NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 600/2012
ze dne 21. června 2012
o ověřování výkazů emisí skleníkových plynů a výkazů tunokilometrů a akreditaci ověřovatelů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 4 této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Celkový rámec pravidel pro akreditaci ověřovatelů je nezbytný k zajištění toho, aby ověření výkazů provozovatele nebo provozovatele letadel v rámci systému Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů, jež mají být předkládány v souladu s nařízením Komise (EU) č. 601/2012 ze dne 21. června 2012 o monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (2), vykonávali ověřovatelé s technickou způsobilostí k provádění svěřených úkolů nezávisle a nestranně a v souladu s požadavky a zásadami uvedenými v tomto nařízení.
(2)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (3) stanoví obecný rámec pro usnadnění volného pohybu služeb a jejich poskytovatelů v Unii při zachování vysoké kvality služeb. Harmonizace pravidel Unie pro akreditaci a ověřování týkajících se systému Unie pro obchodování s emisemi by měla přispět ke konkurenceschopnosti trhu pro ověřovatele a zároveň zajistí transparentnost a informovanost pro provozovatele a provozovatele letadel.
(3)
Při provádění článku 15 směrnice 2003/87/ES je nutné zajistit synergii mezi komplexním rámcem pro akreditaci zavedeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 339/93 (4), a souvisejícími ustanoveními rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh a o zrušení rozhodnutí Rady 93/465/EHS (5) na jedné straně a konkrétními podmínkami systému Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů a požadavky, které jsou nezbytné pro účinné provádění směrnice 2003/87/ES, na straně druhé. Nařízení (ES) č. 765/2008 by se mělo i nadále používat na ty aspekty akreditace ověřovatelů, jimiž se toto nařízení nezabývá. Zejména by mělo být zajištěno, aby tam, kde v důsledku vnitřních postupů členského státu vnitrostátní orgán jmenovaný dotčeným členským státem v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 uplatní postup, který je alternativou akreditace, a sice certifikaci ověřovatelů, kteří jsou fyzickými osobami, poskytne dotčený členský stát podpůrné doklady o tom, že takový orgán splňuje podobnou úroveň důvěryhodnosti jako vnitrostátní akreditační orgány, které se úspěšně podrobily vzájemnému hodnocení uspořádanému orgánem uznaným podle článku 14 uvedeného nařízení.
(4)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 ze dne 25. listopadu 2009 o dobrovolné účasti organizací v systému Společenství pro environmentální řízení podniků a audit (EMAS) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 761/2001, rozhodnutí Komise 2001/681/ES a 2006/193/ES (6) stanoví nezávislý a neutrální akreditační systém a systém udělování licencí environmentálním ověřovatelům. V zájmu soudržnosti a snížení administrativní zátěže členských států a hospodářských subjektů je vhodné brát v úvahu synergie mezi uvedeným nařízením a tímto nařízením.
(5)
Systém ověřování a akreditace by měl zabránit zbytečnému zdvojení postupů a organizací zřízených podle jiných právních nástrojů Unie, které by vedlo k větší zátěži členských států nebo hospodářských subjektů. Proto je vhodné využít osvědčené postupy vyplývající z uplatňování harmonizovaných norem přijatých Evropským výborem pro normalizaci na základě pověření Komise v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (7), jako je harmonizovaná norma týkající se všeobecných požadavků na akreditační orgány akreditující subjekty posuzování shody a harmonizovaná norma týkající se požadavků na subjekty validování nebo ověřování skleníkových plynů pro účely akreditace nebo jiných forem uznávání, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, a dále pak dokument EA-6/03 a jiné technické dokumenty, které vypracovala Evropská organizace pro spolupráci v oblasti akreditace nebo jiné orgány.
(6)
Při stanovení harmonizovaných pravidel pro ověřování výkazů provozovatele nebo provozovatele letadel a pro akreditaci ověřovatelů je nezbytné zajistit, aby zátěž provozovatelů emitujících nižší množství oxidu uhličitého (CO2) za rok, provozovatelů letadel považovaných za malé producenty emisí ve smyslu nařízení (EU) č. 601/2012 a rovněž zátěž na dostupné zdroje členských států nebyly nepřiměřené vůči sledovanému cíli.
(7)
Článek 27 směrnice 2003/87/ES umožňuje členským státům vyloučit ze systému Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů malá zařízení podléhající rovnocenným opatřením za předpokladu, že jsou splněny podmínky stanovené v uvedeném článku. Toto nařízení by se na zařízení vyloučená podle článku 27 směrnice 2003/87/ES nemělo přímo vztahovat, pokud členský stát nerozhodne, že se toto nařízení použije.
(8)
V souladu se zásadami přílohy V směrnice 2003/87/ES by měl ověřovatel používat přístup založený na riziku s cílem získat ověřovací posudek poskytující přiměřené ujištění, že údaje o celkovém množství emisí nebo celkovém počtu tunokilometrů neobsahují závažné nepřesnosti a výkaz lze v rámci ověřování označit za uspokojivý. Úroveň ujištění by se měla vztahovat k hloubce a podrobnostem ověřovacích činností prováděných během ověřování a ke znění výkladu ověřovacího posudku. Ověřovatel by měl být s ohledem na zjištění a informace získané během ověřovacího procesu povinen upravit jednu nebo více činností v průběhu ověřování tak, aby splňovaly požadavky na dosažení přiměřeného ujištění.
(9)
Aby nedošlo k záměně úloh příslušného orgánu a ověřovatele, měly by být jasně definovány povinnosti ověřovatele při provádění ověřování. Ověřovatel by měl vycházet z plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem a posoudit, zda tento plán a postupy v něm popsané byly správně provedeny. Pokud ověřovatel zjistí nesoulad s nařízením (EU) č. 601/2012, měl by tuto skutečnost uvést v ověřovací zprávě.
(10)
Pro provedení účinného ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel je třeba zcela porozumět jejich činnostem. Ověřovatel by měl požadované ověřovací činnosti provádět pouze po předběžném posouzení toho, zda je k tomu odborně způsobilý. Ve snaze o zajištění vysoké úrovně kvality ověřovacích činností by měla být vytvořena harmonizovaná pravidla pro předběžné posouzení toho, zda je ověřovatel odborně způsobilý, nezávislý a nestranný při provádění požadovaných ověřovacích činností v souladu s pravidly a zásadami uvedenými v tomto nařízení.
(11)
Výměna příslušných informací mezi provozovatelem nebo provozovatelem letadel a ověřovatelem je důležitá ve všech aspektech ověřovacího procesu, zejména ve fázi před uzavřením smlouvy, při provádění strategické analýzy ověřovatelem a po celou dobu ověřování. Je nutné stanovit soubor harmonizovaných požadavků, podle nichž by se měla tato výměna informací mezi provozovatelem nebo provozovatelem letadel a ověřovatelem vždy řídit.
(12)
Všechny ověřovací činnosti v ověřovacím procesu jsou vzájemně propojeny a měly by být završeny tím, že ověřovatel vydá ověřovací zprávu, která obsahuje prohlášení o ověření shodující se s výsledkem ověření. Měly by být stanoveny harmonizované požadavky na ověřovací zprávy a provádění ověřovacích činností, které zajistí, aby ověřovací zprávy a ověřovací činnosti v členských státech splňovaly stejné normy.
(13)
Analýza náchylnosti k nepřesnostem vykazovaných údajů, které by mohly být závažné, je důležitou součástí ověřovacího procesu a určuje, jakým způsobem by měl ověřovatel ověřovací činnosti provádět. Každý prvek ověřovacího procesu je proto do značné míry spojen s výsledkem analýzy rizika vzniku nepřesností.
(14)
Pro ověření výkazu provozovatelů letadel a výkazu provozovatelů úložišť, jež jsou předmětem směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES ze dne 23. dubna 2009 o geologickém ukládání oxidu uhličitého a o změně směrnice Rady 85/337/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES, 2001/80/ES, 2004/35/ES, 2006/12/ES a 2008/1/ES a nařízení (ES) č. 1013/2006 (8), by mělo být zavedeno zvláštní ustanovení.
(15)
Správné a účinné vykazování emisí skleníkových plynů provozovatelem nebo provozovatelem letadel je důležité pro účely provádění směrnice 2003/87/ES. K zajištění správného fungování procesu monitorování a vykazování by součástí ověřovacích činností prováděných ověřovatelem mělo být neustálé zlepšování výkonnosti provozovatele nebo provozovatele letadel.
(16)
Ověřovací činnosti a vydávání ověřovacích zpráv by měli provádět odborně způsobilí ověřovatelé a jejich zaměstnanci. Ověřovatelé by měli zavést a neustále zlepšovat interní procesy, které zajistí, aby byli všichni zaměstnanci podílející se na ověřovacích činnostech odborně způsobilí k provádění úkolů, kterými byli pověřeni. Kritéria pro stanovení odborné způsobilosti ověřovatele by měla být ve všech členských státech stejná a měla by být ověřitelná, objektivní a transparentní.
(17)
Vnitrostátní akreditační orgán zřízený v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 by měl být oprávněn akreditovat odbornou způsobilost ověřovatele k provádění ověřovacích činností podle tohoto nařízení a vydávat k této odborné způsobilosti oficiální stanoviska, přijímat správní opatření a vykonávat dozor nad ověřovateli.
(18)
Členský stát, který nepovažuje zřízení vnitrostátního akreditačního orgánu nebo provádění ověřovacích činností za hospodářsky smysluplné nebo udržitelné, by se měl obrátit o pomoc na vnitrostátní akreditační orgán jiného členského státu. Provádění akreditačních činností podle tohoto nařízení by mělo být povoleno pouze těm vnitrostátním akreditačním orgánům, které byly úspěšně podrobeny vzájemnému hodnocení uspořádanému orgánem uznaným podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008.
(19)
U vnitrostátních akreditačních orgánů, které prokáží soulad s tímto nařízením a které se již úspěšně podrobily vzájemnému hodnocení uspořádanému orgánem uznaným podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008, by se mělo předpokládat, že splňují procedurální požadavky uložené vnitrostátním akreditačním orgánům, např. požadavky na strukturu vnitrostátních akreditačních orgánů, vytvoření procesu ověřování odborné způsobilosti, vytvoření nezbytných postupů a systému řízení a opatření k zajištění důvěrnosti získaných informací, a měly by být zbaveny povinnosti podrobit se novému vzájemnému hodnocení po vstupu tohoto nařízení v platnost. V souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS (9) by měly být za účelem zajištění transparentnosti zveřejněny informace o životním prostředí uvedené v ověřených výkazech provozovatele nebo provozovatele letadel přijatých orgány veřejné správy s výhradou některých požadavků na ochranu důvěrných informací.
(20)
Pro správné fungování systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů a dohled nad kvalitou ověřování je důležitá účinná spolupráce mezi vnitrostátními akreditačními orgány nebo případně jinými vnitrostátními orgány a příslušnými orgány. Z důvodu transparentnosti je nutné zajistit, aby vnitrostátní akreditační orgány nebo případně jiné vnitrostátní orgány a příslušné orgány stanovily účinné prostředky pro výměnu informací. Výměna informací mezi příslušnými orgány navzájem a mezi příslušnými orgány a vnitrostátními akreditačními orgány nebo jinými vnitrostátními orgány by se měla řídit nejpřísnějšími zárukami důvěrnosti a služebního tajemství a měla by probíhat v souladu s příslušným vnitrostátním právem a právem Unie.
(21)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení obsahuje ustanovení pro ověřování výkazů předkládaných podle směrnice 2003/87/ES a pro akreditaci ověřovatelů a dohledu nad nimi.
Aniž jsou dotčeno nařízení (ES) č. 765/2008, toto nařízení dále obsahuje ustanovení týkající se vzájemného uznávání ověřovatelů a vzájemného hodnocení vnitrostátních akreditačních orgánů podle článku 15 směrnice 2003/87/ES.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na ověřování údajů o emisích skleníkových plynů a údajů o tunokilometrech v období od 1. ledna 2013 vykazovaných podle článku 14 směrnice 2003/87/ES.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se kromě definic, jež stanoví článek 3 směrnice 2003/87/ES a článek 3 nařízení (EU) č. 601/2012, použijí i tyto definice:
1)
„detekčním rizikem“ se rozumí riziko, že ověřovatel nezjistí závažnou nepřesnost;
2)
„akreditací“ se rozumí osvědčení vnitrostátního akreditačního orgánu, že ověřovatel splňuje požadavky stanovené harmonizovanými normami ve smyslu čl. 2 bodu 9 nařízení (ES) č. 765/2008 a požadavky stanovené v tomto nařízení, jež jsou nezbytné k ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel;
3)
„ověřovatelem“ se rozumí právnická osoba nebo jiný právní subjekt provádějící ověřovací činnosti podle tohoto nařízení, které jsou v okamžiku vydání ověřovací zprávy akreditovány vnitrostátním akreditačním orgánem podle nařízení (ES) č. 765/2008 a podle tohoto nařízení, nebo fyzická osoba, která je v okamžiku vydání ověřovací zprávy pověřena jiným způsobem, aniž je dotčen čl. 5 odst. 2 prvního z uvedených nařízení;
4)
„ověřením“ se rozumí činnosti prováděné ověřovatelem za účelem vydání ověřovací zprávy podle tohoto nařízení;
5)
„závažnou nepřesností“ se rozumí nepřesnost, která podle názoru ověřovatele překračuje sama o sobě nebo ve spojení s jinými nepřesnostmi úroveň závažnosti nebo která by mohla negativně ovlivnit hodnocení výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel příslušným orgánem;
6)
„výkazem provozovatele nebo provozovatele letadel“ se rozumí roční výkaz emisí, který provozovatel nebo provozovatel letadel předkládá podle čl. 14 odst. 3 směrnice 2003/87/ES, nebo výkaz tunokilometrů, který provozovatel letadel předkládá pro účely žádosti o přidělení povolenek podle článků 3e a 3f uvedené směrnice;
7)
„rozsahem akreditace“ se rozumí činnosti uvedené v příloze I, na které se o akreditaci žádá nebo na které byla akreditace udělena;
8)
„odbornou způsobilostí“ se rozumí schopnost uplatňovat znalosti a dovednosti pro výkon určité činnosti;
9)
„úrovní závažnosti“ se rozumí kvantitativní prahová hodnota nebo mezní bod, nad nímž jsou nepřesnosti samy o sobě nebo ve spojení s jinými nepřesnostmi považovány ověřovatelem za závažné;
10)
„kontrolním systémem“ se rozumí posouzení rizik provozovatelem nebo provozovatelem letadel a celý soubor kontrolních činností, včetně jejich trvalého řízení, který provozovatel nebo provozovatel letadel vytvoří, zdokumentuje, zavede a spravuje podle článku 58 nařízení (EU) č. 601/2012;
11)
„kontrolními činnostmi“ se rozumějí veškeré úkony, které provozovatel nebo provozovatel letadel provede - nebo opatření, která zavede - ke zmírnění inherentních rizik;
12)
„neshodou“ se rozumí jeden z těchto případů:
a)
pro účely ověření výkazu emisí provozovatele: jakýkoli úkon nebo opomenutí úkonu ze strany provozovatele, které jsou v rozporu s povolením k vypouštění emisí skleníkových plynů a požadavky plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem;
b)
pro účely ověření výkazu emisí nebo tunokilometrů provozovatele letadel: jakýkoli úkon nebo opomenutí úkonu ze strany provozovatele letadel, které jsou v rozporu s požadavky plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem;
c)
pro účely akreditace podle kapitoly IV: jakýkoli úkon nebo opomenutí úkonu ze strany ověřovatele, které jsou v rozporu s požadavky tohoto nařízení;
13)
„místem“ se pro účely ověření výkazu emisí nebo tunokilometrů provozovatele letadel rozumí umístění, v nichž je definován a řízen proces monitorování, včetně umístění, v nichž jsou kontrolovány a ukládány příslušné údaje a informace;
14)
„kontrolním prostředím“ se rozumí prostředí, v němž funguje systém vnitřní kontroly, a celková činnost vedení provozovatele nebo provozovatele letadel pro zajištění informací o tomto systému vnitřní kontroly;
15)
„inherentním rizikem“ se rozumí náchylnost parametru ve výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel k nepřesnostem, které by mohly být závažné samy o sobě nebo ve spojení s jinými nepřesnostmi, před zohledněním účinku všech příslušných kontrolních činností;
16)
„kontrolním rizikem“ se rozumí náchylnost parametru ve výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel k nepřesnostem, které by mohly být závažné samy o sobě nebo ve spojení s jinými nepřesnostmi a kterým kontrolní systém nezamezí nebo které včas nezjistí a neopraví;
17)
„ověřovacím rizikem“ se rozumí riziko, které je funkcí inherentního, kontrolního a detekčního rizika, že ověřovatel vydá nesprávný ověřovací posudek, pokud výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel obsahuje závažné nepřesnosti;
18)
„přiměřeným ujištěním“ se rozumí vysoká, nikoli však absolutní úroveň ujištění kladně vyjádřená v ověřovacím posudku a udávající, zda výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel, který je předmětem ověření, neobsahuje závažnou nepřesnost;
19)
„analytickými postupy“ se rozumí analýza výkyvů a trendů v údajích včetně analýzy vztahů v údajích, které nejsou v souladu s jinými příslušnými informacemi nebo které se odchylují od předvídaného množství;
20)
„interní dokumentací o ověření“ se rozumí veškerá interní dokumentace, kterou ověřovatel shromáždil s cílem zaznamenat všechny podpůrné doklady a zdůvodnit činnosti prováděné za účelem ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel;
21)
„vedoucím auditorem systému EU ETS“ se rozumí auditor systému EU ETS pověřený vedením a kontrolou ověřovacího týmu a zodpovědný za ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel a za podávání zpráv o tomto ověření;
22)
„auditorem systému EU ETS“ se rozumí jednotlivý člen ověřovacího týmu zodpovědný za ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel, který není vedoucím auditorem systému EU ETS;
23)
„technickým odborníkem“ se rozumí osoba poskytující podrobné znalosti a odborné zkušenosti ohledně určitého předmětu potřebného k provádění ověřovacích činností pro účely kapitoly III a k provádění akreditačních činností pro účely kapitoly V;
24)
„úrovní ujištění“ se rozumí stupeň ujištění, který ověřovatel uvádí v ověřovací zprávě s cílem snížit ověřovací riziko podle okolností ověřovací povinnosti;
25)
„posuzovatelem“ se rozumí osoba jmenovaná vnitrostátním akreditačním orgánem k posouzení ověřovatele podle tohoto nařízení, a to samostatně nebo jako člen posuzovacího týmu;
26)
„vedoucím posuzovatelem“ se rozumí posuzovatel, který celkově odpovídá za posouzení ověřovatele podle tohoto nařízení;
27)
„nepřesností“ se rozumí opomenutí, zkreslení nebo chyba v údajích vykázaných provozovatelem nebo provozovatelem letadel s výjimkou přípustné nejistoty podle čl. 12 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 601/2012.
Článek 4
Předpoklad shody
Pokud ověřovatel prokáže shodu s kritérii stanovenými v příslušných harmonizovaných normách ve smyslu čl. 2 bodu 9 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo v jeho částech, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, předpokládá se, že splňuje požadavky stanovené v kapitolách II a III tohoto nařízení v rozsahu, v němž se harmonizované normy na tyto požadavky vztahují.
Článek 5
Obecný rámec pro akreditaci
V případě, že toto nařízení neobsahuje žádné konkrétní ustanovení týkající se složení vnitrostátních akreditačních orgánů nebo činností a požadavků spojených s akreditací, použijí se příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 765/2008.
KAPITOLA II
OVĚŘENÍ
Článek 6
Spolehlivost ověření
Ověřený výkaz o emisích musí být pro uživatele spolehlivý. Musí věrně znázorňovat to, co tvrdí, že znázorňuje, nebo o čem lze přiměřeně předpokládat, že znázorňuje.
Proces ověření výkazů o emisích je účinným a spolehlivým nástrojem podporujícím postupy zajišťování kvality a kontroly kvality a zároveň poskytuje informace, na jejichž základě může provozovatel nebo provozovatel letadel jednat tak, aby při monitorování a vykazování emisí zlepšil svou výkonnost.
Článek 7
Obecné povinnosti ověřovatele
1. Ověřovatel provádí ověření a činnosti vyžadované touto kapitolou s cílem předložit ověřovací zprávu, jejímž závěrem je přiměřené ujištění, že výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel neobsahuje závažné nepřesnosti.
2. Ověřovatel plánuje a provádí ověření s přístupem profesní skepse, který připouští, že mohou existovat okolnosti způsobující, že informace ve výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel obsahují závažné nepřesnosti.
3. Ověřovatel musí ověření provádět ve veřejném zájmu, tedy nezávisle na provozovateli nebo provozovateli letadel a příslušných orgánech odpovědných za směrnici 2003/87/ES.
4. Během ověřování ověřovatel posoudí, zda:
a)
je výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel úplný a splňuje požadavky uvedené v příloze IX nařízení (EU) č. 601/2012;
b)
je jednání provozovatele nebo provozovatele letadel v souladu s požadavky povolení k vypouštění emisí skleníkových plynů a plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem, pokud jde o ověření výkazu emisí provozovatele, a s požadavky plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem, pokud jde o ověření výkazu emisí nebo tunokilometrů provozovatele letadel;
c)
údaje ve výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel neobsahují závažné nepřesnosti;
d)
lze předložit informace na podporu činností týkajících se toku dat provozovatele nebo provozovatele letadel, kontrolního systému a souvisejících postupů za účelem zdokonalení jejich monitorování a vykazování.
Za účelem uvedeným v písmeni c) tohoto odstavce si ověřovatel vyžádá od provozovatele nebo provozovatele letadel jasný a objektivní důkaz pro doložení vykázaných úhrnných emisí nebo tunokilometrů s přihlédnutím ke všem dalším informacím uvedeným ve výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel.
5. Pokud ověřovatel zjistí, že činnost provozovatele nebo provozovatele letadel není v souladu s nařízením (EU) č. 601/2012, uvede tuto nesrovnalost v ověřovací zprávě, a to i v případě, že je plán pro monitorování schválen příslušným orgánem.
6. Pokud nebyl plán pro monitorování schválen příslušným orgánem podle článku 11 nařízení (EU) č. 601/2012, je neúplný nebo pokud během vykazovaného období došlo k významným změnám podle čl. 15 odst. 3 nebo 4 uvedeného nařízení, které nebyly příslušným orgánem odpovídajícím způsobem schváleny, poučí ověřovatel provozovatele nebo provozovatele letadel, aby si potřebné schválení od příslušného orgánu vyžádal.
Po schválení příslušným orgánem ověřovatel pokračuje v ověřovacích činnostech nebo je opakuje či odpovídajícím způsobem přizpůsobuje.
Pokud nebylo schválení uděleno před vydáním ověřovací zprávy, ověřovatel tuto skutečnost uvede v ověřovací zprávě.
Článek 8
Povinnosti před uzavřením smlouvy
1. Před přijetím ověřovací povinnosti se ověřovatel důkladně seznámí s činností provozovatele nebo provozovatele letadel a posoudí, zda může ověření provést. Pro tento účel ověřovatel alespoň:
a)
posoudí rizika spojená s provedením ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel v souladu s tímto nařízením;
b)
provede revizi informací předložených provozovatelem nebo provozovatelem letadel s cílem stanovit rozsah ověření;
c)
posoudí, zda povinnost spadá do oblasti působnosti jeho akreditace;
d)
posoudí, zda má dostatečnou odbornou způsobilost, zaměstnance a zdroje nezbytné pro výběr ověřovacího týmu, který je schopen zvládnout složitost zařízení nebo činností a leteckého parku provozovatele letadel, a zda je schopen úspěšně dokončit ověřovací činnosti v požadované lhůtě;
e)
posoudí, zda je schopen zajistit, že potenciální ověřovací tým, který má k dispozici, má veškerou odbornou způsobilost a osoby požadované k provedení ověřovacích činností pro konkrétního provozovatele nebo provozovatele letadel;
f)
stanoví u každé požadované ověřovací povinnosti lhůtu přidělenou na řádné provedení ověření.
2. Provozovatel nebo provozovatel letadel poskytne ověřovateli všechny příslušné informace, které mu umožní provádět činnosti uvedené v odstavci 1.
Článek 9
Přidělení lhůty
1. Při stanovení lhůty přidělené na výkon ověřovací povinnosti podle čl. 8 odst. 1 písm. f) vezme ověřovatel v úvahu alespoň:
a)
složitost zařízení nebo činností a leteckého parku provozovatele letadel;
b)
úroveň informací a složitost plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem;
c)
požadovanou úroveň závažnosti;
d)
složitost a úplnost činností týkajících se toku dat a kontrolního systému provozovatele nebo provozovatele letadel;
e)
umístění informací a údajů týkajících se emisí skleníkových plynů nebo údajů o tunokilometrech.
2. Ověřovatel zajistí, aby smlouva o ověření stanovila možnost lhůty účtované nad rámec lhůty původně sjednané v této smlouvě, pokud se ukáže, že tato dodatečná lhůta je nezbytná pro provedení strategické analýzy, analýzy rizik nebo jiné ověřovací činnosti. Situace, kdy může být dodatečná lhůta uplatněna, zahrnují přinejmenším tyto:
a)
pokud při ověřování vyjde najevo, že činnosti týkající se toku dat, kontrolní činnosti či logistika provozovatele nebo provozovatele letadel jsou složitější, než se původně předpokládalo;
b)
pokud ověřovatel při ověřování zjistí nepřesnosti, neshody, nedostatky v údajích či chyby v souborech údajů.
3. Ověřovatel uvede přidělenou lhůtu v interní dokumentaci o ověření.
Článek 10
Informace od provozovatele nebo provozovatele letadel
1. Před provedením strategické analýzy a v dalších fázích ověření poskytne provozovatel nebo provozovatel letadel ověřovateli všechny tyto podklady:
a)
povolení k vypouštění emisí skleníkových plynů provozovatele, pokud se týká ověření výkazu emisí provozovatele;
b)
nejnovější verzi plánu pro monitorování provozovatele nebo provozovatele letadel a všechny ostatní příslušné verze plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem včetně důkazu o schválení;
c)
popis činností týkajících se toku dat provozovatele nebo provozovatele letadel;
d)
posouzení rizik provozovatelem nebo provozovatelem letadel uvedené v čl. 58 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 601/2012, a přehled celkového kontrolního systému;
e)
postupy uvedené v plánu pro monitorování schváleném příslušným orgánem, včetně postupů pro činnosti týkající se toku dat a kontrolní činnosti;
f)
roční výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel o emisích, případně o tunokilometrech;
g)
případně plán odběru vzorků provozovatele podle článku 33 nařízení (EU) č. 601/2012 schválený příslušným orgánem;
h)
pokud v plánu pro monitorování došlo během vykazovaného období k úpravám, záznam o všech těchto úpravách podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 601/2012;
i)
případně výkaz uvedený v čl. 69 odst. 4 nařízení (EU) č. 601/2012;
j)
zprávu o ověření z předchozího roku, pokud ověřovatel pro daného provozovatele nebo provozovatele letadel v předchozím roce ověření neprovedl;
k)
veškerou příslušnou korespondenci s příslušným orgánem, zejména informace týkající se oznámení úprav plánu pro monitorování;
l)
informace o databázích a zdrojích údajů používaných pro účely monitorování a vykazování včetně informací z Eurocontrolu;
m)
monitorovací plán vyžadovaný směrnicí 2009/31/ES a výkazy vyžadované podle článku 14 uvedené směrnice, které se vztahují alespoň k vykazovanému období týkajícího se výkazu emisí, který má být ověřen, pokud se ověření týká výkazu emisí ze zařízení, které provádí geologické uskladňování skleníkových plynů v úložišti podle uvedené směrnice;
n)
případně souhlas příslušného orgánu s tím, že nebudou prováděny prohlídky na místě u zařízení podle čl. 31 odst. 1;
o)
jakékoli další příslušné informace nutné pro plánování a provádění ověření.
2. Předtím než ověřovatel vydá ověřovací zprávu, provozovatel nebo provozovatel letadel mu poskytne konečný schválený a interně validovaný výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel.
Článek 11
Strategická analýza
1. Na začátku ověřování posoudí ověřovatel pravděpodobný charakter, rozsah a složitost ověřovacích úkolů provedením strategické analýzy všech činností vztahujících se k příslušnému zařízení nebo provozovateli letadel.
