ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. února 2011
o státní podpoře C 48/08 (ex NN 61/08), kterou poskytlo Řecko společnosti Ellinikos Xrysos SA
(oznámeno pod číslem K(2011) 1006)
(Pouze řecké znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/452/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí Komise zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (1) ve věci podpory č. C 48/2008 (dříve NN 61/2008) (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby v souladu s výše uvedenými ustanoveními podaly připomínky, a s ohledem na jejich připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I POSTUP
(1)
Dne 9. července 2007 obdržela Komise stížnost, podle které Řecko údajně přijalo dvě opatření, jimiž poskytlo státní podporu společnosti Ellinikos Xrysos SA (dále jen „Ellinikos Xrysos“). Po výměně informací rozhodla Komise dne 10. prosince 2008 zahájit formální vyšetřovací řízení ohledně uvedených opatření.
(2)
Dne 23. února 2009 předložilo Řecko své připomínky k rozhodnutí Komise o zahájení řízení.
(3)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 10. března 2009 (3). Připomínky podaly čtyři zúčastněné strany: Ellinikos Xrysos jako příjemce uvedených opatření dne 10. dubna 2009, European Goldfields Ltd. jako hlavní akcionář společnosti Ellinikos Xrysos dne 10. dubna 2009, odborová organizace dolů Cassandra dne 2. dubna 2009 a Hellenic Mining Watch, což je řecká organizace, jejímž cílem je „ochrana životního prostředí a veřejnosti před negativními důsledky důlní činnosti a zajištění veřejného zdraví“ (4), dne 6. dubna 2009.
(4)
Připomínky byly sděleny Řecku dopisy ze dne 6. května 2009 a 7. července 2009. Řecko odpovědělo na připomínky zúčastněných stran dopisy ze dne 3. června 2009, 20. července 2009 a 23. září 2009.
(5)
Komise si dne 19. června 2009, 11. prosince 2009 a 22. dubna 2010 vyžádala od řeckých orgánů další informace a Řecko a společnost Ellinikos Xrysos odpověděly v dopisech ze dne 23. července 2009, 29. července 2009, 15. ledna 2010, 11. února 2010, 12. února 2010, 4. května 2010 a 27. května 2010. K další neformální výměně informací mezi útvary Komise a řeckými orgány došlo elektronickou poštou v květnu 2010. Jednání mezi útvary Komise a řeckými orgány proběhla dne 11. února 2009 a 24. června 2010 a mezi útvary Komise a údajným příjemcem dne 2. února 2009 a 26. června 2009.
II PODROBNÝ POPIS PODPORY
II.a. ZÁKLADNÍ INFORMACE O HORNÍM PRÁVU A POVOLENÍCH K TĚŽBĚ
(6)
Horní právo je právo vstoupit na určitý kus půdy a obsadit ho za účelem jeho zpracování pomocí podzemní nebo povrchové těžby kvůli získání nerostů, které může obsahovat. Je postupováno s právem těžby, jež je jeho nedílnou součástí.
(7)
Horní právo je odlišné od povolení k těžbě, což je licence na provádění důlní činnosti. Povolení k těžbě udělují příslušné orgány po vyhodnocení předložených zpráv o proveditelnosti a studií dopadu na životní prostředí. V tomto konkrétním případě udělovalo povolení k těžbě v době prodeje uskutečněného v roce 2003 ministerstvo rozvoje.
II.b. PŘÍJEMCE
(8)
Ellinikos Xrysos je významná řecká důlní společnost, jež působí v oblasti těžby zlata, mědi, olova, stříbra a zinku. V roce 2009 dosáhla obratu ve výši 44,7 milionu EUR (se ziskem po zdanění ve výši 1,7 milionu EUR) a zaměstnávala přibližně 350 osob. V době dotyčných opatření podpory (viz 11. a 16. až 18. bod odůvodnění) představovala Ellinikos Xrysos velký podnik, protože byla provázána s velkou společností. Podle doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003, které se týká definice mikropodniků a malých a středních podniků (5): a) kategorii mikropodniků a malých a středních podniků (MSP) tvoří podniky, které zaměstnávají méně než 250 osob a jejichž roční obrat nepřesahuje 50 milionů EUR a/nebo jejichž bilanční suma roční rozvahy nepřesahuje 43 milionů EUR (příloha, hlava 1, čl. 2 odst. 1); b) z kategorie malých a středních podniků jsou vyřazeny skupiny podniků, jejichž hospodářská síla může přesáhnout sílu skutečných malých a středních podniků, přičemž je nutno rozlišovat mezi různými druhy podniků v závislosti na tom, zda jsou samostatné (9. bod odůvodnění); c) „samostatným podnikem“ se rozumí každý podnik, který není klasifikován jako provázaný podnik (příloha, hlava 1, čl. 3 odst. 1); a d) „provázaným podnikem“ se rozumí podnik, v němž většinu hlasovacích práv akcionářů nebo členů drží jiný podnik (příloha, hlava 1, čl. 3 odst. 3 písm. a)). V tomto konkrétním případě vlastnila v prosinci 2003 (v době prodeje z roku 2003) 53,3 % akcií společnosti Ellinikos Xrysos (160 000 akcií z celkového počtu 300 000) společnost Greek Mines SA, což je pobočka společnosti Aktor SA. Poslední dva předchozí roční obraty společnosti Aktor, tzn. v roce 2001 a 2002, dosáhly výše 120,9 milionu EUR a 302,6 milionu EUR. Také její poslední dvě bilanční sumy roční rozvahy dosáhly částky 151,9 milionu EUR a 260 milionů EUR (6). Tyto údaje činí z Aktor velkou společnost. Ellinikos Xrysos proto v době dotyčných opatření podpory byla velkou společností.
(9)
Současnými akcionáři Ellinikos Xrysos jsou společnosti European Goldfields Greece BV (65 % akcií), Hellas Gold BV (30 % akcií) a řecká stavební a energetická společnost Aktor SA (5 % akcií). European Goldfields Greece BV a Hellas Gold BV jsou dceřiné společnosti kanadské společnosti Goldfields Ltd., která se zabývá nabýváním, průzkumem a rozvojem nerostných ložisek na Balkáně.
(10)
Ellinikos Xrysos vlastní a provozuje doly Cassandra. Od řeckého státu je koupila a s nimi jejich horní práva v prosinci 2003. K dolům patří zlaté doly v Olympii a lokalitě Skouries a měděné a zinkové doly v lokalitě Stratoni.
(11)
Před rokem 2003 vlastnila doly Cassandra společnost TVX Hellas SA, jež je získala od řeckého státu v roce 1995 ve veřejném nabídkovém řízení za částku 11 miliard GRD (přibližně 39,8 milionu EUR (7)).
(12)
V roce 2002 zrušila řecká státní rada dolům Cassandra povolení na těžbu a získávání zlata, a to zejména dolům v Olympii a Stratoni. Povolení na těžbu a získávání zlata v Olympii byla zrušena z důvodů ochrany životního prostředí, které byly považovány za závažné. Těžební povolení ve Stratoni bylo zrušeno, protože ho řecký stát udělil protiprávně prostřednictvím orgánu, který k tomu neměl pravomoc.
(13)
Po výše uvedeném zrušení státní radou vydalo příslušné ministerstvo rozvoje dvě nařízení týkající se Stratoni: 1) dne 7. ledna 2003 nařídilo přerušení provozu ve Stratoni a 2) dne 29. ledna 2003 nařídilo ve Stratoni přijetí dodatečných bezpečnostních opatření. V souladu s rozhodnutím státní rady o zrušení povolení vydalo ministerstvo rozvoje dne 18. února 2003 další nařízení, kterým povolilo zahájení provozu ve Stratoni a zrušilo předchozí nařízení ze dne 7. a 29. ledna 2003. V době prodeje dolů společnosti Ellinikos Xrysos platilo nařízení ze dne 18. února 2003.
(14)
Výsledkem výše uvedeného zrušení povolení dolům Cassandra na těžbu a získávání zlata bylo, že společnost Kinross (kanadská těžební společnost) jako vlastník TVX Hellas ji přestala financovat, aby si zachovala hodnotu akciového podílu. To vedlo společnost TVX Hellas k podání návrhu na konkurz.
II.c. OPATŘENÍ 1: PRODEJNÍ CENA NIŽŠÍ NEŽ TRŽNÍ HODNOTA
(15)
Dne 12. prosince 2003 byly doly Cassandra převedeny z TVX Hellas na řecký stát za 11 milionů EUR v rámci mimosoudního vyrovnání, při němž došlo k vymazání vzájemných pohledávek (pohledávka TVX Hellas vůči Řecku dosahovala výše 293,5 milionu EUR). Stejného dne prodal řecký stát doly Cassandra společnosti Ellinikos Xrysos za 11 milionů EUR, a to bez předchozího ohodnocení majetku či veřejné soutěže. Prodej zahrnoval: a) doly ve Stratoni, Skouries a Olympii spolu s příslušnými horními právy, b) pozemky, c) nerostné zásoby a d) fixní aktiva (těžební a provozní zařízení, ubytovny pro pracovníky a průmyslové stavební objekty). Podle řeckých orgánů bylo cílem opatření nalézt majitele, který by byl ochoten provozovat doly, a zajistit tak pracovní místa a chránit životní prostředí.
II.d. OPATŘENÍ 2: PROMINUTÍ DANĚ A SNÍŽENÍ ZÁKONNÝCH POPLATKŮ
(16)
Řecko prodalo doly Cassandra společnosti Ellinikos Xrysos prostřednictvím smlouvy uzavřené mezi oběma stranami, jež byla potvrzena zákonem 3220/2004 (8). Podle tohoto právního předpisu byla společnost Ellinikos Xrysos osvobozena od jakékoliv daně. Došlo také ke snížení zákonných a dalších poplatků na 5 % skutečné výše, jež by měla být normálně uhrazena. Podle řeckých orgánů mělo opatření za cíl motivovat případné investory, protože hodnota dolů byla záporná.
(17)
Podle řeckých právních předpisů (9) činí daň z převodu nemovitosti 7 % hodnoty převáděného majetku u prvních 15 000 EUR a 9 % u zbývající částky. Podle řeckého horního zákona (10) k tomu existuje zvláštní daň z převodu horních práv ve výši 5 % hodnoty převáděných práv (tzn. hodnoty dolu).
(18)
Komise ve svém rozhodnutí dospěla u opatření 1 a 2 k celkové výši podpory v částce 15,34 milionu EUR, přičemž přezkoumala:
a)
hodnotu tří jednotlivých dolů (Stratoni, Olympie a Skouries), které tvoří doly Cassandra, založenou na hospodářských faktorech platných v době prodeje a také na provozuschopnosti těchto dolů (viz podrobná analýza v 63. až 79. bodě odůvodnění);
b)
hodnotu pozemku dolů Cassandra podle výpočtu uvedeného ve zprávě o ocenění (viz 19. bod odůvodnění) a ověřenou porovnáním s cenou zaplacenou za většinu tohoto pozemku ve veřejné soutěži z roku 1995 (viz podrobná analýza v 80. až 90. bodě odůvodnění);
c)
hodnotu nerostných zásob nabytých společností Ellinikos Xrysos při prodeji z roku 2003, jež je založena na stejné zprávě o ocenění (viz podrobná analýza v 91. až 97. bodě odůvodnění);
d)
výši splatné daně, od které byla společnost Ellinikos Xrysos v kupní smlouvě osvobozena (viz podrobnou analýzu ve 118. až 124. bodě odůvodnění).
