgány poskytly informace, které dokazují, že proces, zahájený dne 15. dubna 2010 zrušením bankovní licence banky BPP, povede k její likvidaci. Na druhé straně nebude poskytnuta žádná kompenzace akcionářům banky BPP, kromě případných částek vyplývajících z vlastního procesu likvidace. Na základě této informace se Komise domnívá, že neexistuje budoucí riziko narušení hospodářské soutěže spjaté s bankou BPP. Tento závěr nicméně neumožňuje odstranit neslučitelnost opatření poskytnutého Portugalskem mezi 5. prosincem 2008 a 15. dubnem 2010.
(73)
Za účelem stanovení tržní sazby úroků z půjčky zakládá Komise svou analýzu na Sdělení Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb (24). Komise stanoví referenční sazby, které musí odrážet průměrnou úroveň úrokových sazeb na trhu střednědobých a dlouhodobých půjček doprovázených běžnými zárukami. Tato referenční sazba je minimální sazba, která může být zvýšena v situacích zvláštního rizika (například podniky v obtížích, neexistence záruk běžně požadovaných bankami atd.). Za výjimečných okolností může prvek podpory odpovídat částce skutečně kryté zárukou.
(74)
Záruka umožnila, aby banka BPP získala lepší podmínky financování půjčky než podmínky, které jsou běžně k dispozici na finančních trzích. Komise se domnívá, že prvek podpory záruky lze vypočítat jako rozdíl mezi úrokovou sazbou, kterou by banka BPP měla zaplatit za půjčku v tržních podmínkách, tj. bez záruky, a úrokovou sazbou, na kterou byla garantovaná půjčka skutečně poskytnuta. Lze mít za to, že tento rozdíl odpovídá prémii, kterou by byl ručitel požadoval za tyto záruky v tržní ekonomice.
(75)
V tomto případě Komise soudí, že bez záruky by banka BPP byla zaplatila úrokovou sazbu nejméně ve stejné výši, jako je referenční úroková sazba zvýšená o 400 bazických bodů kvůli skutečnosti, že je podnikem v obtížích, který poskytl vysokou úroveň protizáruk. Komise považuje za přiměřenou marži 400 bazických bodů, vzhledem k vysoké úrovni reálných záruk půjčky (viz 17. bod odůvodnění), která zvýšila pravděpodobnost, že poskytovatel půjčky přes složitou situaci banky BPP získá zpět alespoň část půjčky. Prvek podpory záruky tudíž spočívá v rozdílu mezi referenční úrokovou sazbou zvýšenou o 400 bazických bodů a úrokovou sazbou, na kterou byla garantovaná půjčka poskytnuta (tj. sazba EURIBOR + 100 bazických bodů), po odečtení skutečně zaplacené ceny za záruku, tj. 20 bazických bodů.
(76)
V této souvislosti Komise rovněž poznamenává, že Portugalsko prohlásilo, že již uplatnilo požadavky potřebné pro uplatnění svého výsadního a přednostního práva ohledně protizáruk, které vlastní na banku BPP, a že v tom bude nadále pokračovat, až získá zpět celou částku půjčky (25). Komise má za to, že Portugalsko je povinno jednat tímto způsobem, aby byla vykonána ustanovení stanovená v dohodě o záruce; neuplatnění jeho práv ohledně protizáruk za účelem získání zpět celé částky půjčky by představovalo státní podporu ve prospěch banky BPP.
6.3 Použití půjčky 450 milionů EUR bankou BPP
(77)
Třetí zúčastněná strana, která předložila připomínky k rozhodnutí Komise zahájit formální vyšetřovací řízení, namítla, že půjčka 450 milionů EUR byla místo na restrukturalizaci banky BPP použita na úhradu určitým klientům banky, přičemž všechny ostatní poškodila. Komise obdržela informace od portugalských orgánů, které ukazují, že půjčka byla použita na úhradu věřitelům banky BPP, jejichž úvěry byly splatné nebo jejichž úvěrové linky měly brzy vypršet, a že se rozhodly neprodlužovat úvěry nebo neobnovovat úvěrové linky. Komise nenalezla žádné podstatné důkazní prvky, které by prokázaly námitky třetí zúčastněné strany.
7. ZÁVĚR
(78)
Z výše uvedeného hlediska došla Komise k závěru, že státní půjčka poskytnutá bance BPP představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, která nemůže být prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem.
8. VRÁCENÍ
(79)
V souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999, je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil. Vracet se musí pouze podpory neslučitelné s vnitřním trhem.
(80)
Cíl vrácení spočívá v obnovení situace, která existovala před poskytnutím podpory. Takového cíle bude dosaženo, když bude neslučitelná podpora uhrazena bankou BPP, která tímto způsobem ztratí výhodu, kterou měla vůči svým soutěžitelům na trhu. Částka, která má být vrácena, musí umožnit vyloučení ekonomické výhody poskytnuté bance BPP.
(81)
V souladu s bodem 3.1 sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (dále jen „sdělení Komise týkající se záruk“) (26), v případě zvláštní záruky poskytnuté státem musí být prvek podpory zhodnocen na základě podmínek záruky a půjčky. S ohledem na vážné finanční potíže, se kterými se banka potýkala ve chvíli, kdy byla záruka poskytnuta, bylo velmi málo pravděpodobné, že by tento podnik mohl získat bankovní půjčku na trhu bez intervence státu.
(82)
Pokud jde o přesné stanovení částky podpory, vzhledem k tomu, že není možné určit tržní cenu přiměřenou pro odměnu za státní záruku, musí být definována přiměřená referenční hodnota. Jak stanoví bod 3.2 první odrážka sdělení Komise týkající se záruk, „grantový ekvivalent“ záruky na půjčku v určitém roce může být vypočten stejným způsobem jako grantový ekvivalent půjčky za příznivých podmínek. V tomto případě může být částka podpory vypočtena jako rozdíl mezi teoretickou tržní úrokovou sazbou a úrokovou sazbou získanou díky státní záruce, po odečtení případných zaplacených prémií.
(83)
V posuzovaném případě měla banka BPP vzhledem ke svým finančním potížím a s ohledem na poskytnuté protizáruky zaplatit za půjčku v tržních podmínkách, tj. bez záruky, referenční úrokovou sazbu zvýšenou o rizikovou prémii 400 bazických bodů. Tudíž výše podpory musí být vypočtena jako rozdíl mezi touto teoretickou tržní sazbou a úrokovou sazbou, na kterou jí byla skutečně poskytnuta garantovaná půjčka (tj. sazba EURIBOR + 100 bazických bodů), po odečtení ceny skutečně zaplacené zárukou, tj. 20 bazických bodů.