2. Pro účely porozumění činnostem prováděným zařízením nebo provozovatelem letadel ověřovatel shromáždí a přezkoumá potřebné informace umožňující posoudit, zda je ověřovací tým dostatečně odborně způsobilý k ověřování, určit, zda byla správně stanovena přidělená lhůta uvedená ve smlouvě, a zajistit, že bude schopen provést potřebnou analýzu rizik. Tyto informace obsahují alespoň:
a)
informace uvedené v čl. 10 odst. 1;
b)
požadovanou úroveň závažnosti;
c)
informace získané z ověření z předchozích let, pokud ověřovatel provádí ověření u stejného provozovatele nebo provozovatele letadel.
3. Při přezkumu informací podle odstavce 2 ověřovatel posoudí alespoň následující:
a)
kategorii zařízení podle článku 19 nařízení (EU) č. 601/2012 a činností prováděných v tomto zařízení pro účely ověření výkazu emisí provozovatele;
b)
rozsah a charakter činností provozovatele letadel, šíření informací do různých umístění a počet a druh letů pro účely ověření výkazu emisí nebo tunokilometrů provozovatele letadel;
c)
plán pro monitorování schválený příslušným orgánem a specifika metodiky monitorování v tomto plánu uvedené;
d)
charakter, rozsah a složitost zdrojů emisí a zdrojových toků, jakož i zařízení a procesů, pro něž jsou vykazovány údaje o emisích nebo tunokilometrech, včetně měřicích zařízení popsaných v plánu pro monitorování, původu a použití výpočtových faktorů a jiných primárních zdrojů údajů;
e)
činnosti týkající se toku dat, kontrolní systém a kontrolní prostředí.
4. Při provádění strategické analýzy ověřovatel zkontroluje:
a)
zda mu byla předložena poslední verze plánu pro monitorování schválená příslušným orgánem;
b)
zda během vykazovaného období došlo v plánu pro monitorování k nějakým úpravám;
c)
zda byly tyto úpravy oznámeny příslušnému orgánu podle čl. 15 odst. 1 nebo článku 23 nařízení (EU) č. 601/2012 nebo schváleny příslušným orgánem v souladu s čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 12
Analýza rizik
1. Za účelem navržení, naplánování a provedení účinného ověření ověřovatel určí a analyzuje tyto prvky:
a)
inherentní rizika;
b)
kontrolní činnosti;
c)
kontrolní rizika týkající se účinnosti kontrolních činností provedených podle písmene b).
2. Při určování a analýze prvků uvedených v odstavci 1 vezme ověřovatel v úvahu alespoň:
a)
zjištění strategické analýzy podle čl. 11 odst. 1;
b)
informace uvedené v čl. 10 odst. 1 a čl. 11 odst. 2 písm. c);
c)
úroveň závažnosti podle čl. 11 odst. 2 písm. b).
3. Pokud ověřovatel zjistí, že provozovatel nebo provozovatel letadel nestanovil ve svém posouzení rizik příslušná inherentní a kontrolní rizika, informuje o této skutečnosti provozovatele nebo provozovatele letadel.
4. Na základě informací získaných během ověřování provede ověřovatel v případě potřeby revizi analýzy rizik a přizpůsobí nebo znovu provede příslušné ověřovací činnosti.
Článek 13
Plán ověřování
1. Ověřovatel vypracuje návrh plánu ověřování, který odpovídá získaným informacím a rizikům zjištěným během strategické analýzy a analýzy rizik a který obsahuje alespoň:
a)
program ověřování s popisem charakteru a rozsahu ověřovacích činností, jakož i doby a způsobu provádění těchto činností;
b)
plán zkoušek stanovící rozsah a metody zkoušení kontrolních činností a postupů kontrolních činností;
c)
plán odběru vzorku údajů stanovící rozsah a metody odběru vzorku údajů týkajících se údajových položek, na nichž se zakládají úhrnné emise ve výkazu emisí provozovatele nebo provozovatele letadel nebo souhrnné údaje o tunokilometrech ve výkazu tunokilometrů provozovatele nebo provozovatele letadel.
2. Plán zkoušek uvedený v odst. 1 písm. b) stanoví ověřovatel tak, aby mu umožnil určit míru spolehlivosti příslušných kontrolních činností pro účely posouzení souladu s požadavky uvedenými v čl. 7 odst. 4 písm. b).
Při stanovení velikosti výběrového souboru a činností týkajících se odběru vzorků pro zkoušení kontrolních činností vezme ověřovatel v úvahu tyto prvky:
a)
inherentní rizika;
b)
kontrolní prostředí;
c)
příslušné kontrolní činnosti;
d)
požadavek na předložení ověřovacího posudku s přiměřeným ujištěním.
3. Při stanovení velikosti výběrového souboru a činností týkajících se odběru vzorků pro odběr vzorku údajů uvedený v odst. 1 písm. c) vezme ověřovatel v úvahu tyto prvky:
a)
inherentní a kontrolní rizika;
b)
výsledky analytických postupů;
c)
požadavek na předložení ověřovacího posudku s přiměřeným ujištěním;
d)
úroveň závažnosti;
e)
závažnost přispění jednotlivé položky údajů k celkovému souboru údajů.
4. Ověřovatel vytvoří a provede plán ověřování tak, aby bylo ověřovací riziko sníženo na přijatelnou úroveň, a aby tak získal přiměřené ujištění, že výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel neobsahuje závažné nepřesnosti.
5. Pokud ověřovatel zjistí při ověřování další rizika, která je třeba snížit, nebo pokud existuje ve skutečnosti méně rizik, než původně předpokládal, aktualizuje analýzu rizik a plán ověřování a přizpůsobí podle nich ověřovací činnosti.
Článek 14
Ověřovací činnosti
Ověřovatel zavede plán ověřování a na základě analýzy rizik zkontroluje zavedení plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem.
Za tímto účelem ověřovatel provede alespoň zkoušky věcné správnosti založené na analytických postupech, ověření údajů a kontrole metodiky monitorování a zkontroluje:
a)
činnosti týkající se toku dat a systémy používané v toku dat včetně systémů informačních technologií;
b)
zda jsou kontrolní činnosti provozovatele nebo provozovatele letadel náležitě zdokumentovány, zavedeny, spravovány a zda jsou dostatečně účinné ke zmírnění inherentních rizik;
c)
zda jsou postupy uvedené v plánu pro monitorování dostatečně účinné ke zmírnění inherentních a kontrolních rizik a zda jsou tyto postupy zavedeny, dostatečně zdokumentovány a náležitě spravovány.
Pro účely odst. 2 písm. a) ověřovatel sleduje tok dat na základě posloupnosti a vzájemného působení činností týkajících se toku dat od primárního zdroje údajů až po vyhotovení výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel.
Článek 15
Analytické postupy
1. Ověřovatel použije pro posouzení věrohodnosti a úplnosti údajů analytické postupy, jsou-li tyto analytické postupy nutné ke stanovení inherentního rizika, kontrolního rizika a povahy kontrolních činností provozovatele nebo provozovatele letadel.
2. Při provádění analytických postupů podle odstavce 1 posoudí ověřovatel vykazované údaje, aby zjistil potenciální rizikové oblasti a následně potvrdil a přizpůsobil plánované ověřovací činnosti. Ověřovatel alespoň:
a)
posoudí věrohodnost výkyvů a trendů v čase nebo mezi porovnatelnými položkami;
b)
zjistí okamžité extrémní hodnoty, neočekávané údaje a nedostatky v údajích.
3. Při použití analytických postupů podle odstavce 1 ověřovatel provede následující postupy:
a)
předběžné analytické postupy na souhrnných údajích před provedením činností podle článku 14, které umožňují pochopit povahu, složitost a význam vykázaných údajů;
b)
věcné analytické postupy na souhrnných údajích a údajových položkách, na nichž se tyto údaje zakládají, za účelem zjištění potenciálních strukturálních chyb a okamžitých extrémních hodnot;
c)
závěrečné analytické postupy na souhrnných údajích s cílem zajistit, aby byly řádně odstraněny všechny chyby zjištěné během ověřovacího postupu.
4. Pokud ověřovatel zjistí extrémní hodnoty, výkyvy, trendy, nedostatky v údajích nebo údaje, které nejsou v souladu s jinými důležitými informacemi nebo které se podstatně liší od předpokládaných hodnot či poměrů, vyžádá si od provozovatele nebo provozovatele letadel vysvětlení podložené dalšími příslušnými důkazy.
Na základě tohoto vysvětlení a dalších předložených důkazů posoudí ověřovatel dopad na plán ověřování a ověřovací činnosti, které mají být provedeny.
Článek 16
Ověřování údajů
1. Ověřovatel ověří údaje ve výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel na základě podrobného testování údajů včetně zpětného sledování údajů k primárnímu zdroji údajů, křížové kontroly údajů pomocí externích zdrojů údajů, vyrovnávání, kontroly prahových hodnot příslušných údajů a provádění přepočtů.
2. V rámci ověřování údajů podle odstavce 1 a s ohledem na schválený plán pro monitorování včetně postupů popsaných v tomto plánu ověřovatel zkontroluje:
a)
hranice zařízení pro účely ověření výkazu emisí provozovatele;
b)
úplnost zdrojových toků a zdrojů emisí popsaných v plánu pro monitorování schváleném příslušným úřadem pro účely ověření výkazu emisí provozovatele;
c)
úplnost údajů o letech spadajících do činností v oblasti letectví uvedených v příloze I směrnice 2003/87/ES, za které odpovídá provozovatel letadel, a úplnost údajů o emisích a tunokilometrech pro účely ověření výkazu emisí a výkazu tunokilometrů provozovatele letadel;
d)
soulad mezi vykázanými údaji a dokumentací o hmotnosti a vyvážení pro účely ověření výkazu emisí a výkazu tunokilometrů provozovatele letadel;
e)
soulad mezi souhrnnou spotřebou paliva a údaji o palivu zakoupeném nebo jiným způsobem dodaném do letadla vykonávajícího činnost v oblasti letectví pro účely ověření výkazu emisí provozovatele letadel;
f)
soulad souhrnných vykázaných údajů ve výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel s primárním zdrojem údajů;
g)
naměřené hodnoty s využitím výsledků výpočtů provedených provozovatelem v souladu s článkem 46 nařízení (EU) č. 601/2012, pokud provozovatel použije měření na základě metodiky podle čl. 21 odst. 1 uvedeného nařízení;
h)
spolehlivost a přesnost údajů.
3. Pro účely kontroly úplnosti údajů o letech podle odst. 2 písm. c) použije ověřovatel údaje o letovém provozu provozovatele letadel včetně údajů shromážděných od Eurocontrolu nebo jiných příslušných organizací, které mohou zpracovávat informace o letovém provozu, jako jsou ty, které má k dispozici Eurocontrol.
Článek 17
Ověření správného používání metodiky monitorování
1. Ověřovatel kontroluje správné používání a zavedení metodiky monitorování schválené příslušným orgánem v plánu pro monitorování včetně specifických podrobností této metodiky monitorování.
2. Pro účely ověření výkazu emisí provozovatele zkontroluje ověřovatel správné používání a zavedení plánu odběru vzorků podle článku 33 nařízení (EU) č. 601/2012 schváleného příslušným orgánem.
3. Pokud je CO2 přemístěn v souladu s články 48 a 49 nařízení (EU) č. 601/2012 a přemístěný CO2 je měřen převáděcím i přijímacím zařízením, ověřovatel zkontroluje, zda lze rozdíly mezi hodnotami naměřenými v obou zařízeních vysvětlit na základě nejistoty systémů měření a zda byl ve výkazech emisí obou zařízení použit správný aritmetický průměr naměřených hodnot.
Pokud nelze rozdíly mezi hodnotami naměřenými v obou zařízeních vysvětlit na základě nejistoty systémů měření, ověřovatel zkontroluje, zda byly provedeny úpravy pro vyrovnání rozdílů mezi naměřenými hodnotami, zda byly tyto úpravy konzervativní a zda byly schváleny příslušným orgánem.
4. Pokud jsou provozovatelé povinni podle čl. 12 odst. 3 nařízení (EU) č. 601/2012 zahrnout do plánu pro monitorování další prvky, které jsou důležité pro splnění požadavků čl. 24 odst. 1 rozhodnutí Komise 2011/278/EU (10), zkontroluje ověřovatel správné používání a zavedení postupů uvedených v čl. 12 odst. 3 uvedeného nařízení. Ověřovatel přitom rovněž zkontroluje, zda provozovatel předložil příslušnému orgánu do 31. prosince vykazovaného období informace týkající se veškerých plánovaných nebo skutečných změn kapacity, úrovně činnosti a provozu zařízení.
Článek 18
Ověřování metod uplatňovaných na chybějící údaje
1. Pokud byly metody uvedené v plánu pro monitorování schváleném příslušným orgánem použity pro doplnění chybějících údajů podle článku 65 nařízení (EU) č. 601/2012, ověřovatel zkontroluje, zda použité metody odpovídaly dané situaci a zda byly uplatněny správně.
Pokud provozovatel nebo provozovatel letadel získá v souladu s článkem 65 nařízení (EU) č. 601/2012 souhlas příslušného orgánu s použitím jiných metod než metod uvedených v prvním pododstavci, ověřovatel zkontroluje, zda byl schválený přístup správně uplatněn a odpovídajícím způsobem zdokumentován.
Pokud provozovatel nebo provozovatel letadel nemůže takový souhlas včas získat, ověřovatel zkontroluje, zda přístup používaný provozovatelem nebo provozovatelem letadel pro doplnění chybějících údajů zajišťuje, že emise nejsou podhodnocovány a že tento přístup nevede k závažným nepřesnostem.
2. Ověřovatel zkontroluje, zda kontrolní činnosti zavedené provozovatelem nebo provozovatelem letadel s cílem zamezit výskytu chybějících údajů uvedených v čl. 65 odst. 1 nařízení (EU) č. 601/2012 jsou účinné.
Článek 19
Posouzení nejistoty
1. Pokud nařízení (EU) č. 601/2012 vyžaduje, aby provozovatel prokázal soulad s prahovými hodnotami nejistoty pro údaje o činnosti a výpočtové faktory, ověřovatel potvrdí platnost informací použitých pro výpočet úrovní nejistoty uvedených ve schváleném plánu pro monitorování.
2. Pokud provozovatel použije metodiku monitorování, která není založena na úrovních podle článku 22 nařízení (EU) č. 601/2012, ověřovatel zkontroluje:
a)
zda posouzení a kvantifikace nejistoty byly provedeny provozovatelem, který prokazuje splnění požadované prahové hodnoty celkové nejistoty pro roční úroveň emisí skleníkových plynů podle čl. 22 písm. c) uvedeného nařízení;
b)
platnost informací použitých pro posouzení a kvantifikaci nejistoty;
c)
zda je celkový přístup použitý pro posouzení a kvantifikaci nejistoty v souladu s čl. 22 písm. b) uvedeného nařízení;
d)
zda byl předložen důkaz o splnění podmínek metodiky monitorování podle čl. 22 písm. a) uvedeného nařízení.
3. Pokud je provozovatel letadel povinen podle nařízení (EU) č. 601/2012 prokázat, že nebyly překročeny požadované úrovně nejistoty, ověřovatel zkontroluje platnost informací použitých k prokázání toho, že příslušné úrovně nejistoty uvedené v plánu pro monitorování schváleném příslušným orgánem nebyly překročeny.
Článek 20
Odběr vzorků
1. Při kontrole shody kontrolních činností a postupů uvedených v čl. 14 písm. b) a c) a při provádění kontrol podle článků 15 a 16 může ověřovatel použít metody odběru vzorků specifické pro určité zařízení nebo provozovatele letadel za předpokladu, že na základě analýzy rizik je odběr vzorků opodstatněný.
2. Pokud ověřovatel zjistí v průběhu odběru vzorků neshodu nebo nepřesnost, vyžádá si od provozovatele nebo provozovatele letadel vysvětlení hlavních příčin této neshody nebo nepřesnosti za účelem posouzení jejich dopadu na vykazované údaje. Na základě výsledku tohoto posouzení ověřovatel určí, zda je nutné provést další ověřovací činnosti, zda je třeba zvětšit velikost výběrového souboru a jakou část základního souboru údajů musí provozovatel nebo provozovatel letadel opravit.
3. Ověřovatel zanese výsledek kontrol podle článků 14, 15, 16 a 17 včetně podrobností dalších vzorků do interní dokumentace o ověření.
Článek 21
Prohlídky na místě
1. Ověřovatel provede během ověřovacího procesu v jenom nebo více vhodných termínech prohlídku na místě s cílem posoudit provoz měřicích přístrojů a systémů monitorování, provést dotazování, vykonat činnosti požadované touto kapitolou a shromáždit dostatečné informace a důkazy, jež mu umožní dospět k závěru, že výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel neobsahuje závažné nepřesnosti.
2. Provozovatel nebo provozovatel letadel umožní ověřovateli přístup do svých míst.
3. Pro účely ověření výkazu emisí provozovatele ověřovatel využije prohlídky na místě i k posouzení hranic zařízení a úplnosti zdrojových toků a zdrojů emisí.
4. Pro účely ověření výkazů emisí provozovatele ověřovatel na základě analýzy rizik rozhodne, zda jsou nutné prohlídky dalších umístění, a to včetně případů, kdy jsou prováděny příslušné části činností týkajících se toku dat a kontrolních činností v jiných umístěních, např. v sídle společnosti a jiných pracovištích mimo místo.
Článek 22
Řešení nepřesností a neshod
1. Pokud ověřovatel během ověřování zjistí nepřesnosti nebo neshody, informuje o nich včas provozovatele nebo provozovatele letadel a požádá o provedení příslušných oprav.
Provozovatel nebo provozovatel letadel všechny sdělené nepřesnosti a neshody opraví.
2. Veškeré nepřesnosti a neshody, které provozovatel nebo provozovatel letadel během ověřování opraví, zanese ověřovatel do interní dokumentace o ověření a označí je za vyřešené.
3. Pokud provozovatel nebo provozovatel letadel nepřesnosti nebo neshody, které mu byly ověřovatelem sděleny, neopraví v souladu s odstavcem 1 dříve, než ověřovatel vydá ověřovací zprávu, vyžádá si ověřovatel od provozovatele nebo provozovatele letadel vysvětlení hlavních příčin těchto neshod nebo nepřesností za účelem posouzení dopadu těchto neshod nebo nepřesností na vykazované údaje.
Ověřovatel určí, zda mají neopravené nepřesnosti samy o sobě nebo ve spojení s jinými nepřesnostmi podstatný vliv na údaje o celkově vykázaných emisích nebo tunokilometrech. Při posuzování závažnosti nepřesností vezme ověřovatel v úvahu jejich rozsah a povahu a konkrétní okolnosti jejich vzniku.
Ověřovatel posoudí, zda mají neopravené neshody samy o sobě nebo ve spojení s jinými neshodami vliv na vykázané údaje a zda to povede k závažným nepřesnostem.
Ověřovatel může považovat nepřesnosti za závažné i v případě, kdy jsou tyto nepřesnosti samy o sobě nebo ve spojení s jinými nepřesnostmi pod úrovní závažnosti stanovenou v článku 23, pokud k takovému úsudku opodstatňuje rozsah a povaha nepřesností a konkrétní okolnosti jejich vzniku.
Článek 23
Úroveň závažnosti
1. Úroveň závažnosti činí 5 % z celkově vykázaných emisí za vykazované období, které je předmětem ověření, v těchto případech:
a)
u zařízení kategorie A uvedených v čl. 19 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 601/2012 a zařízení kategorie B uvedených v čl. 19 odst. 2 písm. b) uvedeného nařízení;
b)
u provozovatelů letadel s ročními emisemi ve výši nepřesahující 500 kilotun fosilního CO2.
2. Úroveň závažnosti činí 2 % z celkově vykázaných emisí za vykazované období, které je předmětem ověření, v těchto případech:
a)
u zařízení kategorie C uvedených v čl. 19 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 601/2012;
b)
u provozovatelů letadel s ročními emisemi ve výši přesahující 500 kilotun fosilního CO2.
3. Pro účely ověření výkazů tunokilometrů provozovatelů letadel je úroveň závažnosti 5 % z celkově vykázaných údajů o tunokilometrech za vykazované období, které je předmětem ověření.
Článek 24
Stanovení závěrů ze zjištění ověření
Při provádění ověření a posuzování informací, které byly v jeho průběhu získány, ověřovatel:
a)
zkontroluje konečné údaje od provozovatele nebo provozovatele letadel včetně údajů, které byly upraveny na základě informací získaných během ověření;
b)
přezkoumá skutečnosti, jimiž provozovatel nebo provozovatel letadel zdůvodnil rozdíly mezi konečnými a dříve poskytnutými údaji;
c)
přezkoumá výsledek posouzení a určí, zda byl správně zaveden plán pro monitorování schválený příslušným orgánem včetně postupů v něm popsaných;
d)
posoudí, zda je ověřovací riziko na přijatelně nízké úrovni pro získání přiměřeného ujištění;
e)
zajistí dostatečné množství důkazů, aby mohl vydat ověřovací posudek s přiměřeným ujištěním, že výkaz neobsahuje závažné nepřesnosti;
f)
zajistí, aby byl ověřovací postup v úplnosti popsán v interní dokumentaci o ověření a aby mohlo být v ověřovací zprávě uvedeno konečné rozhodnutí.
Článek 25
Nezávislý přezkum
1. Před vydáním ověřovací zprávy předloží ověřovatel interní dokumentaci o ověření a ověřovací zprávu osobě provádějící nezávislý přezkum.
2. Osoba provádějící nezávislý přezkum nesmí provádět žádné ověřovací činnosti, které jsou předmětem jejího přezkumu.
3. Rozsah nezávislého přezkumu zahrnuje kompletní ověřovací proces popsaný v této kapitole a zaznamenaný v interní dokumentaci o ověření.
Osoba provádějící nezávislý přezkum provede přezkum tak, aby zajistila, že je ověřovací proces proveden v souladu s tímto nařízením, že byly řádně provedeny postupy pro ověřovací činnosti uvedené v článku 40 a že byla uplatněna řádná odborná péče a úsudek.
Osoba provádějící nezávislý přezkum dále posoudí, zda shromážděné důkazy dostačují k tomu, aby umožnily ověřovateli vydat ověřovací zprávu s přiměřeným ujištěním.
4. Pokud nastanou okolnosti, které by po přezkumu mohly vést ke změnám v ověřovací zprávě, osoba provádějící nezávislý přezkum přezkoumá i tyto změny a jejich důkazy.
5. Ověřovatel řádně oprávní osobu, která ověří ověřovací zprávu založenou na závěrech osoby provádějící nezávislý přezkum a důkazech v interní dokumentaci o ověření.
Článek 26
Interní dokumentace o ověření
1. Ověřovatel připraví a vypracuje interní dokumentaci o ověření, která obsahuje alespoň:
a)
výsledky provedených ověřovacích činností;
b)
strategickou analýzu, analýzu rizik a plán ověřování;
c)
dostatek informací podporujících ověřovací posudek včetně zdůvodnění úsudků o tom, zda mají zjištěné nedostatky závažný vliv na vykázané údaje o emisích nebo tunokilometrech.
2. Návrh interní dokumentace o ověření uvedené v odstavci 1 je vypracován tak, aby osoba provádějící nezávislý přezkum podle článku 25 a vnitrostátní akreditační orgán mohly posoudit, zda bylo ověření provedeno v souladu s tímto nařízením.
Po ověření ověřovací zprávy podle čl. 25 odst. 5 ověřovatel zahrne výsledky nezávislého přezkumu do interní dokumentace o ověření.
3. Ověřovatel poskytne na požádání příslušnému orgánu přístup k interní dokumentaci o ověření, aby mu usnadnil hodnocení daného ověření.
Článek 27
Ověřovací zpráva
1. Na základě informací shromážděných během ověřování vydá ověřovatel provozovateli nebo provozovateli letadel ověřovací zprávu týkající se jednotlivých výkazů emisí nebo výkazů tunokilometrů, které byly předmětem ověření. Ověřovací zpráva musí zahrnovat alespoň jedno z těchto zjištění:
a)
výkaz je po ověření označen za uspokojivý;
b)
výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel obsahuje závažné nepřesnosti, které nebyly před vydáním ověřovací zprávy opraveny;
c)
rozsah ověření je příliš omezený podle článku 28 a ověřovatel nemohl získat dostatečné důkazy pro vydání ověřovacího posudku s přiměřeným ujištěním, že výkaz neobsahuje závažné nepřesnosti;
d)
neshody samy o sobě nebo ve spojení s jinými neshodami jsou příčinou nedostatečné srozumitelnosti a brání ověřovateli v tom, aby s přiměřeným ujištěním prohlásil, že výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel neobsahuje závažné nepřesnosti.
Pro účely odst. 1 písm. a) může být výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel označen po ověření za uspokojivý jen v případě, že výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel neobsahuje závažné nepřesnosti.
2. Provozovatel nebo provozovatel letadel předloží příslušnému orgánu ověřovací zprávu společně s dotčeným výkazem provozovatele nebo provozovatele letadel.
3. Ověřovací zpráva obsahuje alespoň tyto prvky:
a)
jméno provozovatele nebo provozovatele letadel, který byl předmětem ověření;
b)
cíle ověření;
c)
rozsah ověření;
d)
odkaz na výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel, který byl ověřen;
e)
kritéria použitá pro ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel včetně případného povolení a verze plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem, jakož i dobu platnosti jednotlivých plánů pro monitorování;
f)
úhrnné emise nebo tunokilometry na činnost podle přílohy I směrnice 2003/87/ES a na zařízení nebo provozovatele letadel;
g)
vykazované období, které bylo předmětem ověření;
h)
povinnosti provozovatele nebo provozovatele letadel, příslušného orgánu a ověřovatele;
i)
výklad ověřovacího posudku;
j)
popis všech zjištěných nepřesností a neshod, které nebyly před vydáním ověřovací zprávy opraveny;
k)
data prohlídek na místě a osoby, které je prováděly;
l)
informace o tom, zda bylo upuštěno od prohlídek na místě, a důvody pro upuštění od těchto prohlídek;
m)
veškeré případy nesouladu s nařízením (EU) č. 601/2012, které byly zjištěny během ověřování;
n)
potvrzení, zda je metoda použitá pro odstranění nedostatků v údajích podle čl. 18 odst. 1 posledního pododstavce konzervativní a zda vede nebo nevede k závažným nepřesnostem, pokud příslušný orgán nemůže tuto metodu včas schválit;
o)
popis změn a související poznámky, pokud ověřovatel pozoroval změny kapacity, úrovně činností a provozu zařízení, které by mohly mít vliv na přidělování povolenek na emise danému zařízení a které nebyly vykázány příslušnému orgánu do 31. prosince vykazovaného období v souladu s čl. 24 odst. 1 rozhodnutí 2011/278/EU;
p)
případná doporučení ke zlepšení;
q)
jméno vedoucího auditora systému EU ETS, osoby provádějící nezávislý přezkum, případně auditora systému EU ETS a technického odborníka, kteří se podíleli na ověřování výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel;
r)
datum, podpis a jméno oprávněné osoby jednající jménem ověřovatele.
4. V ověřovací zprávě uvede ověřovatel dostatečně podrobný popis nepřesností a neshod, a umožní tak provozovateli nebo provozovateli letadel a příslušnému orgánu porozumět:
a)
rozsahu a povaze nepřesnosti nebo neshody;
b)
tomu, proč daná nepřesnost má, nebo nemá závažný dopad;
c)
tomu, jakého prvku výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel se týká daná nepřesnost nebo jakého prvku plánu pro monitorování se týká daná neshoda.
5. Pokud členský stát požaduje, aby ověřovatel kromě prvků popsaných v odstavci 3 předložil také informace o ověřovacím procesu, které nejsou nutné k porozumění ověřovacímu posudku, může provozovatel nebo provozovatel letadel z důvodů účinnosti předložit tyto dodatečné informace příslušnému orgánu nezávisle na ověřovací zprávě v jiném termínu, nejpozději však do 15. května téhož roku.