(19)
V rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 10. prosince 2008 si Komise položila otázku, zda Řecko prodalo společnosti Ellinikos Xrysos doly Cassandra za jejich tržní hodnotu, protože k prodeji došlo bez vyhlášení veřejné soutěže či bez nezávislého ocenění majetku, a zda je tento prodej pod tržní hodnotou slučitelný se SFEU. Odvolávala se přitom na zprávu o ocenění aktiv dolů Cassandra, jež byla vypracována pro společnost European Goldfields, která je akcionářem Ellinikos Xrysos. Podle této zprávy dosahovala spravedlivá tržní hodnota aktiv dolů Cassandra částky 500 milionů USD (což odpovídá 411 milionům EUR při použití směnného kurzu 1,2155 USD/EUR (11) platného dne 30. června 2004). Zprávu (dále jen „zpráva Behre Dolbear“) vypracoval na základě zadání European Goldfields přední mezinárodní poradce v oblasti nerostných surovin společnost Behre Dolbear International Ltd (12).
(20)
Komise si také položila otázku, zda prominutí daně a snížení zákonných poplatků představují úlevu od finančních povinností vůči státu, jež je slučitelná se SFEU.
III PŘIPOMÍNKY ŘECKA A ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
III.a. PŘIPOMÍNKY ŘECKA A PŘÍJEMCE
(21)
Jelikož se připomínky Řecka a příjemce ve velké míře překrývají, uvede je Komise ve 22. až 31. bodě odůvodnění společně.
(22)
Podle řeckých orgánů a příjemce vystupovalo Řecko v prodeji z roku 2003 jako prostředník pouze proto, že společnost TVX Hellas se nacházela uprostřed konkurzního řízení a nemohla prodat doly společnosti Ellinikos Xrysos přímo. Tvrdí také, že Řecko doly nikdy nevlastnilo a z prodeje z roku 2003 nezískalo žádné peníze, protože částka 11 milionů EUR byla zaplacena přímo společnosti TVX Hellas. Uvádějí také, že v roce 1995 proběhla prodejní transakce mezi společností TVX Hellas a předchozím majitelem, což byla soukromá společnost, jež skončila v likvidaci, a že tak při prodeji v roce 2003 nebyly použity žádné státní prostředky.
(23)
Řecké orgány a příjemce dále tvrdí, že v době prodeje byla tržní hodnota dolů Cassandra snížená, či dokonce záporná, a to kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě. Zápornou tržní hodnotu dolů lze rovněž prokázat skutečností, že společnost Kinross, která je vlastníkem TVX Hellas a tržním hospodářským subjektem, kapitalizací výrazných ztrát ze své investice přidělila dolům zápornou hodnotu. Prohlašují, že kladná cena zaplacená společností Ellinikos Xrysos, která je také soukromou společností, je odůvodněna smluvní doložkou o zrušení, jež odstraňuje riziko nabyvatele. K tomu uvádějí, že pozemky získané těžařskou společností lze využívat pouze k těžbě a nemají žádnou tržní hodnotu, protože řecké právní předpisy v těchto oblastech upřednostňují těžbu. Tvrdí, že snížení hodnoty horních práv kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě proto také vedlo ke snížení hodnoty pozemků. Pokud jde konečně o zásoby zlata, které byly součástí aktiv prodaných společnosti Ellinikos Xrysos, tvrdí, že v roce 2003 měly zápornou hodnotu kvůli poměrně nízké ceně zlata a poměrně vysokým příslušným nákladům, jako je doprava a zpracování.
(24)
K doplnění výše uvedeného a s ohledem na kritéria tržního hospodaření, které je nutno v transakci zohlednit, tvrdí řecké orgány a příjemce, že tato kritéria zahrnují také environmentální a sociální otázky spojené s obrazem podniku a spokojeností jeho zaměstnanců. To dokládá skutečnost, že TVX Hellas, jež je tržním hospodářským subjektem, uhrazením příslušných vyrovnání zohlednila také pracovní a environmentální záležitosti. Tvrdí také, že neprodání dolů by znamenalo značné náklady v oblasti životního prostředí, které by musel nést řecký stát a jež by dosáhly částky přibližně 15,7 milionu EUR. Zároveň uvádějí, že cenu zaplacenou společností Ellinikos Xrysos opravňovala také kritéria tržního hospodaření, protože se rovnala ceně požadované TVX Hellas, která je soukromou společností. Podle Řecka a příjemce by TVX Hellas požadovala vyšší cenu, kdyby tak mohla učinit. K tomu tvrdí, že cena zaplacená společností Ellinikos Xrysos odpovídá účetní hodnotě aktivních položek v účetní závěrce TVX Hellas. A konečně tvrdí, že cena zaplacená při prodeji v roce 2003 představuje skutečnou hodnotu dolů, čímž míní hodnotu dolu v lokalitě Stratoni, protože se jednalo o jediný provozovaný důl. Pokud jde o Skouries, Řecko a příjemce uvádějí, že v této lokalitě nikdy nedošlo k žádné těžbě či investicím, s výjimkou těžebního průzkumu prováděného TVX Hellas před prodejem z roku 2003. Tvrdí také, že zřízení těžebního závodu v lokalitě Skouries vyžaduje značné investice. Z výše uvedených důvodů jsou názoru, že prodej z roku 2003 neposkytl společnosti Ellinikos Xrysos žádné zvýhodnění.
(25)
Pokud jde o zprávu Behre Dolbear, Řecko ani příjemce nepochybují o důvěryhodnosti společnosti Behre Dolbear. Oba proti zprávě ale vznášejí námitky a tvrdí, že na ni nelze brát ohled, protože jejím cílem bylo upoutat pozornost investorů a její referenční okamžik (červen 2004) nebyl stejný jako okamžik prodeje (prosinec 2003). Uvádějí také, že hodnota dolů podle odhadu společnosti Behre Dolbear se vztahuje k aktivům a zároveň příslušným povolením k těžbě, zatímco Ellinikos Xrysos nabyla pouze aktiva s tím, že řecký stát udělí povolení k těžbě později. Dále uvádějí, že se zpráva netýká prodaných aktiv, ale hodnoty společnosti Ellinikos Xrysos jako fungujícího podniku, a tak nic nevypovídá o hodnotě aktiv prodaných řeckým státem v prosinci 2003. Nakonec uvádějí, že v tabulce 5.3 na straně 37 zprávy oceňuje společnost Behre Dolbear čistou současnou hodnotu zprovoznitelných dolů Cassandra jako zápornou, a to na -2,59 milionu USD, a skutečně zaplacená cena (11 milionů EUR) tak byla vyšší než tržní hodnota dolů.
(26)
Řecko tvrdí, že v případě použití zprávy Behre Dolbear lze ze tří různých metod v ní použitých připustit pouze příjmový přístup, jelikož se jedná o primární, mezinárodně používanou metodu ocenění, a i to pouze při zohlednění jejího data platnosti a za předpokladu udělení povolení k těžbě a provedení značných investic.
(27)
Řecké orgány a příjemce uznávají, že Řecko prodalo majetek přímo společnosti Ellinikos Xrysos, aniž by byla vyhlášena veřejná soutěž nebo provedeno předchozí ocenění, a to z časových důvodů kvůli zajištění pracovních míst a ochraně životního prostředí. Prohlašují také, že TVX Hellas měla vůči Řecku pohledávky ve výši 293,5 milionu EUR kvůli odškodnění za investice do dolů (které zastavily provoz následkem rozhodnutí o zrušení povolení z roku 2002) a za náklady způsobené ochranou životního prostředí. Uvádějí, že v kupní smlouvě nebyla žádná doložka o minimálním počtu pracovních míst, protože těžba vyžaduje vysoký počet pracovníků, ale zároveň není možné závazek zachovat pracovní místa kvantifikovat. Nakonec tvrdí, že pokud by Komise vydala příkaz k navrácení podpory, mohla by být předložena žádost o zrušení smlouvy, což by znamenalo, že by po řeckém státu mohlo být požadováno splacení 11 milionů EUR společnosti a majetek by se mu mohl vrátit.
(28)
Řecké orgány dále tvrdí, že bylo možno použít hodnotu stanovenou při veřejné soutěži v roce 1995 a hodnotu pozemku považovat za nezměněnou. Uvádějí, že lze připustit metodu použitou ve zprávě Behre Dolbear (metodu příjmového přístupu), ale pouze ve spojení s datem zprávy (30. června 2004) a za předpokladu vydání povolení k těžbě a provedení značných investic. Řecké orgány nakonec souhlasí s tím, že v okamžiku prodeje měl důl v lokalitě Stratoni platná povolení k těžbě, a byl tak funkční a splňoval podmínku zprávy Behre Dolbear o „zprovoznitelném zařízení“.
(29)
Pokud jde o prominutí daně a snížení zákonných poplatků, nebyla podle příjemce zákonná daň z převodu dolů v tomto konkrétním případě použitelná. Dále byla podle Řecka hodnota dolů záporná, a proto bylo nutno motivovat případné investory. Řecko také tvrdí, že článek 173 řeckého horního zákona sice stanoví daňovou sazbu ve výši přibližně 5 %, ale pouze u transakcí „s protiplněním“ („με επαχθή αιτία“), což podle Řecka znamená u transakcí vyvolaných nešťastnou příhodou, jako např. úmrtím majitele, a v tomto konkrétním případě nebyl proto použitelný. Příjemce dále tvrdí, že kupní smlouva není kvůli doložce o zrušení konečná, a že by proto uložení jakékoliv daně bylo předčasné. Příjemce nakonec tvrdí, že snížení zákonných poplatků nemá dopad na státní prostředky, protože notáři jsou soukromé subjekty a daň a poplatky z jejich honorářů byly řádně uhrazeny.
(30)
Řecko přiznává, že se daň v sazbě od 7 % do 9 % ve skutečnosti vybírá ve všech případech prodeje pozemků, a to bez ohledu na to, zda se jedná o majetek společnosti, nebo majetek soukromých osob.
(31)
Jak Řecko, tak příjemce konečně tvrdí, že i pokud by měl prodej z roku 2003 představovat podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos, byla tato společnost způsobilá pro podporu podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 a víceodvětvového rámce pro regionální podporu velkým investičním projektům z roku 2002, které byly oba v okamžiku prodeje použitelné, protože společnost byla umístěna v oblasti způsobilé podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. Příjemce také tvrdí, že by mohl být způsobilý pro podporu podle obecného nařízení o blokových výjimkách, pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008 a čl. 107 odst. 3 písm. c), protože se dotyčné investice týkaly odvětví a oblasti životního celostátního významu. Pokud jde o osvobození od daně, dosáhla daň podle příjemce výše 38 000 EUR, byla proto nižší než strop de minimis (100 000 EUR za období tří let) (13) a nepřinesla společnosti Ellinikos Xrysos žádný prospěch.
III.b. PŘIPOMÍNKY DALŠÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(32)
Komise obdržela také připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení od Hellenic Mining Watch (Řeckého důlního dozoru) (14). Hellenic Mining Watch tvrdí, že k aktivům dolů Cassandra patří také značný nemovitý majetek, který výrazně navyšuje celkovou hodnotu dolů, a nebyl přitom ve zprávě Behre Dolbear zohledněn. Hellenic Mining Watch odmítá ohledy na nezaměstnanost jako zdůvodnění převodu dolů v rozporu s právními postupy a tvrdí, že kupní smlouva neobsahuje žádnou povinnost pro společnost Ellinikos Xrysos přijmout určitý konkrétní nebo minimální počet pracovníků.
(33)
Hellenic Mining Watch podobně odmítá environmentální zdůvodnění převodu dolů v rozporu s právními postupy a tvrdí, že článek 1 kupní smlouvy z roku 2003 zbavuje Ellinikos Xrysos jakékoli odpovědnosti za škody způsobené na životním prostředí, pokud k těmto škodám nebo příčinám těchto škod došlo před zveřejněním právního předpisu, kterým se schvaluje kupní smlouva. Hellenic Mining Watch nakonec tvrdí, že k aktivům dolů patří také zásoby zlatonosných rud výrazné hodnoty, která dosahuje částky 80 milionů EUR, jež nejsou v kupní smlouvě uzavřené s Ellinikos Xrysos uvedeny.
