PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. února 2012,
kterým se stanoví seznam kritických fází rozhodování pro hodnocení provádění programu Galileo, pokud jde o pozemní střediska a stanice, které mají být zřízeny v rámci fáze vývoje a zaváděcí fáze programu
(2012/117/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 683/2008 ze dne 9. července 2008 o dalším provádění evropských programů družicové navigace (EGNOS a Galileo) (1), a zejména na čl. 12 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Finanční a právní rámec programu Galileo byl stanoven nařízením (ES) č. 683/2008. Podle tohoto nařízení je Evropská unie vlastníkem veškerého hmotného i nehmotného majetku vytvořeného nebo vyvinutého v rámci programů a systém vytvořený v rámci programu Galileo sestává z konstelace družic a sítě pozemních stanic.
(2)
V rámci integrovaného řízení rizik pro hodnocení provádění programu Galileo je třeba, aby správce programu včas učinil kritická rozhodnutí, tedy rozhodnutí, jež mají zásadní dopad na náklady, časový rozvrh, výkonnost a/nebo rizika, a aby, pokud jde o kritická rozhodnutí, jež mají být přijata, a provádění těchto rozhodnutí, jednal transparentním způsobem. Ke kritickým rozhodnutím se řadí zřízení pozemních infrastruktur v rámci fáze vývoje a ověřování a zaváděcí fáze programu.
(3)
Celosvětová síť pozemních stanic systému vytvořeného v rámci programu Galileo zahrnuje na jedné straně šest středisek a jednu stanici a na straně druhé čtyři série tzv. vzdálených stanic.
(4)
Šest pozemních středisek a stanice zahrnuje: dvě vzájemně redundantní střediska kontrolující provoz celého systému (dále jen „kontrolní střediska“ nebo „GCC“); bezpečnostní středisko systému Galileo uvedené v článku 16 nařízení č. 683/2008, které dohlíží na bezpečnost systému a poskytovaných služeb a které je z důvodů kontinuity služby zdvojeno (dále jen „bezpečnostní středisko Galileo“ nebo „GSMC“); středisko služeb, které zajišťuje propojení mezi systémem a uživateli otevřené služby, obchodní služby a služby pro zajištění bezpečnosti života (dále jen „středisko služeb GNSS“ nebo „GSC“); středisko, které řídí generování informací nezbytných pro fungování služby pomoci a záchrany a které zajišťuje propojení mezi systémem a Cospas-Sarsat (dále jen „středisko pro služby SaR“); středisko, které jménem správce programu a nezávisle na uživateli hodnotí kvalitu poskytovaných služeb a sděluje uživatelům informace o časových a geodetických rámcích (dále jen „výkonnostní středisko Galileo“); stanice, která umožňuje ověřit kvalitu signálů vysílaných družicemi na oběžné dráze bezprostředně po jejich vypuštění (dále jen „testovací stanice na oběžné dráze“).
(5)
Při volbě umístění těchto středisek a stanic musí být zvážena případná přítomnost existujícího zařízení a vybavení vyhovujícího pro dané úkoly, dodržení bezpečnostních požadavků jednotlivých středisek a stanic a technická a rozpočtová omezení a požadavky jednotlivých členských států na národní bezpečnost.
(6)
Ke čtyřem sériím tzv. vzdálených stanic patří: stanice pro dálkové ovládání a telemetrii, které zajišťují propojení mezi družicemi a oběma kontrolními středisky (dále jen „stanice TTC“); měřicí stanice Galileo, které pomocí měření pseudovzdáleností a přijímání signálů vysílaných družicemi dohlížejí na kvalitu poskytované služby (dále jen „GSS stanice“); stanice zajišťující odesílání dat družicím a předávající údaje nezbytné pro poskytování služeb (dále jen „stanice ULS“); stanice, které zajišťují sběr dat nezbytných pro provoz služby pomoci a záchrany (dále jen „stanice SaR“).
(7)
Při volbě počtu a umístění vzdálených stanic musí být zvážena případná geografická a technická omezení související s optimálním rozmístěním po planetě, případná přítomnost existujícího zařízení a vybavení, které je vyhovující pro dané úkoly, dodržení bezpečnostních požadavků jednotlivých stanic a požadavků jednotlivých členských států na národní bezpečnost. Vzhledem k tomu, že se tato volba může měnit v závislosti na stavu programů, jejich potřebách a vývoji logistických nebo politických požadavků, lze počet a umístění vzdálených stanic, které mají být zřízeny, uvést pouze pro informaci.
(8)
Je proto třeba stanovit kritické fáze rozhodování pro hodnocení provádění prvků celosvětové sítě pozemních stanic systému vytvořeného v rámci programu Galileo.
(9)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 683/2008,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Kritické fáze rozhodování pro hodnocení provádění programu Galileo, pokud jde o pozemní střediska a stanice, které mají být zřízeny v rámci fáze vývoje a zaváděcí fáze programu uvedených v čl. 3 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 683/2008, jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 23. února 2012.