Článek 28
Omezení rozsahu
Ověřovatel může dospět k závěru, že rozsah ověření uvedený v čl. 27 odst. 1 písm. c) je příliš omezený, pokud nastane některá z těchto situací:
a)
chybějí údaje, které znemožňují ověřovateli získat důkaz nutný ke snížení ověřovacího rizika na úroveň požadovanou pro dosažení přiměřené úrovně ujištění;
b)
plán pro monitorování nebyl schválen příslušným orgánem;
c)
plán pro monitorování nemá dostatečný záběr nebo není dostatečně srozumitelný pro stanovení závěru ověření;
d)
provozovatel nebo provozovatel letadel neposkytl dostatečné informace, které ověřovateli umožňují provést ověření.
Článek 29
Řešení nevyřízených nezávažných neshod
1. Ověřovatel posoudí, zda provozovatel nebo provozovatel letadel opravil neshody uvedené v ověřovací zprávě za předchozí období monitorování v souladu s požadavky na provozovatele uvedenými v čl. 69 odst. 4 nařízení (EU) č. 601/2012.
Pokud provozovatel nebo provozovatel letadel tyto neshody podle čl. 69 odst. 4 nařízení (EU) č. 601/2012 neopraví, ověřovatel zváží, zda toto opomenutí zvýší nebo může zvýšit riziko vzniku nepřesností.
Ověřovatel v ověřovací zprávě uvede, zda provozovatel nebo provozovatel letadel tyto neshody vyřešil.
2. Ověřovatel zaznamená v interní dokumentaci o ověření podrobnosti o tom, kdy a jak provozovatel nebo provozovatel letadel zjištěné neshody během ověřování vyřešil.
Článek 30
Zlepšení procesu monitorování a vykazování
1. Pokud ověřovatel zjistí oblasti, ve kterých lze zlepšit výkonnost provozovatele nebo provozovatele letadel vztahující se k písmenům a) až d) tohoto odstavce, zahrne do ověřovací zprávy doporučení ke zlepšení výkonnosti provozovatele nebo provozovatele letadel v těchto oblastech:
a)
posouzení rizik provozovatelem nebo provozovatelem letadel;
b)
vývoj, dokumentace, zavedení a správa činností týkajících se toku dat a kontrolních činností, jakož i hodnocení kontrolního systému;
c)
vývoj, dokumentace, zavedení a správa činností týkajících se toku dat a kontrolních činností a jiných postupů, které je provozovatel nebo provozovatel letadel povinen vytvořit podle nařízení (EU) č. 601/2012;
d)
monitorování a vykazování emisí nebo tunokilometrů včetně dosažení vyšších úrovní, snižování rizik a zvyšování účinnosti v oblasti monitorování a vykazování.
2. Během ověřování následujícího po roce, v němž byla v ověřovací zprávě uvedena doporučení ke zlepšení, ověřovatel zkontroluje, zda a jakým způsobem provozovatel nebo provozovatel letadel tato doporučení ke zlepšení provedl.
Pokud provozovatel nebo provozovatel letadel tato doporučení neprovedl nebo je neprovedl správně, ověřovatel posoudí, jaký to má vliv na riziko vzniku nepřesností a neshod.
Článek 31
Zjednodušené ověřování v případě zařízení
1. Odchylně od čl. 21 odst. 1 se může ověřovatel se souhlasem příslušného orgánu v souladu s druhým pododstavcem tohoto odstavce rozhodnout, že neprovede prohlídky na místě u zařízení na základě výsledku analýzy rizik a poté, co shledá, že lze získat vzdálený přístup ke všem příslušným údajům a že jsou splněny podmínky pro neprovedení prohlídek na místě stanovených Komisí. Ověřovatel o tom bez zbytečného prodlení informuje provozovatele.
Provozovatel předloží příslušnému orgánu žádost o schválení rozhodnutí ověřovatele o neprovedení prohlídky na místě.
Na základě žádosti předložené příslušným provozovatelem příslušný orgán rozhodne o schválení rozhodnutí ověřovatele o neprovedení prohlídky na místě, přičemž vezme v úvahu všechny tyto prvky:
a)
informace poskytnuté ověřovatelem ohledně výsledku analýzy rizik;
b)
informace o tom, že lze k příslušným údajům získat vzdálený přístup;
c)
důkaz o tom, že se na zařízení nevztahují požadavky uvedené v odstavci 3;
d)
důkaz o splnění podmínek pro neprovedení prohlídek na místě stanovených Komisí.
2. Souhlas příslušného orgánu podle odstavce 1 není vyžadován pro neprovedení prohlídek na místě u zařízení s nízkými emisemi uvedených v čl. 47 odst. 2 nařízení (EU) č. 601/2012.
3. Ověřovatel pohlídky na místě v každém případě provede v těchto situacích:
a)
pokud ověřovatel ověřuje výkaz emisí provozovatele poprvé;
b)
pokud ověřovatel neprovedl prohlídku na místě ve dvou vykazovaných obdobích bezprostředně předcházejících stávajícímu vykazovanému období;
c)
pokud během vykazovaného období došlo k podstatným úpravám plánu pro monitorování včetně úprav podle čl. 15 odst. 3 nebo 4 nařízení (EU) č. 601/2012.
Článek 32
Zjednodušené ověřování v případě provozovatelů letadel
1. Odchylně od čl. 21 odst. 1 tohoto nařízení může ověřovatel rozhodnout, že neprovede prohlídky na místě u malých producentů emisí uvedených čl. 54 odst. 1 nařízení (EU) č. 601/2012, pokud ověřovatel dospěje na základě své analýzy rizik k závěru, že ke všem příslušným údajům lze získat vzdálený přístup.
2. Pokud provozovatel letadel používá ke stanovení spotřeby paliva zjednodušené nástroje podle čl. 54 odst. 2 nařízení (EU) č. 601/2012 a pokud byly vykázané údaje vytvořeny pomocí těchto nástrojů nezávisle na jakýchkoli vstupních údajích provozovatele letadel, může se ověřovatel na základě své analýzy rizik rozhodnout, že neprovede kontroly podle článku 14, 16, čl. 17 odst. 1, čl. 17 odst. 2 a článku 18 tohoto nařízení.
Článek 33
Plány zjednodušeného ověřování
Pokud ověřovatel používá plán zjednodušeného ověřování, zaznamená v interní dokumentaci o ověření zdůvodnění pro použití těchto plánů včetně důkazů o tom, že podmínky pro použití plánů zjednodušeného ověřování byly splněny.
KAPITOLA III
POŽADAVKY NA OVĚŘOVATELE
Článek 34
Odvětvový rozsah akreditace
Ověřovatel vydá ověřovací zprávu pouze provozovateli nebo provozovateli letadel, který provádí činnost, na niž se vztahuje rozsah činností uvedený v příloze I, pro které byla udělena ověřovateli akreditace v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 765/2008 a tohoto nařízení.
Článek 35
Proces ověřování trvalé odborné způsobilosti
1. Ověřovatel vytvoří, zdokumentuje, zavede a spravuje proces ověřování odborné způsobilosti, aby zajistil, že všichni zaměstnanci pověření ověřovacími činnostmi jsou způsobilí vykonávat úkoly, které jim byly přiděleny.
2. V rámci procesu ověřování odborné způsobilosti podle odstavce 1 ověřovatel stanoví, zdokumentuje, zavede a spravuje:
a)
obecná kritéria odborné způsobilosti pro všechny zaměstnance vykonávající ověřovací činnosti;
b)
specifická kritéria odborné způsobilosti pro každou pracovní pozici v rámci ověřovatele vykonávajícího ověřovací činnosti, zejména pro auditora systému EU ETS, vedoucího auditora systému EU ETS, osobu provádějící nezávislý přezkum a technického odborníka;
c)
metodu pro zajištění trvalé odborné způsobilosti a pravidelné hodnocení výkonnosti všech zaměstnanců, kteří provádějí ověřovací činnosti;
d)
proces pro zajištění průběžné odborné přípravy zaměstnanců provádějících ověřovací činnosti;
e)
proces posouzení toho, zda ověřovací povinnost spadá do rozsahu akreditace ověřovatele a zda má ověřovatel odbornou způsobilost, zaměstnance a zdroje nezbytné pro výběr ověřovacího týmu a pro úspěšné provedení ověřovacích činností v požadované lhůtě.
Kritéria odborné způsobilosti podle prvního pododstavce písm. b) jsou specifická pro každý rozsah akreditace, v jehož rámci tyto osoby provádějí ověřovací činnosti.
Při hodnocení odborné způsobilosti zaměstnanců podle prvního pododstavce písm. c) posoudí ověřovatel jejich způsobilost podle kritérií odborné způsobilosti uvedených v písmenech a) a b).
Proces uvedený v prvním pododstavci písm. e) dále zahrnuje proces posouzení toho, zda má ověřovací tým veškerou odbornou způsobilost a osoby nezbytné pro provádění ověřovacích činností pro konkrétného provozovatele nebo provozovatele letadel.
Ověřovatel vypracuje obecná a specifická kritéria odborné způsobilosti, která jsou v souladu s kritérii stanovenými v čl. 36 odst. 4 a článcích 37, 38 a 39.
3. Ověřovatel v pravidelných intervalech monitoruje výkonnost všech zaměstnanců, kteří provádějí ověřovací činnosti, za účelem potvrzení jejich trvalé odborné způsobilosti.
4. Ověřovatel v pravidelných intervalech přezkoumává proces ověřování odborné způsobilosti podle odstavce 1, aby zajistil:
a)
vypracování kritérií odborné způsobilosti uvedených v odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a b) v souladu s požadavky na odbornou způsobilost podle tohoto nařízení;
b)
řešení všech problémů, které mohou být zjištěny v souvislosti se stanovením obecných a specifických kritérií odborné způsobilosti podle odst. 2 prvního pododstavce písm. a) a b);
c)
aktualizaci a případně správu všech požadavků v rámci procesu ověřování odborné způsobilosti.
5. Ověřovatel má k dispozici systém pro zaznamenávání výsledků činností prováděných v rámci procesu ověřování odborné způsobilosti podle odstavce 1.
6. Dostatečně odborně způsobilý hodnotitel posoudí odbornou způsobilost a výkonnost auditora systému EU ETS a vedoucího auditora systému EU ETS.
Za tímto účelem odborně způsobilý hodnotitel sleduje tyto auditory při ověřování výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel v místě zařízení, případně v místě provozovatele letadel s cílem určit, zda splňují kritéria odborné způsobilosti.
7. Pokud zaměstnanec neprokáže, že zcela splňuje kritéria odborné způsobilosti pro konkrétní úkol, který mu byl přidělen, ověřovatel určí a zorganizuje další odbornou přípravu nebo praxi pod odborným dozorem a tohoto jednotlivce sleduje, dokud ověřovateli uspokojivě neprokáže, že kritéria odborné způsobilosti splňuje.
Článek 36
Ověřovací týmy
1. Pro každé konkrétní ověřování sestaví ověřovatel ověřovací tým, který je schopen provádět ověřovací činnosti podle kapitoly II.
2. Ověřovací tým sestává alespoň z vedoucího auditora systému EU ETS, a vyžadují-li to závěry ověřovatele během posouzení podle čl. 8 odst. 1 písm. e) a strategická analýza, odpovídající počet auditorů systému EU ETS a technických odborníků.
3. Pro nezávislý přezkum ověřovacích činností týkajících se konkrétní ověřovací povinnosti jmenuje ověřovatel osobu provádějící nezávislý přezkum, která není součástí ověřovacího týmu.
4. Každý člen týmu:
a)
je jasně seznámen se svou individuální úlohou v ověřovacím procesu;
b)
je schopen efektivně komunikovat v jazyce požadovaném pro provádění jeho konkrétních úkolů.
5. V ověřovacím týmu je alespoň jedna osoba s technickou způsobilostí a znalostmi nezbytnými k posouzení specifických technických aspektů monitorování a vykazování, které se týkají činností uvedených v příloze I a které provádí provozovatel zařízení nebo letadel, a jedna osoba se schopností komunikovat v jazyce požadovaném pro ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel v členském státě, v němž ověřovatel toto ověření provádí.
6. Pokud ověřovací tým tvoří jedna osoba, musí splňovat všechny požadavky na odbornou způsobilost pro auditora systému EU ETS a vedoucího auditora systému EU ETS a požadavky uvedené v odstavcích 4 a 5.
Článek 37
Požadavky na odbornou způsobilost auditorů systému EU ETS a vedoucích auditorů systému EU ETS
1. Auditor systému EU ETS musí být odborně způsobilý k ověřování. Za tímto účelem musí mít auditor systému EU ETS alespoň:
a)
znalost směrnice 2003/87/ES, nařízení (EU) č. 601/2012, tohoto nařízení, příslušných norem a jiných právních předpisů, platných pokynů, jakož i příslušných pokynů a právních předpisů, které vydal členský stát, v němž ověřovatel ověření provádí;
b)
znalosti a zkušenosti v oblasti auditu údajů a informací včetně:
i)
metodiky auditu údajů a informací, které zahrnují uplatnění úrovně závažnosti a posouzení závažnosti nepřesností,
ii)
analýzy inherentních a kontrolních rizik,
iii)
technik odběru vzorků v souvislosti s odběrem vzorku údajů a ověření kontrolních činností,
iv)
posouzení informačních a datových systémů, IT systémů, činností týkajících se toku dat, kontrolních činností, kontrolních systémů a postupů kontrolních činností;
c)
schopnosti provádět činnosti týkající se ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel podle kapitoly II;
d)
znalostí a zkušeností v oblasti technických aspektů monitorování a vykazování specifických pro dané odvětví, které odpovídají rozsahu činností uvedených v příloze I, v jehož rámci auditor systému EU ETS ověření provádí.
2. Vedoucí auditor systému EU ETS musí splňovat požadavky na odbornou způsobilost auditora systému EU ETS a prokázat odbornou způsobilost k vedení ověřovacího týmu a k tomu, nést odpovědnost za provádění ověřovacích činností v souladu s tímto nařízením.
Článek 38
Požadavky na odbornou způsobilost osob provádějících nezávislý přezkum
1. Osoba provádějící nezávislý přezkum předloží příslušnému orgánu k přezkoumání návrh ověřovací zprávy a interní dokumentaci o ověření podle článku 25.
2. Osoba provádějící nezávislý přezkum musí splňovat požadavky na odbornou způsobilost vedoucího auditora systému EU ETS podle čl. 37 odst. 2.
3. Osoba provádějící nezávislý přezkum musí mít nezbytnou odbornou způsobilost k analyzování poskytnutých informací tak, aby potvrdila úplnost a integritu těchto informací, ke vznášení námitek vůči chybějícím a rozporuplným informacím a ke kontrolování datové stopy pro účely posouzení úplnosti interní dokumentace o ověření a toho, zda poskytuje dostatečné informace pro návrh ověřovací zprávy.
Článek 39
Využívání technických odborníků
1. Při provádění ověřovacích činností může ověřovatel využít technické oborníky k zajištění podrobných vědomostí a odborných znalostí ohledně konkrétního předmětu, které slouží jako podpora auditorovi systému EU ETS a vedoucímu auditorovi systému EU ETS při provádění jejich ověřovacích činností.
2. Pokud není osoba provádějící nezávislý přezkum odborně způsobilá k posouzení určitého problému v procesu přezkumu, vyžádá si ověřovatel podporu technického odborníka.
3. Technický odborník má odbornou způsobilost a znalosti, pomocí nichž zajistí auditorovi systému EU ETS a vedoucímu auditorovi systému EU ETS nebo v případě potřeby osobě provádějící nezávislý přezkum účinnou podporu ohledně daného předmětu, pro který jsou jeho vědomosti a odborné znalosti vyžadovány. Technický odborník má dále dostatečné znalosti vyžadované podle čl. 37 odst. 1 písm. a), b) a c).
4. Technický odborník provádí konkrétní úkoly pod vedením a na plnou odpovědnost vedoucího auditora systému EU ETS ověřovacího týmu, ve kterém technický odborník působí, nebo osoby provádějící nezávislý přezkum.
Článek 40
Postupy pro ověřovací činnosti
1. Ověřovatel vytvoří, zdokumentuje, zavede a spravuje jeden nebo více postupů pro ověřovací činnosti popsané v kapitole II a postupy a procesy vyžadované v příloze II. Při vytváření a provádění těchto postupů a procesů ověřovatel vykonává činnosti v souladu s harmonizovanou normou uvedenou v příloze II.
2. Ověřovatel navrhne, zdokumentuje, zavede a spravuje systém řízení kvality, aby zajistil jednotnou tvorbu, provádění, zlepšování a přezkum postupů a procesů podle odstavce 1 v souladu s harmonizovanou normou uvedenou v příloze II.
Článek 41
Záznamy a komunikace
1. Ověřovatel vede záznamy včetně záznamů o odborné způsobilosti a nestrannosti zaměstnanců za účelem prokázání souladu s tímto nařízením.
2. Ověřovatel tyto informace pravidelně zpřístupní provozovateli nebo provozovateli letadel a dalším příslušným stranám v souladu s harmonizovanou normou uvedenou v příloze II.
3. Ověřovatel zachovává důvěrnost informací získaných během ověřování v souladu s harmonizovanou normou uvedenou v příloze II.
Článek 42
Nestrannost a nezávislost
1. Ověřovatel je nezávislý na provozovateli nebo provozovateli letadel a při provádění svých ověřovacích činností je nestranný.
Za tímto účelem nesmí být ověřovatel ani žádná součást stejného právního subjektu provozovatelem nebo provozovatelem letadel, vlastníkem provozovatele nebo provozovatele letadel ani jejich vlastněným subjektem. Ověřovatel dále nesmí mít s provozovatelem ani s provozovatelem letadel vztahy, které by mohly jeho nezávislost a nestrannost ovlivnit. Ověřovatel je rovněž nezávislý na orgánech, které obchodují s povolenkami na emise podle systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů zřízeného podle článku 19 směrnice 2003/87/ES.
2. Ověřovatel je organizován tak, aby byla zajištěna jeho objektivita, nezávislost a nestrannost. Pro účely tohoto nařízení se použijí příslušné požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze II.
3. Ověřovatel nesmí provádět pro provozovatele ani provozovatele letadel ověřovací činnosti, které představují nepřijatelné riziko ohrožující jeho nestrannost nebo které jej uvádějí do střetu zájmů. Při ověřování výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel nesmí ověřovatel využívat zaměstnance ani smluvní subjekty, které jsou ve skutečném nebo potenciálním střetu zájmů. Ověřovatel dále zajistí, aby činnosti zaměstnanců nebo organizací neovlivňovaly důvěrnost, objektivitu, nezávislost a nestrannost ověřování.
Má se za to, že nepřijatelné riziko ohrožující nestrannost nebo riziko střetu zájmů podle první věty prvního pododstavce vzniká mimo jiné v některém z těchto případů:
a)
pokud ověřovatel nebo některá součást stejného právního subjektu poskytuje poradenské služby pro vývoj části procesu monitorování a vykazování, který je popsán v plánu pro monitorování schváleném příslušným orgánem včetně vývoje metodiky monitorování, vytvoření návrhu výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel a vytvoření plánu pro monitorování;
b)
pokud ověřovatel nebo některá součást stejného právního subjektu poskytuje technickou podporu pro vývoj či správu systému zavedeného pro monitorování a vykazování údajů o emisích a tunokilometrech.
4. Má se za to, že ověřovatel se ve vztahu k provozovateli nebo provozovateli letadel dostal do střetu zájmů mimo jiné v některém z těchto případů:
a)
pokud je vztah mezi ověřovatelem a provozovatelem nebo provozovatelem letadel založen na společném vlastnictví, společné správě, společném řízení nebo společných zaměstnancích, sdílených zdrojích, společných financích a společných smlouvách nebo marketingu;
b)
pokud provozovatel nebo provozovatel letadel využil poradenskou službu uvedenou v odst. 3 písm. a) nebo technickou podporu uvedenou v písmenu b) uvedeného odstavce od poradenského orgánu, orgánu technické podpory nebo jiné organizace, které jsou s ověřovatelem v určitém vztahu a ohrožují jeho nestrannost.
Pro účely prvního pododstavce písm. b) se nestrannost ověřovatele považuje za ohroženou, pokud jsou vztahy mezi ním a poradenským orgánem, orgánem technické podpory nebo jinou organizací založeny na společném vlastnictví, společné správě, společném řízení nebo společných zaměstnancích, sdílených zdrojích, společných financích, společných smlouvách nebo marketingu a společných platbách prodejní provize nebo jiných finančních pobídek za doporučení nových klientů.
5. Nezávislý přezkum a vydání ověřovací zprávy nesmí ověřovatel zajišťovat externě. Pro účely tohoto nařízení musí ověřovatel při externím zajištění jiných ověřovacích činností splňovat příslušné požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze II.
Uzavírání smluv se subjekty na provedení ověřovacích činností však externí zajištění pro účely prvního pododstavce nepředstavuje, pokud ověřovatel při uzavírání smluv s těmito osobami splňuje příslušné požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze II.
6. Ověřovatel vytvoří, zdokumentuje, zavede a spravuje proces pro zajištění trvalé nestrannosti a nezávislosti ověřovatele, součástí stejného právního subjektu, jako je ověřovatel, a jiných organizací uvedených v odstavci 4 a všech zaměstnanců a smluvních subjektů, kteří se podílejí na ověřování. Tento proces zahrnuje mechanismus pro zajištění nestrannosti a nezávislosti ověřovatele a musí splňovat příslušné požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze II.
KAPITOLA IV
AKREDITACE
Článek 43
Akreditace
Ověřovatel vydávající ověřovací zprávu provozovateli nebo provozovateli letadel musí být akreditován pro rozsah činností uvedených v příloze I, pro které ověřovatel provádí ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel.
Článek 44
Cíle akreditace
Během procesu akreditace a monitorování akreditovaných ověřovatelů každý vnitrostátní akreditační orgán posoudí, zda ověřovatel a jeho zaměstnanci provádějící ověřovací činnosti:
a)
mají odbornou způsobilost k ověřování výkazů provozovatele nebo provozovatele letadel v souladu s tímto nařízením;
b)
provádějí ověření výkazů provozovatele nebo provozovatele letadel v souladu s tímto nařízením;
c)
splňují požadavky stanovené v kapitole III.
Článek 45
Žádost o akreditaci
1. O akreditaci podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2008 a ustanovení této kapitoly může požádat každá právnická osoba nebo jiný právní subjekt.
Žádost musí obsahovat informace požadované na základě harmonizované normy uvedené v příloze III.
2. Vedle informací uvedených v odstavci 1 tohoto článku musí žadatel před zahájením posouzení podle článku 44 zpřístupnit vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu:
a)
všechny informace, které vnitrostátní akreditační orgán vyžaduje;
b)
postupy a informace týkající se procesů uvedených v čl. 40 odst. 1 a informace o systému řízení kvality uvedeném v čl. 40 odst. 2;
c)
kritéria odborné způsobilosti uvedená v čl. 35 odst. 2 písm. a) a b), výsledky procesu ověřování odborné způsobilosti podle článku 35, jakož i další příslušnou dokumentaci ohledně odborné způsobilosti všech zaměstnanců, kteří se podílejí na ověřovacích činnostech;
d)
informace o procesu pro zajištění trvalé nestrannosti a nezávislosti podle čl. 42 odst. 6 včetně příslušných záznamů o nestrannosti a nezávislosti žadatele a jeho zaměstnanců;
e)
informace o technických odbornících a klíčových zaměstnancích, kteří se podílejí na ověřování výkazů provozovatele nebo provozovatele letadel;
f)
systém a proces pro zajištění odpovídající interní dokumentace o ověření;
g)
další příslušné záznamy uvedené v čl. 41 odst. 1.
Článek 46
Příprava posouzení
1. Při přípravě posouzení podle článku 44 vezme každý vnitrostátní akreditační orgán v úvahu složitost rozsahu, pro který žadatel o akreditaci žádá, a složitost systému řízení kvality podle čl. 40 odst. 2, postupy a informace o procesech uvedených v čl. 40 odst. 1 a zeměpisné oblasti, ve kterých žadatel ověřování provádí nebo ve kterých ověřování plánuje.
2. Pro účely tohoto nařízení musí vnitrostátní akreditační orgán splňovat minimální požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze III.
Článek 47
Posouzení
1. Posuzovací tým uvedený v článku 57 provádí pro účely posouzení podle článku 44 alespoň tyto činnosti:
a)
přezkum všech příslušných dokumentů a záznamů uvedených v článku 45;
b)
prohlídku provozovny žadatele s cílem přezkoumat reprezentativní vzorek interní dokumentace o ověření a posoudit zavedení systému řízení kvality žadatele a jeho postupů či procesů uvedených v článku 40;
c)
svědecké posouzení reprezentativní části požadovaného rozsahu akreditace a výkonnosti a odborné způsobilosti reprezentativního počtu zaměstnanců žadatele podílejících se na ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel s cílem zajistit soulad činnosti těchto zaměstnanců s tímto nařízením.
Při provádění těchto činností musí posuzovací tým splňovat požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze III.
2. Posuzovací tým ohlásí zjištění a neshody žadateli v souladu s požadavky stanovenými v harmonizované normě uvedené v příloze III a vyžádá si od něj vyjádření k ohlášeným zjištěním a neshodám v souladu s uvedenými ustanoveními.
3. Žadatel přijme k odstranění všech neshod ohlášených podle odstavce 2 nápravná opatření a ve svém vyjádření ke zjištěním a neshodám ohlášeným posuzovacím týmem uvede, jaká opatření k odstranění všech zjištěných neshod přijal nebo plánuje přijmout ve lhůtě stanovené vnitrostátním akreditačním orgánem.
4. Vnitrostátní akreditační orgán vyjádření žadatele ke zjištěním a neshodám předložené podle odstavce 3 přezkoumá.
Pokud vnitrostátní akreditační orgán zjistí, že vyjádření žadatele je nedostatečné nebo neúčinné, vyžádá si od žadatele další informace nebo přijetí dalších opatření. Vnitrostátní akreditační orgán může rovněž požadovat důkaz o účinném zavedení přijatých opatření nebo provést následné posouzení účinného zavedení nápravných opatření.
Článek 48
Rozhodnutí o akreditaci a osvědčení o akreditaci
1. Vnitrostátní akreditační orgán při přípravě a přijímání rozhodnutí o udělení, rozšíření nebo obnovení akreditace žadatele vezme v úvahu požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze III.
2. Pokud vnitrostátní akreditační orgán rozhodne o udělení, rozšíření nebo obnovení akreditace žadatele, vydá za tímto účelem osvědčení o akreditaci.
Osvědčení o akreditaci obsahuje alespoň informace požadované na základě harmonizované normy uvedené v příloze III.
Osvědčení o akreditaci uvedené v odstavci 2 je platné po dobu nejvýše pěti let od data, kdy vnitrostátní akreditační orgán toto osvědčení vydal.
Článek 49
Dozor
1. Vnitrostátní akreditační orgán vykonává každoroční dozor nad jednotlivými ověřovateli, kterým vydal osvědčení o akreditaci.
Dozor sestává alespoň:
a)
z prohlídky prostor ověřovatele s cílem provést činnosti uvedené v čl. 47 odst. 1 písm. b);
b)
ze svědeckého posouzení výkonnosti a odborné způsobilosti reprezentativního počtu zaměstnanců ověřovatele v souladu s čl. 47 odst. 1 písm. c).
2. Vnitrostátní akreditační orgán vykoná první dozor nad ověřovatelem v souladu s odstavcem 1 nejpozději dvanáct měsíců ode dne, kdy bylo tomuto ověřovateli vydáno osvědčení o akreditaci.
3. Vnitrostátní akreditační orgán připraví svůj plán dozoru nad jednotlivými ověřovateli tak, aby bylo možné posoudit reprezentativní vzorky rozsahu akreditace v souladu s požadavky stanovenými v harmonizované normě uvedené v příloze III.
4. Na základě výsledků dozoru podle odstavce 1 vnitrostátní akreditační orgán rozhodne, zda potvrdí prodloužení akreditace.
5. Pokud ověřovatel provádí ověření v jiném členském státě, může vnitrostátní akreditační orgán, který ověřovateli udělil akreditaci, požádat vnitrostátní akreditační orgán členského státu, v němž je ověření prováděno, aby dozorové činnosti vykonával jeho jménem a na jeho odpovědnost.
Článek 50
Opakované posouzení
1. Před skončením platnosti osvědčení o akreditaci provede vnitrostátní akreditační orgán opakované posouzení ověřovatele, kterému osvědčení vydal, a určí, zda lze platnost tohoto osvědčení o akreditaci prodloužit.