(34)
V odpovědi na připomínky Hellenic Mining Watch Řecko opakuje názor, že společnost Ellinikos Xrysos neobdržela žádnou státní podporu. Řecko zejména tvrdí, že nikdy nebylo ani majitelem a ani prodejcem dolů a že vystupovalo pouze jako prostředník v transakci mezi dvěma soukromými stranami. Řecko dále uvádí, že tvrzení Hellenic Mining Watch jsou mlhavá, nepřesná a protiřečí si. Řecko závěrem tvrdí, že organizaci Hellenic Mining Watch jde o navrácení dolů Cassandra zpět státu, protože jejím konečným cílem je ochrana životního prostředí.
(35)
Komise nakonec dostala připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení od odborové organizace dolů Cassandra (15), která pochybuje, že opatření představují protiprávní státní podporu, a odvolává se na to, že doly přispívají k rozvoji hospodářství a zaměstnanosti.
IV POSOUZENÍ PODPORY
(36)
Na základě výše uvedených skutečností a argumentů Řecka a ostatních třetích stran posoudí Komise v následujícím oddíle dotyčná opatření. Komise za prvé posoudí existenci podpory v šetřených opatřeních, aby zjistila, zda jde o podporu, či nikoli (pododdíl IV.a). Pokud opatření skutečně obsahuje podporu, posoudí Komise za druhé její slučitelnost s vnitřním trhem (pododdíl IV.b).
IV.a. EXISTENCE PODPORY VE SMYSLU ČL. 107 ODST. 1 SFEU
(37)
Ke zjištění, zda opatření představuje podporu, musí Komise posoudit, zda sporné opatření splňuje podmínky čl. 107 odst. 1 SFEU, který stanoví, že: „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.
(38)
S ohledem na toto ustanovení Komise níže posoudí, zda sporná opatření ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos představují státní podporu.
OPATŘENÍ 1: PRODEJNÍ CENA NIŽŠÍ NEŽ TRŽNÍ HODNOTA
a. Zvýhodnění
(39)
Pokud stát prodá určitý majetek za cenu nižší, než je tržní hodnota, poskytne kupci (který získá majetek za dotovanou cenu) zvýhodnění, jež může představovat státní podporu. Určitý majetek je naopak prodán za tržní hodnotu (a státní podpora je tak vyloučena), pokud je cena stanovena nezávislým odhadcem a odpovídá prodejní ceně nebo pokud k prodeji dojde pomocí soutěžního, otevřeného, transparentního a bezpodmínečného nabídkového řízení a je vybrána nejvyšší nabídka (16).
(40)
V tomto konkrétním případě byly doly Cassandra prodány bez veřejné soutěže či jakéhokoli ocenění. Aby se stát vyhnul poskytnutí podpory, musí jednat jako racionální soukromý majitel, jenž se snaží maximalizovat zisk, tzn. jako „prodejce v tržním prostředí“, a snažit se o co nejlepší finanční výsledek prodeje. V tomto konkrétním případě tudíž Komise posoudila, zda řecký stát jednal jako prodejce v tržním prostředí.
(41)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že environmentální a sociální hlediska by měla také platit jako kritéria tržního hospodaření, protože se týkají obrazu společnosti a spokojenosti zaměstnanců. Podle jejich názoru toto tvrzení potvrzuje skutečnost, že společnost TVX Hellas jako hospodářský subjekt v tržním prostředí také zohlednila pracovní a environmentální hlediska vyplacením vyrovnání svým zaměstnancům, a to včetně za minulé závazky v oblasti životního prostředí (závazky z období před prodejem z roku 2003). Tvrdí, že stejným způsobem by prodejce v tržním prostředí souhlasil se sníženou cenou, aby uspokojil environmentální a sociální požadavky.
(42)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Environmentální a sociální hlediska jsou již svou podstatou záležitosti veřejné politiky, kterými se zabývají veřejné orgány. Prodejce v tržním prostředí může nejvýše v omezeném rozsahu zohledňovat nezaměstnanost a životní prostředí, aby chránil nebo pěstoval svou podnikatelskou pověst sociálně odpovědného subjektu nebo subjektu s odpovědností za životní prostředí, ale ne výrazně na úkor svých finančních zájmů. Každopádně by racionální prodejce v tržním prostředí posoudil a kvantifikoval v souvislosti s prodejem každou platbu nebo náklad plynoucí z těchto hledisek, aby rozhodl, jak by mohly ovlivnit přijatelnou cenu. V tomto konkrétním případě Komise zjišťuje, že smlouva neobsahuje žádná taková finanční upřesnění a že Řecko neprokázalo, že by v době prodeje bylo provedeno jakékoli vyhodnocení podobných finančních nákladů.
(43)
Řecké orgány a příjemce také tvrdí, že doly měly zápornou tržní hodnotu, což prokazuje skutečnost, že společnost Kinross, která je vlastníkem TVX Hellas a tržním hospodářským subjektem, kapitalizací výrazných ztrát ze své investice přidělila dolům zápornou hodnotu.
(44)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. TVX Hellas ukončila své podnikání v dolech Cassandra kvůli zrušení povolení k těžbě státní radou. Ovšem v době prodeje Řecku společností TVX Hellas měl důl v lokalitě Stratoni platné povolení k těžbě (viz 13. bod odůvodnění), zatímco povolení dolu v Olympii bylo nadále zrušené. Komise se proto domnívá, že rozhodnutí TVX Hellas prodat doly Cassandra bylo spojeno s nezdarem její značné investice do dolu v Olympii. Jednání TVX Hellas se proto týkalo hodnoty investice do dolu v Olympii, a nikoli hodnoty dolu ve Stratoni.
(45)
Řecké orgány a příjemce uznávají, že Řecko prodalo majetek přímo společnosti Ellinikos Xrysos, aniž by byla vyhlášena veřejná soutěž nebo provedeno předchozí ocenění, a to z časových důvodů kvůli zajištění pracovních míst a ochraně životního prostředí. Pokud jde o životní prostředí, tvrdí, že neprodání dolů by znamenalo značné náklady v oblasti životního prostředí, které by musel nést řecký stát a jež by dosáhly částky přibližně 15,7 milionu EUR. Pokud jde o zaměstnanost, řecké orgány a příjemce uznávají, že v kupní smlouvě nebylo žádné ustanovení o minimálním počtu pracovních míst, ale tvrdí, že není možné kvantifikovat závazek ohledně zachování pracovních míst a že těžba vyžaduje značný počet pracovníků.
(46)
Vzhledem k výše uvedenému Komise zjišťuje, že hodnota prodávaného majetku nebyla před prodejem žádným způsobem oceněna a že prodej nebyl uskutečněn pomocí otevřeného postupu, ale prostřednictvím přímého kontaktu s kupcem. Pokud jde o environmentální náklady, které by Řecko údajně muselo nést, Komise zjišťuje, že ve smlouvě ani v žádném dokumentu z té doby neexistuje žádná stopa po těchto nákladech. Komise také zaznamenává, že kromě povinností v oblasti ochrany životního prostředí stanovených platnými právními předpisy nebyly kupci uloženy žádné dodatečné povinnosti. Komise se domnívá, že pokud by environmentální náklady musely být zohledněny při stanovení prodejní ceny, posuzoval by je soukromý prodejce pečlivě před určením prodejní ceny a kvantifikoval by je. Řecko neprokázalo, že by v době prodeje takové vyhodnocení a kvantifikaci provedlo nebo že by takové environmentální náklady jiným způsobem zohlednilo.
(47)
Komise také zaznamenává, že kupní smlouva z roku 2003 neobsahuje doložku, která by po kupci požadovala zachování nebo vytvoření minimálního počtu pracovních míst. Komise proto nemůže uznat tvrzení, že kupec byl zatížen povinností zachovat více pracovních míst, než bylo hospodářsky nutno, protože kupní smlouva neobsahuje žádnou povinnost zachovat konkrétní počet pracovních míst. Komise se tak domnívá, že z hlediska soukromého prodejce nemůže být žádné tvrzení o počtu pracovních míst nebo o zajištění zaměstnanosti důvodem pro prodejní cenu, která je nižší než tržní hodnota dolů.
(48)
Na základě 46. a 47. bodu odůvodnění proto Komise nemůže uznat tvrzení Řecka a příjemce uvedená ve 45. bodě odůvodnění.
(49)
Pokud jde o zajištění zaměstnanosti a ochranu životního prostředí (viz 45. bod odůvodnění), Hellenic Mining Watch odmítá ohledy na nezaměstnanost jako zdůvodnění převodu dolů v rozporu s právními postupy a tvrdí, že kupní smlouva neobsahuje žádnou povinnost pro společnost Ellinikos Xrysos přijmout určitý konkrétní nebo minimální počet pracovníků. Hellenic Mining Watch také tvrdí, že společnost Ellinikos Xrysos byla zvýhodněna, protože článek 1 kupní smlouvy z roku 2003 zbavuje Ellinikos Xrysos jakékoli odpovědnosti za škody způsobené na životním prostředí, pokud k takovým škodám nebo příčinám těchto škod došlo před zveřejněním právního předpisu, kterým se schvaluje kupní smlouva.
(50)
Pokud jde o druhé výše uvedené tvrzení Hellenic Mining Watch, Komise zaznamenává, že kupní smlouva z roku skutečně zbavuje Ellinikos Xrysos jakékoli odpovědnosti za škody způsobené na životním prostředí, pokud k takovým škodám nebo příčinám těchto škod došlo před zveřejněním právního předpisu, kterým se schvaluje kupní smlouva. Komise se domnívá, že výše uvedené ustanovení smlouvy neposkytuje Ellinikos Xrysos zvláštní zvýhodnění nezávislé na kupní ceně. Doložky rozdělující různé finanční závazky z minulosti mezi prodejce a kupce nejsou v soukromých smlouvách neobvyklé. Strany podílející se na prodeji berou při stanovení prodejní ceny koneckonců takové doložky v úvahu. Zásadní otázkou v tomto případě proto zůstává, zda prodej při zohlednění jeho podmínek odrážel tržní cenu dolů.
(51)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že prodej z roku 2003 neposkytl společnosti Ellinikos Xrysos žádné zvýhodnění, protože cena zaplacená Ellinikos Xrysos se rovnala účetní hodnotě aktivních položek v účetní závěrce společnosti TVX Hellas, která vlastnila doly Cassandra před řeckým státem.
(52)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Komise se domnívá, že účetní hodnota u společnosti TVX Hellas nemůže být brána v úvahu pro posouzení hodnoty aktiv, protože je výsledkem odpisů hodnoty v účetnictví společnosti z důvodů zdanění (17) a představuje účetní hodnotu aktiv. Podle ustálené judikatury (18) není účetní hodnota vždy stejná jako tržní hodnota, pokud se jedná o ocenění aktiv za účelem stanovení jejich ceny při prodeji. Dotyčná aktiva tak byla převedena jako taková a odpisy provedené jejich předchozím vlastníkem se týkaly pouze jeho vlastního účetnictví a zdanění.
(53)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že cenu zaplacenou společností Ellinikos Xrysos opravňují kritéria tržního hospodaření, protože se rovnala ceně požadované TVX Hellas, která je soukromou společností. Ta by požadovala vyšší cenu, kdyby tak mohla učinit.
(54)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Komise zaznamenává, že cena zaplacená Řeckem společnosti TVX Hellas byla výsledkem vzájemného vyrovnání pohledávek obou stran. Komise také zaznamenává, že pohledávka společnosti TVX Hellas vůči Řecku dosahovala částky 293,5 milionu EUR (viz 15. bod odůvodnění). Podle tohoto způsobu uvažování by v případě, kdy by pohledávky obou stran byly jiné, mohl být jiný i konečný výsledek vyrovnání, a to i v případě, kdyby byl spojen s prodejem stejných aktiv. Komise se proto domnívá, že vyrovnání pohledávek není reprezentativní pro hodnotu prodaných aktiv.