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 23. februarja 2012
o določitvi seznama ključnih odločilnih faz za oceno izvajanja programa Galileo glede zemeljskih centrov in postaj, ki jih je treba vzpostaviti v razvojni in uvajalni fazi programa
(2012/117/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 683/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o nadaljevanju izvajanja evropskih satelitskih navigacijskih programov (EGNOS in Galileo) (1) in zlasti člena 12(3) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Finančni in pravni okvir programa Galileo določa Uredba (ES) št. 683/2008. V skladu s to uredbo je Evropska unija lastnica vseh opredmetenih in neopredmetenih sredstev, ustvarjenih ali razvitih v okviru programov, sistem, ki izhaja iz programa Galileo, pa sestavljata konstelacija satelitov in globalno omrežje zemeljskih postaj.
(2)
Celovito obvladovanje tveganj za oceno izvajanja programa Galileo pomeni, da upravljavec programa pravočasno sprejme ključne odločitve, tj. odločitve, ki imajo velik vpliv na stroške, časovni načrt, uspešnost in/ali tveganja, ter da pri ključnih odločitvah, ki jih je še treba sprejeti, in njihovem izvajanju deluje pregledno. Med temi odločitvami so odločitve o vzpostavitvi zemeljskih infrastruktur v razvojni in validacijski fazi ter v uvajalni fazi programa.
(3)
Globalno omrežje zemeljskih postaj sistema, ki izhaja iz programa Galileo, zajema na eni strani šest centrov in eno postajo, na drugi strani pa štiri serije t. i. „oddaljenih“ postaj.
(4)
Šest zemeljskih centrov in zemeljska postaja so: medsebojno redundantna centra, ki nadzorujeta splošno delovanje sistema (nadzorna centra ali GCC); center za varnost Galileo iz člena 16 Uredbe št. 683/2008, ki nadzoruje varnost sistema in zagotovljenih storitev ter je zaradi zagotavljanja neprekinjenosti storitve razdeljen na dva dela (center za varnost Galileo ali GSMC); storitveni center, ki povezuje sistem na eni strani ter uporabnike odprte storitve, komercialne storitve in storitve varovanja življenj na drugi strani (storitveni center GNSS ali GSC); center, ki nadzira ustvarjanje informacij, potrebnih za delovanje storitve iskanja in reševanja, ter zagotavlja povezavo med sistemom in organizacijo Cospas-Sarsat (storitveni center SaR); center, ki v imenu upravljavca programa in neodvisno od uporabnika ocenjuje kakovost zagotovljenih storitev ter uporabniškim skupnostim sporoča podatke o časovnih referencah in geodeziji (center za upravljanje delovanja sistema Galileo); postaja, ki omogoča preverjanje kakovosti signalov, ki jih v orbiti oddajajo sateliti takoj po izstrelitvi (preskušalna postaja v orbiti).
(5)
Pri izbiri lokacije teh centrov in postaj se upoštevajo morebitna prisotnost že obstoječih objektov in opreme, primernih za zadevne naloge, spoštovanje ustreznih varnostih zahtev za posamezni center in postajo, tehnične in finančne omejitve za delovanje ter nacionalne varnostne zahteve posamezne države članice.
(6)
Štiri serije t. i. oddaljenih postaj so: postaje za daljinsko upravljanje in telemetrijo, ki z „navzgornjimi“ in „navzdoljnimi“ povezavami delujejo kot rele med sateliti in nadzornima centroma (postaje TTC); merilne postaje Galileo, ki za omogočanje zagotavljanja storitev po eni strani izvajajo meritve psevdorazdalj, po drugi strani pa zbirajo signale, ki jih oddajajo sateliti, za nadzor njihove kakovosti (postaje GSS); postaje za nalaganje podatkov na satelite, ki satelitom pošiljajo potrebne podatke za zagotavljanje storitev (postaje ULS); postaje, ki zagotavljajo zbiranje podatkov, potrebnih za izvajanje storitve iskanja in reševanja (postaje SaR).
(7)
Pri izbiri števila in lokacije oddaljenih postaj se upoštevajo geografske in tehnične omejitve, povezane z optimalno razporeditvijo po vsem planetu, morebitna prisotnost že obstoječih objektov in opreme, primernih za zadevne naloge, upoštevanje varnostih zahtev za posamezno postajo ter nacionalne varnostne zahteve posamezne države članice. Ker se ta izbira lahko še spremeni glede na napredek programov in njihovih potreb ter razvoj logističnih ali političnih zahtev, sta število in lokacija oddaljenih postaj, ki jih je še treba vzpostaviti, zgolj okvirna.
(8)
Zato je treba določiti ključne odločilne faze za oceno vzpostavljanja elementov globalnega omrežja zemeljskih postaj sistema, ki izhaja iz programa Galileo.
(9)
Ukrepi, predvideni s tem sklepom, so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega na podlagi člena 19(1) Uredbe (ES) št. 683/2008 -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Ključne odločilne faze za oceno izvajanja programa Galileo glede zemeljskih centrov in postaj, ki jih je treba vzpostaviti v razvojni in uvajalni fazi programa iz člena 3(b) in (c) Uredbe (ES) št. 683/2008, so navedene v Prilogi k temu sklepu.
Člen 2
Ta sklep začne veljati dan po njegovi objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Bruslju, 23. februarja 2012