2. Vnitrostátní akreditační orgán připraví svůj plán opakovaného posouzení jednotlivých ověřovatelů tak, aby bylo možné posoudit reprezentativní vzorky rozsahu akreditace. Při plánování a výkonu dozoru musí vnitrostátní akreditační orgán splňovat požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze III.
Článek 51
Mimořádné posouzení
1. Vnitrostátní akreditační orgán může kdykoli provést mimořádné posouzení ověřovatele, aby se ujistil, že ověřovatel splňuje požadavky tohoto nařízení.
2. Aby mohl vnitrostátní akreditační orgán posoudit nutnost mimořádného hodnocení, ověřovatel vnitrostátní akreditační orgán neprodleně informuje o všech podstatných změnách, které se týkají jeho akreditace a souvisejí s některým aspektem jeho stavu nebo provozu. Podstatné změny zahrnují ty, které jsou uvedeny v harmonizované normě uvedené v příloze III.
Článek 52
Rozšíření rozsahu
Vnitrostátní akreditační orgán provede na základě žádosti ověřovatele o rozšíření rozsahu udělené akreditace činnosti nezbytné ke stanovení toho, zda ověřovatel splňuje pro požadované rozšíření rozsahu akreditace požadavky článku 44.
Článek 53
Správní opatření
1. Vnitrostátní akreditační orgán může pozastavit, zrušit nebo omezit akreditaci ověřovatele, pokud ověřovatel nesplňuje požadavky tohoto nařízení.
Vnitrostátní akreditační orgán pozastaví, zruší nebo omezí akreditaci ověřovatele, pokud o to ověřovatel požádá.
Vnitrostátní akreditační orgán vytvoří, zdokumentuje, zavede a spravuje postup pro pozastavení akreditace, zrušení akreditace nebo omezení rozsahu akreditace.
2. Vnitrostátní akreditační orgán pozastaví akreditaci nebo omezí rozsah akreditace v některém z těchto případů:
a)
ověřovatel závažným způsobem porušil požadavky tohoto nařízení;
b)
ověřovatel trvale a opakovaně neplní požadavky tohoto nařízení;
c)
ověřovatel porušil jiné zvláštní podmínky vnitrostátního akreditačního orgánu.
3. Vnitrostátní akreditační orgán zruší akreditaci, pokud:
a)
ověřovatel nenapravil příčiny, které vedly k rozhodnutí o pozastavení platnosti osvědčení o akreditaci;
b)
člen vrcholného vedení organizace ověřovatele byl uznán vinným z podvodu;
c)
ověřovatel úmyslně poskytl nepravdivé informace.
4. Proti rozhodnutí vnitrostátního akreditačního orgánu o pozastavení či zrušení akreditace nebo omezení jejího rozsahu v souladu s odstavci 2 a 3 lze podat odvolání.
Členské státy vytvoří postupy pro vyřizování těchto odvolání.
5. Rozhodnutí vnitrostátního akreditačního orgánu o pozastavení či zrušení akreditace nebo omezení jejího rozsahu nabývá účinku poté, co je oznámeno ověřovateli.
Vnitrostátní akreditační orgán ukončí pozastavení platnosti osvědčení o akreditaci, pokud obdrží dostatečné informace, které jej přesvědčí o tom, že ověřovatel splňuje požadavky tohoto nařízení.
KAPITOLA V
POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE AKREDITAČNÍCH ORGÁNŮ PRO AKREDITACI OVĚŘOVATELŮ SYSTÉMU ETS
Článek 54
Vnitrostátní akreditační orgán
1. Úkoly související s akreditací podle tohoto nařízení plní vnitrostátní akreditační orgány jmenované podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Pokud se členský stát rozhodne umožnit certifikaci ověřovatelů, kteří jsou fyzickými osobami, podle tohoto nařízení, je úkoly souvisejícími s certifikací těchto ověřovatelů pověřen jiný vnitrostátní orgán než vnitrostátní akreditační orgán jmenovaný podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2008.
3. Pokud se členský stát rozhodne využít možnosti stanovené v odstavci 2, zajistí, aby příslušný vnitrostátní orgán splňoval požadavky tohoto nařízení včetně požadavků stanovených v článku 70, a poskytne požadované podpůrné doklady v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 765/2008.
4. Vnitrostátní akreditační orgán je členem orgánu uznaného podle článku 14 uvedeného nařízení.
5. Vnitrostátní akreditační orgán je pověřen akreditací jako činností orgánu veřejné správy a je formálně uznán členským státem, ve kterém orgány veřejné správy akreditaci přímo neprovádějí.
6. Pro účely tohoto nařízení vykonává vnitrostátní akreditační orgán své funkce v souladu s požadavky stanovenými v harmonizované normě uvedené v příloze III.
Článek 55
Přeshraniční akreditace
Pokud členský stát usoudí, že jmenovat vnitrostátní akreditační orgán nebo poskytovat akreditační služby ve smyslu článku 15 směrnice 2003/87/ES není hospodářsky smyslupné nebo udržitelné, obrátí se o pomoc na vnitrostátní akreditační orgán jiného členského státu.
Dotčený členský stát o tom informuje Komisi a jiné členské státy.
Článek 56
Nezávislost a nestrannost
1. Vnitrostátní akreditační orgán je uspořádán tak, aby byla zaručena jeho úplná nezávislost na ověřovatelích, které posuzuje, a jeho nestrannost při provádění akreditačních činností.
2. Za tímto účelem nesmí vnitrostátní akreditační orgán nabízet ani poskytovat žádné činnosti nebo služby, které poskytuje ověřovatel, ani nesmí poskytovat poradenské služby, vlastnit podíl či mít jiné finanční nebo manažerské zájmy v organizaci ověřovatele.
3. Aniž je dotčeno ustanovení čl. 54 odst. 2, jsou struktura, povinnosti a úkoly vnitrostátního akreditačního orgánu jasně odlišeny od struktury, povinností a úkolů příslušného orgánu a jiných vnitrostátních orgánů.
4. Vnitrostátní akreditační orgán přijímá všechna konečná rozhodnutí týkající se akreditace ověřovatelů.
Vnitrostátní akreditační orgán však může zadat určité činnosti subdodavatelům s výhradou požadavků stanovených v harmonizované normě uvedené v příloze III.
Článek 57
Posuzovací tým
1. Vnitrostátní akreditační orgán jmenuje posuzovací tým pro každé konkrétní posouzení.
2. Posuzovací tým sestává z vedoucího posuzovatele a v případě potřeby z odpovídajícího počtu posuzovatelů nebo technických odborníků pro konkrétní rozsah akreditace.
V posuzovacím týmu je alespoň jedna osoba se znalostmi monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle nařízení (EU) č. 601/2012, jež mají význam pro rozsah akreditace, a s odbornou způsobilostí a znalostmi nutnými k posouzení ověřovacích činností v rámci provozovatele zařízení nebo letadel pro daný rozsah a nejméně jedna osoba se znalostmi příslušných vnitrostátních právních předpisů a pokynů.
Článek 58
Požadavky na odbornou způsobilost posuzovatelů
1. Posuzovatel musí mít při posuzování ověřovatele odbornou způsobilost k provádění činností uvedených v kapitole IV. Za tímto účelem posuzovatel musí:
a)
splňovat požadavky stanovené v harmonizované normě podle nařízení (ES) č. 765/2008 uvedené v příloze III;
b)
mít znalosti směrnice 2003/87/ES, nařízení (EU) č. 601/2012, tohoto nařízení, příslušných norem a jiných příslušných právních předpisů, jakož i platných pokynů;
c)
mít znalosti auditu údajů a informací podle čl. 37 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení získané na základě odborné přípravy nebo přístupu k osobě, která znalosti a zkušenosti v oblasti auditu těchto údajů a informací má.
2. Vedoucí posuzovatel musí splňovat požadavky na odbornou způsobilost uvedené v odstavci 1, prokázat odbornou způsobilost k vedení posuzovacího týmu a k tomu, nést odpovědnost za posouzení prováděné v souladu s tímto nařízením.
3. Interní osoby provádějící přezkum a osoby vydávající rozhodnutí o udělení, rozšíření nebo obnovení akreditace musí kromě požadavků na odbornou způsobilost uvedených v odstavci 1 mít i dostatečné znalosti a zkušenosti v oblasti hodnocení akreditace.
Článek 59
Techničtí odborníci
1. Vnitrostátní akreditační orgán může do posuzovacího týmu zahrnout i technické odborníky k zajištění podrobných vědomostí a odborných znalostí ohledně konkrétního předmětu, které slouží jako potřebná podpora vedoucímu posuzovateli nebo posuzovateli při provádění jejich posuzovacích činností.
2. Technický odborník má odbornou způsobilost a znalosti, pomocí nichž zajistí vedoucímu posuzovateli a posuzovateli účinnou podporu ohledně daného předmětu, pro který jsou jeho vědomosti a odborné znalosti vyžadovány. Technický odborník musí rovněž:
a)
mít znalosti směrnice 2003/87/ES, nařízení (EU) č. 601/2012, tohoto nařízení, příslušných norem a jiných příslušných právních předpisů, jakož i platných pokynů;
b)
mít dostatečnou znalost ověřovacích činností.
3. Technický odborník provádí konkrétní úkoly pod vedením a na plnou odpovědnost vedoucího posuzovatele příslušného posuzovacího týmu.
Článek 60
Postupy
Vnitrostátní akreditační orgán musí vyhovovat požadavkům stanoveným podle článku 8 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 61
Stížnosti
Pokud vnitrostátní akreditační orgán obdrží od příslušného orgánu, provozovatele nebo provozovatele letadel nebo jiných zúčastněných stran stížnost týkající se ověřovatele, vnitrostátní akreditační orgán v přiměřené lhůtě:
a)
rozhodne o platnosti stížnosti;
b)
zajistí, aby dotčenému ověřovateli byla dána příležitost vyjádřit se;
c)
přijme odpovídající opatření k vyřízení stížnosti;
d)
provede záznam o stížnosti a přijatých opatřeních a
e)
odpoví stěžovateli.
Článek 62
Záznamy a dokumentace
Vnitrostátní akreditační orgán vede záznamy o jednotlivých osobách podílejících se na akreditačním procesu. Tyto záznamy zahrnují záznamy týkající se příslušných kvalifikací, odborné přípravy, zkušeností, nestrannosti a odborné způsobilosti, jež jsou nezbytné k prokázání souladu s tímto nařízením.
Článek 63
Přístup k informacím a důvěrnost
1. Vnitrostátní akreditační orgán pravidelně zveřejňuje a aktualizuje informace, které v průběhu svých akreditačních činností obdrží.
2. Vnitrostátní akreditační orgán případně přijme vhodná opatření k zajištění důvěrnosti obdržených informací v souladu s čl. 8 bodem 4) nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 64
Vzájemné hodnocení
1. Vnitrostátní akreditační orgány se podrobí pravidelnému vzájemnému hodnocení.
Vzájemné hodnocení uspořádá orgán uznaný podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Orgán uznaný podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008 zavede odpovídající kritéria vzájemného hodnocení a účinný a nezávislý postup vzájemného hodnocení za účelem posouzení toho, zda:
a)
vnitrostátní akreditační orgán, který je vzájemnému hodnocení podroben, provedl akreditační činnosti v souladu s kapitolou IV;
b)
vnitrostátní akreditační orgán, který je vzájemnému hodnocení podroben, splnil požadavky stanovené v této kapitole.
Tato kritéria zahrnují požadavky na odbornou způsobilost osob provádějících vzájemné hodnocení a týmů provádějících vzájemné hodnocení, které jsou specifické pro systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů, zřízený podle směrnice 2003/87/ES.
3. Orgán uznaný podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008 zveřejní a sdělí výsledek vzájemného hodnocení vnitrostátního akreditačního orgánu Komisi, vnitrostátním orgánům zodpovědným za vnitrostátní akreditační orgány v členských státech a příslušnému orgánu členských států nebo kontaktnímu místu podle čl. 69 odst. 2.
4. Aniž je dotčen odstavec 1, platí, že pokud se vnitrostátní akreditační orgán úspěšně podrobí vzájemnému hodnocení uspořádanému orgánem uznaným podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008 před vstupem tohoto nařízení v platnost, je tomuto vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu udělena výjimka z povinnosti podrobit se novému vzájemnému hodnocení po vstupu tohoto nařízení v platnost v případě, že prokáže shodu s tímto nařízením.
Za tímto účelem předloží dotčený vnitrostátní akreditační orgán orgánu uznanému podle článku 14 nařízení č. 765/2008 žádost a potřebnou dokumentaci.
Orgán uznaný podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008 rozhodne, zda podmínky pro udělení výjimky byly splněny.
Výjimka platí po dobu nejvýše tří let ode dne oznámení rozhodnutí vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu.
5. Vnitrostátní orgán pověřený podle čl. 54 odst. 2 úkoly souvisejícími s certifikací ověřovatelů, kteří jsou fyzickými osobami, podle tohoto nařízení splňuje úroveň důvěryhodnosti rovnocennou vnitrostátním akreditačním orgánům, které se úspěšně podrobily vzájemnému hodnocení.
Za tímto účelem dotčený členský stát ihned po svých rozhodnutích, jimiž vnitrostátní orgán prováděním certifikace pověří, poskytne Komisi a členským státům všechny příslušné podpůrné doklady. Žádný vnitrostátní orgán nesmí certifikovat ověřovatele pro účely tohoto nařízení dříve, než dotčený členský stát tyto podpůrné doklady poskytne.
Dotčený členský stát pravidelně přezkoumává fungování vnitrostátního orgánu s cílem zajistit, aby i nadále splňoval výše uvedenou úroveň důvěryhodnosti, a uvědomí o tom Komisi.
Článek 65
Nápravná opatření
1. Členské státy pravidelně kontrolují své vnitrostátní akreditační orgány s cílem zajistit, aby trvale splňovaly požadavky tohoto nařízení, s přihlédnutím k výsledkům vzájemného hodnocení uspořádaného v souladu s článkem 64.
2. Pokud vnitrostátní akreditační orgán nesplňuje požadavky tohoto nařízení nebo neplní své povinnosti stanovené tímto nařízením, dotčený členský stát přijme vhodná nápravná opatření nebo přijetí těchto nápravných opatření zajistí a uvědomí o tom Komisi.
Článek 66
Vzájemné uznávání ověřovatelů
1. Členské státy uznají rovnocennost služeb poskytovaných akreditačními orgány, které se úspěšně podrobily vzájemnému hodnocení. Členské státy akceptují osvědčení o akreditaci ověřovatelů akreditovaných těmito vnitrostátními akreditačními orgány a respektují právo těchto ověřovatelů provádět ověření v rozsahu své akreditace.
2. Pokud vnitrostátní akreditační orgán neprojde celým procesem vzájemného hodnocení do 31. prosince 2014, akceptují členské státy osvědčení o akreditaci ověřovatelů akreditovaných tímto vnitrostátním akreditačním orgánem za předpokladu, že orgán uznaný podle článku 14 nařízení č. 765/2008 zahájí s tímto vnitrostátním akreditačním orgánem proces vzájemného hodnocení a nezjistí nesoulad tohoto vnitrostátního akreditačního orgánu s tímto nařízením.
3. Pokud certifikaci ověřovatelů provádí vnitrostátní orgán podle čl. 54 odst. 2, akceptují členské státy osvědčení vydané tímto orgánem a respektují právo certifikovaných ověřovatelů provádět ověření v rozsahu své certifikace.
Článek 67
Monitorování poskytovaných služeb
Pokud členský stát v průběhu inspekce prováděné v souladu s čl. 31 odst. 4 směrnice 2006/123/ES zjistí, že ověřovatel nedodržuje toto nařízení, příslušný orgán nebo vnitrostátní akreditační orgán daného členského státu tuto skutečnost oznámí vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu, který ověřovatele akreditoval.
Vnitrostátní akreditační orgán, který ověřovatele akreditoval, posoudí sdělení těchto informací jako stížnost ve smyslu článku 61 tohoto nařízení a přijme odpovídající opatření a zašle odpověď příslušnému orgánu nebo vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu v souladu s čl. 72 odst. 2 druhým pododstavcem tohoto nařízení.
Článek 68
Výměna elektronických údajů a použití automatizovaných systémů
1. Členské státy mohou požadovat, aby ověřovatelé používali k vypracování ověřovacích zpráv elektronické šablony nebo specifické formáty souborů v souladu s čl. 74 odst. 1 nařízení (EU) č. 601/2012.
2. Pro účely předložení ověřovací zprávy a pro další typy komunikace mezi provozovatelem, provozovatelem letadel, ověřovatelem, příslušným orgánem a vnitrostátním akreditačním orgánem mohou být v souladu s čl. 74 odst. 2 nařízení (EU) č. 601/2012 zpřístupněny normalizované elektronické šablony nebo specifikace formátu souborů.
KAPITOLA VI
VÝMĚNA INFORMACÍ
Článek 69
Výměna informací a kontaktní místa
1. Členský stát zavede účinnou výměnu příslušných informací a účinnou spolupráci mezi svým vnitrostátním akreditačním orgánem nebo případně vnitrostátním orgánem pověřeným certifikací ověřovatelů a příslušným orgánem.
2. Pokud je v členském státě určen více než jeden příslušný orgán podle článku 18 směrnice 2003/87/ES, schválí členský stát jeden z těchto příslušných orgánů jako kontaktní místo pro výměnu informací, pro koordinaci spolupráce podle odstavce 1 a pro činnosti uvedené v této kapitole.
Článek 70
Akreditační pracovní program a zpráva o činnosti
1. Vnitrostátní akreditační orgán zpřístupní příslušnému orgánu jednotlivých členských států do 31. prosince každého roku akreditační pracovní program obsahující seznam ověřovatelů akreditovaných tímto vnitrostátním akreditačním orgánem, kteří oznámili podle článku 76, že v těchto členských státech plánují provádět ověřování. Akreditační pracovní program obsahuje k jednotlivým ověřovatelům alespoň tyto informace:
a)
očekávanou dobu a místo ověřování;
b)
informace o činnostech, které vnitrostátní akreditační orgán pro ověřovatele naplánoval, zejména činnosti týkající se dozoru a opakovaného posouzení;
c)
data předpokládaných svědeckých auditů prováděných vnitrostátním akreditačním orgánem za účelem posouzení ověřovatele včetně adresy a kontaktních údajů provozovatelů a provozovatelů letadel, u nichž proběhne během svědeckého auditu prohlídka;
d)
informace o tom, zda vnitrostátní akreditační orgán požádal vnitrostátní akreditační orgán členského státu, ve kterém ověřovatel provádí ověření, o vykonávání dozorových činností.
2. Po předložení akreditačního pracovního programu v souladu s odstavcem 1 poskytne příslušný orgán vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu veškeré příslušné informace včetně veškerých příslušných vnitrostátních právních předpisů či pokynů.
3. Vnitrostátní akreditační orgán zpřístupní příslušnému orgánu do 1. června každého roku zprávu o činnosti. Zpráva o činnosti obsahuje ve vztahu k jednotlivým ověřovatelům, kteří byli tímto vnitrostátním akreditačním orgánem akreditováni, alespoň tyto informace:
a)
podrobné údaje o akreditaci ověřovatelů, kteří byli tímto vnitrostátním akreditačním orgánem nově akreditováni, včetně rozsahu akreditace těchto ověřovatelů;
b)
všechny změny rozsahu akreditace těchto ověřovatelů;
c)
souhrnné výsledky činností týkajících se dozoru a opakovaného posouzení prováděných vnitrostátním akreditačním orgánem;
d)
souhrnné výsledky uskutečněných mimořádných posouzení včetně důvodů pro zahájení těchto mimořádných posouzení;
e)
všechny stížnosti podané na ověřovatele od poslední zprávy o činnosti a opatření přijatá vnitrostátním akreditačním orgánem.
Článek 71
Výměna informací o správních opatřeních
Pokud vnitrostátní akreditační orgán uložil ověřovateli správní opatření podle článku 53 nebo pokud bylo ukončeno pozastavení akreditace nebo bylo na základě rozhodnutí o odvolání zrušeno rozhodnutí vnitrostátního akreditačního orgánu o uložení správních opatření podle článku 53, vnitrostátní akreditační orgán informuje tyto strany:
a)
příslušný orgán členského státu, v němž je ověřovatel akreditován;
b)
příslušný orgán a vnitrostátní akreditační orgán všech členských států, v nichž ověřovatel provádí ověření.
Článek 72
Výměna informací ze strany příslušného orgánu
1. Příslušný orgán členského státu, v němž ověřovatel provádí ověření, sdělí každoročně vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu, který ověřovatele akreditoval, alespoň tyto informace:
a)
příslušné výsledky kontroly výkazu provozovatele a provozovatele letadel a ověřovací zprávy, zejména ohledně zjištěného nesouladu daného ověřovatele s tímto nařízením;
b)
výsledky inspekce u provozovatele nebo provozovatele letadel, pokud tyto výsledky mají pro vnitrostátní akreditační orgán význam s ohledem na akreditaci ověřovatele a dozor nad ním nebo pokud tyto výsledky vykazují zjištěný nesoulad tohoto ověřovatele s tímto nařízením;
c)
výsledky hodnocení interní dokumentace o ověření tohoto ověřovatele, pokud byla tato interní dokumentace o ověření hodnocena příslušným orgánem podle čl. 26 odst. 3;
d)
stížnosti na tohoto ověřovatele, které příslušný orgán obdržel.
2. Pokud informace uvedené v odstavci 1 obsahují důkaz o tom, že příslušný orgán zjistil nesoulad ověřovatele s tímto nařízením, považuje vnitrostátní akreditační orgán sdělení těchto informací za stížnost příslušného orgánu na tohoto ověřovatele ve smyslu článku 61.
Vnitrostátní akreditační orgán přijme vhodná opatření k vyřízení těchto informací a zašle příslušnému orgánu odpověď do tří měsíců od jejich obdržení. Ve své odpovědi vnitrostátní akreditační orgán informuje příslušný orgán o opatřeních, která přijal, a případně o správních opatřeních, která ověřovateli uložil.
Článek 73
Výměna informací o dozoru
1. Pokud byl vnitrostátní akreditační orgán členského státu, v němž ověřovatel provádí ověření, požádán podle čl. 49 odst. 5 o výkon dozorových činností, oznámí svá zjištění vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu, který ověřovatele akreditoval, pokud se oba vnitrostátní akreditační orgány nedohodnou jinak.
2. Vnitrostátní akreditační orgán, který ověřovatele akreditoval, vezme tato zjištění podle odstavce 1 v úvahu při posuzování toho, zda ověřovatel splňuje požadavky tohoto nařízení.
3. Pokud se na základě zjištění podle odstavce 1 prokáže, že ověřovatel není s tímto nařízením v souladu, přijme vnitrostátní akreditační orgán, který jej akreditoval, odpovídající opatření podle tohoto nařízení a informuje vnitrostátní akreditační orgán, který vykonává dozorové činnosti:
a)
o tom, jaká opatření přijal vnitrostátní akreditační orgán, který ověřovatele akreditoval;
b)
případně o tom, jaká opatření přijal ověřovatel ohledně daných zjištění;
c)
případně o tom, jaká správní opatření byla ověřovateli uložena.
Článek 74
Výměna informací s členským státem usazení ověřovatele
Pokud ověřovatel získá akreditaci od vnitrostátního akreditačního orgánu v jiném členském státě, než v jakém je usazen, zašle akreditační pracovní program a zprávu o činnosti uvedené v článku 70, jakož i informace uvedené v článku 71 rovněž příslušnému orgánu členského státu, v němž je usazen.
Článek 75
Databáze akreditovaných ověřovatelů
1. Vnitrostátní akreditační orgány nebo případně vnitrostátní orgány uvedené v čl. 54 odst. 2 vytvoří a spravují databázi a zpřístupní tuto databázi jiným vnitrostátním akreditačním orgánům, vnitrostátním orgánům, ověřovatelům, provozovatelům, provozovatelům letadel a příslušným orgánům.
Orgán uznaný podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008 přístup k databázím usnadní a harmonizuje s cílem umožnit účinnou a nákladově efektivní komunikaci mezi vnitrostátními akreditačními orgány, vnitrostátními orgány, ověřovateli, provozovateli, provozovateli letadel a příslušnými orgány a může tyto databáze sjednotit do jediné centralizované databáze.
2. Databáze uvedená v odstavci 1 obsahuje alespoň tyto informace:
a)
jméno a adresu všech ověřovatelů akreditovaných daným vnitrostátním akreditačním orgánem;
b)
členské státy, v nichž ověřovatel provádí ověřování;
c)
rozsah akreditace jednotlivých ověřovatelů;
d)
datum udělení akreditace a datum skončení její platnosti;
e)
veškeré informace o správních opatřeních, která byla ověřovateli uložena.
Tyto informace se zveřejní.
Článek 76
Oznámení učiněné ověřovatelem
1. Aby mohl vnitrostátní akreditační orgán vytvořit návrh akreditačního pracovního programu a zprávy o činnosti uvedených v článku 70, sdělí ověřovatel do 15. listopadu každého roku vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu, který jej akreditoval, tyto informace:
a)
plánovanou dobu a místo ověření, která ověřovatel hodlá provést;
b)
adresu a kontaktní údaje provozovatelů nebo provozovatelů letadel, jejichž výkazy emisí a tunokilometrů jsou předmětem ověření.
2. Dojde-li ke změně informací uvedených v odstavci 1, ověřovatel tyto změny oznámí akreditačnímu orgánu ve lhůtě, kterou tento vnitrostátní akreditační orgán schválí.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 77
Přechodná ustanovení
Údaje o emisích a případně o činnostech vykázané přede dnem 1. ledna 2013 se ověřují podle požadavků stanovených v rozhodnutí 2007/589/ES (11).
Článek 78
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. června 2012.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 600/2012
z dne 21. junija 2012
o preverjanju poročil o emisijah toplogrednih plinov in poročil o tonskih kilometrih ter o akreditaciji preveriteljev v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (1) in zlasti četrtega odstavka člena 15 Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Potreben je splošen okvir pravil za akreditacijo preveriteljev, da se zagotovi, da poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova v okviru sistema Unije za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov, ki se predložijo v skladu z Uredbo Komisije (EU) št. 601/2012 z dne 21. junija 2012 o spremljanju emisij toplogrednih plinov in poročanju o njih v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2), preverjajo preveritelji, ki so tehnično usposobljeni, da prenesene naloge opravljajo neodvisno in nepristransko ter v skladu z zahtevami in načeli iz te uredbe.
(2)
Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (3) določa splošen okvir za lažji prosti pretok storitev in ponudnikov storitev v Uniji, pri katerem se ohrani visoka kakovost storitev. Uskladitev pravil za akreditacijo in preverjanje na ravni Unije v okviru sistema Unije za trgovanje z emisijami mora prispevati h konkurenčnemu trgu preveriteljev ter hkrati zagotoviti preglednost in informacije za upravljavce in operaterje zrakoplova.
(3)
Pri izvajanju člena 15 Direktive 2003/87/ES je treba zagotoviti sinergijo med celostnim okvirom za akreditacijo, ki ga določajo Uredba (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov ter razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 339/93 (4) in povezane določbe Sklepa št. 768/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o skupnem okviru za trženje proizvodov in razveljavitvi Sklepa Sveta 93/465/EGS (5), na eni strani ter posebnimi značilnostmi sistema za trgovanje z emisijami toplogrednih plinov in zahtevami, ki so ključne za učinkovito izvajanje Direktive 2003/87/ES, na drugi strani. Uredba (ES) št. 765/2008 se mora še naprej uporabljati za vidike akreditacije preveriteljev, ki jih ne obravnava ta uredba. Zlasti je treba zagotoviti, da kadar zaradi notranjih praks države članice nadomestni postopek za akreditacijo, tj. potrjevanje preveriteljev, ki so fizične osebe, izvaja nacionalni organ, ki ga ta država članica imenuje v skladu z Uredbo (ES) št. 765/2008, zadevna država članica predloži dokumentarna dokazila, da navedeni organ dosega stopnjo verodostojnosti, ki je primerljiva z verodostojnostjo nacionalnih akreditacijskih organov, ki so uspešno opravili medsebojni pregled, ki ga je organiziral organ, priznan v skladu s členom 14 navedene uredbe.