(55)
Komise zároveň zaznamenává, že obě strany předložily požadavky spočívající v žádostech o vyrovnání. Požadavek Řecka se zejména týkal škod na životním prostředí údajně způsobených společností TVX Hellas. Požadavek společnosti TVX Hellas se týkal výdajů na ochranu životního prostředí a investičních ztrát, které společnost údajně utrpěla kvůli zrušení povolení k těžbě v roce 2002. Komise také zaznamenává, že hodnota aktiv nebyla v době výše uvedeného vyrovnání žádným způsobem posouzena. Cena ve výši 11 milionů EUR za prodej dolů Cassandra Řecku byla proto spojena s údajnými závazky obou stran, a nikoli s hodnotou aktiva.
(56)
Komise konečně zaznamenává, že rozhodnutí společnosti TVX Hellas prodat doly Cassandra bylo spojeno s nezdarem jejích značných investic do dolu v Olympii, a tedy s hodnotou investice do dolu v Olympii, a nikoli s hodnotou dolu v lokalitě Stratoni. Společnost Ellinikos Xrysos žádné podobné investice neučinila, a tak nebyla nezdarem těchto investic dotčena. Komise se tak domnívá, že cena ve výši 11 milionů EUR za prodej dolů Cassandra Řecku byla pouze výrazem obchodního vztahu mezi TVX Hellas a Řeckem a konkrétní situace společnosti TVX Hellas v době prodeje. Nemohla proto představovat samostatné obchodní ujednání, jakým bylo ujednání mezi Řeckem a společností Ellinikos Xrysos.
(57)
Vzhledem k předchozímu (54. až 56. bod odůvodnění) dochází Komise k závěru, že neexistuje žádná spojitost mezi vyrovnáním pohledávek mezi Řeckem a TVX Hellas a hodnotou aktiva.
(58)
Na základě výše uvedeného a za účelem zjištění, zda prodejní cena vyjadřovala tržní hodnotu aktiv, rozdělila je Komise do tří kategorií: a) doly, b) pozemky a c) nerostné zásoby. Pro výpočet tržní hodnoty aktiv se Komise spolehla na zprávu Behre Dolbear (viz 19. bod odůvodnění). Pokud jde o pozemky, Komise ověřila hodnotu uvedenou ve zprávě pomocí ceny zaplacené za dotyčné pozemky při předchozí veřejné soutěži v roce 1995 (viz 11. bod odůvodnění).
(59)
Řecko a příjemce tvrdí, že zprávu Behre Dolbear nelze brát v úvahu, protože jejím cílem bylo přilákat pozornost investorů. Komise nemůže toto tvrzení uznat, protože přilákání pozornosti investorů je hlavní a oprávněný cíl každé zprávy o ocenění vypracované pro hospodářské subjekty v tržním prostředí, kteří hledají finanční prostředky na finančních trzích. Ověřovat platnost každého ocenění je sice zásadní, ale pouhá skutečnost, že zpráva o ocenění má přilákat investory, nestačí k jejímu zpochybnění.
(60)
Řecko a příjemce také tvrdí, že zprávu nelze brát v úvahu, protože její referenční okamžik (červen 2004) není stejný jako okamžik prodeje (prosinec 2003).
(61)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Komise zaznamenává, že zpráva Behre Dolbear je skutečně datována dne 30. června 2004, ovšem její obsah lze považovat soudobý s prodejem z prosince 2003, protože je založena na kolísání cen kovů v období 1993-2003.
(62)
Řecký stát a Ellinikos Xrysos tvrdí, že se zpráva netýká prodaných aktiv, ale hodnoty společnosti Ellinikos Xrysos jako fungujícího podniku, a tak nic nevypovídá o hodnotě aktiv prodaných řeckým státem v prosinci 2003. Komise toto tvrzení nemůže uznat, protože za účelem výpočtu celkové hodnoty společnosti zpráva uvádí podrobné posouzení hodnoty prodaných aktiv na podrobně rozepsaném základě.
a.a Výpočet hodnoty dolů
a.a.1. Tvrzení týkající se hodnoty dolů
(63)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že v době prodeje byla tržní hodnota dolů Cassandra snížená, či dokonce záporná, a to kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě. Tvrdí také, že cena zaplacená při prodeji v roce 2003 odrážela hodnotu dolu v lokalitě Stratoni, protože byl jediný v provozu. Řecko zejména souhlasí s tím, že v okamžiku prodeje měl důl v lokalitě Stratoni platná povolení k těžbě, a byl tak funkční a splňoval podmínku zprávy Behre Dolbear o „zprovoznitelném zařízení“.
(64)
Komise zaznamenává, že rozhodnutí o zrušení z roku 2002 měla dopad pouze na hodnotu dolu v Olympii, protože v době prodeje měl důl v lokalitě Stratoni platná povolení k těžbě, a tudíž měl určitou hodnotu. TVX Hellas zároveň přerušila provoz kvůli nezdaru své investice v oblasti těžby zlata, když byla zrušena povolení k těžbě v dolu v Olympii. Její jednání se proto týkalo pouze hodnoty investice do dolu v Olympii, a nikoli hodnoty dolu ve Stratoni.
(65)
Pokud jde o lokalitu ve Skouries, řecké orgány a příjemce tvrdí, že zde nikdy nedošlo k žádné těžební činnosti nebo k investicím, s výjimkou důlního průzkumu prováděného TVX Hellas před prodejem z roku 2003, a že zřízení těžebního zařízení v této lokalitě vyžaduje značné investice.
(66)
Komise zaznamenává, že lokalita ve Skouries neměla povolení k těžbě nebo připravenou těžební infrastrukturu. Řecké orgány a příjemce ale nepředložili žádnou informaci nebo zásadní argument, který by prokázal, že provoz ve Skouries nebyl úředně povolen nebo nebyl hospodářsky proveditelný. Podle zprávy Behre Dolbear představovaly v roce 2004 kapitálové náklady na rozvoj dolu ve Skouries a jeho výstavbu částku 268 milionů USD, tzn. 220 milionů EUR. Behre Dolbear ve své zprávě vyjadřuje názor, že se jedná o náklady „přiměřené“. Komise se proto domnívá, že v případě Skouries neexistovaly žádné úřední nebo ekonomické překážky pro udělení povolení k těžbě nebo pro výstavbu důlní infrastruktury a provozování těžby.
(67)
Na základě výše uvedeného (63. až 66. bod odůvodnění) se Komise domnívá, že v době prodeje byla tržní hodnota dolu v Olympii skutečně ohrožena rozhodnutími o zrušení z roku 2002, zato tržní hodnota dolů ve Stratoni a Skouries ohrožena nebyla. V době prodeje z roku 2003 bylo proto možno provést odhad tržní hodnoty dolů Cassandra.
a.a.2. Výpočet hodnoty dolů
(68)
Za účelem výpočtu hodnoty dolů Cassandra přistoupila Komise k přezkumu každého ze tří dolů, které tvoří doly Cassandra (Stratoni, Olympie a Skouries), z následujících dvou stránek: a) hodnoty dolu, jež musí být založena na hospodářských faktorech existujících v době prodeje, a b) provozuschopnosti dolu z hlediska vytvoření výše zmíněné hodnoty. Na základě těchto dvou faktorů dospěla Komise k závěru, že doly ve Stratoni a Skouries měly určitou hodnotu, již by bylo možno zjistit, zatímco hodnotu dolu v Olympii bylo v době prodeje z roku 2003 obtížné stanovit.
(69)
Za účelem ocenění hodnoty dolů použila Komise zprávu Behre Dolbear. Pro výpočet spravedlivé tržní hodnoty dolů Cassandra používá zpráva tři metody: a) ocenění na základě příjmového přístupu (19), b) ocenění na základě souvisejících transakcí (srovnatelných prodejů) a c) přístup na základě tržní kapitalizace (20). Hodnoty, k nimž se dospěje použitím těchto tří metod, jsou následující: a) 130,3 - 402,5 milionu USD čili 107,2 - 331,1 milionu EUR, b) 504,7 milionu USD čili 415,2 milionu EUR a c) 614,9 milionu USD čili 505,9 milionu EUR. Rozpětí ocenění v případě příjmového přístupu je zapříčiněno použitím různých cenových scénářů (viz 72. bod odůvodnění). Z těchto tří metod se Komise držela příjmového přístupu. Důvody jsou shrnuty v níže uvedené tabulce:
Tabulka
Důvody pro použití příjmového přístupu
Příjmový Přístup
Související Transakce
Tržní Kapitalizace
Příjmový přístup poskytuje podrobné hodnoty pro každý ze tří těžebních závodů na základě cen kovů známých v době prodeje dolů. Při oceňování hodnoty aktiva při transakci mohou být zohledněny pouze faktory platné v okamžiku transakce.
Výchozí základ přístupu založeného na souvisejících transakcích je sporný, protože dva různé doly nemohou být identické. Podle Behre Dolbear je metoda souvisejících transakcí kontroverzní, protože každé rudné ložisko, a to i stejného nerostu, se do určité míry liší od jiných ložisek z hlediska mineralogie, těžebních podmínek, metalurgie, životního prostředí, sociálních otázek, jakosti rudy atd.
Zpráva Behre Dolbear obsahuje také poznámku American Appraisal Associates ohledně metody tržní kapitalizace, podle které se tržní kapitalizace doporučuje jako sekundární metoda ocenění, nebo-li jako přibližný odhad vhodný pro kontrolu ocenění provedených pomocí primární metody.
U příjmového přístupu se jedná o primární metodu ocenění, a tudíž o spolehlivější metodu. V tomto konkrétním případě k tomu metoda tržní kapitalizace ověřuje pouze hodnotu vyplývající z tržních kapitalizací v první polovině roku 2004, které nelze přijmout, protože se jedná o informace až z doby po prodeji. Metodu tržní kapitalizace proto nelze použít ani jako sekundární metodu ocenění.
Behre Dolbear zřejmě přikládá větší důvěryhodnost hodnotě získané pomocí příjmového přístupu, protože uvádí: „Behre Dolbear po léta kladla zvláštní důraz na hodnotu získanou pomocí příjmového přístupu“ (shrnutí hodnot na straně 43 zprávy Behre Dolbear).
(70)
Řecko souhlasí s tím, že v případě použití zprávy Behre Dolbear lze připustit pouze příjmový přístup, jelikož se jedná o primární, mezinárodně používanou metodu ocenění, a to pouze při zohlednění jejího data (30. červen 2004) a za předpokladu udělení povolení k těžbě a provedení značných investic.
(71)
Na základě příjmového přístupu odhaduje Komise hodnotu dolů v době prodeje z roku 2003 následovně (viz 72. až 79. bod odůvodnění).
(72)
Příjmový přístup odhaduje spravedlivou tržní hodnotu dolů Cassandra na zprovoznitelné úrovni (21) prokázané provozem dolů, a to s přesně stanovenými náklady a prokázanými a pravděpodobnými zásobami (22). Pro určení hodnoty používá zpráva tři různé scénáře založené na cenách platných v následujících obdobích: a) průměr za období 1993-2003, b) pouze první polovina roku 2004 a c) průměr za období 1993-2003 a první polovina roku 2004 (děleno 2). Komise se domnívá, že může zohlednit pouze scénář průměru za období 1993-2003, a nikoli dva další, protože tento scénář vychází z cen a nákladů známých v době prodeje, k němuž došlo v prosinci 2003. Historické ceny v letech 1993 až 2003 použité společností Behre Dolbear navíc nevykazují za celé období 1993-2003 žádný zvláštní trend, tzn. že během různých let kolísají, a Komise se proto domnívá, že průměr za období 1993-2003 vyjadřuje lépe historický vývoj na trhu s kovy. Ceny v první polovině roku 2004 mimoto nevypovídají o hodnotě dolů, protože se jedná o okamžitý obrázek bez zohlednění kolísání. Zohlednění kolísání je přitom zásadní pro minimalizaci dopadu neobvyklých výkyvů nebo náhodných událostí a získání spolehlivého obrazu o hodnotě dolů.