(84)
Pokud se týká celkové výše vlastní půjčky, ve shodě s portugalskými orgány přijal portugalský stát až do nynějška veškerá opatření a uskutečnil veškeré kroky potřebné pro výkon svých přednostních práv ohledně protizáruk poskytnutých bankou BPP (které byly odhadnuty na výrazně vyšší hodnotu, než je hodnota půjčky) (27). Komise předpokládá, že portugalský stát bude nadále vykonávat svá práva a tímto způsobem získá zpět celou částku půjčky v rámci likvidačního procesu, jak uvedl ve své odpovědi ze dne 15. června 2010 (28).
(85)
Částka uvedená v odstavci 83 představuje částku, která má být vrácena, zvýšenou o skutečně splacené úroky z této částky od data, kdy byla podpora dána k dispozici příjemci (5. prosince 2008) až do skutečného vrácení. Tyto úroky nemohou být nižší, než je hodnota vypočtená v souladu s článkem 9 nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (29),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora spočívající v záruce spojené s půjčkou 450 milionů EUR, nezákonně poskytnutá Portugalskem ve prospěch banky Banco Privado Português, v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, je neslučitelná se společným trhem.
Článek 2
1. Portugalsko učiní kroky k navrácení podpory uvedené v článku 1 od příjemce.
2. U částek, které mají být navráceny, vznikají úroky od data, kdy byly dány příjemci k dispozici, do jejich skutečného navrácení.
3. Úroky se vypočítají jako složený úrok v souladu s kapitolou V nařízení (ES) č. 794/2004.
Článek 3
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 je okamžité a účinné.
2. Portugalsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Portugalsko sdělí Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (splacená jistina a úroky), kterou má příjemce vrátit;
b)
podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření pro splnění tohoto rozhodnutí;
c)
dokumenty, které dokládají, že portugalský stát vykonal svá přednostní práva ohledně protizáruk poskytnutých bankou Banco Privado Português v rámci poskytnuté záruky.
2. Portugalsko informuje Komisi o vývoji vnitrostátních opatření, která byla přijata k provedení tohoto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory uvedené v článku 1. Na žádost Komise neprodleně předá veškeré informace o již přijatých a plánovaných opatřeních pro dosažení splnění tohoto rozhodnutí. Poskytne rovněž podrobné informace týkající se výše podpory a úroků, které již byly příjemcem navráceny.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Portugalské republice.
V Bruselu dne 20. července 2010.
SKLEP KOMISIJE
z dne 20. julija 2010
o državni pomoči C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09), ki jo izvaja Portugalska v obliki državne garancije banki BPP
(notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 4932)
(Besedilo v portugalskem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2011/346/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenima določbama (1) in ob upoštevanju teh pripomb,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Ta sklep se nanaša na državno pomoč, ki jo je Portugalska v obliki državne garancije odobrila v korist banke Banco Privado Português (v nadaljnjem besedilu: banka BPP).
1. POSTOPEK
(2)
Komisija je 13. marca 2009 z odločbo („Odločba o pomoči za reševanje“) (2) odobrila državno garancijo, s katero se je prevzelo posojilo v višini 450 milijonov EUR, ki ga je šest portugalskih bank 5. decembra 2008 odobrilo banki BPP. Ukrep je bil odobren na podlagi člena 87(3)(b) Pogodbe ES (sedaj člen 107(3)(b) PDEU) za šestmesečno obdobje ob predpostavki, da bodo portugalski organi izpolnili svojo zavezo, da v šestih mesecih (t. j. do 5. junija 2009) predložijo načrt za prestrukturiranje.
(3)
Komisija je 15. julija 2009 pozvala portugalske organe, naj nujno predložijo načrt za prestrukturiranje banke BPP. Ker zahtevani načrt ni bil predložen, je Komisija z dopisom z dne 6. oktobra 2009 poslala uradni opomin v skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (3).
(4)
Komisija je 10. novembra 2009 sprožila formalni postopek preiskave glede domnevnega ukrepa državne pomoči. V isti odločitvi je Komisija izdala odredbo o predložitvi podatkov, v kateri od Portugalske zahteva, da načrt za prestrukturiranje predloži do 22. decembra 2009.
(5)
Odločitev Komisije, da bo sprožila formalni postopek preiskave, je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije dne 6. marca 2010 (4). Komisija je pozvala vse zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe glede ukrepa pomoči. Pripombe je z dopisom z dne 6. aprila 2010 predložila tretja stran, ki je želela ostati anonimna.
(6)
Z dopisom z dne 12. marca 2010 je Komisija Portugalsko zaprosila za informacije, ki jih je Portugalska posredovala z dopisom z dne 13. aprila 2010, evidentiranim 14. aprila 2010.
(7)
Pripombe zainteresiranih strani so bile Portugalski posredovane z dopisom z dne 15. aprila 2010. Portugalska je na te pripombe odgovorila z dopisom z dne 13. maja 2010, ki je bil evidentiran 14. maja 2010.
(8)
Komisija je z dopisom z dne 29. aprila 2010 zahtevala dodatne informacije, ki jih je Portugalska posredovala z dopisom z dne 13. maja 2010. Portugalska je posredovala dodatne informacije 15. in 21. junija 2010.
2. UPRAVIČENEC IN UKREP
2.1 Upravičenec
(9)
Banka BPP je finančna institucija s sedežem na Portugalskem, ki opravlja storitve zasebnega bančništva, svetovanja podjetjem in zasebnega kapitala. Stranke banke BPP so zasebni in institucionalni vlagatelji, vključno s petimi vzajemnimi kmetijskimi kreditnimi bankami (caixas de crédito agrícola mútuo), eno hranilnico (caixa económica), več pokojninskimi skladi, zavarovalnicami. Banka BPP deluje na Portugalskem, v Španiji ter v manjšem obsegu v Braziliji in Južni Afriki.
(10)
Delnice banke BPP ne kotirajo na borzi in zato tržne cene njenih delnic ni mogoče opazovati. Dne 30. junija 2008 so skupna sredstva v bilanci stanja banke BPP znašala 2,9 milijarde EUR, kar je predstavljalo manj kot 1 % skupnih sredstev portugalskega bančnega sektorja. Banka BPP je v 100-odstotni lasti skupine Privado Holding SGPS (sociedade gestora de participações sociais) S.A. Od 30. junija 2008 je večino delnic tega holdinga (51,5 %) imelo 12 delničarjev. V letu 2009 je imela skupina Privado Holding 187 zaposlenih, od tega jih je 148 delalo v banki BPP.
2.2 Finančne težave banke
(11)
Po trditvah portugalskih organov je banka BPP zašla v likvidnostne težave zaradi poslabšanja svetovnih gospodarskih razmer, kar je precej zmanjšalo zmogljivost banke za obvladovanje svoje likvidnosti.
(12)
24. novembra 2008 je banka BPP obvestila portugalsko centralno banko („Banko Portugalske“), da obstaja tveganje, da ne bo mogla izpolniti svojih plačilnih obveznosti. Od 1. decembra 2008 je zato banka BPP lahko začasno opustila vse svoje plačevanje.