(4)
Uredba (ES) št. 1221/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS), razveljavitvi Uredbe (ES) št. 761/2001 ter odločb Komisije 2001/681/ES in 2006/193/ES (6) zagotavlja neodvisen in nevtralen sistem za akreditiranje ali licenciranje okoljskih preveriteljev. Zaradi skladnosti in zmanjšanja upravnega bremena držav članic in gospodarskih subjektov je treba upoštevati sinergije med navedeno in to uredbo.
(5)
V okviru sistema za preverjanje in akreditacije se je treba izogniti nepotrebnemu podvajanju postopkov in organizacij, vzpostavljenih na podlagi drugih pravnih instrumentov Unije, ki bi povečalo obremenitev držav članic ali gospodarskih subjektov. Zato je treba uporabiti najboljše prakse, ki temeljijo na uporabi harmoniziranih standardov, ki jih je sprejel Evropski odbor za standardizacijo na podlagi predloga, ki ga je Komisija izdala v skladu z Direktivo 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe (7), kot sta harmonizirani standard, ki določa splošne zahteve za akreditacijske organe, ki akreditirajo organe za ugotavljanje skladnosti, ter harmonizirani standard, ki določa zahteve za organe za potrjevanje in preverjanje toplogrednih plinov, ki se uporabljata pri akreditaciji ali drugih oblikah priznavanja, pri čemer so sklicevanja nanju objavljena v Uradnem listu Evropske unije, ter dokumenta EA-6/03 in drugih tehničnih dokumentov, ki jih je pripravilo Evropsko združenje za akreditacijo ali drugi organi.
(6)
Pri določitvi usklajenih pravil za preverjanje poročil upravljavca ali operaterja zrakoplova in akreditacijo preveriteljev je treba zagotoviti, da obremenitev upravljavcev, ki povzročijo manjšo količino emisij ogljikovega dioksida (CO2) na leto, operaterjev zrakoplova, ki se v smislu Uredbe (EU) št. 601/2012 štejejo za male onesnaževalce, in tudi razpoložljivih sredstev držav članic ni nesorazmerna z zastavljenimi cilji.
(7)
Člen 27 Direktive 2003/87/ES državam članicam dovoljuje izključitev malih naprav, ki so predmet enakovrednih ukrepov, iz sistema Unije za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov, če so izpolnjeni pogoji iz navedenega člena. Ta uredba se ne bi smela neposredno uporabljati za naprave, izključene v skladu s členom 27 Direktive 2003/87/ES, razen če se država članica odloči, da bi se ta uredba za njih morala uporabljati.
(8)
Preveritelj mora v skladu z načeli iz Priloge V k Direktivi 2003/87/ES uporabiti pristop, ki temelji na tveganju, da bi izdal mnenje pri preverjanju, ki bo dovolj zanesljivo, da skupne emisije ali tonski kilometri ne vsebujejo bistvenih napak in je poročilo mogoče potrditi kot zadovoljivo. Stopnja zanesljivosti mora biti odvisna od tega, kako temeljito in natančno so bile med preverjanjem opravljene dejavnosti preverjanja, ter od besedila izjave mnenja pri preverjanju. Preveritelj mora biti na podlagi ugotovitev in informacij, pridobljenih med postopkom preverjanja, zavezan k prilagoditvi ene ali več dejavnosti v postopku preverjanja, da se izpolnijo zahteve za doseganje zadostne zanesljivosti.
(9)
Da se vlogi pristojnega organa in preveritelja ne bi prekrivali, je treba pri opravljanju preverjanja jasno opredeliti odgovornosti preveritelja. Preveritelj mora načrt monitoringa, ki ga je odobril pristojni organ, vzeti za izhodišče in oceniti, ali so bili načrt in postopki iz načrta pravilno izvedeni. Če preveritelj ugotovi neskladnost z Uredbo (EU) št. 601/2012, je njegova odgovornost, da o tej neskladnosti poroča v poročilu o preverjanju.
(10)
Za učinkovito preverjanje poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova je potrebno popolno razumevanje njunih dejavnosti. Preveritelj lahko zahtevane dejavnosti preverjanja opravlja šele po tem, ko se je s predhodno oceno prepričal, da je za to usposobljen. Da se zagotovi visoka kakovost dejavnosti preverjanja, je treba oblikovati usklajena pravila za predhodno oceno, na podlagi katere se določi, ali je preveritelj usposobljen, neodvisen in nepristranski, da lahko zahtevane dejavnosti preverjanja opravlja v skladu s pravili in načeli iz te uredbe.
(11)
Zagotavljanje ustreznih informacij upravljavcev ali operaterjev zrakoplova preveritelju je ključno v vseh fazah postopka preverjanja, zlasti v fazi pred sklenitvijo pogodbe, pri preveriteljevem opravljanju strateške analize kot tudi med celotnim postopkom preverjanja. Da bi bile informacije upravljavcev ali operaterjev zrakoplova zagotovljene v vseh primerih, je treba določiti sklop usklajenih zahtev.
(12)
Vse dejavnosti preverjanja v postopku preverjanja so med seboj povezane in se morajo končati, ko preveritelj izda poročilo o preverjanju, ki vsebuje izjavo preverjanja, sorazmerno z rezultati ocene preverjanja. Določiti je treba usklajene zahteve za poročila o preverjanju in opravljanju dejavnosti preverjanja, da se zagotovi, da poročila o preverjanju in dejavnosti preverjanja v državah članicah izpolnjujejo iste standarde.
(13)
Analiza dovzetnosti sporočenih podatkov za potencialno bistvene napačne navedbe je pomemben del postopka preverjanja, na podlagi katerega se določi, kako mora preveritelj opravljati dejavnosti preverjanja. Vsak element postopka preverjanja je tako tesno povezan z rezultati analize teh tveganj v zvezi z napačnimi navedbami.
(14)
Sprejeti je treba posebne določbe za preverjanje poročil operaterjev zrakoplova in upravljavcev območij, za katera velja Direktiva 2009/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o geološkem shranjevanju ogljikovega dioksida in spremembi Direktive Sveta 85/337/EGS, direktiv 2000/60/ES, 2001/80/ES, 2004/35/ES, 2006/12/ES, 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe (ES) št. 1013/2006 (8).
(15)
Pravilno in učinkovito poročanje upravljavca ali operaterja zrakoplova o emisijah toplogrednih plinov je bistveno za izvajanje Direktive 2003/87/ES. Da se zagotovi ustrezno izvajanje postopkov monitoringa in poročanja, je treba v dejavnosti preverjanja, ki jih opravlja preveritelj, vključiti stalno izboljševanje delovanja upravljavca ali operaterja zrakoplova.
(16)
Dejavnosti preverjanja in izdajanje poročil o preverjanju lahko opravljajo samo preveritelji in njihovo usposobljeno osebje. Preveritelji morajo uvesti in stalno izboljševati notranje postopke, ki zagotavljajo, da je celotno osebje, ki sodeluje pri dejavnostih preverjanja, usposobljeno za opravljanje prenesenih nalog. Merila za ugotavljanje usposobljenosti preveritelja morajo biti enaka v vseh državah članicah ter preverljiva, objektivna in pregledna.
(17)
Nacionalni akreditacijski organ, ustanovljen v skladu z Uredbo (ES) št. 765/2008, mora biti pooblaščen za akreditacijo in izdajo zavezujoče izjave o usposobljenosti preveritelja za opravljanje dejavnosti preverjanja v skladu s to uredbo, sprejemanje upravnih ukrepov in izvajanje nadzora nad preveritelji.
(18)
Državi članici, ki meni, da ustanovitev nacionalnega akreditacijskega organa ali opravljanje dejavnosti akreditiranja ni ekonomsko smiselno ali vzdržno, je treba omogočiti, da uporablja nacionalni akreditacijski organ druge države članice. Opravljanje dejavnosti akreditiranja v skladu s to uredbo se mora dovoliti samo nacionalnim akreditacijskim organom, ki so uspešno opravili medsebojne preglede, ki jih je organiziral organ, priznan v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št. 765/2008.
(19)
Za nacionalne akreditacijske organe, ki dokazujejo skladnost s to uredbo in so že uspešno opravili medsebojni pregled, ki ga je organiziral organ, priznan v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št. 765/2008, je treba domnevati, da izpolnjujejo postopkovne zahteve za nacionalne akreditacijske organe - kot so zahteve glede njihove strukture, uvedbe postopka ohranjanja usposobljenosti, uvedbe potrebnih postopkov, sistema upravljanja in ureditve za zagotavljanje zaupnosti pridobljenih informacij - ter jih je po začetku veljavnosti te uredbe treba izvzeti iz novega medsebojnega pregleda. V skladu z Direktivo 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (9) je treba okoljske informacije iz preverjenih poročil upravljavca ali operaterja zrakoplova, ki jih hranijo javni organi, zaradi preglednosti objaviti ter pri tem upoštevati določene zahteve glede zaupnosti.
(20)
Učinkovito sodelovanje med nacionalnimi akreditacijskimi organi ali po potrebi med drugimi nacionalnimi organi in pristojnimi organi je ključno za ustrezno delovanje sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov in nadzor kakovosti preverjanja. Zaradi preglednosti je treba zagotoviti, da nacionalni akreditacijski organi ali po potrebi drugi nacionalni organi in pristojni organi uvedejo učinkovita orodja za izmenjavo informacij. Za izmenjavo informacij med pristojnimi organi ter med pristojnimi organi in nacionalnimi akreditacijskimi organi ali drugimi nacionalnimi organi mora veljati strogo varovanje zaupnosti in poslovne skrivnosti ter mora potekati v skladu z veljavno nacionalno zakonodajo in zakonodajo Unije.
(21)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Odbora za podnebne spremembe -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Vsebina
Ta uredba določa določbe za preverjanje poročil, predloženih v skladu z Direktivo 2003/87/ES, ter za akreditacijo in nadzor preveriteljev.
Ne glede na Uredbo (ES) št. 765/2008 vsebuje tudi določbe za vzajemno priznavanje preveriteljev in medsebojne preglede nacionalnih akreditacijskih organov v skladu s členom 15 Direktive 2003/87/ES.
Člen 2
Področje uporabe
Ta uredba se uporablja za preverjanje podatkov o emisijah toplogrednih plinov in tonskih kilometrih, nastalih po 1. januarju 2013 in sporočenih v skladu s členom 14 Direktive 2003/87/ES.
Člen 3
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se poleg opredelitev pojmov iz člena 3 Direktive 2003/87/ES in člena 3 Uredbe (EU) št. 601/2012 uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„tveganje pri odkrivanju“ pomeni tveganje, da preveritelj ne odkrije bistvene napačne navedbe;
2.
„akreditacija“ pomeni potrditev s strani nacionalnega akreditacijskega organa, da preveritelj izpolnjuje zahteve, ki jih določajo harmonizirani standardi v smislu člena 2(9) Uredbe (ES) št. 765/2008, in zahteve iz te uredbe za opravljanje preverjanja poročil upravljavca ali operaterja zrakoplova v skladu s to uredbo;
3.
„preveritelj“ pomeni pravno osebo ali drug pravni subjekt, ki opravlja dejavnosti preverjanja v skladu s to uredbo ter jo je akreditiral nacionalni akreditacijski organ na podlagi Uredbe (ES) št. 765/2008 in te uredbe, ali drugače pooblaščeno fizično osebo, ne glede na člen 5(2) navedene uredbe;
4.
„preverjanje“ pomeni dejavnosti, ki jih opravi preveritelj, da bi izdal poročilo o preverjanju v skladu s to uredbo;
5.
„bistvena napačna navedba“ pomeni napačno navedbo, ki po mnenju preveritelja sama po sebi ali skupaj z drugimi napačnimi navedbami presega raven pomembnosti ali ki bi lahko vplivala na pristojni organ pri obravnavi poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova;
6.
„poročilo upravljavca ali operaterja zrakoplova“ pomeni letno poročilo o emisijah, ki ga mora predložiti upravljavec ali operater zrakoplova v skladu s členom 14(3) Direktive 2003/87/ES, ali poročilo o tonskih kilometrih, ki ga mora predložiti operater zrakoplova, kadar vloži zahtevek za dodelitev pravic do emisije v skladu s členom 3e in členom 3f navedene direktive;
7.
„obseg akreditacije“ pomeni dejavnosti iz Priloge I, za katere se akreditacija poskuša pridobiti ali pa je bila že podeljena;
8.
„usposobljenost“ pomeni sposobnost uporabe znanja in spretnosti za opravljanje dejavnosti;
9.
„raven pomembnosti“ pomeni količinski prag ali mejno vrednost, nad katero preveritelj napačne navedbe same po sebi ali skupaj z drugimi napačnimi navedbami šteje za bistvene;
10.
„nadzorni sistem“ pomeni oceno tveganja upravljavca ali operaterja zrakoplova in vse nadzorne dejavnosti, vključno s stalnim upravljanjem, ki jih upravljavec ali operater zrakoplova uvede, dokumentira, izvaja in vzdržuje v skladu s členom 58 Uredbe (EU) št. 601/2012;
11.
„nadzorne dejavnosti“ pomenijo vse dejavnosti ali ukrepe, ki jih je izvedel oziroma sprejel upravljavec ali operater zrakoplova za ublažitev tveganj pri delovanju;
12.
„neskladnost“ pomeni:
(a)
za namene preverjanja poročila upravljavca o emisijah, vsako dejanje ali opustitev dejanja upravljavca, ki je v nasprotju z dovoljenjem za emisije toplogrednih plinov in zahtevami načrta monitoringa, ki ga je odobril pristojni organ;
(b)
za namene preverjanja poročila operaterja zrakoplova o emisijah ali tonskih kilometrih, vsako dejanje ali opustitev dejanja operaterja zrakoplova, ki je v nasprotju z zahtevami načrta monitoringa, ki ga je odobril pristojni organ;
(c)
za namene akreditacije v skladu s poglavjem IV, vsako dejanje ali opustitev dejanja preveritelja, ki je v nasprotju z zahtevami iz te uredbe;
13.
„lokacija“ za namene preverjanja poročila operaterja zrakoplova o emisijah ali tonskih kilometrih pomeni lokacije, na katerih se določa in upravlja postopek monitoringa, vključno z lokacijami, na katerih se nadzirajo in shranjujejo ustrezni podatki in informacije;
14.
„nadzorno okolje“ pomeni okolje, v katerem deluje sistem notranjega nadzora, in splošne ukrepe, ki jih sprejme vodstvo upravljavca ali operaterja zrakoplova, da zagotovi ozaveščenost o tem sistemu notranjega nadzora;
15.
„tveganje pri delovanju“ pomeni dovzetnost parametra v poročilu upravljavca ali operaterja zrakoplova za napačne navedbe, ki so lahko same po sebi ali skupaj z drugimi napačnimi navedbami bistvene, preden se upošteva učinek vseh s tem povezanih nadzornih dejavnosti;
16.
„tveganje pri nadzoru“ pomeni dovzetnost parametra v poročilu upravljavca ali operaterja zrakoplova za napačne navedbe, ki so lahko same po sebi ali skupaj z drugimi napačnimi navedbami bistvene ter jih nadzorni sistem ne bo pravočasno preprečil oziroma zaznal in popravil;
17.
„tveganje pri preverjanju“ pomeni tveganje, da bi preveritelj predložil pri preverjanju neprimerno mnenje, če so v poročilu upravljavca ali operaterja zrakoplova bistveno napačne navedbe, pri čemer je to tveganje lahko tveganje pri delovanju, tveganje pri nadzoru in tveganje pri odkrivanju;
18.
„zadostna zanesljivost“ pomeni visoko, v mnenju pri preverjanju pozitivno izraženo, vendar ne absolutno stopnjo zanesljivosti, da preverjeno poročilo upravljavca ali operaterja zrakoplova ne vsebuje bistvenih napačnih navedb;
19.
„analitski postopki“ pomenijo analizo nihanj in trendov v podatkih, vključno z analizo razmerij, ki so neskladna z drugimi pomembnimi informacijami ali odstopajo od predvidenih vrednosti;
20.
„notranja dokumentacija o preverjanju“ pomeni vso notranjo dokumentacijo, ki jo zbere preveritelj, da zabeleži vsa dokumentarna dokazila in utemeljitve o dejavnostih, ki se opravljajo pri preverjanju poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova;
21.
„EU ETS vodilni presojevalec“ pomeni presojevalca sistema EU ETS, odgovornega za usmerjanje in nadzor skupine za preverjanje ter za opravljanje preverjanja poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova in poročanja o njem;
22.
„EU ETS presojevalec“ pomeni posameznega člana skupine za preverjanje, ki je odgovoren za opravljanje preverjanja poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova in ni EU ETS vodilni presojevalec;
23.
„tehnični strokovnjak“ pomeni osebo, ki zagotovi podrobno strokovno znanje in izkušnje o posebnih vsebinah, potrebne za opravljanje dejavnosti preverjanja za namene poglavja III in dejavnosti akreditiranja za namene poglavja V;
24.
„stopnja zanesljivosti“ pomeni stopnjo, ki jo preveritelj navede v poročilu o preverjanju na podlagi cilja za zmanjšanje tveganja pri preverjanju glede na okoliščine pri opravljanju preverjanja;
25.
„ocenjevalec“ pomeni osebo, ki jo nacionalni akreditacijski organ določi za to, da individualno ali kot del ocenjevalne skupine oceni preveritelja v skladu s to uredbo;
26.
„vodilni ocenjevalec“ pomeni ocenjevalca, ki je v celoti odgovoren za ocenjevanje preveritelja v skladu s to uredbo;
27.
„napačna navedba“ pomeni opustitev, napačno prikazovanje ali napako v podatkih, ki jih je v poročilu navedel upravljavec ali operater zrakoplova, pri čemer se negotovost, dovoljena v skladu s členom 12(1)(a) Uredbe (EU) št. 601/2012, ne upošteva.
Člen 4
Domneva o skladnosti
Če preveritelj dokaže skladnost z merili iz zadevnih harmoniziranih standardov v smislu člena 2(9) Uredbe (ES) št. 765/2008 ali deli zadevnih standardov, pri čemer so sklicevanja nanje objavljena v Uradnem listu Evropske unije, domnevno izpolnjuje zahteve iz poglavij II in III te uredbe, če veljavni harmonizirani standardi zajemajo te zahteve.
Člen 5
Splošen okvir za akreditacijo
Če v tej uredbi ni posebnih določb v zvezi s sestavo nacionalnih akreditacijskih organov ali v zvezi z dejavnostmi in zahtevami, povezanimi z akreditacijo, se uporabljajo ustrezne določbe Uredbe (ES) št. 765/2008.
POGLAVJE II
PREVERJANJE
Člen 6
Zanesljivost preverjanja
Preverjeno poročilo o emisijah je za uporabnike zanesljivo. Poročilo zanesljivo predstavlja tisto, kar naj bi predstavljalo ali je mogoče razumno pričakovati, da predstavlja.
Postopek preverjanja poročil o emisijah je učinkovito in zanesljivo orodje za podporo postopkov za zagotavljanje in nadzor kakovosti, pri čemer zagotavlja informacije, na podlagi katerih lahko upravljavec ali operater zrakoplova izboljša učinkovitost monitoringa emisij in poročanja o njih.
Člen 7
Splošne obveznosti preveritelja
1. Preveritelj opravlja preverjanje in dejavnosti, določene v tem poglavju, da lahko predloži poročilo o preverjanju, v katerem dovolj zanesljivo potrdi, da poročilo upravljavca ali operaterja zrakoplova ne vsebuje bistveno napačnih navedb.
2. Preveritelj načrtuje in opravlja preverjanje s strokovnim dvomom, pri čemer se zaveda, da lahko pride do okoliščin, ki lahko povzročijo, da informacije v poročilu upravljavca ali operaterja zrakoplova vsebujejo bistveno napačne navedbe.
3. Preveritelj mora preverjanje izvesti v javnem interesu, neodvisno od upravljavca ali operaterja zrakoplova in pristojnih organov, odgovornih za Direktivo 2003/87/ES.
4. Preveritelj med preverjanjem oceni, ali:
(a)
je poročilo upravljavca ali operaterja zrakoplova popolno in izpolnjuje zahteve iz Priloge X k Uredbi (EU) št. 601/2012;
(b)
je upravljavec ali operater zrakoplova ravnal v skladu z zahtevami dovoljenja za emisije toplogrednih plinov in načrta monitoringa, ki ga je odobril pristojni organ, če preverja poročilo upravljavca o emisijah, oziroma z zahtevami načrta monitoringa, ki ga je odobril pristojni organ, če preverja poročilo operaterja zrakoplova o emisijah ali tonskih kilometrih;
(c)
podatki v poročilu upravljavca ali operaterja zrakoplova ne vsebujejo bistveno napačnih navedb;
(d)
se lahko predložijo informacije, iz katerih so razvidne dejavnosti pretoka podatkov, nadzorni sistem in s tem povezani postopki upravljavca ali operaterja zrakoplova ter ki povečajo uspešnost monitoringa in poročanja.
Za namen točke (c) tega odstavka preveritelj od upravljavca ali operaterja zrakoplova pridobi jasne in objektivne dokaze za sporočene skupne emisije ali tonske kilometre, pri čemer upošteva tudi vse druge informacije iz poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova.
5. Če preveritelj ugotovi, da upravljavec ali operater zrakoplova ne izpolnjuje zahtev iz Uredbe (EU) št. 601/2012, to nepravilnost vključi v poročilo o preverjanju, tudi če je zadevni načrt monitoringa odobril pristojni organ.
6. Če pristojni organ v skladu s členom 11 Uredbe (EU) št. 601/2012 načrta monitoringa ni odobril, če je ta načrt nepopoln ali so bile v poročevalnem obdobju opravljene bistvene spremembe iz člena 15(3) ali (4) navedene uredbe, ki jih pristojni organ ni ustrezno odobril, preveritelj upravljavcu ali operaterju zrakoplova svetuje, naj pridobi potrebno odobritev pristojnega organa.
Po odobritvi pristojnega organa preveritelj nadaljuje z dejavnostmi preverjanja, jih ponovi ali ustrezno prilagodi.
Če odobritev ni bila pridobljena pred izdajo poročila o preverjanju, preveritelj o tem poroča v poročilu.
Člen 8
Predpogodbene obveznosti
1. Preden se preveritelj zaveže k preverjanju, se ustrezno seznani z upravljavcem ali operaterjem zrakoplova in oceni, ali preverjanje lahko opravi. V ta namen preveritelj vsaj:
(a)
oceni tveganja pri opravljanju preverjanja poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova v skladu s to uredbo;
(b)
pregleda informacije, ki jih je predložil upravljavec ali operater zrakoplova, da določi obseg preverjanja;
(c)
oceni, ali preverjanje spada v obseg njegove akreditacije;
(d)
oceni, ali je usposobljen ter ali ima osebje in vire, potrebne za izbor skupine za preverjanje, ki je usposobljena za obravnavanje kompleksne naprave ali dejavnosti in flote operaterja zrakoplova, ter ali lahko uspešno opravi dejavnosti preverjanja v zahtevanem roku;
(e)
oceni, ali lahko zagotovi, da je morebitna skupina za preverjanje, ki jo ima na voljo, ustrezno usposobljena in ima osebe za opravljanje dejavnosti preverjanja pri zadevnem upravljavcu ali operaterju zrakoplova;
(f)
za vsako zahtevano preverjanje določi, koliko časa potrebuje, da bo lahko preverjanje ustrezno opravil.
2. Upravljavec ali operater zrakoplova preveritelju zagotovi vse ustrezne informacije, ki mu omogočijo opravljanje dejavnosti iz odstavka 1.
Člen 9
Razporeditev časa
1. Pri določanju razporeditve časa za preverjanje iz člena 8(1)(f) preveritelj upošteva vsaj:
(a)
kompleksnost naprave ali dejavnosti in flote operaterja zrakoplova;
(b)
obseg informacij in kompleksnost načrta monitoringa, ki ga je odobril pristojni organ;
(c)
zahtevano raven pomembnosti;
(d)
kompleksnost in popolnost dejavnosti pretoka podatkov ter nadzornega sistema upravljavca ali operaterja zrakoplova;
(e)
kraj informacij in podatkov o emisijah toplogrednih plinov ali tonskih kilometrih.
2. Preveritelj v pogodbi o preverjanju zagotovi možnost, da se poleg časa iz pogodbe zaračuna dodaten čas, če se na podlagi strateške analize, analize tveganja ali drugih dejavnosti preverjanja ugotovi, da je potreben. Dodaten čas se lahko zaračuna najmanj v naslednjih primerih:
(a)
če se med preverjanjem izkaže, da so dejavnosti pretoka podatkov, nadzorne dejavnosti ali logistika upravljavca ali operaterja zrakoplova bolj kompleksne, kot se je prvotno predvidevalo;
(b)
če preveritelj med preverjanjem ugotovi, da sklopi podatkov vsebujejo napačne navedbe, neskladnosti, pomanjkljive podatke ali napake.
3. Preveritelj dokumentira razporeditev časa v notranji dokumentaciji o preverjanju.
Člen 10
Informacije, ki jih predloži upravljavec ali operater zrakoplova
1. Pred strateško analizo in ob drugih priložnostih upravljavec ali operater zrakoplova preveritelju med preverjanjem predloži vse navedene dokumente:
(a)
dovoljenje upravljavca za emisije toplogrednih plinov, če se to nanaša na preverjanje poročila upravljavca o emisijah;
(b)
najnovejšo različico načrta monitoringa upravljavca ali operaterja zrakoplova in vse druge pomembne različice načrta monitoringa, ki ga je odobril pristojni organ, vključno z dokazili o odobritvi;
(c)
opis dejavnosti pretoka podatkov upravljavca ali operaterja zrakoplova;
(d)
oceno tveganja upravljavca ali operaterja zrakoplova iz člena 58(2)(a) Uredbe (EU) št. 601/2012 in opis splošnega nadzornega sistema;
(e)
postopke iz načrta monitoringa, kot ga je odobril pristojni organ, vključno s postopki za dejavnosti pretoka podatkov in nadzorne dejavnosti;
(f)
letno poročilo upravljavca ali operaterja zrakoplova o emisijah ali tonskih kilometrih, kakor je ustrezno;
(g)
po potrebi načrt upravljavca za vzorčenje iz člena 33 Uredbe (EU) št. 601/2012, kot ga je odobril pristojni organ;
(h)
evidenco vseh teh sprememb v skladu s členom 16(3) Uredbe (EU) št. 601/2012, če je bil v poročevalnem obdobju načrt monitoringa spremenjen;
(i)
če je primerno, poročilo iz člena 69(4) Uredbe (EU) št. 601/2012;
(j)
poročilo o preverjanju iz prejšnjega leta, če preveritelj v prejšnjem letu ni izvedel preverjanja za zadevnega upravljavca ali operaterja zrakoplova;
(k)
vso ustrezno korespondenco s pristojnim organom, zlasti informacije v zvezi z obveščanjem o spremembah načrta monitoringa;
(l)
informacije o podatkovnih bazah in podatkovnih virih, ki se uporabljajo pri monitoringu in poročanju, vključno z bazami in viri Eurocontrola;
(m)
če se preverjanje nanaša na poročilo o emisijah naprave, v kateri se izvaja geološko shranjevanje toplogrednih plinov na območju shranjevanja v skladu z Direktivo 2009/31/ES, načrt monitoringa, zahtevan v skladu z navedeno direktivo, in poročila, zahtevana v skladu s členom 14 navedene direktive, ki zajemajo vsaj poročevalno obdobje poročila o emisijah, ki se preverja;
(n)
po potrebi odobritev pristojnega organa za neopravljanje obiskov na kraju samem v skladu s členom 31(1);
(o)
vse druge pomembne informacije, potrebne za načrtovanje in opravljanje preverjanja.
2. Preden preveritelj izda poročilo o preverjanju, mu upravljavec ali operater zrakoplova predloži končno odobreno in notranje potrjeno poročilo upravljavca ali operaterja zrakoplova.
Člen 11
Strateška analiza
1. Na začetku preverjanja preveritelj oceni verjetno vrsto, obseg in kompleksnost nalog preverjanja tako, da izvede strateško analizo vseh dejavnosti, ki so relevantne za napravo ali operaterja zrakoplova.