(73)
Řecko a příjemce tvrdí, že společnost Behre Dolbear oceňuje čistou aktuální hodnotu zprovoznitelných dolů Cassandra jako zápornou, a to na -2,59 milionu USD, a skutečně zaplacená cena (11 milionů EUR) tak byla vyšší než tržní hodnota dolů.
(74)
Komise konstatuje, že na odděleném základě dosahují čisté aktuální hodnoty (na zprovoznitelné úrovni) přidělené v rámci příjmového přístupu třem důlním projektům následující částky: a) Olympie: -28,79 milionu USD, tj. -23,7 milionu EUR, b) Stratoni: 10,48 milionu USD, tj. 8,6 milionu EUR, a c) Skouries: 15,72 milionu USD, tj. 12,9 milionu EUR. Součet těchto tří hodnot se rovná záporné hodnotě ve výši -2,59 milionu USD.
(75)
Komise přesto neuznává výše uvedené tvrzení Řecka a příjemce. Z výše uvedených hodnot zaznamenává, že čistá aktuální hodnota (na zprovoznitelné úrovni) byla u dolu Olympie v době prodeje skutečně záporná. Nicméně se domnívá, že záporná čistá aktuální hodnota dolu v Olympii znamená, že v době prodeje by byl záporný předpokládaný zisk vyplývající z provozování dolu při úrovni cen pozorovaných za předchozích 11 let. Vzhledem k ceně zlata by se každý vlastník dolu v Olympii rozhodl důl neprovozovat a snažil by se co možná nejvíce vyhnout ztrátám. Jak je prokázáno, mohl kupec neprovozováním dolů omezit ztráty na 5,5 milionu EUR, což představuje výši nákladů, které musel nést ze smlouvy z důvodů ochrany životního prostředí a údržby. Z této pouhé skutečnosti ale nelze vyvozovat, že by hodnota dolu v Olympii měla být oceněna na -5,5 milionu EUR, protože z vlastnictví dolu v zásadě vyplývají i různé možnosti: vlastník může důl provozovat v příhodné době (ceny zlata jsou dostatečně vysoké) a rozhodnout se ho ve zlých časech neprovozovat (ceny zlata nejsou dostatečně vysoké). Společnost Ellinikos Xrysos se proto mohla rozhodnout převzít důl jako součást balíčku dolů Cassandra nebo s výhledem, že bude později schopna provést nutné investice do dolu v Olympii, aby obnovila ziskovou těžbu, pokud ceny zlata dosáhnou úrovně (značně) převyšující úroveň v období 1993-2003.
(76)
Získat spolehlivý odhad této opční hodnoty je skutečně obtížné. A co je ještě důležitější, každá podobná hodnota by musela být upravena, aby zohlednila (možná vysokou) pravděpodobnost, že i v případě, kdy by ceny zlata byly dostatečně vysoké, aby zajistily ziskový provoz, by nemuselo být uděleno povolení k těžbě. Jak je uvedeno výše (viz 12. bod odůvodnění), povolení k těžbě a získávání zlata v Olympii bylo zrušeno z environmentálních důvodů, které byly považovány za závažné. Bylo by proto vhodné nahlížet na Olympii jako na důl, u nějž je možno opatrně odhadnout opční hodnotu jako nulovou. Čistou hodnotu dolu v Olympii je proto nutno ocenit na -5,5 milionu EUR.
(77)
Komise se naopak domnívá, že se jednotlivé hodnoty dolů ve Stratoni a Skouries rovnají částce 21,5 milionu EUR, což představuje součet hodnot obou dolů podle zprávy Behre Dolbear (8,6 milionu EUR a 12,9 milionu EUR - viz 74. bod odůvodnění), protože:
a.
důl ve Stratoni měl platné povolení k těžbě, vytvořenou těžební infrastrukturu a kladnou hodnotu plynoucí z jeho provozování (kladnou čistou aktuální hodnotu), a byl tak v době prodeje funkční;
b.
pokud jde o Skouries, Komise se domnívá, že neexistovaly žádné úřední nebo hospodářské překážky pro udělení povolení k těžbě nebo pro výstavbu těžební infrastruktury a provozování těžby; důl ve Skouries měl také kladnou hodnotu vyplývající z jeho provozování (kladná čistá aktuální hodnota).
(78)
Řecko a příjemce tvrdí, že hodnotu dolů podle odhadu společnosti Behre Dolbear nelze brát v úvahu, protože se vztahuje k aktivům a zároveň příslušným povolením k těžbě, zatímco Ellinikos Xrysos nabyla pouze aktiva s tím, že řecký stát udělí povolení k těžbě později. Komise nepřijímá toto tvrzení, protože důl ve Stratoni vlastnil v době prodeje platné povolení k těžbě, jak je prokázáno výše. Výše je rovněž prokázáno, že pro udělení povolení k těžbě pro důl ve Skouries neexistovaly žádné úřední překážky. Náklady na podání žádosti a získání povolení k těžbě pro důl ve Skouries se omezovaly na honoráře geologům a dalším odborníkům za přípravu studií požadovaných pro povolení a poplatky za záruku požadovanou příslušným ministerstvem. Podle dokumentace předložené řeckými orgány dosahovaly výše uvedené náklady jednorázově částky přibližně 5 000 EUR a navíc nejvýše 600 000 EUR za rok. Ve srovnání s celkovými kapitálovými náklady na rozvoj dolu a výstavbu ve Skouries, které dosáhly v roce 2004 částky 268 milionů USD, tzn. 220 milionů EUR (viz 66. bod odůvodnění), považuje Komise tyto částky za nízké. Komise se proto domnívá, že výše uvedené náklady na povolení k těžbě nepředstavovaly překážku pro společnost ochotnou do dolu ve Skouries investovat. Komise rovněž zaznamenává, že zpráva Behre Dolbear zahrnuje do výpočtu čisté aktuální hodnoty dolu také „správní“ náklady. Komise se proto domnívá, že výše uvedené náklady (na podání žádosti a získání povolení k těžbě pro důl ve Skouries) byly ve zprávě Behre Dolbear zohledněny.
(79)
Na základě předchozího je hodnota dolů odhadnuta na 16 milionů EUR pro všechny tři doly (21,5 milionu EUR - 5,5 milionu EUR).
a.b Výpočet hodnoty pozemků
(80)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že pozemky získané těžařskou společností lze využívat pouze k těžbě a nemají žádnou tržní hodnotu, protože řecké právní předpisy v těchto oblastech upřednostňují těžbu. Snížení hodnoty horních práv kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě proto také vedlo ke snížení hodnoty pozemků.
(81)
Vzhledem k výše uvedenému považuje Komise dotyčné pozemky za aktivum těžebního podnikání, a nikoli za „nemovitý majetek“ v širším slova smyslu, a to vzhledem k zvláštní povaze těžební činnosti (znečištění, rozrušení životního prostředí atd.), která činí z možnosti obchodovat s tímto aktivem odděleně od dolů spornou záležitost.
(82)
Komise se ale přesto domnívá, že každé obchodní aktivum má určitou hodnotu, protože přispívá nebo může přispívat k činnosti společnosti a k vytváření příjmů. Doly Cassandra představovaly v době prodeje provozuschopný podnik, a Komise má proto za to, že pozemky mohly být využívány k provozu dolů, a měly tak určitou hodnotu. Komise proto nemůže uznat tvrzení předložené Řeckem a společností Ellinikos Xrysos.
(83)
Hellenic Mining Watch tvrdí, že k aktivům dolů Cassandra patří také značný nemovitý majetek, který výrazně navyšuje celkovou hodnotu dolů, a nebyl přitom ve zprávě Behre Dolbear zohledněn.
(84)
Komise ale konstatuje, že zpráva Behre Dolbear pozemky zohledňuje, a to odděleně od dolů. Zpráva Behre Dolbear považuje pozemky za jiné než nerostné aktivum dolů Cassandra a nezávisle na příjmovém přístupu je oceňuje na 6 milionů EUR (23).
(85)
Behre Dolbear ale ve své zprávě uvádí, že se u hodnoty přisouzené pozemkům jedná o hodnotu uvedenou společností Ellinikos Xrysos a že sama pozemky neoceňovala. Komise proto musí tuto hodnotu ověřit.
(86)
Komise za tím účelem použila cenu zaplacenou za pozemky při veřejné soutěži z roku 1995 na prodej dolů Cassandra společnosti TVX Hellas (viz 11. bod odůvodnění). Nejedná se o primární, ale o sekundární výpočet za účelem ověření platnosti hodnoty uváděné ve zprávě Behre Dolbear (6 milionů EUR).
(87)
Řecké orgány souhlasí s tím, že hodnota stanovená při veřejné soutěži z roku 1995 může být brána v úvahu a že hodnotu pozemků lze považovat za nezměněnou. Komise zaznamenává, že v souvislosti s prodejem dolů Cassandra společnosti TVX Hellas v roce 1995 byla za pozemky stanovena cena ve výši 1,2 miliardy GRD. Komise zdůrazňuje, že pro pozemky dolů Cassandra neexistují žádné platné cenové reference nebo cenové indexy a že tyto pozemky jsou považovány za aktivum těžebního podnikání, a nikoli za „nemovitý majetek“ v širším slova smyslu (viz 81. bod odůvodnění). Pokud by podobné platné cenové reference nebo cenové indexy existovaly, bylo by možné vypočítat aktualizovanou referenční hodnotu. Jelikož neexistují, považuje Komise cenu z roku 1995 v tomto konkrétním případě za nejlepší dostupné ocenění. Komise proto bere výchozí částku ve výši 1,2 miliardy GRD čili 3,5 milionu EUR (při použití směnného kurzu 340,75 GRD za 1 EUR, za kterého Řecko přistoupilo v roce 2001 k eurozóně) za spravedlivou tržní hodnotu pozemků.
(88)
Po roce 1995 získala společnost TVX Hellas dalších 70 parcel (v období 1997-2000, a to především v roce 1998 a 1999). Komise zaznamenává, že pořizovací hodnota těchto 70 dodatečných parcel dosahuje výše 1,1 milionu EUR, jak je uvedeno v účetních závěrkách TVX Hellas. Komise považuje tuto pořizovací cenu za tržní, protože ji stanovil trh. Sečtením obou výše uvedených hodnot (3,5 milionu EUR a 1,1 milionu EUR) lze stanovit celkovou spravedlivou tržní hodnotu pozemků na 4,6 milionu EUR.
(89)
Tato částka ve výši 4,6 milionu EUR představuje jmenovitou hodnotu pozemků v roce 2003, která vychází z cen v roce 1995 a v období 1997-2000. Komise se domnívá, že je nutno tuto hodnotu upravit v souladu s řeckým všeobecným indexem cen průmyslové výroby za období 1995-2003 a 1998-2003. Je použit index cen průmyslové výroby, protože dotyčné pozemky jsou aktivem průmyslové společnosti a úprava musí odpovídat cenovým změnám v odvětví průmyslu. Tato úprava prodejních cen z roku 1995 a období 1997-2000 vede ke konečné částce ve výši 5,9 milionu EUR v prosinci 2003.