(13)
5. decembra 2008 je banka BPP pod spodaj navedenimi pogoji prejela posojilo v višini 450 milijonov EUR, zavarovano z državno garancijo. Posojilo in garancija sta krila samo obveznosti banke BPP, ki so bile 24. novembra 2008 vpisane v bilanco stanja, in posojilo je bilo namenjeno le za poplačilo vlagateljev in drugih upnikov, ne pa za kritje obveznosti drugih subjektov skupine.
2.3 Ukrep nujne pomoči
(14)
5. decembra 2008 je banka BPP s šestimi velikimi portugalskimi bankami (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL) („bančni konzorcij“) podpisala posojilno pogodbo („posojilna pogodba“) za posojilo v višini 450 milijonov EUR, zavarovano z državno garancijo. Zapadlost posojila je bila šest mesecev, z možnostjo obnovitve do dveh let in obrestno mero EURIBOR + 100 baznih točk. Povračilo za posojilo je bilo določeno na podlagi stroškov financiranja za banke upnice v času transakcije.
(15)
Po trditvah portugalskih organov zaradi težkega finančnega stanja brez državne garancije noben posojilodajalec ni bil pripravljen financirati banke BPP po primerni obrestni meri. Državna garancija, ki je spremljala posojilo, je bila odobrena v skladu z Zakonom št. 112/97, t. j. zunaj portugalske garancijske sheme (Zakon 60-A/2008), ki jo je Komisija odobrila 29. oktobra 2008 (5). Zlasti so portugalski organi navedli, da bi bila splošna garancijska shema, ki je omejena na solventne banke, zaradi finančnega slabšanja banke in posebnih tveganj, povezanih s to transakcijo, neprimeren okvir za posredovanje države v korist banke BPP.
(16)
Povračilo za državno garancijo je bilo ob upoštevanju zavarovanja, ki ga je predstavila banka BPP, določeno na 20 baznih točk.
(17)
Zavarovanje je sestavljeno iz: (i) prednostne zastavne pravice na več sredstev, navedenih v pogodbi, ki so jo sklenile Portugalska, banka BPP in Banka Portugalske; in (ii) prve hipoteke na nepremična sredstva v lasti banke BPP. Portugalski organi so ocenili, da je bila v času podpisa posojilne pogodbe in garancijske pogodbe vrednost tega zavarovanja približno 672 milijonov EUR (6). Zagotovitev zavarovanja ureja sporazum, ki so ga podpisali zakladnica, banka BPP in Banka Portugalske, v katerem je bila slednja imenovana za skrbnika in upravljavca zavarovanja v imenu zakladnice. Po trditvah portugalskih organov ima portugalska država v skladu z notranjo zakonodajo privilegirane in prednostne pravice nad zavarovanjem.
(18)
V obdobju veljavnosti posojila, ki ga krije državna garancija, se je banka BPP zavezala, da ne bo prodala, dala kot zavarovanje ali kako drugače odtujila svojih sedanjih in prihodnjih sredstev.
(19)
V okviru preučitve ukrepa nujne pomoči, ki jo je opravila Komisija, se je Portugalska zavezala, da bo v šestih mesecih od državne intervencije (t. j. do 5. junija 2009) zagotovila načrt za prestrukturiranje banke BPP.
(20)
Komisija je v svoji odločbi z dne 13. marca 2009 odobrila ukrep za obdobje šestih mesecev od odobritve državne garancije, t. j. do 5. junija 2009. Komisija je menila, da je treba zaradi izredno nizke ravni povračila do 5. junija 2009 predložiti načrt za prestrukturiranje.
(21)
Zaradi podaljšanja veljavnosti garancije preko začetnega šestmesečnega obdobja so se portugalski organi zavezali, da bodo Komisiji predložili posebno priglasitev.
(22)
Portugalska ni izpolnila zgoraj navedenih zavez.
2.4 Podaljšanje ukrepa nujne pomoči
(23)
Portugalska je 23. junija 2009 po elektronski pošti obvestila Komisijo, da se je odločila podaljšati državno garancijo za nadaljnjih šest mesecev (Despacho št. 13364-A/2009 Ministrstva za finance z dne 5. junija 2009). Vendar Portugalska tega podaljšanja ni priglasila niti ni Komisije zaprosila za odobritev.
(24)
Ker je odločba Komisije pomoč odobrila le do 5. junija 2009, je s 6. junijem 2009 pomoč za reševanje postala nezakonita.
(25)
Upravitelji banke BPP so Banki Portugalske sanacijski načrt predložili 24. aprila 2009.
(26)
Portugalski organi so z dopisom z dne 5. junija 2009 Komisiji pojasnili, da je do zamude pri predložitvi načrta za prestrukturiranje banke BPP prišlo zato, ker Banka Portugalske ni sprejela načrta za sanacijo in prestrukturiranje, ki ga je predlagala banka BPP:
(27)
9. junija 2009 je Ministrstvo za finance in javno upravo objavilo dokument z naslovom „Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português“ („Pojasnila Ministrstva za finance in javno upravo - odločitev v zvezi z Banco Privado Português“) (v nadaljnjem besedilu: dokument z dne 9. junija 2009), ki navaja, da je načrt za sanacijo in prestrukturiranje, ki ga je 24. aprila 2009 banka BPP predložila Banki Portugalske, med drugim predlagal dokapitalizacijo s prispevkom države v višini 150 do 200 milijonov EUR v obliki navadnih delnic, prednostnih delnic in dodatnih obveznosti brez donosa. Ta načrt ni bil sprejet, ker se je štelo, da „ni skladen s predpisi o dokapitalizaciji, opredeljenimi v Zakonu št. 63-A/2008 in z napotki Evropske unije o tej temi, katerih cilj je zagotoviti spoštovanje pravil Skupnosti o konkurenci, če je v tem primeru prisotna državna pomoč“.
(28)
V dokumentu z dne 9. junija 2009 je bilo navedeno tudi, da je veliko strank banke BPP dalo banki svoje prihranke v upravljanje, banka pa jih je vložila v finančne instrumente, razpršene v desetinah nosilnih podjetij s sedežem v offshore sodnih pristojnostih (instrumenti „absolutnega donosa“). Kljub tveganju, ki jih ti produkti vsebujejo, je banka BPP določila stopnjo povračila ter ob zapadlosti jamčila za ves kapital, ki so ga te stranke vložile. To jamstvo donosa ni bilo nikoli sporočeno nadzornim organom, niti ni bilo vključeno in vpisano v bilanco stanja banke. Ker je bila ta obveznost prikrita, delničarjem banke ni bilo treba vlagati dodatnega kapitala, da bi izpolnili veljavne zakonske in uredbene zahteve. Poleg tega je glede na dokument z dne 9. junija 2009 preiskava, ki sta jo opravili Portugalska komisija za trg vrednostnih papirjev (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários - CMVM) in Banka Portugalske, ugotovila resne nepravilnosti, ki pomenijo kazensko dejavnost banke BPP.