2. Zaradi razumevanja dejavnosti, ki jih opravlja naprava ali operater zrakoplova, preveritelj zbere in pregleda informacije, ki jih potrebuje, da oceni, ali je skupina za preverjanje ustrezno usposobljena, da opravi preverjanje, ugotovi, ali je razporeditev časa iz pogodbe pravilna, in zagotovi, da preveritelj lahko opravi potrebno analizo tveganja. Te informacije vsebujejo vsaj:
(a)
informacije iz člena 10(1);
(b)
zahtevano raven pomembnosti;
(c)
informacije, pridobljene pri preverjanju iz prejšnjega leta, če preveritelj preverjanje opravlja za istega upravljavca ali operaterja zrakoplova.
3. Pri pregledu informacij iz odstavka 2 preveritelj oceni najmanj:
(a)
za namene preverjanja poročila upravljavca o emisijah, kategorijo naprave iz člena 19 Uredbe (EU) št. 601/2012 in dejavnosti, ki se opravljajo v tej napravi;
(b)
za namene preverjanja poročila operaterja zrakoplova o emisijah ali tonskih kilometrih, velikost in vrsto operaterja zrakoplova, razširjenost informacij na različnih območjih ter število in vrsto letov;
(c)
načrt monitoringa, ki ga je odobril pristojni organ, in podrobnosti metodologije monitoringa iz načrta monitoringa;
(d)
vrsto, obseg in kompleksnost virov emisij in tokov vira ter opremo in postopke, s katerimi so bili pridobljeni podatki o emisijah in tonskih kilometrih, vključno z merilno opremo iz načrta monitoringa, virom in uporabo faktorjev za izračun ter drugimi primarnimi podatkovnimi viri;
(e)
dejavnosti pretoka podatkov, nadzorni sistem in okolje nadzora.
4. Med strateško analizo preveritelj preveri:
(a)
ali je predloženi načrt monitoringa najnovejša različica, ki jo je odobril pristojni organ;
(b)
ali je bil načrt monitoringa v poročevalnem obdobju kakor koli spremenjen;
(c)
ali je bil pristojni organ o teh spremembah obveščen v skladu s členom 15(1) ali členom 23 Uredbe (EU) št. 601/2012 oziroma jih je odobril v skladu s členom 15(2) navedene uredbe.
Člen 12
Analiza tveganja
1. Za oblikovanje, načrtovanje in opravljanje uspešnega preverjanja preveritelj opredeli in analizira naslednje elemente:
(a)
tveganja pri delovanju;
(b)
nadzorne dejavnosti;
(c)
tveganje pri nadzoru v zvezi z učinkovitostjo teh nadzornih dejavnosti, ko so bile izvedene nadzorne dejavnosti iz točke (b).
2. Pri opredelitvi in analizi elementov iz odstavka 1 preveritelj upošteva vsaj:
(a)
ugotovitve strateške analize iz člena 11(1);
(b)
informacije iz člena 10(1) in člena 11(2)(c);
(c)
raven pomembnosti iz člena 11(2)(b).
3. Če preveritelj ugotovi, da upravljavec ali operater zrakoplova v oceni tveganja ni opredelil zadevnih tveganj pri delovanju in tveganj pri nadzoru, to sporoči upravljavcu ali operaterju zrakoplova.
4. Na podlagi informacij, pridobljenih med preverjanjem, preveritelj po potrebi revidira analizo tveganja in spremeni ali ponovi dejavnosti preverjanja, ki jih mora opraviti.
Člen 13
Načrt preverjanja
1. Preveritelj pripravi osnutek načrta preverjanja, ki je v skladu s pridobljenimi informacijami in opredeljenimi tveganji iz strateške analize in analize tveganja ter obsega vsaj:
(a)
program preverjanja, v katerem sta opredeljena vrsta in obseg dejavnosti preverjanja ter čas in način opravljanja teh dejavnosti;
(b)
program preskušanja, ki določa obseg in metode preskušanja nadzornih dejavnosti ter njihovih postopkov;
(c)
načrt za vzorčenje podatkov, ki določa obseg in metode vzorčenja podatkov v zvezi s podatkovnimi točkami, na katerih temeljijo skupne emisije v poročilu upravljavca ali operaterja zrakoplova o emisijah ali podatki o skupnih tonskih kilometrih v poročilu operaterja zrakoplova o tonskih kilometrih.
2. Preveritelj določi program preskušanja iz točke (b) odstavka 1 tako, da lahko opredeli, v kolikšnem obsegu so zadevne nadzorne dejavnosti zanesljive za ocenjevanje izpolnjevanja zahtev iz člena 7(4)(b).
Pri določanju velikosti vzorca in dejavnosti vzorčenja za preskušanje nadzornih dejavnosti preveritelj upošteva naslednje elemente:
(a)
tveganja pri delovanju;
(b)
okolje nadzora;
(c)
zadevne nadzorne dejavnosti;
(d)
zahtevo za predložitev mnenja pri preverjanju z zadostno zanesljivostjo.
3. Pri določanju velikosti vzorca in dejavnosti vzorčenja za vzorčenje podatkov iz točke (c) odstavka 1 preveritelj upošteva naslednje elemente:
(a)
tveganja pri delovanju in tveganja pri nadzoru;
(b)
rezultate analitskih postopkov;
(c)
zahtevo za predložitev mnenja pri preverjanju z zadostno zanesljivostjo;
(d)
raven pomembnosti;
(e)
pomembnost prispevka posameznega podatkovnega elementa k celotnemu sklopu podatkov.
4. Preveritelj pripravi in izvaja načrt preverjanja tako, da tveganje pri preverjanju zmanjša na sprejemljivo raven ter tako zagotovi zadostno zanesljivost, da poročilo upravljavca ali operaterja zrakoplova ne vsebuje bistveno napačnih navedb.
5. Preveritelj posodobi analizo tveganja in načrt preverjanja ter prilagodi dejavnosti preverjanja, če med preverjanjem odkrije dodatna tveganja, ki jih je treba zmanjšati, ali če je dejansko tveganje manjše od prvotno pričakovanega.
Člen 14
Dejavnosti preverjanja
Preveritelj izvaja načrt preverjanja in na podlagi analize tveganja preveri izvajanje načrta monitoringa, kot ga je odobril pristojni organ.
V ta namen preveritelj opravi vsaj obsežno preskušanje, ki vključuje analitske postopke, preverjanje podatkov in metodologije monitoringa, ter preveri:
(a)
dejavnosti pretoka podatkov in sisteme, ki se uporabljajo v pretoku podatkov, vključno s sistemi informacijske tehnologije;
(b)
ali se nadzorne dejavnosti upravljavca ali operaterja zrakoplova ustrezno dokumentirajo, izvajajo in vzdržujejo ter ali so uspešne pri ublažitvi tveganj pri delovanju;
(c)
ali so postopki iz načrta monitoringa uspešni pri ublažitvi tveganj pri delovanju in nadzornih tveganj ter ali se ti postopki izvajajo, zadostno dokumentirajo in ustrezno vzdržujejo.
Za namene točke (a) drugega odstavka preveritelj spremlja pretok podatkov, pri čemer upošteva zaporedje in medsebojni vpliv dejavnosti pretoka podatkov od primarnega podatkovnega vira do priprave poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova.
Člen 15
Analitski postopki
1. Preveritelj oceni verodostojnost in popolnost podatkov z analitskimi postopki, če je to potrebno zaradi tveganja pri delovanju, nadzornega tveganja in primernosti nadzornih dejavnosti upravljavca ali operaterja zrakoplova.
2. Pri analitskih postopkih iz odstavka 1 preveritelj oceni sporočene podatke, da opredeli morebitna področja tveganja ter nato potrdi in prilagodi načrtovane dejavnosti preverjanja. Preveritelj vsaj:
(a)
oceni verodostojnost nihanj in trendov v zadevnem času ali med primerljivimi enotami;
(b)
opredeli neposredna odstopanja, nepričakovane podatke in podatkovne vrzeli.
3. Pri analitskih postopkih iz odstavka 1 preveritelj opravi naslednje postopke:
(a)
predhodne analitske postopke za skupne podatke, preden opravi dejavnosti iz člena 14, da bi razumel vrsto, kompleksnost in pomembnost sporočenih podatkov;
(b)
vsebinske analitske postopke za skupne podatke in podatkovne točke, na katerih temeljijo ti podatki, da bi opredelil morebitne strukturne napake in neposredna odstopanja;
(c)
končne analitske postopke za skupne podatke, da bi zagotovil, da so bile vse napake, ugotovljene med postopkom preverjanja, ustrezno odpravljene.
4. Če preveritelj ugotovi, da so prisotni odstopanja, nihanja, trendi, podatkovne vrzeli ali podatki, ki niso v skladu z drugimi zadevnimi informacijami ali se bistveno razlikujejo od pričakovanih zneskov ali razmerij, mu upravljavec ali operater zrakoplova predloži pojasnila, ki jih podpre z dodatnimi dokazi.
Na podlagi predloženih pojasnil in dodatnih dokazov preveritelj oceni učinek na načrt preverjanja in dejavnosti preverjanja, ki jih bo opravil.
Člen 16
Preverjanje podatkov
1. Preveritelj preveri podatke v poročilu upravljavca ali operaterja zrakoplova s podrobnim preskušanjem podatkov, vključno s sledenjem podatkov do primarnega podatkovnega vira, navzkrižnim preverjanjem podatkov z zunanjimi podatkovnimi viri, usklajevanjem, preverjanjem pragov v zvezi z ustreznimi podatki in opravljanjem ponovnih izračunov.
2. Pri preverjanju podatkov iz odstavka 1 in ob upoštevanju odobrenega načrta monitoringa, vključno s postopki iz tega načrta, preveritelj preveri:
(a)
meje naprave za namene preverjanja poročila upravljavca o emisijah;
(b)
popolnost tokov virov in virov emisij, kot so opisani v načrtu monitoringa, ki ga je odobril pristojni organ, za namene preverjanja poročila upravljavca o emisijah;
(c)
popolnost letov, ki spadajo med letalske dejavnosti iz Priloge I k Direktivi 2003/87/ES, za katere je odgovoren operater zrakoplova, ter popolnost podatkov o emisijah in podatkov o tonskih kilometrih za namene preverjanja poročila operaterja zrakoplova o emisijah in poročila o tonskih kilometrih;
(d)
skladnost med sporočenimi podatki ter dokumentacijo o masi in ravnotežju za namene preverjanja poročila operaterja zrakoplova o emisijah in poročila o tonskih kilometrih;
(e)
skladnost med podatki o skupni porabi goriva in podatki o kupljenem ali drugače dobavljenem gorivu za zrakoplov, ki opravlja letalsko dejavnost, za namene preverjanja poročila operaterja zrakoplova o emisijah;
(f)
skladnost med skupnimi sporočenimi podatki v poročilu upravljavca ali operaterja zrakoplova in primarnim podatkovnim virom;
(g)
če upravljavec uporabi metodologijo na podlagi meritev iz člena 21(1) Uredbe (EU) št. 601/2012, izmerjene vrednosti, pri čemer uporabi rezultate izračunov, ki jih je upravljavec opravil v skladu s členom 46 navedene uredbe;
(h)
zanesljivost in natančnost podatkov.
3. Za preverjanje popolnosti letov iz točke (c) odstavka 2 preveritelj uporabi podatke operaterja zrakoplova o zračnem prometu, vključno s podatki, zbranimi pri Eurocontrolu ali drugih zadevnih organizacijah, ki lahko obdelujejo informacije o zračnem prometu, s katerimi razpolaga Eurocontrol.
Člen 17
Preverjanje pravilne uporabe metodologije monitoringa
1. Preveritelj preveri pravilno uporabo in izvajanje metodologije monitoringa, kot jo je v načrtu monitoringa odobril pristojni organ, vključno z njenimi podrobnimi podatki.
2. Za namene preverjanja poročila upravljavca o emisijah preveritelj preveri pravilno uporabo in izvajanje načrta za vzorčenje iz člena 33 Uredbe (EU) št. 601/2012, kot ga je odobril pristojni organ.
3. Če prenos CO2 poteka v skladu s členoma 48 in 49 Uredbe (EU) št. 601/2012 in preneseni CO2 merita prenosna in sprejemna naprava, preveritelj preveri, ali je razlike med izmerjenimi vrednostmi obeh naprav mogoče pojasniti na podlagi negotovosti merilnih sistemov in ali je bila v poročilu o emisijah obeh naprav uporabljena pravilna aritmetična sredina.
Če razlik med izmerjenimi vrednostmi obeh naprav ni mogoče pojasniti na podlagi negotovosti merilnih sistemov, preveritelj preveri, ali so bile uvedene prilagoditve za uskladitev razlik med izmerjenimi vrednostmi, ali so bile te prilagoditve konservativne in ali je te prilagoditve odobril pristojni organ.
4. Če se od upravljavcev v skladu s členom 12(3) Uredbe (EU) št. 601/2012 zahteva, da v načrt monitoringa vključijo dodatne elemente, ki so pomembni za izpolnjevanje zahtev iz člena 24(1) Sklepa Komisije 2011/278/EU (10), preveritelj preveri pravilno uporabo in izvajanje postopkov iz člena 12(3) navedene uredbe. Pri tem tudi preveri, ali je upravljavec pristojnemu organu do 31. decembra v poročevalnem obdobju predložil informacije o načrtovanih ali dejanskih spremembah zmogljivosti, ravni dejavnosti in obratovanja naprave.
Člen 18
Preverjanje metod pri manjkajočih podatkih
1. Če so se v skladu s členom 65 Uredbe (EU) št. 601/2012 za dopolnitev manjkajočih podatkov uporabile metode iz načrta monitoringa, kot ga je odobril pristojni organ, preveritelj preveri, ali so bile uporabljene metode ustrezne za zadevni primer in ali so bile pravilno uporabljene.
Če pristojni organ upravljavcu ali operaterju zrakoplova odobri uporabo drugih metod poleg metod iz prvega pododstavka v skladu s členom 65 Uredbe (EU) št. 601/2012, preveritelj preveri, ali je bil odobreni pristop pravilno uporabljen in ustrezno dokumentiran.
Če upravljavec ali operater zrakoplova odobritve pristopa ne more pridobiti pravočasno, preveritelj preveri, ali s pristopom, ki ga upravljavec ali operater zrakoplova uporablja za dopolnitev manjkajočih podatkov, zagotavlja, da emisije niso ocenjene prenizko, in ali zaradi tega pristopa ne prihaja do bistveno napačnih navedb.
2. Preveritelj preveri, ali so nadzorne dejavnosti, s katerimi upravljavec ali operater zrakoplova preprečuje nastanek manjkajočih podatkov iz člena 65(1) Uredbe (EU) št. 601/2012, učinkovite.
Člen 19
Ocena negotovosti
1. Če mora upravljavec v skladu z Uredbo (EU) št. 601/2012 za podatke o dejavnostih in faktorje za izračun dokazati skladnost s pragovi negotovosti, preveritelj potrdi veljavnost informacij, ki so se uporabile za izračun ravni negotovosti iz odobrenega načrta monitoringa.
2. Če upravljavec uporabi metodologijo monitoringa iz člena 22 Uredbe (EU) št. 601/2012, ki ne temelji na stopnjah, preveritelj preveri vse naslednje elemente:
(a)
ali je upravljavec ocenil in količinsko opredelil negotovost ter s tem dokazal, da je izpolnjen pogoj v zvezi s splošnim pragom negotovosti za letno raven emisij toplogrednih plinov v skladu s členom 22(c) te uredbe;
(b)
veljavnost informacij, ki so se uporabile za oceno in količinsko opredelitev negotovosti;
(c)
ali je splošni pristop, ki se je uporabil za oceno in količinsko opredelitev negotovosti, v skladu s členom 22(b) navedene uredbe;
(d)
ali so predloženi dokazi, da so izpolnjeni pogoji za metodologijo monitoringa iz člena 22(a) navedene uredbe.
3. Če mora operater zrakoplova v skladu z Uredbo (EU) št. 601/2012 dokazati, da zahtevane ravni negotovosti niso presežene, preveritelj preveri veljavnost informacij, s katerimi se dokazuje, da veljavne ravni negotovosti, kot so določene v odobrenem načrtu monitoringa, niso presežene.
Člen 20
Vzorčenje
1. Preveritelj lahko pri preverjanju skladnosti nadzornih dejavnosti in postopkov iz člena 14(b) in (c) ali pri izvajanju pregledov iz členov 15 in 16 uporabi metode vzorčenja, ki so specifične za napravo ali operaterja zrakoplova, če je vzorčenje utemeljeno na podlagi analize tveganja.
2. Če preveritelj med vzorčenjem odkrije neskladnost ali napačno navedbo, od upravljavca ali operaterja zrakoplova zahteva, da pojasni glavne vzroke za neskladnost ali napačno navedbo, da lahko oceni vpliv neskladnosti ali napačne navedbe na sporočene podatke. Preveritelj na podlagi rezultata ocene odloči, ali so potrebne dodatne nadzorne dejavnosti, ali je treba povečati vzorec in kateri del populacije podatkov, iz katere so bili pridobljeni podatki, mora upravljavec ali operater zrakoplova popraviti.
3. Preveritelj dokumentira rezultat pregledov iz členov 14, 15, 16 in 17 v notranji dokumentaciji o preverjanju, pri čemer vanjo vključi vse podatke o dodatnih vzorcih.
Člen 21
Obiski na lokaciji
1. Preveritelj med postopkom preverjanja enkrat ali večkrat ob primernem času opravi obisk na lokaciji, da oceni delovanje merilnih naprav in sistemov monitoringa, opravi razgovore in izvede dejavnosti, ki se zahtevajo v skladu s tem poglavjem, ter zbere dovolj informacij in dokazov, da lahko ugotovi, ali poročilo upravljavca ali operaterja zrakoplova ne vsebuje bistveno napačnih navedb.
2. Upravljavec ali operater zrakoplova preveritelju omogoči dostop do svojih prostorov.
3. Za namene preverjanja poročila upravljavca o emisijah preveritelj opravi obisk na lokaciji tudi, da pregleda meje naprave ter popolnost tokov virov in virov emisij.
4. Za namene preverjanja poročila upravljavca o emisijah preveritelj na podlagi analize tveganja odloči, ali so potrebni obiski dodatnih lokacij, tudi če se nekatere pomembne dejavnosti pretoka podatkov in nadzorne dejavnosti opravljajo na drugih lokacijah, kot so sedež družbe in drugi ločeni prostori.
Člen 22
Obravnava napačnih navedb in neskladnosti
1. Če preveritelj med preverjanjem odkrije napačne navedbe ali neskladnosti, o njih pravočasno poroča upravljavcu ali operaterju zrakoplova ter zahteva ustrezne popravke.
Upravljavec ali operater zrakoplova odpravi vse sporočene napačne navedbe ali neskladnosti.
2. Preveritelj dokumentira in v notranji dokumentaciji o preverjanju kot odpravljene označi vse napačne navedbe in neskladnosti, ki jih je upravljavec ali operater zrakoplova odpravil med preverjanjem.
3. Če upravljavec ali operater zrakoplova napačnih navedb ali neskladnosti, ki mu jih preveritelj sporoči v skladu z odstavkom 1, ne odpravi, preden preveritelj izda poročilo o preverjanju, preveritelj od upravljavca ali operaterja zrakoplova zahteva, da pojasni glavne vzroke za neskladnost ali napačno navedbo, da lahko oceni vpliv neskladnosti ali napačne navedbe na sporočene podatke.
Preveritelj določi, ali neodpravljene napačne navedbe same po sebi ali skupaj z drugimi napačnimi navedbami bistveno vplivajo na skupne sporočene podatke o emisijah ali tonskih kilometrih. Pri ocenjevanju pomembnosti napačnih navedb preveritelj upošteva resnost in vrsto napačne navedbe ter okoliščine, v katerih so te nastale.
Preveritelj oceni, ali neodpravljena neskladnost sama po sebi ali skupaj z drugimi neskladnostmi vpliva na sporočene podatke in ali lahko to povzroči bistveno napačne navedbe.
Preveritelj lahko napačne navedbe šteje za bistvene, če je to upravičeno zaradi resnosti in vrste napačnih navedb ter okoliščin, v katerih so nastale, čeprav same po sebi ali skupaj z drugimi napačnimi navedbami ne presegajo ravni pomembnosti iz člena 23.
Člen 23
Raven pomembnosti
1. Raven pomembnosti je določena na 5 % skupnih sporočenih emisij v poročevalnem obdobju, v katerem se opravlja preverjanje, za:
(a)
naprave kategorije A iz člena 19(2)(a) Uredbe (EU) št. 601/2012 in naprave kategorije B iz člena 19(2)(b) navedene uredbe;
(b)
operaterje zrakoplova z letnimi emisijami 500 kiloton fosilnega CO2 ali manj.
2. Raven pomembnosti je določena na 2 % skupnih sporočenih emisij v poročevalnem obdobju, v katerem se opravlja preverjanje, za:
(a)
naprave kategorije C iz člena 19(2)(c) Uredbe (EU) št. 601/2012;
(b)
operaterje zrakoplova z letnimi emisijami več kot 500 kiloton fosilnega CO2.
3. Za namene preverjanja poročil operaterjev zrakoplova o tonskih kilometrih je raven pomembnosti določena na 5 % skupnih sporočenih podatkov o tonskih kilometrih v poročevalnem obdobju, v katerem se opravlja preverjanje.
Člen 24
Obravnavanje ugotovitev preverjanja
Preveritelj po opravljenem preverjanju in preučitvi informacij, pridobljenih med preverjanjem:
(a)
preveri končne podatke upravljavca ali operaterja zrakoplova, vključno s podatki, ki so bili spremenjeni na podlagi informacij, pridobljenih med preverjanjem;
(b)
preuči razloge, ki jih upravljavec ali operater zrakoplova navede za morebitne razlike med končnimi in predhodno predloženimi podatki;
(c)
preuči rezultat ocenjevanja, da lahko določi, ali je bil načrt monitoringa, ki ga je odobril pristojni organ, vključno s postopki, opisanimi v njem, pravilno izveden;
(d)
oceni, ali je tveganje pri preverjanju sprejemljivo nizko, da lahko zagotovi zadostno zanesljivost;
(e)
poskrbi, da so bili zbrani zadostni dokazi, da lahko predloži mnenje pri preverjanju z zadostno zanesljivostjo, da poročilo ne vsebuje bistveno napačnih navedb;
(f)
poskrbi, da je postopek preverjanja dokumentiran v celoti v notranji dokumentaciji o preverjanju in da v poročilu o preverjanju predloži končne ugotovitve.
Člen 25
Neodvisen pregled
1. Preveritelj pred izdajo poročila o preverjanju notranjo dokumentacijo o preverjanju in poročilo o preverjanju predloži neodvisnemu pregledovalcu.
2. Neodvisni pregledovalec ne sme opravljati dejavnosti preverjanja, ki jih sam pregleduje.
3. Neodvisen pregled zajema celoten postopek preverjanja, ki je opisan v tem poglavju in evidentiran v notranji dokumentaciji o preverjanju.
Neodvisni pregledovalec s pregledom zagotovi, da je bil postopek preverjanja opravljen v skladu s to uredbo, da so bili postopki za dejavnosti preverjanja iz člena 40 pravilno izvedeni ter da sta zagotovljeni ustrezna strokovna skrbnost in presoja.
Neodvisni pregledovalec oceni tudi, ali so zbrani dokazi zadostni, da lahko preveritelj izda poročilo o preverjanju z zadostno zanesljivostjo.
4. Če nastanejo okoliščine, zaradi katerih bi bilo po pregledu treba spremeniti poročilo o preverjanju, neodvisni pregledovalec preuči tudi te spremembe in dokaze o njih.
5. Preveritelj pravilno pooblasti osebo, ki potrdi poročilo o preverjanju na podlagi ugotovitev neodvisnega pregledovalca in dokazov v notranji dokumentaciji o preverjanju.
Člen 26
Notranja dokumentacija o preverjanju
1. Preveritelj pripravi in zbere notranjo dokumentacijo o preverjanju, ki vsebuje vsaj:
(a)
rezultate opravljenih dejavnosti preverjanja;
(b)
strateško analizo, analizo tveganja in načrt preverjanja;
(c)
dovolj informacij, ki potrjujejo mnenje pri preverjanju, vključno z utemeljitvijo ugotovitev, ali ugotovljene napačne navedbe bistveno vplivajo na sporočene podatke o emisijah ali tonskih kilometrih.
2. Notranja dokumentacija o preverjanju iz odstavka 1 se pripravi tako, da lahko neodvisni pregledovalec iz člena 25 in nacionalni akreditacijski organ ocenita, ali je bilo preverjanje opravljeno v skladu s to uredbo.
Preveritelj po potrditvi poročila o preverjanju v skladu s členom 25(5) vključi rezultate neodvisnega pregleda v notranjo dokumentacijo o preverjanju.
3. Preveritelj na zahtevo pristojnega organa omogoči dostop do notranje dokumentacije o preverjanju, da mu olajša oceno preverjanja.
Člen 27
Poročilo o preverjanju
1. Preveritelj na podlagi informacij, zbranih med preverjanjem, upravljavcu ali operaterju zrakoplova za vsako preverjano poročilo o emisijah ali tonskih kilometrih izda poročilo o preverjanju. Poročilo o preverjanju vsebuje vsaj eno od naslednjih ugotovitev:
(a)
poročilo je potrjeno kot zadovoljivo;
(b)
poročilo upravljavca ali operaterja zrakoplova vsebuje bistveno napačne navedbe, ki pred izdajo poročila o preverjanju niso bile odpravljene;
(c)
obseg preverjanja je premajhen v skladu s členom 28, zato preveritelj ni mogel pridobiti zadostnih dokazov, da bi izdal mnenje pri preverjanju z zadostno zanesljivostjo, da poročilo ne vsebuje bistveno napačnih navedb;
(d)
neskladnosti same po sebi ali skupaj z drugimi neskladnostmi preprečujejo potrebno jasnost, zato preveritelj ne more z zadostno zanesljivostjo trditi, da poročilo upravljavca ali operaterja zrakoplova ne vsebuje bistveno napačnih navedb.
Za namene točke (a) prvega pododstavka se lahko poročilo upravljavca ali operaterja zrakoplova kot zadovoljivo potrdi samo, če ne vsebuje bistveno napačnih navedb.
2. Upravljavec ali operater zrakoplova pristojnemu organu predloži poročilo o preverjanju skupaj z zadevnim poročilom upravljavca ali operaterja zrakoplova.
3. Poročilo o preverjanju vsebuje vsaj naslednje elemente:
(a)
ime preverjanega upravljavca ali operaterja zrakoplova;
(b)
cilje preverjanja;
(c)
obseg preverjanja;
(d)
sklic na preverjano poročilo upravljavca ali operaterja zrakoplova;
(e)
merila, na podlagi katerih je bilo poročilo upravljavca ali operaterja zrakoplova preverjeno, po potrebi vključno z dovoljenjem in različicami načrta monitoringa, ki jih je odobril pristojni organ, ter veljavnostjo posameznega načrta monitoringa;
(f)
skupne emisije ali tonske kilometre na dejavnost iz Priloge I k Direktivi 2003/87/ES in na napravo ali operaterja zrakoplova;
(g)
poročevalno obdobje, v katerem se je preverjanje opravljalo;
(h)
odgovornosti upravljavca ali operaterja zrakoplova, pristojnega organa in preveritelja;
(i)
izjavo o mnenju pri preverjanju;
(j)
opis morebitnih ugotovljenih napačnih navedb in neskladnosti, ki niso bile odpravljene pred izdajo poročila o preverjanju;
(k)
datume opravljenih obiskov na kraju samem in osebe, ki so jih opravile;
(l)
informacije o tem, ali so bili obiski na kraju samem opuščeni, in razloge za njihovo opustitev;
(m)
morebitne neskladnosti z Uredbo (EU) št. 601/2012, ki so bile ugotovljene med preverjanjem;
(n)
če pri pristojnem organu ni mogoče pravočasno pridobiti odobritve metode, ki se je uporabila za dopolnitev podatkovne vrzeli v skladu z zadnjim pododstavkom člena 18(1), potrdilo, da je uporabljena metoda konservativna in da povzroča oziroma ne povzroča bistveno napačnih navedb;
(o)
če preveritelj ugotovi spremembe zmogljivosti, ravni dejavnosti in delovanja naprave, ki bi lahko vplivale na dodelitev pravic do emisije napravi in niso bile sporočene pristojnemu organu do 31. decembra v poročevalnem obdobju v skladu s členom 24(1) Sklepa 2011/278/EU, opis teh sprememb in povezane opombe;
(p)
če je primerno, priporočila za izboljšanje;
(q)
imena EU ETS vodilnega presojevalca, neodvisnega pregledovalca ter po potrebi EU ETS presojevalca in tehničnega strokovnjaka, ki so sodelovali pri preverjanju poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova;
(r)
datum in podpis pooblaščene osebe v imenu preveritelja, vključno z njegovim imenom.
