NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 225/2012
ze dne 15. března 2012,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005, pokud jde o schvalování provozů, které uvádějí na trh výrobky získané z rostlinných olejů a směsné tuky k použití v krmivech, a pokud jde o zvláštní požadavky na výrobu, skladování a přepravu olejů, tuků a výrobků z nich získaných a na zkoušení obsahu dioxinů v nich
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005 ze dne 12. ledna 2005, kterým se stanoví požadavky na hygienu krmiv (1), a zejména na čl. 27 písm. b) a f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 183/2005 stanoví obecná pravidla pro hygienu krmiv a další podmínky a postupy, aby bylo zajištěno, že budou dodržovány podmínky zpracování, které mají minimalizovat a kontrolovat potenciální nebezpečí. Provozy krmivářských podniků musí být registrovány nebo schváleny příslušným orgánem. Provozovatelé krmivářských podniků z nižších článků krmivového řetězce jsou navíc povinni odebírat krmivo pouze z registrovaných nebo schválených provozů.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2009 ze dne 13. července 2009 o uvádění na trh a používání krmiv (2) požaduje, aby krmiva uváděná na trh byla bezpečná a aby příslušný druh krmiva byl výslovně uveden v označení. Nařízení Komise (EU) č. 575/2011 ze dne 16. června 2011 o Katalogu pro krmné suroviny (3) navíc pro účely označování uvádí podrobný popis vybraných krmných surovin.
(3)
Souhra těchto požadavků by měla zajistit dohledatelnost a vysokou úroveň ochrany spotřebitele v celém krmivovém a potravinovém řetězci.
(4)
Úřední kontroly a kontroly provedené provozovateli krmivářských podniků ukázaly, že některé oleje, tuky a výrobky z nich získané, které nebyly určeny k použití v krmivech, byly použity jako krmné suroviny, a v důsledku toho byly v některých krmivech překročeny maximální obsahy dioxinů stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (4). Potraviny získané ze zvířat krmených kontaminovaným krmivem mohou tudíž představovat riziko pro veřejné zdraví. Stažení kontaminovaných krmiv a potravin z trhu navíc může zapříčinit finanční ztráty.
(5)
V zájmu zvýšení hygieny krmiv a aniž je dotčena pravomoc členských států stanovená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 183/2005, by měly být schvalovány v souladu s uvedeným nařízením provozy, kde se dále zpracovávají surové rostlinné oleje, vyrábějí se výrobky získané z olejů rostlinného původu a mísí se tuky, pokud jsou tyto výrobky určeny k použití v krmivech.
(6)
Měly by být stanoveny zvláštní požadavky na výrobu, označování, skladování a přepravu uvedených krmných surovin, jež zohlední zkušenosti získané z uplatňování systémů založených na analýze nebezpečí a kritických kontrolních bodů (HACCP).
(7)
Posílené monitorování dioxinů by usnadnilo odhalení případů nedodržování pravidel a napomohlo by při vymáhání právních předpisů o krmivech. Je nutné provozovatelům krmivářských podniků uložit povinnost provádět u tuků, olejů a výrobků z nich získaných zkoušky na obsah dioxinů a PCB s dioxinovým efektem, aby se snížilo riziko, že se kontaminované výrobky dostanou do potravinového řetězce, a podpořila se tak strategie snižování expozice občanů EU dioxinům. Riziko kontaminace dioxiny by mělo být základem pro vypracování plánu monitorování. Za to, že se na trh uvádějí bezpečná krmiva, odpovídají provozovatelé krmivářských podniků. Náklady na laboratorní zkoušení by tudíž měli nést v plném rozsahu. Podrobná ustanovení o odběru vzorků a laboratorním zkoušení, která nejsou obsažena v tomto nařízení, by měla být ponechána v pravomoci členských států. Členské státy se navíc vyzývají, aby se zaměřily na kontrolu provozovatelů krmivářských podniků, na které se sice monitorování dioxinů nevztahuje, ale které využívají výše uvedené výrobky.
(8)
Systém povinného monitorování na základě rizika nesmí ovlivnit povinnost provozovatelů krmivářských podniků splnit požadavky právních předpisů Unie týkajících se hygieny krmiv. Měl by být začleněn do správné hygienické praxe a systému založeného na HACCP. Toto by měl v souvislosti s udělováním schválení provozovateli krmivářského podniku ověřit příslušný orgán. Přezkum vlastního posouzení rizik, který provozovatel pravidelně provádí, by měl výsledky monitorování dioxinů zohlednit.
(9)
V zájmu větší transparentnosti je třeba, aby laboratoře, které provádějí zkoušku na obsah dioxinů, byly povinny informovat o výsledcích, jež překročí maximální povolené obsahy stanovené ve směrnici 2002/32/ES, nejen provozovatele krmivářského podniku, ale také příslušný orgán; provozovatel krmivářského podniku tím není zproštěn povinnosti informovat příslušný orgán.
(10)
Je třeba stanovit, aby byl po dvou letech proveden přezkum s cílem prověřit účinnost ustanovení o povinném monitorování dioxinů a jeho začlenění do systémů HACCP provozovatelů krmivářských podniků.