2.5 Položaj naložbenih produktov absolutnega donosa
(29)
Portugalski organi so v dokumentu z dne 9. junija 2009 navedli tudi, da so skupaj z nadzornimi organi preučili rešitev za zmanjšanje izgub za stranke banke BPP, ki so vlagali v instrumente absolutnega donosa in katerih naložbe so bile ogrožene. Rešitev, ki jo je predvidela vlada, bi med drugim imela naslednje značilnosti: (1) oblikovanje novega finančnega instrumenta, predstavnika sedanjega portfelja posrednega absolutnega donosa, ki bi nadomestil sedanje pozicije vlagateljev; (2) finančni instrument bi izdajal in z njim upravljal subjekt, neodvisen od banke BPP in v lasti nacionalnih bančnih institucij, ki bi ga upravljale.
2.6 Formalni postopek preiskave in drugo podaljšanje ukrepa nujne pomoči
(30)
Komisija je 15. julija 2009 pozvala portugalske organe, naj nujno predložijo načrt za prestrukturiranje banke BPP, četudi v začasni obliki, in jih ponovno opozorila, da je pomoč za reševanje od 6. junija 2009 nezakonita.
(31)
Ker zahtevani načrt ni bil predložen, je Komisija z dopisom z dne 6. oktobra 2009 poslala uradni opomin v skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999.
(32)
Komisija je 10. novembra 2009 sprožila formalni postopek preiskave glede domnevnega ukrepa državne pomoči. V isti odločitvi je Komisija izdala odredbo o predložitvi podatkov, v kateri od Portugalske zahteva, da načrt za prestrukturiranje predloži do 22. decembra 2009.
(33)
Odločitev Komisije, da bo sprožila formalni postopek preiskave, je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije (7). Komisija je pozvala vse zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe glede ukrepa pomoči.
(34)
Portugalski organi so 3. decembra 2009 Komisijo obvestili, da bo državna garancija podaljšana za nadaljnjih šest mesecev. Po trditvah portugalskih organov je bila država prisiljena podaljšati garancijo, ker bi takojšnje oviranje banke BPP jasno ogrožalo trenutno obravnavano rešitev. Ker banka BPP očitno ni bila v stanju, da bi lahko odplačala posojilo, se je šest bank, ki so banki BPP odobrile posojilo, dogovorilo, da zapadlost posojila podaljšajo še za šest mesecev brez spreminjanja trenutnih pogojev in brez dodatnega financiranja pod pogojem, da se podaljša tudi ustrezna državna garancija.
(35)
Zato je bila 5. decembra 2009 državna garancija podaljšana za nadaljnjih šest mesecev. Komisija o podaljšanju ni bila uradno obveščena: portugalski organi so Komisijo samo obvestili, da bo garancija za posojilo podaljšana.
(36)
Portugalski organi so 25. februarja 2010 poslali dopis z opisom elementov, na podlagi katerih bi se po mnenju vlade morale rešiti težave, ki jih je banka BPP povzročila velikemu deležu svojih strank, in sicer vlagateljem v naložbeni produkt absolutnega donosa.
(37)
V tem istemu dopisu so portugalski organi Komisijo obvestili, da je 11. decembra 2009 vlada odločila, da:
(i)
ustanovi zaprt in neusklajen poseben investicijski sklad (Fundo Especial de Investimento - FEI), ki ga bodo sestavljali viri (bruto aktiva in pasiva) v naložbenem produktu absolutnega donosa, z naslednjimi značilnostmi: (a) pasivno upravljanje posebnega investicijskega sklada; (b) stvarni vpis delnic; (c) štiriletni mandat z možnostjo podaljšanja do največ deset let s sklepom skupščine delničarjev (1 delnica = 1 glas); (d) prostovoljno članstvo strank;
(ii)
podaljša državno garancijo za posojilo v višini 450 milijonov EUR do ustanovitve posebnega investicijskega sklada;
(iii)
aktivira sklad zajamčenih vlog (Fundo de Garantia de Depósitos - FGD), ki jamči poplačilo celotne vrednosti denarnih kreditnih saldov vsakemu vlagatelju, če vrednost ne presega 100 000 EUR, ter odškodninski sistem za vlagatelje (Sistema de Indemnização aos Investidores - SII), ki jamči odškodnino do 25 000 EUR za vsakega vlagatelja pod pogoji, ki jih predpisuje zakon in ne vključuje nobenih državnih sredstev;
(iv)
strankam, ki so se pridružile FEI, dodeli zavarovalno kritje v višini do 250 000 EUR, če so zajete v merilih FGD in SII; tako je 24. novembra 2008 morebitno negativno razliko med prihodkom stranke - v obliki povračil iz FGD in SII ter plačil iz FEI - in nominalno vrednostjo naložbe do največ 250 000 EUR zavarovala država.
(38)
Obveznost, ki jo je v zvezi z vlagatelji FEI prevzela država Portugalska, kakor izhaja iz njenega pravnega sistema, se bo uporabljala šele od dneva izbrisa sklada, kar je štiri leta po njegovi ustanovitvi - 30. marca 2014 (8).
(39)
Portugalska komisija za trg vrednostnih papirjev (CMVM) je 1. februarja 2010 dala dovoljenje za ustanovitev zgoraj opisanega FEI, ki ga upravlja Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A., Banif - Banco de Investimento, S.A pa je depozitar sklada.
(40)
FEI je bil ustanovljen 30. marca 2010.
(41)
16. aprila 2010 je Banka Portugalske izdala sporočilo, v katerem navaja, da je bilo banki BPP z odločbo z dne 15. aprila odvzeto bančno dovoljenje, ker je banko nemogoče prestrukturirati ali dokapitalizirati. 22. aprila je Banka Portugalske na pristojnem sodišču (Tribunal de Comércio de Lisboa) zahtevala likvidacijo banke BPP in hkrati predstavila predlog za imenovanje likvidacijskega odbora. Pri likvidaciji banke BPP se upoštevajo portugalska pravila o likvidaciji, ki veljajo posebej za bančne institucije. Portugalski organi ocenjujejo, da različni pravni koraki, določeni v skladu z ustrezno zakonodajo, pomenijo, da likvidacija lahko traja približno eno leto.
(42)
Portugalski organi so 13. maja 2010 Komisiji sporočili, da je bančni konzorcij na podlagi posojilne pogodbe (9) unovčil garancijo, kar je bilo izvršeno 7. maja, ko je Portugalska šestim bankam povrnila 450 milijonov EUR. Portugalska država je navedla, da je že sprejela ukrepe, ki so potrebni za izvajanje njenih privilegiranih in prednostnih pravic kot upnika zavarovanja, ki se nanaša na garancijo, in je na ustreznem sodišču že predstavila svoje zahtevke (10).