(90)
Komise konstatuje, že výše uvedená hodnota ve výši 5,9 milionu EUR je téměř totožná s hodnotou ve výši 6 milionů EUR uváděnou Behre Dolbear v její zprávě o ocenění (viz 84. bod odůvodnění). Komise se domnívá, že tato těsná shoda potvrzuje spolehlivost ocenění pozemků společností Ellinikos Xrysos, které použila zpráva Behre Dolbear, a opravňuje tak použití částky ve výši 6 milionů EUR jako spravedlivé tržní hodnoty v prosinci 2003.
a.c Výpočet hodnoty nerostných zásob
(91)
Prodej z roku 2003 zahrnoval také množství nerostných zásob s koncentráty zlata (24). Řecké orgány a příjemce tvrdí, že výše uvedené zásoby měly v roce 2003 zápornou hodnotu kvůli poměrně nízké ceně zlata a poměrně vysokým souvisejícím nákladům.
(92)
Řecké orgány předložily výpočet cenového prahu rentability, při kterém by se těžba výše uvedených zásob stala ziskovou. Vzhledem ke koncentraci zlata v rudě, tzn. 0,7 unce zlata na tunu rudy, a ceně zlata dne 12. prosince 2003, tzn. 407 USD za unci, dosahovala hodnota zlata koncentrovaného ve zlatonosné rudě částky 284,9 USD na tunu. Řecké orgány také předložily údaje o nákladech spojených s těžbou výše uvedených zásob: provozní náklady ve výši 245 USD na unci a 171,5 USD na tunu, dopravní náklady ve výši 50 USD na tunu, pokuty za čištění ve výši 270 USD na tunu a výrobní poplatky ve výši 5 USD na unci a 4,1 USD na tunu. Součet výše uvedených údajů vede k záporné prodejní ceně ve výši -210,7 USD za tunu.
(93)
Komise výše uvedený výpočet ověřila. Domnívá se, že kvůli výše uvedeným důvodům ceny a nákladů nebyla cena nerostných zásob v době prodeje zisková. Těžba zásob zlatonosných rud by snad bývala mohla být zisková, kdyby se změnily přepravní náklady nebo by se dalo předpokládat, že se změní, to však bylo nepostižitelné. Ani zpráva Behre Dolbear hodnotu zásob zlatonosných rud neuvádí. Komise se proto domnívá, že hodnotu těchto zásob nelze vypočítat.
(94)
Hellenic Mining Watch uvádí, že zásoby zlatonosných rud mají výraznou hodnotu, která dosahuje částky 80 milionů EUR. Komise zaznamenává, že Hellenic Mining Watch nepředložila žádné důkazy nebo údaje, které by tuto hodnotu ve výši 80 milionů EUR prokazovaly. Na tomto základě a vzhledem k výše uvedenému výpočtu, ze kterého vyplývá, že hodnotu těchto zásob nelze vypočítat, Komise tvrzení Hellenic Mining Watch zamítá.
(95)
Komise zaznamenává, že aktiva prodaná v prosinci 2003 zahrnovala také dvě ložiska olova a zinku. Zpráva Behre Dolbear obsahuje odhad hodnoty stávajících koncentrátů olova a zinku k 30. červnu 2004 (25). Tento odhad je oddělen od výpočtu čisté aktuální hodnoty dolů a není součástí ocenění v rámci příjmového přístupu. Poskytuje údaj o čistém výnosu majitele dolu z tavení (26): za prvé se hodnota obsahu kovu (olova, stříbra a zinku) vypočítává na základě aktuálních cen a dostupných množství; za druhé se uplatňuje „platební rozvrh tavení“ (náklady na další zpracování, které kupec nerostů účtuje jejich producentovi), jenž zohledňuje konkrétní podmínky pro odvození těchto nákladů (konkrétní míry znehodnocení, náklady na zpracování a rafinování, dopravné); a na závěr je platební rozvrh tavení odečten od výše uvedené hodnoty obsahu kovu (27).
(96)
Komise zaznamenává, že výše uvedená metoda je standardní metodou pro výpočet úhrad za kovy. Komise proto použije výše uvedenou metodu pro odhad tržní hodnoty nerostných ložisek, které společnost Ellinikos Xrysos získala v prosinci 2003, a bude přitom vycházet z množství nerostů v ložiscích a cen kovů v prosinci 2003 (28). Uplatněním výše uvedené metody pro množství nerostů, ceny kovů v prosinci 2003 a konkrétních ustanovení platebního rozvrhu tavení společnosti Ellinikos Xrysos dochází Komise k závěru, že tržní hodnota nerostných ložisek nabytých společnosti Ellinikos Xrysos v prosinci 2003 dosahovala částky 3,7 milionu USD či 3 miliony EUR (při směnném kurzu 1,2254 USD za 1 EUR ze dne, kdy byly nerostné zásoby Ellinikos Xrysos prodány, tzn. ze dne 12. prosince 2003).
(97)
Komise zaznamenává, že podle sdělení příjemce byla ložiska olova a zinku nabytá v prosinci 2003 prodána v prosinci 2004 (1. prosince 2004 a 31. prosince 2004), tzn. po vypracování zprávy Behre Dolbear. Komise se proto domnívá, že konkrétní okolnosti použitelné pro výše uvedenou metodu (výpočet hodnoty ložisek v červnu 2004, viz 95. bod odůvodnění) platí také pro výpočet hodnoty nerostných ložisek v prosinci 2003, protože k jinému prodeji nerostů, který by mohl vytvořit nové okolnosti, mezi prosincem 2003 a červnem 2004 nedošlo.
a.d Závěr o zvýhodnění
(98)
Z výše uvedeného výpočtu vyplývá celková hodnota dolů Cassandra ve výši 25 milionů EUR, což představuje součet hodnoty dolů (16 milionů EUR), pozemků (6 milionů EUR) a nerostných zásob (3 miliony EUR).
(99)
Tato celková hodnota je výrazně nižší než hodnota uvedená ve zprávě Behre Dolbear jako spravedlivá tržní hodnota aktiv dolů Cassandra (500 milionů USD či 411 milionů EUR, viz 19. bod odůvodnění). Hodnota udaná ve zprávě Behre Dolbear byla uvedena v rozhodnutí Komise ze dne 10. prosince 2008 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení jako příznak, že prodejní cena byla nižší než tržní hodnota dolů.
(100)
Důvodem opuštění hodnoty uvedené ve zprávě Behre Dolbear (500 milionů USD) je, že vyplývá ze dvou metod ocenění, jež nejsou pro tento konkrétní případ vhodné (viz výše uvedená tabulka 1), a to konkrétně metody „souvisejících transakcí“ a metody „tržní kapitalizace“, které nelze přijmout z následujících důvodů: a) výchozí základ přístupu založeného na souvisejících transakcích je sporný, protože dva různé doly nemohou být identické: každé nerostné ložisko, a to i v případě stejné komodity, se do určité míry liší od jiných ložisek; b) tržní kapitalizace se doporučuje jako sekundární metoda ocenění či jako přibližný odhad vhodný pro ověření ocenění provedeného za použití primární metody, jako je příjmový přístup, a v tomto konkrétním případě nelze metodu tržní kapitalizace použít ani jako sekundární metodu ocenění, protože ověřuje pouze hodnotu příjmového přístupu vyplývající z tržních kapitalizací během prvního pololetí roku 2004, což nelze přijmout, protože se jedná o údaj až z doby po dni, kdy došlo k prodeji; c) Behre Dolbear přikládá větší důvěryhodnost hodnotě vyplývající z příjmového přístupu.
(101)
Celková hodnota, k níž dospěla Komise (25 milionů EUR), je také podstatně nižší než rozpětí vyplývající z příjmového přístupu (107,2 milionu EUR až 331,1 milionu EUR, viz 69. bod odůvodnění). Důvodem je, že posledně uvedená cena zahrnuje: a) hodnoty aktiv, která nebyla v prosinci 2003 převedena, např. pohledávky, peněžní toky a nerostné zásoby (hodnoty z června 2004 se liší od hodnot z prosince 2003, viz výpočet v 91. až 97. bodě odůvodnění), a b) nerostné zdroje, které zpráva Behre Dolbear označila za spekulativní a nejisté (29) (těžitelný materiál nebo potenciál průzkumu). Posledně uvedené není zahrnuto do peněžních toků při určení čisté aktuální hodnoty v rámci příjmového přístupu (viz 72. bod odůvodnění), který vychází pouze z prokázaných a pravděpodobných zásob a vylučuje všechny ostatní zdroje. Výše uvedené hodnotové rozpětí k tomu také zahrnuje pro důl v Olympii v rámci tří různých cenových scénářů různé hodnoty. Komise tyto hodnoty nepřijímá (viz 72. až 76. bod odůvodnění). A konečně výše uvedené hodnotové rozpětí ovlivňují různé cenové scénáře, z nichž Komise připouští pouze jeden (viz 72. bod odůvodnění).
(102)
Komise dochází k závěru, že v době jejich prodeje společnosti Ellinikos Xrysos dosahovala tržní hodnota aktiv dolů Cassandra výše 25 milionů EUR.
(103)
Komise se domnívá, že hodnota zvýhodnění ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos dosahuje výše 14 milionů EUR, což je rozdíl mezi celkovou spravedlivou tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra (25 milionů EUR) a cenou zaplacenou při prodeji (11 milionů EUR).
(104)
Na základě výše uvedené analýzy argumentů předložených Řeckem a příjemcem a vzhledem k výpočtu tržní hodnoty prodaných aktiv a srovnání této tržní hodnoty s cenou, již Ellinikos Xrysos skutečně zaplatila, má Komise za to, že došlo ke splnění kritéria zvýhodnění.
b. Státní prostředky
(105)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že při prodeji v roce 2003 jednalo Řecko pouze jako prostředník a doly nikdy nevlastnilo. Tvrdí také, že Řecko neobdrželo při prodeji z roku 2003 žádné peníze, protože částka 11 milionů EUR byla zaplacena přímo společnosti TVX Hellas. Řecké orgány a příjemce konečně tvrdí, že prodejní transakce v roce 1995 proběhla mezi TVX Hellas a předchozím majitelem, kterým byla soukromá společnost, jež skončila v likvidaci.
(106)
Komise zaznamenává, že se Řecko podílelo aktivně na obou transakcích, které byly uskutečněny prostřednictvím dvou různých smluv. Ve druhé smlouvě na sebe Řecko přebírá povinnosti prodejce, ale má také nárok na příjem z prodeje. Tento příjem byl zaplacen přímo společnosti TVX Hellas, aby se pokryl konkrétní závazek řeckého státu, což znovu prokazuje úlohu Řecka jako prodejce, a nikoli pouhého prostředníka. Pokud jde o tvrzení, že prodej z roku 1995 proběhl mezi TVX Hellas a soukromou společností, považuje jej Komise v otázce státních prostředků v tomto konkrétním případě za nepodstatné, protože toto kritérium je posuzováno pouze u prodeje z roku 2003.
(107)
Komise proto argumenty uváděné řeckými orgány a příjemcem neuznává a má za to, že došlo ke splnění kritéria státních prostředků.
c. Selektivita
(108)
Doly Cassandra byly prodány společnosti Ellinikos Xrysos, a tato společnost tak měla selektivní prospěch z rozdílu mezi prodejní cenou a tržní hodnotou prodaných aktiv. Komise se proto domnívá, že se jedná o selektivní opatření, protože přináší prospěch pouze této konkrétní společnosti.