(11)
Příslušným orgánům a provozovatelům krmivářských podniků je třeba poskytnout dostatečnou dobu na to, aby měli možnost přizpůsobit se ustanovením tohoto nařízení.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 183/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 16. září 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. března 2012.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 225/2012
z dne 15. marca 2012
o spremembi Priloge II k Uredbi Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 183/2005 glede posebnih zahtev za odobritev obratov, ki dajejo na trg za uporabo kot krma proizvode, pridobljene iz rastlinskih olj in mešanic maščob, v zvezi s proizvodnjo, shranjevanjem, prevozom in testiranjem olj, maščob in proizvodov, pridobljenih iz njih, na dioksin
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 183/2005 z dne 12. januarja 2005 o zahtevah glede higiene krme (1) in zlasti člena 27(b) in (f) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (ES) št. 183/2005 določa splošna pravila glede higiene krme ter pogoje in ureditve, ki zagotavljajo, da so izpolnjeni pogoji predelave za čim večje zmanjšanje morebitnega tveganja in nadzor nad njim. Obrate za poslovanje s krmo registrira ali odobri pristojni organ. Poleg tega lahko nosilci dejavnosti poslovanja s krmo, ki so nižje na krmni verigi, pridobijo krmo samo od obratov, ki so registrirani ali odobreni.
(2)
Uredba (ES) št. 767/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o dajanju krme v promet in njeni uporabi (2) določa, da mora biti krma, dana na trg, varna in jasno označena z ustrezno vrsto krme. Poleg tega Uredba Komisije (EU) št. 575/2011 z dne 16. junija 2011 o katalogu posamičnih krmil (3) vsebuje podrobne opise, ki jih je treba navesti na oznakah za posebna posamična krmila.
(3)
Vse te zahteve skupaj morajo zagotoviti sledljivost in visoko raven zaščite potrošnikov po vsej prehranski in krmni verigi.
(4)
Uradni nadzor in nadzor, ki ga izvajajo nosilci dejavnosti poslovanja s krmo, sta pokazala, da so bila nekatera olja ter maščobe in proizvodi, pridobljeni iz njih, ki niso namenjeni za uporabo v krmi, uporabljeni kot posamična krmila, zaradi česar so bile v krmi presežene mejne vrednosti za dioksin iz Direktive 2002/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. maja 2002 o nezaželenih snoveh v živalski krmi (4). Zato lahko živila, pridobljena od živali, ki so bile krmljene z onesnaženo krmo, pomenijo tveganje za javno zdravje. Poleg tega lahko umik onesnažene krme in živil s trga pomeni finančno izgubo.
(5)
Za izboljšanje higiene krme in brez poseganja v pristojnosti držav članic iz člena 10(2) Uredbe (ES) št. 183/2005 je treba obrate, ki dodatno predelujejo surova rastlinska olja, proizvajajo proizvode, pridobljene iz olj rastlinskega izvora, in mešajo maščobe, odobriti v skladu z navedeno uredbo, če so ti proizvodi namenjeni za uporabo v krmi.
(6)
Določiti je treba posebne zahteve za proizvodnjo, označevanje, shranjevanje in prevoz navedenih posamičnih krmil, da se upoštevajo izkušnje, pridobljene pri uporabi sistemov, ki temeljijo na analizi tveganj in kritičnih nadzornih točk (HACCP).
(7)
Okrepljeno spremljanje dioksina bi olajšalo odkrivanje neizpolnjevanja zahtev in izvrševanje zakonodaje o krmi. Določiti je treba, da morajo nosilci dejavnosti poslovanja s krmo testirati maščobe, olja in proizvode, pridobljene iz njih, na dioksin in dioksinu podobne poliklorirane bifenile, da se zmanjša tveganje vstopa onesnaženih proizvodov v prehransko verigo in podpre strategija za zmanjšanje izpostavljenosti državljanov EU dioksinu. Tveganje za onesnaženje z dioksinom mora biti podlaga za oblikovanje načrta spremljanja. Nosilci dejavnosti poslovanja s krmo so odgovorni za dajanje varne krme na trg. Zato morajo v celoti nositi stroške za analizo. Države članice morajo biti še naprej pristojne za pripravo natančnih določb o vzorčenju in analizi, ki niso navedene v tej uredbi. Poleg tega se države članice spodbuja, da se osredotočijo na nadzor tistih nosilcev dejavnosti poslovanja s krmo, ki jih spremljanje dioksina sicer ne zajema, vendar dobivajo navedene proizvode.
(8)
Obvezni sistem spremljanja na podlagi tveganja ne sme vplivali na obveznost nosilcev dejavnosti poslovanja s krmo, da izpolnjujejo zahteve iz zakonodaje Unije o higieni krme. Vključiti ga je treba v dobro higiensko prakso in sistem na podlagi HACCP. Pristojni organ mora to preveriti v postopku odobritve nosilca dejavnosti poslovanja s krmo. Nosilec dejavnosti mora pri rednem pregledu lastne ocene tveganja upoštevati ugotovitve o spremljanju dioksina.
(9)
Določiti je treba, da morajo laboratoriji, ki opravljajo analize dioksina, rezultate, ki presegajo najvišje dovoljene vrednosti iz Direktive 2002/32/ES, sporočiti ne le nosilcu dejavnosti poslovanja s krmo, temveč tudi pristojnemu organu, da se izboljša preglednost. Kljub tej obveznosti mora nosilec dejavnosti poslovanja s krmo še naprej obveščati pristojni organ.
(10)
Za preveritev učinkovitosti določb o obveznem spremljanju dioksina in njegovi vključitvi v sistem na podlagi HACCP, ki ga izvajajo nosilci dejavnosti poslovanja s krmo, je treba določiti, da se po dveh letih opravi pregled.
(11)
Zagotoviti je treba dovolj časa, da se lahko pristojni organi in nosilci dejavnosti poslovanja s krmo pripravijo na izvajanje določb te uredbe.
(12)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali, Evropski parlament in Svet pa jim nista nasprotovala -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Priloga II k Uredbi (ES) št. 183/2005 se spremeni v skladu s Prilogo k tej uredbi.
Člen 2
Ta uredba začne veljati na dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 16. septembra 2012.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 15. marca 2012