3. ODLOČITEV KOMISIJE O SPROŽITVI FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE
(43)
Komisija je v odločitvi z dne 10. novembra 2009 o sprožitvi formalnega postopka preiskave navedla svojo predhodno oceno in dvome o združljivosti obravnavanih ukrepov z notranjim trgom. Zadevni ukrepi so bili:
-
Določitev višine garancije, ki je nižja od ravni, ki se običajno zahteva na podlagi Sporočila o bančništvu (11). Komisija je podvomila, da je bilo povračilo ob upoštevanju tveganja primerno. Komisija je tako določitev višine garancije odobrila le na podlagi zaveze Portugalske, da bo predložila načrt za prestrukturiranje, ki bi dolgoročno ustrezno obravnaval to ugodnost.
-
Dejstvo, da Portugalska ni predložila načrta za prestrukturiranje, čeprav je bila na to uradno opozorjena z dopisom z dne 6. oktobra 2009.
-
Podaljšanje garancije (5. junija 2009) prek obdobja šestih mesecev, ki ga je Komisija prvotno odobrila.
4. PRIPOMBE PORTUGALSKE
(44)
Portugalski organi so v pripombah o začetku formalnega postopka preiskave trdili, da so se zavedali zaveze do Komisije, da predložijo načrt za prestrukturiranje banke BPP. Glede na njihovo stališče z dne 13. aprila 2010 je bila za predložitev načrta za prestrukturiranje na zadnji stopnji odgovorna banka BPP (z odobritvijo Banke Portugalske), država Portugalska pa je bila odgovorna samo za to, da načrt pošlje Komisiji. Portugalski organi načrta za prestrukturiranje Komisiji niso predložili preprosto zato, ker načrta, ki ga je predložila banka BPP, Banka Portugalske ni odobrila. Zato odredbe o predložitvi podatkov, določene v Odločbi Komisije z dne 10. novembra 2009, ni bilo mogoče izpolniti, kljub političnim prizadevanjem portugalske države zagotoviti, da bi banka BPP dejansko izpolnila svoje obveznosti do Banke Portugalske, države in na koncu Komisije.
(45)
Glede državne pomoči banki BPP Portugalska trdi, da je le-ta bila in je združljiva z notranjim trgom na podlagi člena 107(3)(b) PDEU, kolikor je bila dodeljena za zagotovitev stabilnosti nacionalnega finančnega sistema, po analogiji s tem, kar se je dogajalo v evropskem okviru.
(46)
Glede podaljšanj državne garancije za posojilo v višini 450 milijonov EUR Portugalska trdi, da niso nova državna pomoč, ker se položaj, ki je bil podlaga za to, da je Komisija odobrila ukrep državne pomoči, ni spremenil. Pogoji državne garancije, ki je bila podaljšana dvakrat, se niso spremenili: (i) vrednost posojila se ni povišala; (ii) obveznosti, ki jih posojilo izpolnjuje, se niso spremenile (12); (iii) na podlagi pogodbe o garanciji bi garancija prenehala veljati šele trideset dni po dnevu zadnjega plačila kapitala in obresti in Komisija je vedela, da je bila posojilna pogodba za dve leti (13).
(47)
Glede nepriglasitve podaljšanj državne garancije portugalski organi trdijo, da podaljšanje posojilne pogodbe ni bilo odvisno od portugalske države, ampak od bančnega konzorcija in banke BPP in da bi nepodaljšanje garancije imelo za portugalski finančni sistem enako negativne posledice kot so bile posledice, ki so povsem utemeljile odobritev ukrepa državne pomoči s strani Komisije. Nadalje Portugalska meni, da so bila podaljšanja samodejna na podlagi pogodbe, ki ureja posojilno pogodbo, čeprav so bila vseeno formalizirana zaradi pravne varnosti glede bančnega konzorcija.
(48)
Poleg tega po trditvah portugalskih organov podaljšanja (tudi če se štejejo za novo pomoč) niso povzročila gospodarske prednosti, ker banka BPP v praksi ni poslovala vsaj od 1. decembra 2008 dalje. Zato ta ukrep, s podaljšanji ali brez njih, „banki BPP ni zagotovil gospodarske prednosti ali okrepil njenega položaja v primerjavi s konkurenčnimi ponudniki iz preprostega razloga, da banka BPP ni poslovala na trgu in zato ni konkurirala drugim bankam.“ (14) Portugalska zato meni, da ukrep ni vplival niti na konkurenco niti na trgovino med državami članicami.
(49)
Portugalski organi so v svojih stališčih o pripombah zainteresiranih strani (glej spodaj) navedli, da je bilo posojilo v višini 450 milijonov EUR porabljeno na pregleden način, da se prepreči širjenje negativnih vplivov po sistemu in izpolnijo obveznosti banke BPP, kot so vpisane v bilanco stanja 24. novembra 2008.
(50)
Portugalski organi tudi ugotavljajo, da bo Portugalska uveljavljala svoje pravice do zavarovanja, povezanega z garancijo, kot del postopka likvidacije banke BPP. Portugalska je prepričana, da bo zato, ker ima položaj privilegiranega upnika banke BPP, lahko povrnila celoten znesek 450 milijonov EUR, ki ga je izplačala bankam upnicam. V tej zvezi portugalski organi ugotavljajo, da je bila vrednost zavarovanja po stanju na dan 7. maja 2010 več kot 20 % višja od skupnega zneska posojila z garancijo.
(51)
Glede zaveze države nadomestiti izgube do višine 250 000 EUR, ki jih imajo stranke absolutnega donosa, ki so se pridružile FEI, Portugalska trdi, da ta zaveza ni državna pomoč, ker (i) ne povzroča prenosa državnih sredstev na družbo za upravljanje FEI ali na kakšen drug organ, dejaven na trgu, (ii) je reden in sprejet mehanizem, ki je logično nadaljevanje sistema za povračilo škode vlagateljem, (iii) ne povzroča gospodarske prednosti za vlagatelje, na katere je usmerjena na splošno in izključno, v skladu z nacionalnimi in evropskimi pravnimi zahtevami, ali kakršnegakoli izkrivljanja konkurence na trgu ali v odnosih med državami članicami.
(52)
Portugalska tudi trdi, da bodo dejanska izplačila strankam FEI po tej zavezi minimalna, če bodo sploh izplačana. Portugalski organi menijo, da je zavarovalno kritje v višini 250 000 EUR ukrep za krepitev zaupanja v stranke FEI, ki pa v večini scenarijev sploh ne bo povzročilo dejanskih izplačil. V konzervativnem scenariju, ki temelji na predpostavki, da se vrednost sredstev FEI v naslednjih štirih letih še poslabša od vrednosti v oktobru 2009, Portugalska računa, da bi bilo najvišje izplačilo na stranko približno 68 000 EUR. V bolj ugodnih scenarijih pa izplačila sploh ne bi bilo.