(109)
Řecko ani příjemce nevznesli proti tomuto bodu žádné námitky.
d. Narušení hospodářské soutěže a nepříznivý vliv na obchod mezi členskými státy
(110)
Ellinikos Xrysos působí v odvětví, s jehož produkty se mezi členskými státy hodně obchoduje. Kromě Řecka se zinek, měď, olovo, zlato a stříbro těží v jedenácti členských státech, a to konkrétně ve Spojeném království, Itálii, Finsku, Polsku, Rumunsku, Bulharsku, Španělsku, Irsku, Portugalsku, Švédsku a na Slovensku (30). Se zinkem, mědí, olovem, zlatem a stříbrem se obchoduje ve všech členských státech (31). Dotyčná opatření podpory k tomu poskytla společnosti Ellinikos Xrysos výhodu oproti jejím konkurentům (viz 39. až 104. bod odůvodnění). Pokud státní podpora posílí postavení určitého podniku ve srovnání s ostatními podniky zapojenými do hospodářské soutěže v obchodu mezi členskými státy, je nutno považovat tyto podniky za postižené touto podporou. Došlo tedy ke splnění kritéria narušení hospodářské soutěže a nepříznivého vlivu na obchod mezi členskými státy.
(111)
Řecko ani příjemce nevznesli proti tomuto bodu žádné námitky.
e. Závěr o existenci podpory v opatření 1
(112)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že prodej dolů Cassandra společnosti Ellinikos Xrysos v roce 2003 představuje státní podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Výše podpory odpovídá částce 14 milionů EUR, což je rozdíl mezi cenou zaplacenou při prodeji z roku 2003, a to konkrétně 11 milionů EUR, a tržní hodnotou prodaných aktiv v okamžiku prodeje, a to konkrétně 25 milionů EUR.
OPATŘENÍ 2: PROMINUTÍ DANĚ A SNÍŽENÍ ZÁKONNÝCH POPLATKŮ
a. Státní prostředky
(113)
Podle Řecka a příjemce nemá snížení zákonných poplatků dopad na státní prostředky, protože notáři jsou soukromé subjekty, a nikoli veřejní zaměstnanci a daň a poplatky z jejich honorářů byly řádně uhrazeny. Podle Řecka stát nezaplatil žádné zákonné poplatky. Snížení zákonných poplatků je nicméně uvedeno v článku 5 kupní smlouvy, který stanoví, že zákonná práva a poplatky „budou omezeny na 5 % minimálního poplatku stanoveného v příslušných právních předpisech“.
(114)
Komise souhlasí s názorem, že notáři nejsou veřejní zaměstnanci. Na druhé straně Komise zaznamenává, že notáři skutečně poskytují veřejnou službu. Nedostávají ovšem mzdu a jejich příjem pochází výlučně od jejich zákazníků, a nikoli ze státního rozpočtu.
(115)
Komise také zaznamenává, že v kupních smlouvách hradí zákonné poplatky smluvní strany. V tomto konkrétním případě Komise přijímá tvrzení řeckých orgánů, že stát neuhradil výše zmíněné poplatky namísto kupce.
(116)
Komise tak má za to, že snížení zákonných poplatků nezahrnuje státní prostředky, a nepředstavuje tak státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(117)
Pokud jde o prominutí daně, cílem daní je financovat státní rozpočet. Nevybrání daní proto připravuje stát o prostředky. Komise má tak za to, že prominutí daně zahrnuje státní prostředky.
b. Zvýhodnění
(118)
Komise zaznamenává, že na prodej dolů Cassandra se vztahovaly dvě daně: 1) daň z převodu dolů se sazbou ve výši 5 % a 2) daň z převodu pozemků se sazbou ve výši 7 % až 9 %.
(119)
Ellinikos Xrysos tvrdí, že by uložení daně při prodeji v roce 2003 bylo předčasné, protože kupní smlouva nebyla kvůli doložce o zrušení konečná. Komise toto tvrzení neuznává, protože tato zvláštní doložka o zrušení stanoví zrušení prodeje pouze v případech, kdy smluvní strany nesplní určité závazky, a existuje tedy kvůli zabezpečení platnosti smlouvy. Jedná se o standardní doložku ve většině smluv a neznamená, že smlouvy nejsou konečné. Smlouva navíc stanoví, jak má vstoupit v platnost: její článek 9 stanoví, že smlouva má vstoupit v platnost v den zveřejnění schvalovacího zákona ve Věstníku řecké vlády. Smlouva k tomu nijak nezmiňuje, že by neměla konečný status. Komise se proto domnívá, že smlouva byla skutečně konečná a že příslušné daně měly být uloženy.
(120)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že hodnota dolů byla záporná, a proto bylo nutno motivovat případné kupce. K tomuto tvrzení Komise poznamenává, že hodnota dolů v době prodeje nebyla záporná, ale kladná a dosahovala výše 16 milionů EUR (jak je vypočítáno v 68. až 79. bodě odůvodnění).
(121)
Komise zaznamenává, že podle řeckého horního zákona je převod dolů zdaněn sazbou ve výši 5 % jejich hodnoty a že toto zdanění je použitelné pro transakce „s protiplněním“ („με επαχθή αιτία“). Řecké orgány tvrdí, že u transakcí „s protiplněním“ se jedná o transakce vyvolané nešťastnými událostmi, např. úmrtím majitele, a daň ve výši 5 % je tak použitelná pouze na tyto transakce, a nikoli v tomto konkrétním případě. Komise toto tvrzení nemůže uznat, protože se podle jejího šetření u transakcí „s protiplněním“ jedná o transakce, u nichž nabyvatel určitého aktiva něco vrátí v podobě vyrovnání, a obecněji u nichž existuje určitá forma vyrovnání za akvizici. Jedná se o ustálený a přijatý výklad (32).
(122)
V roce 2003 měly doly tržní hodnotu 16 milionů EUR (jak je vypočítáno v 68. až 79. bodě odůvodnění). Komise se proto domnívá, že odpovídající daň z prodeje dolů v roce 2003 měla dosahovat 0,8 milionu EUR.
(123)
Řecko k tomu přiznává, že se daň v sazbě od 7 % do 9 % ve skutečnosti vybírá ve všech případech prodeje pozemků, a to bez ohledu na to, zda se jedná o majetek společnosti, nebo majetek soukromých osob. Komise k této otázce obdržela dva různé dopisy, jeden od ministerstva financí a druhý od ministerstva životního prostředí, energie a změny klimatu (příslušného pro důlní záležitosti), které si navzájem protiřečí. Komise upozornila řecké orgány na tento rozpor, ale nikdy neobdržela dopis s konečným stanoviskem. Komise proto přijímá informaci podanou ministerstvem financí, které je odpovědné za problematiku zdanění.
(124)
V roce 2003 měly pozemky tržní hodnotu 6 milionů EUR (jak je vypočítáno v 80. až 90. bodě odůvodnění). Komise se proto domnívá, že z prodeje pozemků v roce 2003 měla vyplynout daň ve výši 0,54 milionu EUR (33).
(125)
Jelikož kupní smlouva z roku 2003 stanovila pro převod nulovou sazbu daně, má Komise za to, že výše uvedená částka (celkem 1,34 milionu EUR) představuje zvýhodnění ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos.
(126)
Řecko a příjemce tvrdí, že prominutí daně představovalo částku 38 000 EUR, a bylo proto pod prahem de minimis (34) a neposkytlo kupci zvýhodnění. Komise nemůže toto tvrzení uznat, protože práh de minimis, který byl v době prodeje z roku 2003 ve výši 100 000 EUR, se uplatňuje bez ohledu na podobu podpory nebo sledovaný cíl. Nelze proto napřed od sebe oddělit různá opatření podpory podle jejich obsahu, např. opatření 1 a 2, a potom vzít v úvahu pouze část opatření 2, tzn. prominutí daně. Komise zvážila v tomto konkrétním případě obě opatření podpory a shledala, že obě dohromady zahrnují podpůrné částky přesahující práh de minimis ve výši 100 000 EUR, a v souladu s tím dospěla k názoru, že poskytnutá podpora není v souladu s podmínkami podpory de minimis. Na základě výše uvedeného trvá Komise na závěru, k němuž dospěla ve 125. bodě odůvodnění.
c. Selektivita
(127)
Kritérium selektivity je splněno stejným způsobem jako ve 108. bodě odůvodnění.
d. Narušení hospodářské soutěže a nepříznivý vliv na obchod mezi členskými státy
(128)
Kritérium narušení hospodářské soutěže a nepříznivého vlivu na obchod mezi členskými státy je splněno stejným způsobem jako ve 110. bodě odůvodnění.
e. Závěr o existenci podpory v opatření 2
(129)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že prominutí daně představuje státní podporu ve výši 1,34 milionu EUR ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Na druhé straně má Komise za to, že snížení zákonných poplatků nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
IV.b. SLUČITELNOST PODPORY S VNITŘNÍM TRHEM
(130)
Protože opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, je nutno posoudit jejich slučitelnost vzhledem k výjimkám stanoveným v odstavcích 2 a 3 uvedeného článku.
(131)
Ustanovení čl. 107 odst. 2 a 3 stanoví výjimky z všeobecného pravidla uvedeného v čl. 107 odst. 1, podle kterého jsou státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem.
(132)
V následující části Komise posoudí slučitelnost opatření v rámci těchto výjimek.
(133)
Výjimky uvedené v čl. 107 odst. 2 SFEU nejsou v tomto konkrétním případě použitelné: toto opatření nemá sociální povahu, nebylo poskytnuto individuálním spotřebitelům, není určeno k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi a nebylo poskytnuto hospodářství určitých oblastí Spolkové republiky Německo postižených rozdělením této země.
(134)
Další výjimky jsou uvedeny v čl. 107 odst. 3 SFEU. Výjimky uvedené v čl. 107 odst. 3 písm. b), d) a e) jasně nejsou použitelné a řecké orgány se jich nedovolávaly. V následující části posoudí Komise případnou slučitelnost opatření podle čl. 107 odst. 3 písm. a) a c).
(135)
V čl. 107 odst. 3 písm. a) je uvedeno, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, „které mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností“. Doly Cassandra leží v oblasti způsobilé pro pomoc podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU, a společnost Ellinikos Xrysos by tak mohla být případně způsobilá pro regionální podporu.
(136)
Pokyny k vnitrostátní regionální podpoře platné v době prodeje z roku 2003 (pokyny k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 (35)) stanoví podmínky pro schválení regionální investiční podpory.
(137)
Podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 je cílem regionální podpory zajistit buď produktivní investici (počáteční investici), nebo vytvoření pracovních míst, která souvisejí s investicí.
(138)
Pokud jde o možnost považovat opatření za podporu na tvorbu pracovních míst, je nutno zdůraznit, že pro účely regionální podpory se tvorbou pracovních míst rozumí čistý nárůst v počtu pracovních míst v konkrétní provozovně v porovnání s průměrem po určité období, a veškerá pracovní místa ztracená v průběhu tohoto období tak musí být odečtena od zdánlivého počtu pracovních míst vytvořených v průběhu stejného období. Výše podpory musí být dále stanovena na základě mzdových nákladů a nesmí zejména přesáhnout určité procento nákladů na mzdu zaměstnané osoby, jež se vypočte za období dvou let.
(139)
V souvislosti s těmito požadavky Komise konstatuje, že kupní smlouva obsahovala pouze mlhavou doložku, která ponechávala na uvážení společnosti Ellinikos Xrysos rozhodnutí najmout jakýkoli počet zaměstnanců podle jejích potřeb, a výše uvedené podmínky nebyly tudíž splněny. Komise proto dospívá k názoru, že k vytvoření pracovních míst ve smyslu pokynů nedošlo.
(140)
Pokyny k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 definují počáteční investici jako investici do fixního kapitálu, která se vztahuje ke zřizování nové provozovny, rozšíření existující provozovny nebo zahájení činnosti zahrnující zásadní změnu výrobku nebo výrobního procesu v existující provozovně (racionalizací, diverzifikací nebo modernizací) (36).
