NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 757/2010
ze dne 24. srpna 2010,
kterým se mění přílohy I a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 o perzistentních organických znečišťujících látkách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 ze dne 29. dubna 2004 o perzistentních organických znečišťujících látkách a o změně směrnice 79/117/EHS (1), a zejména na čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením (ES) č. 850/2004 se do právních předpisů Evropské unie zavádí závazky dané Stockholmskou úmluvou o perzistentních organických znečišťujících látkách (dále jen „úmluva“), schválenou rozhodnutím Rady 2006/507/ES ze dne 14. října 2004 o uzavření Stockholmské úmluvy o perzistentních organických znečišťujících látkách jménem Evropského společenství (2) a Protokolem o perzistentních organických znečišťujících látkách k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přesahujícím hranice států z roku 1979 (dále jen „protokol“) schváleným rozhodnutím Rady 2004/259/ES ze dne 19. února 2004 o uzavření Protokolu o perzistentních organických znečišťujících látkách k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států z roku 1979 jménem Společenství (3).
(2)
Na základě návrhů látek obdržených od Evropské unie a jejích členských států, Norska a Mexika ukončil Výbor pro hodnocení perzistentních organických znečišťujících látek ustanovený v rámci úmluvy svou práci na devíti navržených látkách a dospěl k závěru, že tyto látky splňují kritéria úmluvy. Na čtvrtém zasedání konference smluvních stran, která se konala ve dnech 4.-8. května 2009 (dále jen „COP4“) bylo odsouhlaseno zařazení všech devíti látek do příloh úmluvy.
(3)
Vzhledem k rozhodnutím přijatým na zasedání COP4 by měly být odpovídajícím způsobem změněny přílohy I a III nařízení (ES) č. 850/2004. Příloha I nařízení (ES) č. 850/2004 by měla být změněna s ohledem na to, že látky mohou být zařazeny pouze do úmluvy.
(4)
Zasedání COP4 rozhodlo o zařazení osmi látek do přílohy A úmluvy (Odstraňování). Devátá látka, kyselina perfluoroktansulfonová a její deriváty (dále jen „PFOS“), je v celosvětovém měřítku stále hojně používána a zasedání COP4 rozhodlo zařadit ji do přílohy B úmluvy (Omezení) se stanoveným rozsahem výjimek. Nařízení (ES) č. 850/2004 má obdobnou strukturu s přílohou I (zakázané látky) a přílohou II (látky podléhající omezením). Úmluva obsahuje povinnosti zakázat nebo omezit výrobu, použití, dovoz a vývoz chemických látek uvedených v přílohách A a B úmluvy. Zařazením látky obsažené v rozhodnutí COP4 do nařízení (ES) č. 850/2004 je rozsah omezení uveden s rozhodnutím COP4 do souladu, protože nařízení (ES) č. 850/2004 zahrnuje podmínky pro výrobu, použití a nakládání s odpady společně s podmínkami omezujícími uvádění na trh.
(5)
Uvedení na trh a používání PFOS bylo v Evropské unii omezeno prostřednictvím přílohy XVII nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH) (4). V Evropské unii zahrnují stávající omezující podmínky pro PFOS jenom několik výjimek ve srovnání s těmi, které schválilo zasedání COP4. PFOS byly také zařazeny do přílohy I aktualizovaného protokolu přijatého dne 18. prosince 2009. Z tohoto důvodu by měly být PFOS spolu s ostatními osmi látkami zařazeny do seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 850/2004. Výjimky uvedené v příloze XVII, které se mohly uplatnit v případě PFOS, jsou převzaty a pouze s několika změnami zařazeny do přílohy I nařízení (ES) č. 850/2004. Výjimky by měly podléhat povinnosti použití nejlepší dostupné techniky, je-li aplikovatelná. Zvláštní výjimka pro použití PFOS jako smáčedel určených k použití v kontrolovaných systémech elektrolytického pokovování je omezená dobou platnosti v souladu s rozhodnutím COP4. Pokud je to technicky odůvodněné, může být na základě rozhodnutí konference smluvních stran úmluvy doba platnosti prodloužena. Členské státy musí každé čtyři roky podávat zprávu o použití schválených výjimek. Jako smluvní strana úmluvy by Evropská unie měla podávat zprávy na základě zpráv členských států. Komise by měla nadále přešetřovat přetrvávající výjimky a dostupnost jiných bezpečnějších látek nebo technologií.