5. PRIPOMBE OSTALIH ZAINTERESIRANIH STRANI
(53)
Na podlagi člena 6 Odločbe Komisije z dne 10. novembra 2009 o začetku formalnega postopka preiskave je Komisija 6. aprila 2010 prejela pripombe ustrezno identificiranih tretjih strani, ki so želele ostati anonimne. Zainteresirane strani so v svojih pripombah o začetku formalnega postopka preiskave poudarile, da ni bil spoštovan noben pogoj, pod katerim je bila izdana državna garancija za posojilo (trajanje največ šest mesecev in predložitev načrta za prestrukturiranje). Zato je glede na predložene pripombe pomoč nezakonita in Komisija bi morala Portugalski odrediti, naj prekine garancijo. Poleg tega 450 milijonov EUR ni bilo porabljenih ta prestrukturiranje banke, ampak za poplačilo nekaterih strank banke BPP, vsi drugi pa so bili oškodovani.
6. OCENA
6.1 Opredelitev ukrepov kot državne pomoči
(54)
V členu 107(1) PDEU je določeno:
„Razen če ta pogodba ne določa drugače, je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor škodi trgovini med državami članicami.“
(55)
Člen 107(1) PDEU se lahko uporablja, če se ukrep pomoči, za katerega je odgovorna država, dodeli iz državnih sredstev, prizadene trgovino med državami članicami in izkrivlja konkurenco na notranjem trgu z dajanjem selektivne gospodarske prednosti posameznim podjetjem.
6.1.1 Državna garancija za posojilo v višini 450 milijonov EUR
(56)
Komisija opozarja, da je že v Odločbi o pomoči za reševanje z dne 13. marca 2009 ugotovila, da državna garancija pomeni državno pomoč (15). Ukrep se financira iz državnih sredstev, ker vključuje državno garancijo, ki jo je odobrila Portugalska. Povračilo portugalske države bančnemu konzorciju z dne 13. maja 2010 (glej uvodno izjavo 42 zgoraj) jasno dokazuje, da so bila vključena državna sredstva.
(57)
Kot je bilo že ugotovljeno v Odločbi o pomoči za reševanje z dne 13. marca 2009 (16), je garancija banki BPP omogočila za posojilo pridobiti boljše finančne pogoje kot so običajno na voljo na trgu za gospodarske družbe v podobnih okoliščinah in kot so priznali portugalski organi je zelo majhna verjetnost, da bi bila taka posojila sploh na voljo. V tej zvezi je v Odločbi o pomoči za reševanje že navedeno, da je bila pristojbina v višini 20 baznih točk bistveno nižja od ravni, ki je rezultat uporabe priporočila Evropske centralne banke z dne 20. oktobra 2008. Kljub visoki ravni zavarovanja je Komisija ugotovila, da je bilo povračilo za državno garancijo znatno nižje, kot bi se na splošno štelo za ustrezno za banke v težavah. Povračilo se je štelo kot primerno samo v fazi reševanja pod pogojem, da se do 5. junija 2009 predloži načrt za prestrukturiranje.
(58)
Za razliko od drugih bank, ki niso bile deležne državne garancije za posojila, je banka BPP imela gospodarsko prednost, ker je bila pristojbina, zaračunana za državno garancijo, očitno pod tržno ravnjo.
(59)
Trditve portugalskih organov, da banka BPP po 1. decembru 2008 ni poslovala na trgu, ni mogoče sprejeti. Glede na to, da je Banka Portugalske banki BPP bančno dovoljenje odvzela šele 15. aprila 2010, bi banka BPP lahko v zelo kratkem času vstopila ali ponovno vstopila na trg. Načrti za sanacijo banke BPP, predloženi od decembra 2008 do aprila 2009, kažejo možnost, da bi banka zaradi sanacijskega ukrepa lahko nadaljevala z opravljanem gospodarske dejavnosti. Zaradi dejavnosti in položaja banke BPP na nacionalnih in mednarodnih finančnih trgih ta prednost lahko vpliva na konkurenco in trgovino med državami članicami v smislu člena 107(1) PDEU. Banka BPP je šele od 15. aprila 2010, ko ji je bilo odvzeto bančno dovoljenje, izgubila zmožnost ponovnega vstopa na trg in s tem možnost izkrivljanja konkurence in vpliva na trgovino med državami članicami.
(60)
Na podlagi zgoraj navedenega Komisija ugotavlja, da je državna garancija banki BPP zagotovila gospodarsko prednost z uporabo državnih sredstev, za katero je odgovorna Portugalska. Ta prednost lahko prizadene konkurenco in trgovino med državami članicami v smislu člena 107(1) PDEU. Ukrep zato pomeni državno pomoč.
6.1.2 Garancija v višini 250 000 EUR za stranke FEI
(61)
Kakor je opisano zgoraj, so upravičenci do tega ukrepa stranke banke BPP, ki so vlagale v produkte absolutnega donosa in se odločile, da se pridružijo FEI. Brez rešitve, ki jo je izvedla Portugalska, stranke FEI lahko ne bi dobile povračila ali pa bi bil znesek povračila nižji kot na podlagi garancije. Po lastni oceni Portugalske je verjetno, da je donos za stranke FEI zaradi garancije večji. Zato so stranke FEI zaradi ukrepa imele prednost.
(62)
Vendar deponiranje sredstev ne pomeni nujno gospodarske dejavnosti v smislu pravil glede državne pomoči in po ugotovitvah Portugalske je večina udeležencev FEI posameznikov, ki niso podjetja. Kolikor pa zneski FEI, ki jih krije državna garancija, zagotavljajo prednost podjetjem, so lahko državna pomoč.
(63)
Vendar številke, ki jih je posredovala Portugalska, jasno kažejo, da bodo izplačila države v naslednjih treh letih precej nižja od praga de minimis v višini 200 000 EUR (17), ko se upoštevajo kritja, ki ga zagotavlja odškodninski sistem za vlagatelje in sklad zajamčenih vlog ter verjetna vrednost, ki jo bodo vlagatelji ob preudarnih predpostavkah izterjali od finančnega premoženja za zavarovanje.
6.2 Združljivost na podlagi člena 107(3) PDEU
6.2.1 Državna garancija za posojilo v višini 450 milijonov EUR
(64)
Portugalska trdi, da je element pomoči treba oceniti na podlagi člena 107(3)(b) PDEU, ki Komisiji omogoča, da razglasi pomoč za združljivo z notranjim trgom, če je namenjena odpravljanje „resne motnje v gospodarstvu države članice“. Komisija opozarja, da je Splošno sodišče poudarilo, da je treba člen 107(3)(b) PDEU uporabljati omejeno in da mora obravnavati motnje v celotnem gospodarstvu države članice (18).