4. Preveritelj v poročilu o preverjanju opiše napačne navedbe in neskladnosti dovolj podrobno, da lahko upravljavec ali operater zrakoplova in pristojni organ razumeta:
(a)
resnost in vrsto napačne navedbe ali neskladnosti;
(b)
zakaj ima napačna navedba bistveni vpliv oziroma ga nima;
(c)
na kateri element poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova se nanaša napačna navedba ali na kateri element načrta monitoringa se nanaša neskladnost.
5. Če država članica od preveritelja poleg elementov iz odstavka 3 zahteva dodatne informacije o postopku preverjanja, ki niso nujne za razumevanje mnenja pri preverjanju, lahko upravljavec ali operater zrakoplova zaradi učinkovitosti te dodatne informacije predloži pristojnemu organu ločeno od poročila o preverjanju na drug dan, vendar najpozneje do 15. maja istega leta.
Člen 28
Omejenost obsega
Preveritelj lahko določi, da je obseg preverjanja iz člena 27(1)(c) premajhen v vseh naslednjih primerih:
(a)
manjkajo podatki, zaradi česar preveritelj ne more pridobiti dokazov, ki so potrebni za zmanjšanje tveganja pri preverjanju na raven, na kateri bi bila zagotovljena zadostna zanesljivost;
(b)
načrta monitoringa ni odobril pristojni organ;
(c)
načrt monitoringa ni dovolj obsežen ali jasen, da bi se lahko sprejeli sklepi v zvezi s preverjanjem;
(d)
upravljavec ali operater zrakoplova ni predložil zadostnih informacij, na podlagi katerih bi preveritelj lahko opravil preverjanje.
Člen 29
Obravnava neodpravljenih nebistvenih neskladnosti
1. Preveritelj oceni, ali je upravljavec ali operater zrakoplova odpravil neskladnosti iz poročila o preverjanju, ki se nanaša na predhodno obdobje monitoringa, v skladu z zahtevami za upravljavca iz člena 69(4) Uredbe (EU) št. 601/2012.
Če upravljavec ali operater zrakoplova teh neskladnosti ni odpravil v skladu s členom 69(4) Uredbe (EU) št. 601/2012, preveritelj preuči, ali ta opustitev povečuje oziroma bi lahko povečala tveganje napačnih navedb.
Preveritelj v poročilu o preverjanju navede, ali je upravljavec ali operater zrakoplova te neskladnosti odpravil.
2. Preveritelj med preverjanjem v notranji dokumentaciji o preverjanju navede vse podrobnosti o tem, kdaj in kako je upravljavec ali operater zrakoplova odpravil ugotovljene neskladnosti.
Člen 30
Izboljšanje postopka monitoringa in poročanja
1. Če preveritelj opredeli področja delovanja upravljavca ali operaterja zrakoplova iz točk (a) do (d) tega odstavka, ki jih je mogoče izboljšati, v poročilo o preverjanju vključi priporočila za izboljšanje, ki se nanašajo na delovanje upravljavca ali operaterja zrakoplova na naslednjih področjih:
(a)
ocena tveganja upravljavca ali operaterja zrakoplova;
(b)
razvoj, dokumentiranje, opravljanje in vzdrževanje dejavnosti pretoka podatkov in nadzornih dejavnosti ter ocena nadzornega sistema;
(c)
razvoj, dokumentiranje, izvajanje in vzdrževanje postopkov za dejavnosti pretoka podatkov in nadzorne dejavnosti ter drugih postopkov, ki jih mora upravljavec ali operater zrakoplova uvesti v skladu z Uredbo (EU) št. 601/2012;
(d)
monitoring emisij ali tonskih kilometrov in poročanje o njih, tudi glede doseganja najvišje stopnje, zmanjševanja tveganja ter povečanja učinkovitosti pri monitoringu in poročanju.
2. Med preverjanjem, ki sledi letu, v katerem so bila v poročilu o preverjanju navedena priporočila za izboljšanje, preveritelj preveri, ali je upravljavec ali operater zrakoplova ta priporočila za izboljšanje upošteval in na kakšen način.
Če upravljavec ali operater zrakoplova teh priporočil ni upošteval ali jih ni upošteval pravilno, preveritelj oceni, kako to vpliva na tveganje napačnih navedb in neskladnosti.
Člen 31
Poenostavljeno preverjanje naprav
1. Ne glede na člen 21(1) in, če to v skladu z drugim pododstavkom tega člena potrdi pristojni organ, se lahko preveritelj odloči, da na podlagi rezultatov analize tveganja ne opravi obiskov naprav na lokaciji, če ugotovi, da ima dostop do zadevnih podatkov na daljavo in da so izpolnjeni pogoji za neopravljanje obiskov na lokaciji, ki jih je določila Komisija. Preveritelj upravljavca obvesti o tem brez nepotrebnega odlašanja.
Upravljavec zaprosi pristojni organ, da potrdi preveriteljevo odločitev, da ne izvede obiska na lokaciji.
Na podlagi vloge, ki jo predloži zadevni upravljavec, se pristojni organ odloči, ali bo potrdil odločitev preveritelja, da ne opravi obiska na lokaciji, pri čemer upošteva vse naslednje elemente:
(a)
informacije, ki jih je predložil preveritelj o rezultatih analize tveganja;
(b)
informacijo, da je zagotovljen dostop do zadevnih podatkov na daljavo;
(c)
dokaze, da zahteve iz odstavka 3 za napravo ne veljajo;
(d)
dokaze, da so izpolnjeni pogoji za neopravljanje obiskov na lokaciji, ki jih je določila Komisija.
2. Potrditev pristojnega organa iz odstavka 1 ni potrebna za neopravljanje obiskov na lokaciji za naprave z nizkimi emisijami iz člena 47(2) Uredbe (EU) št. 601/2012.
3. Preveritelj v vsakem primeru opravi obisk na lokaciji v naslednjih primerih:
(a)
če preveritelj prvič preverja poročilo upravljavca o emisijah;
(b)
če preveritelj ni opravil obiska na lokaciji v dveh poročevalnih obdobjih neposredno pred sedanjim poročevalnim obdobjem;
(c)
če se je v poročevalnem obdobju bistveno spremenil načrt monitoringa, vključno s spremembami iz člena 15(3) ali (4) Uredbe (EU) št. 601/2012.
Člen 32
Poenostavljeno preverjanje operaterjev zrakoplova
1. Ne glede na člen 21(1) te uredbe se lahko preveritelj odloči, da ne bo opravil obiska na lokaciji za male onesnaževalce iz člena 54(1) Uredbe (EU) št. 601/2012, če na podlagi analize tveganja ugotovi, da ima dostop do vseh zadevnih podatkov na daljavo.
2. Če operater zrakoplova uporabi poenostavljena orodja iz člena 54(2) Uredbe (EU) št. 601/2012 za določitev porabe goriva ter so bili sporočeni podatki pridobljeni z uporabo teh orodij in brez kakršnega koli prispevka operaterja zrakoplova, se lahko preveritelj na podlagi analize tveganja odloči, da pregledov iz členov 14, 16, člena 17(1) in (2) ter člena 18 te uredbe ne bo opravil.
Člen 33
Poenostavljeni načrti preverjanja
Če preveritelj uporabi poenostavljen načrt preverjanja, v notranji dokumentaciji o preverjanju utemelji uporabo takšnih načrtov in navede dokaze, da so bili pogoji za uporabo poenostavljenih načrtov preverjanja izpolnjeni.
POGLAVJE III
ZAHTEVE ZA PREVERITELJE
Člen 34
Sektorski obsegi akreditacije
Preveritelj izda poročilo o preverjanju samo upravljavcu ali operaterju zrakoplova, ki opravlja dejavnost s področja dejavnosti iz Priloge I, za katero je bila v skladu z določbami Uredbe (ES) št. 765/2008 in te uredbe preveritelju podeljena akreditacija.
Člen 35
Postopek stalnega vzdrževanja usposobljenosti
1. Preveritelj uvede, dokumentira, izvaja in vzdržuje postopek ohranjanja usposobljenosti, da zagotovi usposobljenost celotnega osebja, zadolženega za dejavnosti preverjanja, za dodeljene naloge.
2. Preveritelj v okviru postopka ohranjanja usposobljenosti iz odstavka 1 določi, dokumentira, izvaja in vzdržuje vsaj:
(a)
splošna merila usposobljenosti za celotno osebje, ki opravlja dejavnosti preverjanja;
(b)
posebna merila usposobljenosti za vsako funkcijo preveritelja, ki opravlja dejavnosti preverjanja, zlasti za EU ETS presojevalca, EU ETS vodilnega presojevalca, neodvisnega pregledovalca in tehničnega strokovnjaka;
(c)
metodo za zagotavljanje stalnega vzdrževanja usposobljenosti in rednega spremljanja celotnega osebja, ki opravlja dejavnosti preverjanja;
(d)
postopek za zagotavljanje stalnega izobraževanja osebja, ki opravlja dejavnosti preverjanja;
(e)
postopek ocenjevanja, ali preverjanje spada v obseg akreditacije preveritelja in ali ima preveritelj znanje, osebje in vire, potrebne za določitev skupine za preverjanje in uspešno opravljanje dejavnosti preverjanja v zahtevanem roku.
Merila usposobljenosti iz točke (b) prvega pododstavka so specifična za vsak obseg akreditacije, na katerem te osebe opravljajo dejavnosti preverjanja.
Pri ocenjevanju usposobljenosti osebja v skladu s točko (c) prvega pododstavka preveritelj usposobljenost oceni glede na merila usposobljenosti iz točk (a) in (b).
Postopek iz točke (e) prvega pododstavka obsega tudi postopek ocenjevanja, ali je skupina za preverjanje usposobljena v celoti in ali ima potrebno osebje za opravljanje dejavnosti preverjanja posameznega upravljavca ali operaterja zrakoplova.
Preveritelj določi splošna in posebna merila usposobljenosti, ki so skladna z merili iz člena 36(4) ter členov 37, 38 in 39.
3. Preveritelj v rednih časovnih presledkih spremlja osebje, ki opravlja dejavnosti preverjanja, da lahko potrdi stalno usposobljenost osebja.
4. Preveritelj v rednih časovnih presledkih pregleduje postopek ohranjanja usposobljenosti iz odstavka 1, s čimer zagotovi, da:
(a)
se merila usposobljenosti iz točk (a) in (b) prvega pododstavka odstavka 2 določijo v skladu z zahtevami glede usposobljenosti na podlagi te uredbe;
(b)
se odpravijo vse težave, ki se ugotovijo pri določanju splošnih in posebnih meril usposobljenosti v skladu s točkama (a) in (b) prvega pododstavka odstavka 2;
(c)
se vse zahteve v okviru postopka ohranjanja usposobljenosti po potrebi posodabljajo in vzdržujejo.
5. Preveritelj uvede sistem za zapisovanje rezultatov dejavnosti, ki se opravljajo v okviru postopka ohranjanja usposobljenosti iz odstavka 1.
6. Usposobljenost in učinkovitost EU ETS presojevalca in EU ETS vodilnega presojevalca oceni ustrezno usposobljen ocenjevalec.
Usposobljeni ocenjevalec v ta namen spremlja presojevalce pri preverjanju poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova na lokaciji naprave ali v prostorih operaterja zrakoplova, da ugotovi, ali izpolnjujejo merila usposobljenosti.
7. Če član osebja ne dokaže, da so merila usposobljenosti za dodeljeno nalogo izpolnjena v celoti, preveritelj določi in organizira dodatno izobraževanje ali pridobivanje delovnih izkušenj pod nadzorom ter tega posameznika spremlja, dokler ta preveritelju ne dokaže, da izpolnjuje merila usposobljenosti.
Člen 36
Skupine za preverjanje
1. Za vsako posamezno preverjanje preveritelj določi skupino za preverjanje, ki je sposobna opravljati dejavnosti preverjanja iz poglavja II.
2. Skupino za preverjanje sestavljajo vsaj EU ETS vodilni presojevalec ter po potrebi glede na ugotovitve preveritelja v okviru ocene iz člena 8(1)(e) in glede na strateško analizo ustrezno število EU ETS presojevalcev in tehničnih strokovnjakov.
3. Preveritelj za neodvisen pregled dejavnosti preverjanja pri posameznem preverjanju imenuje neodvisnega pregledovalca, ki ni del skupine za preverjanje.
4. Vsak član skupine:
(a)
dobro razume svojo vlogo v postopku preverjanja;
(b)
je sposoben učinkovito komunicirati v jeziku, ki ga mora uporabljati pri opravljanju svojih nalog.
5. V skupini za preverjanje je vsaj ena oseba, ki je tehnično usposobljena in ima znanje, potrebno za ocenjevanje specifičnih tehničnih vidikov monitoringa in poročanja, povezanih z dejavnostmi iz Priloge I, ki jih opravlja naprava ali upravljavec zrakoplova, ter ena oseba, ki je sposobna učinkovito komunicirati v jeziku, ki se uporablja pri preverjanju poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova v državi članici, v kateri preveritelj opravlja preverjanje.
6. Če je skupina za preverjanje sestavljena iz ene same osebe, ta oseba izpolnjuje vse zahteve glede usposobljenosti za EU ETS presojevalca in EU ETS vodilnega presojevalca ter zahteve iz odstavkov 4 in 5.
Člen 37
Zahteve glede usposobljenosti EU ETS presojevalcev in EU ETS vodilnih presojevalcev
1. EU ETS presojevalec je usposobljen za opravljanje preverjanja. Zato EU ETS presojevalec:
(a)
pozna najmanj Direktivo 2003/87/ES, Uredbo (EU) št. 601/2012, to uredbo, ustrezne standarde, drugo ustrezno zakonodajo, veljavne smernice ter ustrezne smernice in zakonodajo države članice, v kateri preveritelj opravlja preverjanje;
(b)
ima najmanj znanje in izkušnje na področju revidiranja podatkov in informacij, vključno z:
(i)
metodologijami revidiranja podatkov in informacij, vključno z uporabo ravni pomembnosti in ocenjevanjem pomembnosti napačnih navedb;
(ii)
analizo tveganja pri delovanju in tveganja pri nadzoru;
(iii)
tehnikami vzorčenja, ki se uporabljajo pri vzorčenju podatkov in preverjanju nadzornih dejavnosti;
(iv)
ocenjevanjem podatkovnih in informacijskih sistemov, sistemov IT, dejavnosti pretoka podatkov, nadzornih dejavnosti, nadzornega sistema in postopkov za nadzorne dejavnosti;
(c)
je sposoben opravljati najmanj dejavnosti v okviru preverjanja poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova v skladu s poglavjem II;
(d)
ima najmanj znanje in izkušnje v zvezi s tehničnimi vidiki monitoringa in poročanja, ki so pomembni za področje dejavnosti iz Priloge I, na katerem EU ETS presojevalec opravlja preverjanje.
2. EU ETS vodilni presojevalec izpolnjuje zahteve glede usposobljenosti za EU ETS presojevalca ter je usposobljen za vodenje skupine za preverjanje in odgovoren za opravljanje dejavnosti preverjanja v skladu s to uredbo.
Člen 38
Zahteve glede usposobljenosti za neodvisne pregledovalce
1. Neodvisni pregledovalec je ustrezno pooblaščen za pregled osnutka poročila o preverjanju in notranje dokumentacije o preverjanju v skladu s členom 25.
2. Neodvisni pregledovalec izpolnjuje zahteve glede usposobljenosti EU ETS vodilnega presojevalca iz člena 37(2).
3. Neodvisni pregledovalec je ustrezno usposobljen za analizo predloženih informacij, s katero potrdi popolnost in celovitost informacij, opozori na manjkajoče ali nasprotujoče si informacije ter preveri pretok podatkov, da oceni, ali je notranja dokumentacija o preverjanju popolna in ali vsebuje dovolj informacij za potrditev osnutka poročila o preverjanju.
Člen 39
Pomoč tehničnih strokovnjakov
1. Preveritelj lahko v dejavnosti preverjanja vključi tehnične strokovnjake, ki zagotovijo natančno strokovno znanje in izkušnje o posebnih vsebinah, potrebne za podporo EU ETS presojevalcu in EU ETS vodilnemu presojevalcu pri opravljanju dejavnosti preverjanja.
2. Če neodvisni pregledovalec ni usposobljen za ocenjevanje posameznega vidika v okviru postopka pregleda, preveritelj za pomoč zaprosi tehničnega strokovnjaka.
3. Tehnični strokovnjak je usposobljen ter ima strokovno znanje in izkušnje, potrebne za učinkovito podporo EU ETS presojevalcu in EU ETS vodilnemu presojevalcu ali po potrebi neodvisnemu pregledovalcu v zvezi z vsebino, za katero so potrebni njegovo strokovno znanje in izkušnje. Poleg tega ima tehnični strokovnjak ustrezno znanje o vprašanjih iz člena 37(1)(a), (b) in (c).
4. Tehnični strokovnjak opravlja določene naloge pod vodstvom in polno odgovornostjo EU EST vodilnega presojevalca skupine za preverjanje, v kateri tehnični strokovnjak opravlja svoje naloge, ali neodvisnega pregledovalca.
Člen 40
Postopki za dejavnosti preverjanja
1. Preveritelj uvede, dokumentira, izvaja in vzdržuje enega ali več postopkov za dejavnosti preverjanja iz poglavja II ter postopke in procese iz Priloge II. Pri uvajanju in izvajanju teh postopkov in procesov preveritelj opravlja dejavnosti v skladu s harmoniziranim standardom iz Priloge II.
2. Preveritelj oblikuje, dokumentira, izvaja in vzdržuje sistem vodenja kakovosti, s čimer zagotovi stalni razvoj, izvajanje, izboljševanje ter pregledovanje teh postopkov in procesov iz odstavka 1 v skladu s harmoniziranim standardom iz Priloge II.
Člen 41
Evidenca in sporočanje
1. Preveritelj vodi evidenco, vključno z evidenco o usposobljenosti in nepristranskosti osebja, s čimer dokaže skladnost s to uredbo.
2. Preveritelj v skladu s harmoniziranim standardom iz Priloge II upravljavcu ali operaterju zrakoplova in drugim zadevnim stranem redno posreduje informacije.
3. Preveritelj zagotavlja zaupnost informacij, pridobljenih med preverjanjem, v skladu s harmoniziranim standardom iz Priloge II.
Člen 42
Nepristranskost in neodvisnost
1. Preveritelj je neodvisen od upravljavca ali operaterja zrakoplova in nepristranski pri opravljanju dejavnosti preverjanja.
Zato preveritelj ali kateri koli del iste pravne osebe ni upravljavec ali operater zrakoplova, lastnik upravljavca ali operaterja zrakoplova ali v lasti upravljavca ali operaterja zrakoplova ter z upravljavcem ali operaterjem zrakoplova nima odnosov, ki bi lahko vplivali na njegovo neodvisnost in nepristranskost. Prav tako je neodvisen od organov, ki trgujejo s pravicami do emisije v okviru sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 19 Direktive 2003/87/ES.
2. Preveritelj je organiziran tako, da zagotavlja svojo objektivnost, neodvisnost in nepristranskost. Za namene te uredbe se uporabljajo ustrezne zahteve iz harmoniziranega standarda iz Priloge II.
3. Preveritelj ne opravlja dejavnosti preverjanja za upravljavca ali operaterja zrakoplova, ki predstavljajo zanj nesprejemljivo tveganje za nepristranskost ali povzročajo navzkrižje interesov. Preveritelj v preverjanje poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova ne vključi osebja ali pogodbenih sodelavcev, če to povzroča dejansko ali potencialno navzkrižje interesov. Preveritelj tudi zagotovi, da dejavnosti osebja ali organizacij ne vplivajo na zaupnost, objektivnost, neodvisnost in nepristranskost preverjanja.
Šteje se, da nesprejemljivo tveganje za nepristranskost ali navzkrižje interesov iz prvega stavka prvega pododstavka med drugim nastane v naslednjih primerih:
(a)
če preveritelj ali kateri koli del iste pravne osebe zagotavlja storitve svetovanja za vzpostavitev dela postopka monitoringa in poročanja, opisanega v načrtu monitoringa, ki ga je odobril pristojni organ, vključno z določanjem metodologije monitoringa ter pripravljanjem osnutka poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova in osnutka načrta monitoringa;
(b)
če preveritelj ali kateri koli del iste pravne osebe zagotavlja tehnično pomoč pri vzpostavljanju ali vzdrževanju sistema, s katerim se spremljajo podatki o emisijah ali tonskih kilometrih in poroča o njih.
4. Šteje se, da navzkrižje interesov preveritelja zaradi odnosov med njim in upravljavcem ali operaterjem zrakoplova med drugim nastane v naslednjih primerih:
(a)
če odnos med preveriteljem in upravljavcem ali operaterjem zrakoplova temelji na skupnem lastništvu, skupnem upravljanju, skupnem vodenju ali osebju, skupnih virih, skupnih financah in skupnih pogodbah ali trženju;
(b)
če je upravljavcu ali operaterju zrakoplova svetovalni organ, organ za tehnično pomoč ali druga organizacija, ki je povezana s preveriteljem in ogroža njegovo nepristranskost, zagotovila svetovalne storitve iz točke (a) odstavka 3 ali tehnično pomoč iz točke (b) navedenega odstavka.
Za namene točke (b) prvega pododstavka se šteje, da je nepristranskost preveritelja ogrožena, če odnosi med preveriteljem in svetovalnim organom, organom za tehnično pomoč ali drugo organizacijo temeljijo na skupnem lastništvu, skupnem upravljanju, skupnem vodenju ali osebju, skupnih virih, skupnih financah in skupnih pogodbah ali trženju in skupnem plačevanju prodajne provizije ali drugih spodbud za zagotavljanje novih strank.
5. Preveritelj pri neodvisnem pregledu ali izdaji poročila o preverjanju ne uporablja zunanjih virov. Za namene te uredbe, če preveritelj zunanje vire uporablja za druge dejavnosti preverjanja, izpolnjuje ustrezne zahteve iz harmoniziranega standarda iz Priloge II.
Vendar sklepanje pogodb s posamezniki za opravljanje dejavnosti preverjanja ne pomeni uporabe zunanjih virov za namene prvega pododstavka, če preveritelj pri sklepanju pogodb s takšnimi osebami izpolnjuje ustrezne zahteve iz harmoniziranega standarda iz Priloge II.
6. Preveritelj uvede, dokumentira, izvaja in vzdržuje postopek za zagotavljanje stalne nepristranskosti in neodvisnosti preveritelja, delov iste pravne osebe kot preveritelj, drugih organizacij iz odstavka 4 ter celotnega osebja in vseh pogodbenih sodelavcev, ki sodelujejo pri preverjanju. Ta postopek vključuje mehanizem zagotavljanja nepristranskosti in neodvisnosti preveritelja ter izpolnjuje ustrezne zahteve iz harmoniziranega standarda iz Priloge II.
POGLAVJE IV
AKREDITACIJA
Člen 43
Akreditacija
Preveritelja, ki upravljavcu ali operaterju zrakoplova izda poročilo o preverjanju, se akreditira za obseg dejavnosti iz Priloge I, za katerega preveritelj preverja poročilo upravljavca ali operaterja zrakoplova.
Člen 44
Cilji akreditacije
V postopku akreditiranja in med spremljanjem akreditiranih preveriteljev vsak nacionalni akreditacijski organ oceni, ali preveritelj in njegovo osebje, ki opravljata dejavnosti preverjanja:
(a)
sta usposobljena za preverjanje poročil upravljavca ali operaterja zrakoplova v skladu s to uredbo;
(b)
preverjata poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova v skladu s to uredbo;
(c)
izpolnjujeta zahteve iz poglavja III.
Člen 45
Vloga za akreditacijo
1. Vsaka pravna oseba ali drug pravni subjekt lahko zaprosi za akreditacijo v skladu s členom 5(1) Uredbe (ES) št. 765/2008 in določbami tega poglavja.
V vlogi so navedene informacije, ki se zahtevajo na podlagi harmoniziranega standarda iz Priloge III.
2. Poleg informacij iz odstavka 1 tega člena vlagatelj pred začetkom ocenjevanja v skladu s členom 44 nacionalnemu akreditacijskemu organu predloži tudi:
(a)
vse informacije, ki jih zahteva nacionalni akreditacijski organ;
(b)
postopke in informacije o postopkih iz člena 40(1) ter informacije o sistemu vodenja kakovosti iz člena 40(2);
(c)
merila usposobljenosti iz člena 35(2)(a) in (b), rezultate postopka vzdrževanja usposobljenosti iz člena 35 ter drugo ustrezno dokumentacijo o usposobljenosti celotnega osebja, ki sodeluje v dejavnostih preverjanja;
(d)
informacije o postopku za zagotavljanje stalne nepristranskosti in neodvisnosti iz člena 42(6), vključno z ustrezno evidenco o nepristranskosti in neodvisnosti vlagatelja in njegovega osebja;
(e)
informacije o tehničnih strokovnjakih in ključnem osebju, ki sodelujejo pri preverjanju poročil upravljavca ali operaterja zrakoplova;
(f)
sistem in postopek za zagotavljanje ustrezne notranje dokumentacije o preverjanju;
(g)
druge pomembne evidence iz člena 41(1).
Člen 46
Priprave na ocenjevanje
1. Vsak nacionalni akreditacijski organ pri pripravi ocene iz člena 44 upošteva kompleksnost področja, za katerega želi vlagatelj pridobiti akreditacijo, in kompleksnost sistema vodenja kakovosti iz člena 40(2), postopke in informacije o postopkih iz člena 40(1) ter geografska območja, na katerih vlagatelj opravlja ali namerava opravljati preverjanje.
2. Za namene te uredbe nacionalni akreditacijski organ izpolnjuje minimalne zahteve iz harmoniziranega standarda iz Priloge III.
Člen 47
Ocena
1. Ocenjevalna skupina iz člena 57 za namene priprave ocene iz člena 44 opravi vsaj naslednje dejavnosti:
(a)
pregled vseh ustreznih dokumentov in evidenc iz člena 45;
(b)
obisk prostorov vlagatelja, da pregleda reprezentativni vzorec notranje dokumentacije o preverjanju ter oceni izvajanje vlagateljevega sistema vodenja kakovosti in postopkov ali procesov iz člena 40;
(c)
opazovanje reprezentativnega dela obsega akreditacije, za katerega je bila vložena vloga, ter delovanja in usposobljenosti reprezentativnega števila osebja vlagatelja, ki sodeluje pri preverjanju poročila upravljavca ali operaterja zrakoplova, s čimer zagotovi, da osebje deluje v skladu s to uredbo.
Pri izvajanju navedenih aktivnosti ocenjevalna skupina izpolnjuje zahteve iz harmoniziranega standarda iz Priloge III.
2. Ocenjevalna skupina ugotovitve in neskladnosti sporoči vlagatelju v skladu z zahtevami iz harmoniziranega standarda iz Priloge III ter od njega zahteva, da na sporočene ugotovitve in neskladnosti odgovori v skladu z navedenimi določbami.
3. Vlagatelj sprejme popravljalne ukrepe za morebitne neskladnosti, sporočene v skladu z odstavkom 2, ter v odgovoru na ugotovitve in neskladnosti, ki jih je opredelila ocenjevalna skupina, navede, katere ukrepe je sprejel ali jih načrtuje sprejeti v roku, ki ga je določil nacionalni akreditacijski organ, da se odpravijo morebitne ugotovljene neskladnosti.
4. Nacionalni akreditacijski organ pregleda odgovore vlagatelja na ugotovitve in neskladnosti, predložene v skladu z odstavkom 3.
Če nacionalni akreditacijski organ meni, da je odgovor vlagatelja nezadosten ali neučinkovit, od njega zahteva dodatne informacije ali ukrepe. Zahteva lahko tudi dokazilo o učinkovitem izvajanju sprejetih ukrepov ali naknadno oceni, ali so bili popravni ukrepi izvedeni učinkovito.