(6)
Ustanovení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 850/2004 vztahující se na látky, které se vyskytují jako nezáměrné stopové kontaminující látky, by mělo být definováno pro PFOS, aby bylo zajištěno harmonizované uplatňování a kontrola nařízení a aby tak byl zároveň zabezpečen soulad s úmluvou. Prostřednictvím přílohy XVII nařízení (ES) č. 1907/2006 bylo povoleno použití PFOS v množství nepřesahujícím určité mezní hodnoty. Dokud nebudou dostupné další informace, mezní hodnota pro PFOS ve výrobcích uvedená v příloze XVII nařízení (ES) č. 1907/2006 představuje hranici, pod níž nemohou být PFOS použity záměrně, s ohledem na možnosti stávajících metod pro kontrolu a provádění. Tyto mezní hodnoty by tedy měly omezit použití PFOS na úroveň odpovídající nezáměrné stopové kontaminaci. Pro PFOS jako látky nebo přípravky by mělo toto nařízení stanovit mezní hodnotu na odpovídající podobnou úroveň. Aby bylo vyloučeno záměrné užívání, měla by být tato úroveň nižší než úroveň stanovená nařízením (ES) č. 1907/2006.
(7)
Uvedení na trh a používání pentabromdifenyletheru a oktabromdifenyletheru je v Evropské unii omezeno prostřednictvím přílohy XVII nařízení (ES) č. 1907/2006 s maximálním koncentračním limitem 0,1 % hmotnostních, pod jehož hranicí se o omezení neuvažuje. Zasedání COP4 rozhodlo začlenit do seznamu kongenery přítomné v komerčních formách pentabromdifenyletherů a oktabromdifenyletherů, které mají charakter perzistentních znečišťujících látek. K zajištění souladu v případě těchto derivátů, identifikovaných COP4 jako látky s charakterem perzistentních organických znečisťujících látek, by mělo nařízení (ES) č. 850/2004 uplatnit stejný přístup jako příloha XVII nařízení (ES) č.1907/2006. Z tohoto důvodu by měly být deriváty hexabromdifenylether, heptabromdifenylether, tetrabromdifenylether a pentabromdifenylether zařazeny do přílohy I nařízení (ES) č. 850/2004.
(8)
Ustanovení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 850/2004 vztahující se na látky, které se vyskytují jako nezáměrné stopové kontaminující látky, by mělo být definováno pro polybromované difenylethery (PBDE), aby bylo zajištěno harmonizované uplatňování a kontrola nařízení, a zároveň aby tak byl zabezpečen soulad s úmluvou. Nařízení by mělo stanovit pevnou mezní hodnotu pro posouzení nezáměrných stopových kontaminací PBDE v látkách, přípravcích a výrobcích. Vzhledem k nově dostupným informacím a přezkumu provedenému Komisí, v souladu s cíli tohoto nařízení, představuje mezní hodnota pro PBDE obsažené ve výrobcích z recyklovaných materiálů uvedená v příloze XVII nařízení (ES) č. 1907/2006 hranici nezáměrného stopového znečištění, pod níž nemohou být PBDE použity záměrně, s ohledem na možnosti stávajících metod pro kontrolu a provádění. Pro PBDE jako chemické látky, přípravky nebo výrobky by mělo nařízení stanovit mezní hodnotu na odpovídající podobnou úroveň.
(9)
Je nutné upřesnit, že zákaz uvedený v článku 3 nařízení (ES) č. 850/2004 se netýká výrobků s obsahem PBDE a PFOS, které jsou v době vstupu tohoto nařízení v platnost již používány.