(65)
Komisija je že potrdila, da trenutna svetovna finančna kriza lahko povzroči resne motnje v gospodarstvu države članice in da se lahko šteje, da so ukrepi v podporo bankam primerni za odpravljanje te motnje. Ta ocena je bila potrjena v Sporočilu o bančništvu (19), Sporočilu o dokapitalizaciji (20), Sporočilu o oslabljenih sredstvih (21) in Sporočilu o prestrukturiranju (22), ki jih je sprejela Komisija. Člen 107(3)(b) PDEU je zato lahko pravna podlaga za ukrepe pomoči, sprejete za reševanje te sistemske krize. Kar natančneje zadeva portugalsko gospodarstvo, pa je bila to tudi ustrezna pravna podlaga za različne odločitve Komisije o odobritvi ukrepov, ki so jih portugalski organi sprejeli za boj proti finančni krizi, zlasti odobritev portugalske sheme dokapitalizacije in podaljšanje te sheme, zadnja taka odločitev je bila sprejeta marca 2010 (23).
(66)
Glede obravnavanega primera Komisija ugotavlja tudi, da je bila v njeni Odločbi o pomoči za reševanje ocenjena uporabnost člena 107(3)(b) PDEU in ugotovljeno je bilo, da se uporablja, ker bi neizpolnjevanje finančnih obveznosti banke BPP lahko negativno vplivalo na celoten portugalski finančni sistem (glede uvodne izjave 33 do 45 Odločbe o pomoči za reševanje).
(67)
Portugalska kljub večkratnim zaprosilom in odredbi o predložitvi podatkov, kakor je opisano v odstavkih 30 do 32 zgoraj, ni predložila načrta za prestrukturiranje in je dvakrat podaljšala garancijo, ne da bi o tem predhodno obvestila Komisijo in pridobila njeno odobritev.
(68)
Trditev portugalskih organov, da je Komisija vedela, da se na podlagi pogodbe garancija lahko zagotovi za dve leti in da ni bilo bistvenih sprememb državne garancije, ni mogoče sprejeti. Odločba o pomoči za reševanje je povezovala odobritev državne garancije s tem, da bodo portugalski organi izpolnili svojo zavezo v šestih mesecih predložiti načrt za prestrukturiranje. Portugalski organi te zaveze niso izpolnili.
(69)
Obstoj v pogodbi določenega podaljšanja državne garancije, ki temelji na odločitvi bančnega konzorcija in banke BPP, ne more Portugalske odvezati natančnih in izrecno določenih obveznosti, ki izhajajo iz zaveze, dane Komisiji in na katerih je temeljila Odločba o pomoči za reševanje, ali obveznosti po členu 108(3) PDEU.
(70)
Stališče Portugalske glede obveznosti predložiti načrt za prestrukturiranje, ki trdi, da je bila njena edina dolžnost Komisiji poslati načrt za prestrukturiranje, ni mogoče sprejeti z vidika zavez, na katerih je temeljila Odločba o pomoči za reševanje. Vsekakor je dejstvo, da načrt za prestrukturiranje ni bil predložen v časovnem obdobju, predpisanem v Odločbi o pomoči za reševanje in zato podlaga, na kateri je bila izdana odobritev, ni bila izpolnjena.
(71)
Iz navedenega izhaja, da je bila višine garancije nižja od ravni, ki se običajno zahteva na podlagi Sporočila o bančništvu, da se šteje kot združljiva pomoč in da je Komisija višino v Odločbi o pomoči za reševanje odobrila samo na podlagi zaveze Portugalske, da bo predložila načrt za prestrukturiranje ali načrt za likvidacijo, ki bo ustrezno zmanjšal izkrivljanje konkurence. Ker do 5. junija 2009 tak načrt ni bil predložen, Komisija ugotavlja, da garancija, ki jo je Portugalska zagotovila 5. decembra 2008 in njeno podaljšanje po 5. juniju 2009, nista združljiva z notranjim trgom.
(72)
Čeprav Portugalska ni predložila načrta za prestrukturiranje banke BPP, so portugalski organi posredovali informacije, ki dokazujejo, da se bo likvidacijski postopek, ki se je začel 15. aprila 2010 z odvzemom bančnega dovoljenja, zaključil z likvidacijo banke. Poleg tega delničarji banke BPP ne bodo dobili nobene odškodnine, razen morebitnih zneskov, ki izvirajo iz likvidacijskega postopka samega. Komisija na podlagi teh informacij meni, da v prihodnje v zvezi z banko BPP ne bo nevarnosti izkrivljanja konkurence. Ta ugotovitev pa ne odpravlja nezdružljivosti ukrepa, ki ga je Portugalska odobrila za obdobje od 5. decembra 2008 do 15. aprila 2010.
(73)
Komisija je zaradi določitve tržne cene obresti za posojilo svojo oceno naredila na podlagi Sporočila Komisije o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj (24). Komisija določi referenčne obrestne mere, ki bi morale odražati povprečno višino obrestnih mer, ki na trgu veljajo za srednjeročna in dolgoročna posojila z običajnimi zavarovanji. Ta referenčna obrestna mera je najnižja obrestna mera, ki se jo v posebej tveganih primerih (npr. podjetja v težavah) ali kjer ni zagotovljeno zavarovanje, ki ga običajno zahtevajo banke, lahko zviša. V izjemnih okoliščinah je lahko element pomoči garancije celo enak znesku, ki ga dejansko krije navedena garancija.
(74)
Garancija je banki BPP omogočila pridobitev boljših finančnih pogojev za posojilo, kot so običajno na voljo na finančnih trgih. Komisija meni, da se element pomoči garancije lahko izračuna kot razlika med obrestno mero, ki bi jo banka BPP morala plačati pod tržnimi pogoji, t. j. brez garancije, in obrestno mero, ki je bila dejansko določena za posojilo z garancijo. Lahko se šteje, da ta razlika ustreza premiji, ki bi jo za te garancije zahteval tržno usmerjeni porok.
(75)
Komisija je zato mnenja, da bi morala banka BPP v obravnavanem primeru brez garancije plačati obrestno mero, ki bi ustrezala najmanj referenčni obrestni meri plus 400 baznih točk, ker je bilo podjetje v težavah, ki zagotavlja visoko raven zavarovanja. Komisija meni, da je zaradi visokega zavarovanja posojila (glej uvodno izjavo 17) razmik 400 baznih točk ustrezen, ker je povečal verjetnost, da bo posojilodajalec lahko izterjal vsaj del posojila kljub zelo težkemu položaju banke BPP. Element pomoči garancije je tako sestavljen iz razlike med referenčno obrestno mero plus 400 baznih točk in obrestno mero, ki je bila določena za posojilo z garancijo (t. j. EURIBOR + 100 baznih točk), po odbitku cene, ki je bila dejansko plačana za garancijo, t. j. 20 baznih točk.