Člen 48
Odločitev o akreditaciji in akreditacijska listina
1. Nacionalni akreditacijski organ pri pripravi in sprejetju odločitve o tem, ali podeli, razširi ali podaljša akreditacijo vlagatelja, upošteva zahteve iz harmoniziranega standarda iz Priloge III.
2. Če se nacionalni akreditacijski organ odloči, da podeli, razširi ali podaljša akreditacijo vlagatelja, v zvezi s tem izda akreditacijsko listino.
Akreditacijska listina vsebuje najmanj informacije, ki se zahtevajo na podlagi harmoniziranega standarda iz Priloge III.
Akreditacijska listina velja v obdobju, ki ni daljše od petih let od dne, ko ga je nacionalni akreditacijski organ izdal.
Člen 49
Nadzor
1. Nacionalni akreditacijski organ enkrat letno izvede nadzor vsakega preveritelja, ki mu je izdal akreditacijsko listino.
Nadzor obsega najmanj:
(a)
obisk prostorov preveritelja, da se lahko opravijo dejavnosti iz člena 47(1)(b);
(b)
spremljanje delovanja in usposobljenosti reprezentativnega števila osebja preveritelja v skladu s členom 47(1)(c).
2. Nacionalni akreditacijski organ prvi nadzor preveritelja v skladu z odstavkom 1 izvede najpozneje 12 mesecev od dne, ko je preveritelju izdal akreditacijsko listino.
3. Nacionalni akreditacijski organ pripravi načrt za nadzor vsakega preveritelja tako, da lahko oceni reprezentativne vzorce obsega akreditacije, v skladu z zahtevami iz harmoniziranega standarda iz Priloge III.
4. Na podlagi rezultatov nadzora iz odstavka 1 se nacionalni akreditacijski organ odloči, ali bo potrdil nadaljnjo veljavnost akreditacije.
5. Če preveritelj preverjanje opravlja v drugi državi članici, lahko nacionalni akreditacijski organ, ki je preveritelja akreditiral, od nacionalnega akreditacijskega organa države članice, v kateri se preverjanje opravlja, zaprosi, da opravi nadzorne dejavnosti v njegovem imenu in pod njegovo pristojnostjo.
Člen 50
Ponovna ocena
1. Nacionalni akreditacijski organ pred iztekom akreditacijske listine ponovno oceni preveritelja, ki mu je izdal akreditacijsko listino, da določi, ali se lahko veljavnost akreditacijske listine podaljša.
2. Nacionalni akreditacijski organ pripravi načrt za ponovno oceno vsakega preveritelja tako, da lahko oceni reprezentativne vzorce obsega akreditacije. Nacionalni akreditacijski organ pri načrtovanju in izvajanju nadzora izpolnjuje zahteve iz harmoniziranega standarda iz Priloge III.
Člen 51
Izredna ocena
1. Nacionalni akreditacijski organ lahko kadar koli izredno oceni preveritelja, s čimer zagotovi, da preveritelj izpolnjuje zahteve iz te uredbe.
2. Da lahko nacionalni akreditacijski organ presodi, ali je potrebna izredna ocena, ga preveritelj takoj obvesti o vseh znatnih spremembah, ki se nanašajo na vidik njegovega statusa ali delovanja in so pomembne za akreditacijo. Znatne spremembe vključujejo spremembe iz harmoniziranega standarda iz Priloge III.
Člen 52
Razširitev obsega akreditacije
Nacionalni akreditacijski organ kot odziv na vlogo preveritelja za razširitev obsega že podeljene akreditacije opravi potrebne dejavnosti, da ugotovi, ali preveritelj izpolnjuje zahteve iz člena 44 v zvezi z razširitvijo obsega akreditacije, za katero je vložil vlogo.
Člen 53
Upravni ukrepi
1. Nacionalni akreditacijski organ lahko začasno odvzame ali prekliče akreditacijo preveritelja ali zmanjša njen obseg, če preveritelj ne izpolnjuje zahtev iz te uredbe.
Nacionalni akreditacijski organ začasno odvzame ali prekliče akreditacijo preveritelja ali zmanjša njen obseg, če preveritelj to zahteva.
Nacionalni akreditacijski organ uvede, dokumentira, izvaja in vzdržuje postopek za začasni odvzem akreditacije, preklic akreditacije in krčitev obsega akreditacije.
2. Nacionalni akreditacijski organ začasno odvzame akreditacijo ali krči njen obseg, če:
(a)
je preveritelj hudo kršil zahteve iz te uredbe;
(b)
preveritelj stalno in večkrat ni izpolnjeval zahtev iz te uredbe;
(c)
je preveritelj kršil druge posebne pogoje nacionalnega akreditacijskega organa.
3. Nacionalni akreditacijski organ prekliče akreditacijo, če:
(a)
preveritelj ni odpravil vzrokov za začasni odvzem potrdila o akreditaciji;
(b)
je bil član višjega vodstva preveritelja spoznan za krivega goljufije;
(c)
je preveritelj namerno zagotovil lažne informacije.
4. Zoper odločitev nacionalnega akreditacijskega organa o začasnem odvzemu ali preklicu akreditacije ali zmanjšanju njenega obsega v skladu z odstavkoma 2 in 3 se lahko vloži ugovor.
Države članice uvedejo postopke za reševanje takšnih ugovorov.
5. Odločitev nacionalnega akreditacijskega organa o začasnem odvzemu, preklicu ali krčitvi obsega akreditacije začne veljati, ko ta o tem obvesti preveritelja.
Nacionalni akreditacijski organ konča začasni odvzem akreditacijske listine, ko prejme zadovoljive informacije in je prepričan, da preveritelj izpolnjuje zahteve iz te uredbe.
POGLAVJE V
ZAHTEVE V ZVEZI Z AKREDITACIJSKIMI ORGANI ZA AKREDITACIJO PREVERITELJEV SISTEMA EU ZA TRGOVANJE Z EMISIJAMI
Člen 54
Nacionalni akreditacijski organ
1. Naloge v zvezi z akreditacijo v skladu s to uredbo opravljajo nacionalni akreditacijski organi, imenovani v skladu s členom 4(1) Uredbe (ES) št. 765/2008.
2. Če se država članica odloči omogočati potrjevanje preveriteljev, ki so fizične osebe, v skladu s to uredbo, je za naloge v zvezi s potrjevanjem teh preveriteljev pooblaščen nacionalni organ, ki ni nacionalni akreditacijski organ, imenovan v skladu s členom 4(1) Uredbe (ES) št. 765/2008.
3. Če se država članica odloči za uporabo možnosti iz odstavka 2, zagotovi, da zadevni nacionalni organ izpolnjuje zahteve iz te uredbe, vključno z zahtevami iz člena 70, in predloži potrebna dokumentarna dokazila v skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 765/2008.
4. Nacionalni akreditacijski organ je član organa, priznanega v skladu s členom 14 navedene uredbe.
5. Nacionalni akreditacijski organ je pooblaščen za opravljanje dejavnosti akreditiranja kot dejavnosti javnega organa, pri čemer ga uradno prizna država članica, v kateri akreditiranja javni organi neposredno ne opravljajo.
6. Za namene te uredbe nacionalni akreditacijski organ naloge opravlja v skladu z zahtevami iz harmoniziranega standarda iz Priloge III.
Člen 55
Čezmejna akreditacija
Če država članica meni, da ekonomsko ni smiselno ali vzdržno imenovati svojega nacionalnega akreditacijskega organa ali zagotavljati akreditacijskih storitev v smislu člena 15 Direktive 2003/87/ES, ta država članica uporabi nacionalni akreditacijski organ druge države članice.
Zadevna država članica o tem obvesti Komisijo in druge države članice.
Člen 56
Neodvisnost in nepristranskost
1. Nacionalni akreditacijski organ je organiziran tako, da je popolnoma neodvisen od preveriteljev, ki jih ocenjuje, in nepristranski pri opravljanju dejavnosti akreditiranja.
2. Zato ne ponuja ali opravlja dejavnosti ali storitev, ki jih opravlja preveritelj, ter ne opravlja svetovalnih storitev, ni lastnik delnic preveritelja in v preveritelju nima drugega finančnega ali upravljavskega interesa.
3. Ne glede na člen 54(2) so struktura, odgovornosti in naloge nacionalnega akreditacijskega organa jasno ločene od strukture, odgovornosti in nalog pristojnega organa in drugih nacionalnih organov.
4. Nacionalni akreditacijski organ sprejme vse končne odločitve v zvezi z akreditacijo preveriteljev.
Vendar lahko nacionalni akreditacijski organ nekatere dejavnosti odda podizvajalcem, pri čemer veljajo zahteve iz harmoniziranega standarda iz Priloge III.
Člen 57
Ocenjevalna komisija
1. Nacionalni akreditacijski organ imenuje ocenjevalno komisijo za vsako posamezno oceno.
2. Ocenjevalno komisijo sestavlja vodilni ocenjevalec in po potrebi ustrezno število ocenjevalcev ali tehničnih strokovnjakov za posamezen obseg akreditacije.
V ocenjevalni komisiji je najmanj ena oseba, ki se spozna na vidike monitoringa emisij toplogrednih plinov in poročanja o njih v skladu z Uredbo (EU) št. 601/2012, pomembne za obseg akreditacije, ter je usposobljena in ima znanje za ocenjevanje dejavnosti preverjanja na napravi ali pri operaterju zrakoplova za ta obseg, ter najmanj ena oseba, ki pozna ustrezno nacionalno zakonodajo in smernice.
Člen 58
Zahteve glede usposobljenosti za ocenjevalce
1. Ocenjevalec, ki ocenjuje preveritelja, je usposobljen za opravljanje dejavnosti iz poglavja IV. Zato:
(a)
izpolnjuje zahteve iz harmoniziranega standarda v skladu z Uredbo (ES) št. 765/2008 iz Priloge III;
(b)
pozna Direktivo 2003/87/ES, Uredbo (EU) št. 601/2012, to uredbo, ustrezne standarde in drugo ustrezno zakonodajo ter veljavne smernice;
(c)
ima znanje o revidiranju podatkov in informacij iz člena 37(1)(b) te uredbe, ki ga je pridobil z usposabljanjem, ali dostop do osebe, ki ima znanje in izkušnje s področja revidiranja takšnih podatkov in informacij.
2. Vodilni ocenjevalec izpolnjuje zahteve glede usposobljenosti iz odstavka 1 ter je usposobljen za vodenje ocenjevalne komisije in odgovoren za ocenjevanje v skladu s to uredbo.
3. Notranji pregledovalci in osebe, ki sprejemajo odločitve o podelitvi, razširitvi ali podaljšanju akreditacije, imajo poleg tega, da izpolnjujejo zahteve glede usposobljenosti iz odstavka 1, tudi dovolj znanja in izkušenj z akreditacijo.
Člen 59
Tehnični strokovnjaki
1. Nacionalni akreditacijski organ lahko v ocenjevalno komisijo sprejme tehnične strokovnjake, s čimer si zagotovi natančno strokovno znanje in izkušnje z določenega strokovnega področja, ki jih potrebuje za podporo vodilnemu ocenjevalcu ali ocenjevalcu pri opravljanju ocenjevalnih dejavnosti.
2. Tehnični strokovnjak je dovolj usposobljen za učinkovito podporo vodilnemu ocenjevalcu in ocenjevalcu na področju, za katero se zahtevajo strokovno znanje in izkušnje. Poleg tega:
(a)
pozna Direktivo 2003/87/ES, Uredbo (EU) št. 601/2012, to uredbo, ustrezne standarde in drugo ustrezno zakonodajo ter veljavne smernice;
(b)
zadostno pozna dejavnosti preverjanja.
3. Tehnični strokovnjak opravlja določene naloge pod vodstvom in polno odgovornostjo vodilnega ocenjevalca zadevne ocenjevalne skupine.
Člen 60
Postopki
Nacionalni akreditacijski organ izpolnjuje zahteve iz člena 8 Uredbe (ES) št. 765/2008.
Člen 61
Pritožbe
Če nacionalni akreditacijski organ od pristojnega organa, upravljavca ali operaterja zrakoplova ali drugih zainteresiranih strani prejme pritožbo v zvezi s preveriteljem, v razumnem roku:
(a)
preveri utemeljenost pritožbe;
(b)
zagotovi, da lahko zadevni preveritelj predloži pripombe;
(c)
sprejme ustrezne ukrepe za obravnavanje pritožbe;
(d)
evidentira pritožbo in sprejete ukrepe ter
(e)
odgovori pritožniku.
Člen 62
Evidenca in dokumentacija
Nacionalni akreditacijski organ vodi evidenco za vsako osebo, ki sodeluje v postopku akreditiranja. Ta evidenca vključuje evidenco o ustreznih kvalifikacijah, izobraževanju, izkušnjah, nepristranskosti in usposobljenosti, ki je potrebna, da se dokaže skladnost s to uredbo.
Člen 63
Dostop do podatkov in zaupnost
1. Nacionalni akreditacijski organ redno objavlja in posodablja podatke, ki jih prejme v procesu dejavnosti akreditiranja.
2. Nacionalni akreditacijski organ v skladu s členom 8(4) Uredbe (ES) št. 765/2008 vzpostavi primerne ureditve za zagotavljanje zaupnosti prejetih podatkov, če je to primerno.
Člen 64
Medsebojni pregled
1. Nacionalni akreditacijski organi se med seboj redno pregledujejo.
Medsebojne preglede organizira organ, priznan v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št. 765/2008.
2. Organ, priznan v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št. 765/2008, pripravi ustrezna merila za medsebojni pregled ter izvaja učinkovit in neodvisen postopek medsebojnih pregledov, da oceni, ali je:
(a)
nacionalni akreditacijski organ, za katerega se opravlja medsebojni pregled, dejavnosti akreditiranja opravljal v skladu s poglavjem IV;
(b)
nacionalni akreditacijski organ, za katerega se opravlja medsebojni pregled, izpolnil zahteve iz tega poglavja.
Merila vključujejo zahteve glede usposobljenosti za medsebojne pregledovalce in skupine medsebojnih pregledovalcev, ki so specifične za sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov, kot ga vzpostavlja Direktiva 2003/87/ES.
3. Organ, priznan v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št. 765/2008, objavi rezultat medsebojnega pregleda nacionalnega akreditacijskega organa ter ga predloži Komisiji, nacionalnim organom, pristojnim za nacionalne akreditacijske organe v državi članici, in pristojnemu organu držav članic ali informacijski točki iz člena 69(2).
4. Če je nacionalni akreditacijski organ uspešno opravil medsebojni pregled, ki ga je pred začetkom veljavnosti te uredbe organiziral organ, priznan v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št. 765/2008, ga ne glede na določbe odstavka 1 po začetku veljavnosti te uredbe ni treba ponovno pregledati, če dokaže skladnost s to uredbo.
V zvezi s tem zadevni nacionalni akreditacijski organ predloži zahtevo in potrebno dokumentacijo organu, priznanemu v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št. 765/2008.
Organ, priznan v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št. 765/2008, odloči, ali so pogoji za odobritev izjeme izpolnjeni.
Izjema velja za največ tri leta od dneva obvestila o odločitvi nacionalnemu akreditacijskemu organu.
5. Nacionalni organ, v skladu s členom 54(2) pooblaščen za naloge v zvezi s potrjevanjem preveriteljev, ki so fizične osebe, v skladu s to uredbo dosega stopnjo verodostojnosti, enakovredno verodostojnosti nacionalnih akreditacijskih organov, ki so uspešno opravili medsebojni pregled.
V zvezi s tem zadevna država članica takoj po odločitvi o potrditvi nacionalnega organa za izvajanje potrjevanja Komisiji in drugim državam članicam predloži vsa potrebna dokumentarna dokazila. Preden zadevna država članica ne predloži teh dokumentarnih dokazil, nacionalni organi preveriteljev za namene te uredbe ne potrdijo.
Zadevna država članica redno pregleduje delovanje nacionalnega organa, s čimer zagotovi, da še naprej dosega navedeno stopnjo verodostojnosti, in o tem obvešča Komisijo.
Člen 65
Popravljalni ukrep
1. Države članice v rednih časovnih presledkih spremljajo svoje nacionalne akreditacijske organe, da zagotovijo njihovo stalno izvajanje zahtev iz te uredbe, pri čemer upoštevajo rezultate medsebojnega pregleda, opravljenega v skladu s členom 64.
2. Če nacionalni akreditacijski organ ne izpolnjuje zahtev ali obveznosti iz te uredbe, zadevna država članica sprejme ustrezen popravljalni ukrep ali zagotovi, da se tak popravljalni ukrep sprejme, o čemer obvesti tudi Komisijo.
Člen 66
Medsebojno priznavanje preveriteljev
1. Države članice priznavajo enakovrednost storitev, ki jih opravljajo nacionalni akreditacijski organi, ki so uspešno opravili medsebojni pregled. Države članice sprejmejo akreditacijske listine preveriteljev, ki so jih akreditirali ti nacionalni akreditacijski organi, in spoštujejo pravico preveriteljev do opravljanja preverjanj za njihov obseg akreditacije.
2. Če nacionalni akreditacijski organ ni opravil celovitega postopka medsebojnega pregleda pred 31. decembrom 2014, države članice sprejmejo akreditacijske listine preveriteljev, ki jih je akreditiral navedeni nacionalni akreditacijski organ, če je organ, priznan v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št. 765/2008, za ta nacionalni akreditacijski organ opravil medsebojni pregled in ni ugotovil neskladnosti nacionalnega akreditacijskega organa s to uredbo.
3. Če potrjevanje preveriteljev izvaja nacionalni organ iz člena 54(2), države članice sprejmejo potrdilo, ki ga izda tak organ, in spoštujejo pravico potrjenih preveriteljev do izvajanja preverjanja za njegov obseg akreditacije.
Člen 67
Spremljanje opravljenih storitev
Če država članica med inšpekcijskim pregledom, opravljenim v skladu s členom 31(4) Direktive 2006/123/ES, ugotovi, da preveritelj ne deluje v skladu s to uredbo, pristojni organ ali nacionalni akreditacijski organ te države članice o tem obvesti nacionalni akreditacijski organ, ki je akreditiral preveritelja.
Nacionalni akreditacijski organ, ki je akreditiral preveritelja, sporočanje teh informacij obravnava kot pritožbo v smislu člena 61 te uredbe in ustrezno ukrepa, pri čemer pristojnemu organu ali nacionalnemu akreditacijskemu organu odgovori v skladu z drugim pododstavkom člena 72(2) te uredbe.
Člen 68
Elektronska izmenjava podatkov in uporaba avtomatiziranih sistemov
1. Države članice lahko zahtevajo, da preveritelji za poročila o preverjanju v skladu s členom 74(1) Uredbe (EU) št. 601/2012 uporabljajo elektronske predloge ali posebne oblike datotek.
2. Za predložitev poročila o preverjanju in druge vrste komunikacije med upravljavcem, operaterjem zrakoplova, preveriteljem, pristojnim organom in nacionalnim akreditacijskim organom v skladu s členom 74(2) Uredbe (EU) št. 601/2012, se lahko določijo standardizirane elektronske predloge ali oblika datotek.
POGLAVJE VI
IZMENJAVA INFORMACIJ
Člen 69
Izmenjava informacij in informacijske točke
1. Države članice vzpostavijo učinkovito izmenjavo ustreznih informacij in učinkovito sodelovanje med nacionalnim akreditacijskim organom ali po potrebi nacionalnim organom, pooblaščenim za potrjevanje preveriteljev, in pristojnim organom.
2. Če je v državi članici v skladu s členom 18 Direktive 2003/87/ES imenovan več kot en pristojni organ, država članica enega od teh pristojnih organov pooblasti za informacijsko točko za izmenjavo informacij, usklajevanje sodelovanja iz odstavka 1 in dejavnosti iz tega poglavja.
Člen 70
Program dela akreditacije in poslovno poročilo
1. Nacionalni akreditacijski organ pristojnemu organu vsake države članice vsako leto do 31. decembra predloži program dela akreditacije, ki vključuje seznam preveriteljev, ki jih je akreditiral ta nacionalni akreditacijski organ in ki so ga v skladu s členom 76 obvestili, da nameravajo opravljati preverjanja v teh državah članicah. Program dela akreditacije vsebuje najmanj naslednje informacije o vsakem preveritelju:
(a)
predvideni čas in kraj preverjanja;
(b)
informacije o dejavnostih, ki jih nacionalni akreditacijski organ načrtuje za tega preveritelja, zlasti nadzorne dejavnosti in ponovne ocene;
(c)
datume predvidenih spremljanih presoj, ki jih bo opravil nacionalni akreditacijski organ, da bi ocenil preveritelja, vključno z naslovom in kontaktnimi podatki upravljavcev ali operaterjev zrakoplova, ki bodo obiskani v okviru opazovanih presoj;
(d)
informacije o tem, ali je nacionalni akreditacijski organ od nacionalnega akreditacijskega organa države članice, v kateri preveritelj opravlja preverjanje, zahteval, da opravi nadzorne dejavnosti.
2. Po predložitvi programa dela akreditacije v skladu z odstavkom 1 pristojni organ nacionalnemu akreditacijskemu organu predloži vse ustrezne informacije, vključno z ustrezno nacionalno zakonodajo ali smernicami.
3. Nacionalni akreditacijski organ vsako leto do 1. junija pristojnemu organu predloži poslovno poročilo. Poslovno poročilo vsebuje najmanj naslednje informacije o vsakem preveritelju, ki ga je akreditiral ta nacionalni akreditacijski organ:
(a)
podrobnosti o akreditaciji preveriteljev, ki jih je ta nacionalni akreditacijski organ na novo akreditiral, vključno z obsegom akreditacije teh preveriteljev;
(b)
spremembe obsega akreditacije teh preveriteljev;
(c)
povzetek rezultatov nadzornih dejavnosti in ponovnih ocenjevanj, ki jih je opravil nacionalni akreditacijski organ;
(d)
povzetek rezultatov opravljenih izrednih ocenjevanj, vključno z razlogi za njihovo opravljanje;
(e)
vse pritožbe zoper preveritelja od zadnjega poslovnega poročila in ukrepi, ki jih je sprejel nacionalni akreditacijski organ.
Člen 71
Izmenjava informacij o upravnih ukrepih
Če je nacionalni akreditacijski organ preveritelju naložil upravne ukrepe v skladu s členom 53 ali če je začasni odvzem akreditacije prenehal veljati ali če je bila odločitev nacionalnega akreditacijskega organa o uvedbi upravnih ukrepov iz člena 53 razveljavljena z odločitvijo o ugovoru, nacionalni akreditacijski organ obvesti naslednje udeležence:
(a)
pristojni organ države članice, v kateri je akreditiran preveritelj;
(b)
pristojni organ in nacionalni akreditacijski organ vsake države članice, v kateri preveritelj opravlja preverjanja.
Člen 72
Izmenjava informacij s strani pristojnega organa
1. Pristojni organ države članice, v kateri preveritelj opravlja preverjanje, nacionalnemu akreditacijskemu organu, ki je akreditiral tega preveritelja, vsako leto sporoči najmanj naslednje:
(a)
pomembne rezultate preverjanja poročila upravljavca in operaterja zrakoplova ter poročil o preverjanju, zlasti o vseh ugotovljenih neskladnostih preveritelja s to uredbo;
(b)
rezultate pregleda upravljavca ali operaterja zrakoplova, če so ti rezultati za nacionalni akreditacijski organ pomembni za akreditacijo in nadzor preveritelja ali če ti rezultati vsebujejo ugotovljeno neskladnost preveritelja s to uredbo;
(c)
rezultate ocene notranje dokumentacije o preverjanju tega preveritelja, če je pristojni organ notranjo dokumentacijo o preverjanju ocenil v skladu s členom 26(3);
(d)
pritožbe, ki jih je pristojni organ prejel zoper preveritelja.
2. Če informacije iz odstavka 1 dokazujejo, da je pristojni organ ugotovil neskladnost preveritelja s to uredbo, nacionalni akreditacijski organ sporočanje teh informacij šteje za pritožbo pristojnega organa zoper preveritelja v smislu člena 61.
Nacionalni akreditacijski organ sprejme ustrezne ukrepe za obravnavanje takšnih informacij in pristojnemu organu odgovori v treh mesecih od dneva njihovega prejema. Nacionalni akreditacijski organ v svojem odgovoru pristojni organ obvesti o ukrepih, ki jih je sprejel, in po potrebi o upravnih ukrepih, ki jih je naložil preveritelju.
Člen 73
Izmenjava informacij o nadzoru
1. Če se od nacionalnega akreditacijskega organa države članice, v kateri preveritelj opravlja preverjanje, v skladu s členom 49(5) zahteva, da opravi nadzorne dejavnosti, nacionalni akreditacijski organ ugotovitve sporoči nacionalnemu akreditacijskemu organu, ki je akreditiral preveritelja, razen če se nacionalna akreditacijska organa dogovorita drugače.
2. Nacionalni akreditacijski organ, ki je akreditiral preveritelja, ugotovitve iz odstavka 1 upošteva pri oceni, ali preveritelj izpolnjuje zahteve iz te uredbe.
3. Če ugotovitve iz odstavka 1 dokazujejo, da preveritelj te uredbe ne spoštuje, nacionalni akreditacijski organ, ki je akreditiral preveritelja, sprejme ustrezne ukrepe v skladu s to uredbo in nacionalni akreditacijski organ, ki je opravil nadzorne dejavnosti, obvesti o naslednjem:
(a)
katere ukrepe je sprejel nacionalni akreditacijski organ, ki je akreditiral preveritelja;
(b)
če je primerno, kako je preveritelj odpravil ugotovljene neskladnosti;
(c)
če je primerno, kakšni upravni ukrepi so bili uvedeni za preveritelja.
Člen 74
Izmenjava informacij z državo članico, v kateri ima preveritelj sedež
Če je preveritelju akreditacijo podelil nacionalni akreditacijski organ v državi članici, ki ni država članica, v kateri ima preveritelj sedež, se program dela akreditacije in poslovno poročilo iz člena 70 ter informacije iz člena 71 predložijo tudi pristojnemu organu države članice, v kateri ima preveritelj sedež.
Člen 75
Podatkovne baze akreditiranih preveriteljev
1. Nacionalni akreditacijski organ ali po potrebi nacionalni organi iz člena 54(2) vzpostavijo in vodijo podatkovno bazo ter omogočijo dostop do nje drugim nacionalnim akreditacijskim organom, nacionalnim organom, preveriteljem, upravljavcem, operaterjem zrakoplova in pristojnim organom.
Organ, priznan v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št. 765/2008, spodbuja in uskladi dostop do podatkovnih baz, da tako omogoči učinkovito in stroškovno učinkovito komunikacijo med nacionalnimi akreditacijskimi organi, nacionalnimi organi, preveritelji, upravljavci, operaterji zrakoplova in pristojnimi organi, ter lahko te podatkovne baze združi v centralno podatkovno bazo.
2. Podatkovna baza iz odstavka 1 vsebuje najmanj naslednje informacije:
(a)
ime in naslov vsakega preveritelja, ki ga akreditira navedeni nacionalni akreditacijski organ;
(b)
države članice, v katerih preveritelj opravlja preverjanje;
(c)
obseg akreditacije vsakega preveritelja;
(d)
datum podelitve akreditacije in datum poteka veljavnosti akreditacije;
(e)
vse informacije o upravnih ukrepih, ki so bili naloženi preveritelju.
Informacije so javno dostopne.
Člen 76
Obvestilo preveriteljev
1. Da lahko nacionalni akreditacijski organ pripravi osnutek programa dela akreditacije in poslovnega poročila iz člena 70, preveritelj nacionalnemu akreditacijskemu organu, ki je akreditiral tega preveritelja, vsako leto do 15. novembra predloži naslednje informacije:
(a)
načrtovani čas in kraj preverjanj, ki jih je preveritelj predvidel v časovnem načrtu;
(b)
naslov in kontaktne podatke upravljavcev ali operaterjev zrakoplovov, katerih poročilo o emisijah ali tonskih kilometrih se preverja.
2. Spremenjene informacije iz odstavka 1 preveritelj nacionalnemu akreditacijskemu organu sporoči v roku, dogovorjenem z njim.
POGLAVJE VII
KONČNE DOLOČBE
Člen 77
Prehodne določbe
Emisije in po potrebi podatki o dejavnostih, nastali pred 1. januarjem 2013, se preverijo v skladu z zahtevami iz Odločbe 2007/589/ES (11).
Člen 78
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2013.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 21. junija 2012