(10)
DDT a hexachlorcyklohexany (HCH) včetně lindanu by měly být zařazeny bez výjimek. Část A přílohy I nařízení (ES) č. 850/2004 povoluje členským státům zachovat stávající výrobu a používání DDT k výrobě dikofolu. Žádný z členských států v současné době tuto výjimku nevyužívá. Navíc bylo zamítnuto zařazení dikofolu do přílohy 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (5), stejně jako do směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (6). Uvedená výjimka by proto měla být zrušena. HCH, včetně lindanu, jsou zařazeny do části B přílohy I nařízení (ES) č. 850/2004 se dvěma zvláštními výjimkami pro určité zvláštní použití. Výjimky vypršely dne 1. září 2006 a 31. prosince 2007, a měly by proto být zrušeny.
(11)
V souladu s rozhodnutím zasedání COP4 by měl být pentachlorbenzen doplněn do přílohy I a III nařízení (ES) č. 850/2004, a stává se tak předmětem obecného zákazu a ustanovení, které se v uvedeném nařízení týkají snižování úniků. Látky chlordekon a hexabrombifenyl by měly být přeřazeny do přílohy I části A, protože jsou nyní zařazeny do obou mezinárodních dokumentů.
(12)
V souladu s článkem 22 úmluvy vstupují změny jejích příloh A, B a C v platnost po uplynutí jednoho roku od sdělení depozitáře o změně, což bude 26. srpna 2010. V návaznosti na to a z důvodu zajištění souladu by toto nařízení mělo vstoupit v platnost ke stejnému datu. Vstup tohoto nařízení v platnost je tedy naléhavý.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného směrnicí 67/548/EHS,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a III nařízení (ES) č. 850/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 26. srpna 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. srpna 2010.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 757/2010
z dne 24. avgusta 2010
o spremembi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 850/2004 o obstojnih organskih onesnaževalih glede prilog I in III
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 850/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o obstojnih organskih onesnaževalih in spremembi Direktive 79/117/EGS (1) ter zlasti člena 14(1) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (ES) št. 850/2004 v pravo Unije prenaša zaveze iz Stockholmske konvencije o obstojnih organskih onesnaževalih (v nadaljnjem besedilu: Konvencija), ki je bila potrjena s Sklepom Sveta 2006/507/ES z dne 14. oktobra 2004 o sklenitvi, v imenu Evropske skupnosti, Stockholmske konvencije o obstojnih organskih onesnaževalih (2), in iz Protokola o obstojnih organskih onesnaževalih h Konvenciji iz leta 1979 o onesnaževanju zraka na velike razdalje prek meja (v nadaljnjem besedilu: Protokol), ki je bil potrjen s Sklepom Sveta 2004/259/ES z dne 19. februarja 2004 o sklenitvi Protokola o obstojnih organskih onesnaževalih h Konvenciji iz leta 1979 o onesnaževanju zraka na velike razdalje preko meja (3) v imenu Evropske skupnosti.
(2)
Odbor za pregled obstojnih organskih onesnaževal, ki je bil ustanovljen v okviru Konvencije, je po tem, ko je od Evropske unije in njenih držav članic, Norveške ter Mehike prejel predloge o snoveh, zaključil obravnavanje devetih predlaganih snovi, za katere se je ugotovilo, da izpolnjujejo merila Konvencije. Na četrtem zasedanju Konference pogodbenic Konvencije od 4. do 8. maja 2009 (v nadaljnjem besedilu: COP4) je bilo sklenjeno, da se vseh devet snovi vključi v priloge h Konvenciji.
(3)
Ob upoštevanju odločitev, sprejetih na COP4, je treba prilogi I in III k Uredbi (ES) št. 850/2004 dopolniti. Prilogo I k Uredbi (ES) št. 850/2004 je treba spremeniti, da se upošteva dejstvo, da se lahko snovi navedejo samo v Konvenciji.