(76)
Pri tem Komisija ugotavlja tudi, da je Portugalska navedla, da je že vložila zahtevke, ki so potrebni za izvajanje privilegiranih in prednostnih pravic nad zavarovanjem, ki jih ima nad banko BPP in da bo s tem nadaljevala, dokler ne bo izterjan celoten znesek posojila (25). Komisija meni, da je Portugalska to dolžna storiti zaradi izvajanja določb garancijske pogodbe; kakršnokoli neizvajanje pravic nad zavarovanjem z namenom izterjave celotnega zneska posojila bi pomenilo državno pomoč v korist banke BPP.
6.3 Uporaba posojila v višini 450 milijonov EUR s strani banke BPP
(77)
Zainteresirana tretja stran, ki je predložila svoje pripombe v zvezi z odločitvijo Komisije o začetku formalnega postopka preiskave, trdi, da posojilo v višini 450 milijonov EUR ni bilo porabljeno za prestrukturiranje banke BPP, ampak za poplačilo nekaterih strank banke BPP, vsi drugi pa so bili oškodovani. Komisija je od portugalskih organov prejela podatke, ki kažejo, da je bilo posojilo uporabljeno za poplačilo upnikov, katerih posojila so zapadla ali pa so se njihove kreditne linije iztekale in so se odločili, da posojil ali kreditnih linij ne bodo podaljšali. Komisija ni našla trdnih dokazov, ki bi podkrepili te trditve zainteresirane tretje strani.
7. SKLEPNE UGOTOVITVE
(78)
Glede na navedeno Komisija ugotavlja, da državna garancija, prenesena na banko BPP, pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ki se ne more šteti za združljivo notranjim trgom.
8. VRAČILO
(79)
V členu 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 je določeno, da če se v primerih nezakonite pomoči sprejmejo negativne odločbe, Komisija odloči, da mora zadevna država članica sprejeti vse potrebne ukrepe, da upravičenec vrne pomoč. Vrniti je treba le pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom.
(80)
Namen vračila je ponovno vzpostaviti stanje pred dodelitvijo pomoči. To je vzpostavljeno, ko banka BPP vrne nezdružljivo pomoč in s tem izgubi prednost, ki jo je imela pred svojimi konkurenčnimi ponudniki. Znesek, ki ga je treba izterjati, mora biti tak, da se odpravi gospodarska prednost banke BPP.
(81)
Ob upoštevanju točke 3.1 Obvestila Komisije o uporabi členov 87 in 88 pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev („Obvestilo Komisije o poroštvih“) (26), je pri posamezni državni pomoči treba element pomoči oceniti s sklicevanjem na pogoje poroštva in posojila. Komisija glede na resne finančne težave banke BPP ob dodelitvi garancije meni, da je obstajalo zelo malo možnosti, da bi lahko podjetje pridobilo bančno posojilo na trgu brez posredovanja države.
(82)
Če za povračilo državne garancije ni mogoče določiti ustrezne tržne cene, je za natančno določitev zneska pomoči treba opredeliti ustrezno merilo. Kakor je določeno v prvi alineji točke 3.2 Obvestila Komisije o poroštvih, se „gotovinski ekvivalent dotacije“ poroštva za posojila v določenem letu lahko izračuna na enak način kot ekvivalent dotacije ugodnega posojila. To pomeni, da se znesek pomoči lahko izračuna kot razlika med teoretično tržno obrestno mero ter obrestno mero, pridobljeno z državnim poroštvom, potem ko se odštejejo morebiti plačane premije.
(83)
Ob upoštevanju finančnih težav banke BPP in zagotovljenega zavarovanja bi v obravnavanem primeru banka BPP morala posojilo plačati v skladu s tržnimi pogoji, tj. brez garancije, referenčno obrestno mero plus premijo za tveganje v višini 400 baznih točk. Zato je treba znesek pomoči izračunati kot razliko med to teoretično tržno mero in dejansko obrestno mero posojila z garancijo (tj. EURIBOR + 100 baznih točk), po odbitku cene, ki je bila dejansko plačana za garancijo, tj. 20 baznih točk.
(84)
Po trditvah portugalskih organov je glede celotnega zneska posojila portugalska država že sprejela vse ukrepe, potrebne za izvajanje njenih privilegiranih in prednostnih pravic nad zavarovanjem, ki ga ima iz banke BPP (njegova ocenjena vrednost je znatno višja od vrednosti posojila) (27). Komisija predvideva, da bo portugalska država še naprej izvajala te pravice in, kot je sama navedla v odgovoru z dne 15. junija 2010 (28), v času likvidacijskega postopka pridobila celoten znesek posojila.
(85)
Treba je izterjati znesek iz člena 83, skupaj z obrestmi, ki so dejansko obračunane za ta znesek od datuma, ko je bila pomoč dana na razpolago upravičencu (5. december 2008), do datuma vračila. Navedene obresti ne morejo biti manjše od izračuna v skladu s členom 9 Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (29) -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Državna pomoč vključena v garancijo, ki jo je Portugalska nezakonito dodelila za posojilo v višini 450 milijonov EUR v korist Banco Privado Português in s tem kršila člen 108(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije, je nezdružljiva z notranjim trgom.
Člen 2
1. Portugalska od upravičenca izterja pomoč iz člena 1.
2. Zneskom, ki jih je treba vrniti, se pripišejo obresti za obdobje od datuma, ko jih je upravičenec dobil na voljo, do dejanskega vračila.
3. Obresti se izračunajo z obrestnoobrestnim računom v skladu s poglavjem V Uredbe (ES) št. 794/2004.
Člen 3
1. Vračilo pomoči iz člena 1 je takojšnje in učinkovito.
2. Portugalska zagotovi, da se ta sklep izvede v štirih mesecih po tem, ko je bila o njem uradno obveščena.
Člen 4
1. Portugalska v dveh mesecih po tem, ko je bila uradno obveščena o tem sklepu, Komisiji predloži naslednje informacije:
(a)
skupni znesek (glavnico in obresti), ki ga je treba izterjati od upravičenca;
(b)
podroben opis že sprejetih in načrtovanih ukrepov za uskladitev s tem sklepom in
(c)
dokumente, ki dokazujejo, da je portugalska država v okviru garancije izvedla svoje privilegirane in prednostne pravice nad zavarovanjem, ki ga je ponudila Banco Privado Português.
2. Portugalska Komisijo obvešča o napredku v zvezi s sprejetimi nacionalnimi ukrepi za izvajanje tega sklepa, dokler se vračanje pomoči iz člena 1 ne konča. Na zahtevo Komisije takoj predloži informacije o že sprejetih in načrtovanih ukrepih za uskladitev s tem sklepom. Predloži tudi podrobne informacije o zneskih pomoči in obrestih, ki jih je upravičenec že vrnil.
Člen 5
Ta sklep je naslovljen na Portugalsko republiko.
V Bruslju, 20. julija 2010