(4)
Na COP4 je bilo odločeno, da se osem od teh snovi navede v Prilogi A (odprava) h Konvenciji. Deveta snov, perfluorooktan sulfonska kislina in njeni derivati (v nadaljnjem besedilu: PFOS), se po vsem svetu še vedno veliko uporabljajo, zato je bilo na COP4 odločeno, da se navedejo v Prilogi B (omejitev) z vrsto izjem. Uredba (ES) št. 850/2004 je strukturirana podobno s Prilogo I (prepoved) in Prilogo II (omejitev). Konvencija vsebuje obveznosti za prepoved ali omejitev proizvodnje, uporabe, uvoza in izvoza snovi iz njenih prilog A in B. S tem ko je snov, ki jo zajemajo sklepi COP4, navedena v Uredbi (ES) št. 850/2004, se obseg omejitve uskladi s sklepom COP4, saj Uredba (ES) št. 850/2004 poleg omejevanja dajanja na trg zajema tudi pogoje za proizvodnjo, uporabo in ravnanje z odpadki.
(5)
Dajanje na trg in uporaba PFOS je v Uniji omejena na podlagi Priloge XVII k Uredbi (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) (4). Obstoječa omejitev PFOS v Uniji zajema v primerjavi s tistimi iz sklepa COP4 le nekaj izjem. PFOS je bila navedena tudi v Prilogi I k spremenjenemu Protokolu, ki je bil sprejet 18. decembra 2009. Zato je treba PFOS skupaj z drugimi osmimi snovmi navesti v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 850/2004. Odstopanja, ki so se uporabljala za PFOS, ko je bila ta navedena v Prilogi XVII, se prenesejo in navedejo v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 850/2004 samo z nekaj spremembami. Odstopanja so po potrebi odvisna od uporabe najboljše tehnike, ki je na voljo. Posebno odstopanje za uporabo PFOS kot omočil za uporabo v nadzorovanih sistemih galvanizacije je v skladu z odločbo COP4 časovno omejeno. Če je to tehnično upravičeno, se lahko rok podaljša pod pogojem, da to odobri Konferenca pogodbenic Konvencije. Države članice morajo vsaka štiri leta poročati o uporabi dovoljenih odstopanj. Evropska unija mora kot podpisnica Konvencije na podlagi poročil držav članic poročati Konferenci pogodbenic Konvencije. Komisija mora še naprej pregledovati preostala odstopanja in razpoložljivost varnejših alternativnih snovi ali tehnologij.
(6)
Določbe člena 4(1)(b) Uredbe (ES) št. 850/2004 v zvezi s snovmi, ki se pojavljajo kot nenamerna sled onesnaževala, je treba opredeliti za PFOS, da se zagotovita usklajeno izvrševanje in nadzor navedene uredbe ob hkratnem zagotavljanju skladnosti s Konvencijo. Na podlagi Priloge XVII k Uredbi (ES) št. 1907/2006 je bilo dovoljeno, da se PFOS uporablja v količinah, nižjih od določenih omejitev. Dokler niso na voljo dodatne informacije, so zgornje meje za PFOS iz Priloge XVII k Uredbi (ES) št. 1907/2006 enake ravnem, pod katerimi smiselna uporaba PFOS v izdelkih ni mogoča ob zagotavljanju nadzora in izvrševanja z obstoječimi metodami. Zgornje meje naj bi torej omejile uporabo PFOS na raven, ki je enaka nenamerni sledi onesnaževala. Ta uredba mora za PFOS kot snovi ali v pripravkih določiti zgornjo omejitev na podobni ravni. Ta raven mora biti nižja kot raven iz Uredbe (ES) št. 1907/2006, da se izključi namerna uporaba.
(7)
Dajanje na trg in uporaba pentabromodifenil etra in oktabromodifenil etra je v Uniji omejena na podlagi Priloge XVII k Uredbi (ES) št. 1907/2006, ki določa zgornjo mejo koncentracije 0,1 masnega %, pod katero spojina ni omejena. Na COP4 je bila sprejeta odločitev, da se navedejo sorodne snovi v tržnih oblikah pentabromodifenil etrov in oktabromodifenil etrov, ki imajo značilnosti obstojnih organskih onesnaževal. Zaradi usklajenosti se mora navajanje v Uredbi (ES) št. 850/2004 zgledovati po pristopu v Prilogi XVII k Uredbi (ES) št. 1907/2006 za tiste derivate, za katere je bilo na COP4 ugotovljeno, da imajo značilnosti obstojnih organskih onesnaževal; zato je treba derivate heksabromodifenil etra, heptabromodifenil etra, tetrabromodifenil etra in pentabromodifenil etra navesti v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 850/2004.
(8)
Določbe člena 4(1)(b) Uredbe (ES) št. 850/2004 v zvezi s snovmi, ki se pojavljajo kot nenamerna sled onesnaževala je treba opredeliti za polibromirane difenil etre (poliBDE), da se zagotovita usklajeno izvrševanje in nadzor navedene uredbe ob hkratnem zagotavljanju skladnosti s Konvencijo. Ta uredba mora določiti trdno zgornjo mejo za določanje nenamernih sledi onesnaževal glede poliBDE v snoveh, pripravkih in izdelkih. Dokler niso na voljo dodatne informacije in pregled Komisije v skladu s cilji te uredbe, morajo zgornje meje za poliBDE iz Priloge XVII k Uredbi (ES) št. 1907/2006 v izdelkih, proizvedenih iz recikliranih materialov, omejiti uporabo poliBDE na raven nenamernih sledi onesnaževal, pod katero smiselna uporaba poliBDE ni mogoča ob zagotavljanju nadzora in izvrševanja z obstoječimi metodami. Ta uredba mora za poliBDE kot snovi, v pripravkih ali izdelkih določiti zgornjo omejitev na podobni ravni.
(9)
Treba je navesti, da se prepoved iz člena 3 Uredbe (ES) št. 850/2004 ne uporablja za člene, ki zajemajo poliBDE in PFOS, ki so že v uporabi na datum začetka veljavnosti te uredbe.
(10)
DDT in heksaklorocikloheksan (HCH), vključno z lindanom, je treba navesti brez odstopanj. Del A Priloge I k Uredbi (ES) št. 850/2004 državam članicam dovoljuje, da obdržijo obstoječo proizvodnjo in uporabo DDT za proizvodnjo dikofola. Trenutno nobena država članica ne uporablja tega odstopanja. Poleg tega je bila vključitev dikofola v Prilogo I k Direktivi 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 o dajanju biocidnih pripravkov v promet (5) ter v Direktivo Sveta 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (6) zavrnjena. To odstopanje je zato treba črtati. HCH, vključno z lindanom, je naveden v delu B Priloge I Uredbe (ES) št. 850/2004 z dvema posebnima odstopanjema za nekatere posebne uporabe. Odstopanji sta prenehali veljati 1. septembra 2006 in 31. decembra 2007 ter ju je zato treba črtati.
(11)
V skladu s odločitvami COP4 je treba pentaklorobenzen dodati v prilogi I in II k Uredbi (ES) št. 850/2004, tako da začnejo zanj veljati splošna prepoved in določbe o zmanjšanju izpustov iz Uredbe. Klordekon in heksabromobifenil je treba prestaviti v del A Priloge I, saj sta zdaj navedena v obeh mednarodnih instrumentih.
(12)
V skladu s členom 22 Konvencije začnejo spremembe prilog A, B in C h Konvenciji veljati eno leto po datumu, ko depozitar seznani pogodbenice s sprejetjem sprememb, torej 26. avgusta 2010. Zato in zaradi usklajenosti se mora ta uredba uporabljati od istega datuma. Ta uredba mora torej začeti veljati nemudoma.
(13)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega z Direktivo 67/548/EGS -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Prilogi I in III k Uredbi (ES) št. 850/2004 se spremenita v skladu s Prilogo k tej uredbi.
Člen 2
Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 26. avgusta 2010.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 24. avgusta 2010