(141)
Na základě výše uvedené definice v pokynech Komise souhlasí s tím, že akvizice dolu v lokalitě Skouries je počáteční investicí. V době prodeje z roku 2003 neexistovala ve Skouries vytvořená těžební infrastruktura a bylo nutno investovat do fixního kapitálu za účelem zahájení provozu v novém dolu (viz 66. bod odůvodnění).
(142)
Pokud jde o důl ve Stratoni, Komise pochybuje o tom, zda lze prodej aktiv považovat za počáteční investici ve smyslu pokynů (37).
(143)
Podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 lze však považovat za počáteční investici také investici do fixního kapitálu uskutečněnou ve formě koupě provozovny, která byla zavřena nebo která by byla zavřena, pokud by nebyla koupena.
(144)
V tomto ohledu Komise zaznamenává, že Řecko skutečně prokázalo, že doly byly zavřeny nebo by byly zavřeny, pokud by je společnost Ellinikos Xrysos nekoupila (38). Takovou investici by proto bylo možno považovat za počáteční.
(145)
Skutečnost, že je nutno prodej dolů Cassandra považovat za počáteční investici, nicméně neznamená, že je tato investice slučitelná podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998. Jak je ukázáno v níže uvedeném 146. až 152. bodě odůvodnění, nejsou splněny dvě podmínky stanovené pokyny:
(146)
Za prvé se u prodeje dolů Cassandra jedná o opatření ad hoc. V tomto ohledu pokyny k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 výslovně stanoví následující: „Výjimka ze zásady neslučitelnosti, kterou stanoví čl. [107 odst. 1] Smlouvy, může být udělena u regionální podpory pouze v případě, že lze zaručit rovnováhu mezi výslednými narušeními soutěže a výhodami podpory ve smyslu rozvoje znevýhodněného regionu. […] Jednotlivá platba podpory ad hoc jednotlivému podniku nebo podpora omezená na jednu oblast činnosti může mít velký vliv na soutěž na daném trhu a její vliv na regionální rozvoj bude pravděpodobně příliš omezený. Taková podpora obecně spadá do okruhu specifických nebo odvětvových průmyslových politik a často není v souladu s duchem politiky regionální podpory jako takové. Politika regionální podpory musí zůstat, pokud jde o přidělení produktivních zdrojů mezi různá hospodářská odvětví a činnosti, neutrální. Komise se domnívá, že taková podpora nesplňuje podmínky stanovené v předešlém odstavci, pokud není prokázán opak“ (druhý odstavec bodu 2 pokynů).
(147)
Přestože bylo Řecko v době rozhodnutí Komise ze dne 10. prosince 2008 o zahájení řízení vyzváno, aby předneslo své stanovisko ohledně slučitelnosti podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU a podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998, Komise konstatuje, že žádným způsobem neprokázalo, že prodej dolů Cassandra zaručil rovnováhu mezi výslednými narušeními soutěže a výhodami podpory ve smyslu rozvoje znevýhodněného regionu.
(148)
Za druhé musí mít regionální podpora motivační účinek, tzn. musí být skutečnou pobídkou k investování, k němuž by jinak v podporovaných oblastech nedošlo. V tomto duchu pokyny uvádějí, že „režimy podpory musí stanovit, že před zahájením práce na projektu musí být předložena žádost o podporu“ (39). Tato podmínka platí také pro opatření podpory ad hoc (40). Řecko neprokázalo, že příjemce vyhověl výše uvedenému požadavku ani že podal žádost o podporu před zahájením projektu.
(149)
Pokud jde o motivační účinek podpory, Komise navíc zaznamenává, že Řecko neprovedlo pro prodej dolů Cassandra otevřenou a bezpodmínečnou veřejnou soutěž. Komise se domnívá, že by podobná otevřená a bezpodmínečná veřejná soutěž byla ověřením, zda na trhu existují subjekty ochotné do dolů investovat, či nikoli. Jelikož žádná podobná veřejná soutěž neproběhla, zastává Komise názor, že Řecko neověřilo míru ochoty trhu investovat do dolů Cassandra, a tím pádem neověřilo nutnost podpory s motivačním účinkem.
(150)
Komise k tomu zaznamenává, že akvizice dolů Cassandra představovala investici do důlního odvětví. Jedná se o průmysl náročný na kapitál, v němž rozvoj podnikání a provoz vyžadují značné investice. V tomto konkrétním případě představovaly podle zprávy Behre Dolbear kapitálové náklady na rozvoj a výstavbu dolu ve Skouries částku 220 milionů EUR (viz 66. bod odůvodnění). Komise zaznamenává, že tato částka je značně vyšší než výše dotyčné podpory, a to konkrétně 15,34 milionu EUR (viz sdružené částky ve 111. a 124. bodě odůvodnění). Výše uvedená částka podpory zejména představuje pouhých 7 % nutné investice do jednoho z dolů. Komise k tomu neobdržela žádný důkaz, který by prokazoval, že společnost Ellinikos Xrysos nebyla schopna investovat bez podpory. Řecko a společnost Ellinikos Xrysos se právě naopak dohodly, že Ellinikos Xrysos bude do rozvoje dolů investovat kapitál (41). Komise se proto domnívá, že dotyčná podpora neměla motivační účinek a pro investory přející si získat doly Cassandra nebyla nutná.
(151)
Řecko tedy žádným způsobem neprokázalo motivační účinek dotyčné podpory.
(152)
Na základě výše uvedeného se Komise domnívá, že prodej dolů Cassandra nevyhovuje prověrce pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998, aby mohla být podpora považována za slučitelnou jakožto podpora na počáteční investici.
(153)
Je možno také zvážit, zda nelze podporu prohlásit za slučitelnou jako podporu na provoz podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998. Pokyny definují podporu na provoz jako podporu zaměřenou na snížení stávajících nákladů podniku. V souladu s pokyny lze podporu na provoz poskytnout ve výjimečných případech v oblastech, které jsou způsobilé podle výjimky v čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU.
(154)
Podle pokynů je ale podpora na provoz podporou „zaměřenou na snížení stávajících nákladů podniku“ (bod 4.15). U stávajících nákladů se jedná o nekapitálové a obvykle se opakující výdaje nutné pro provozování podnikatelské činnosti. Dotyčná podpora nefinancovala stávající náklady v tomto smyslu, ale investici do fixního kapitálu (akvizice dolů a pozemků) a prominutí daně splatné z výše uvedené investice (daň z převodu). Dotyčná podpora tak nefinancovala stávající výdaje. Komise se proto domnívá, že dotyčná podpora neodpovídá definici podpory na provoz ve smyslu pokynů.
(155)
Navíc lze podle pokynů poskytnout podporu na provoz v oblastech, které jsou způsobilé, za předpokladu, že její úroveň proporcionálně odpovídá znevýhodněním, která mají být zmírněna, a je na členských státech, aby prokázaly znevýhodnění a posoudily jejich důležitost. V tomto konkrétním případě nepředložilo Řecko žádné měření nebo výpočet znevýhodnění oblasti a úrovně podpory, aby prokázalo, že je podpora úměrná znevýhodnění.
(156)
Podle pokynů musí být podpora na provoz časově omezená a musí se postupně snižovat. Komise konstatuje, že dotyčný prodej nebyl předmětem žádného časového omezení nebo postupného snižování. Jak prodejní cena, tak prominutí daně, v podobě stanovené v kupní smlouvě, byly určeny a schváleny bez odkazu na jakoukoli časovou lhůtu nebo snížení.
(157)
Komise proto dochází k názoru, že podporu nelze prohlásit za slučitelnou podle pokynů.
(158)
Komise má tedy za to, že podporu nelze prohlásit za slučitelnou podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře ze roku 1998.
(159)
Pokud jde o slučitelnost podpory podle obecného nařízení o blokových výjimkách, jež prohlašuje určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem podle článků 107 a 108 SFEU (42), Komise se domnívá, že na základě finančních údajů předložených řeckými orgány se u Ellinikos Xrysos jedná o velký podnik, jak je prokázáno ve výše uvedeném 12. bodě odůvodnění. Podle čl. 1 odst. 5 obecného nařízení o blokových výjimkách je podpora ad hoc velkým podnikům vyloučena z oblasti působnosti nařízení.
(160)
Podle čl. 8 odst. 3 obecného nařízení o blokových výjimkách v případě, že je podpora, na kterou se nařízení vztahuje, poskytnuta velkému podniku, musí členský stát potvrdit materiální motivační účinek podpory na základě dokumentu, který analyzuje životaschopnost projektu nebo činnosti příjemce s podporou a bez ní. Komise žádný podobný důkaz neobdržela.
(161)
Podle obecného nařízení o blokových výjimkách nabytí kapitálového majetku přímo spojeného s provozovnou v případě, že provozovna byla zavřena nebo by byla zavřena, pokud by nedošlo k jejímu odkoupení, je považováno za způsobilý náklad, pokud transakce proběhla za tržních podmínek. Řecké orgány uznávají, že transakce proběhla bez otevřené, bezpodmínečné a transparentní veřejné soutěže nebo bez nezávislého ocenění tržní hodnoty aktiv dolů Cassandra. Komise se proto domnívá, že dotyčný prodej neproběhl podle tržních podmínek.
(162)
Z toho plyne, že podpora poskytnutá společnosti Ellinikos Xrysos není podle obecného nařízení o blokových výjimkách slučitelná.
(163)
V čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU je uvedeno, že „podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem“, mohou být považovány za slučitelné s vnitřním trhem.
(164)
Komise se domnívá, že výjimka uvedená v čl. 107 odst. 3 písm. c) není v tomto konkrétním případě použitelná a že společnost Ellinikos Xrysos není způsobilá pro podporu na záchranu a/nebo restrukturalizaci. Podle bodu 7 pokynů Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích z roku 1999, které byly použitelné v době prodeje v roce 2003 (43), „není nově vzniklý podnik způsobilý pro podporu na záchranu nebo restrukturalizaci, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. Tak je tomu například v případě, jestliže nový podnik vznikne na základě likvidace předcházejícího podniku nebo jestliže pouze převezme aktiva takového podniku“. Ellinikos Xrysos je společnost, jež vznikla tři dny před nabytím dolů Cassandra. Podpora na restrukturalizaci je navíc podmíněna existencí solidního restrukturalizačního plánu a Řecko žádný podobný plán nepředložilo. Závěr tak zní, že podpora poskytnutá společnosti Ellinikos Xrysos není podle pravidel podpory na záchranu a/nebo restrukturalizaci slučitelná.
(165)
Pokud jde konečně o podporu na ochranu životního prostředí, společnost Ellinikos Xrysos byla povinna splnit platné environmentální normy. Byla zejména povinna investovat do ochrany životního prostředí a provozovat těžební činnost v souladu s právními předpisy Řecka a EU v oblasti ochrany životního prostředí. Jelikož výše uvedené bylo stanoveno zákonem jako povinné, nebylo nutno poskytovat společnosti Ellinikos Xrysos podporu, aby právním předpisům dostála.
(166)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že dotyčná opatření podpory nejsou slučitelná se SFEU.
(167)
Komise má zejména za to, že rozdíl mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla tato aktiva prodána společnosti Ellinikos Xrysos, představují neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos. Komise má také za to, že výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala měla zaplatit za akvizici dolů a pozemků, představuje neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos.
V ZÁVĚR
(168)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že příslušná opatření představují státní podporu ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Komise má zejména za to, že rozdíl mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla prodána společnosti Ellinikos Xrysos, představuje podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos a že výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala měla zaplatit za akvizici dolů a pozemků, představuje podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos.
(169)
Komise navíc dochází k závěru, že příslušná opatření podpory nejsou slučitelná s vnitřním trhem. Komise má zejména za to, že rozdíl mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla prodána společnosti Ellinikos Xrysos, představuje neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos a že výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala měla zaplatit za akvizici dolů a pozemků, představuje rovněž neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos.
(170)
Podle Smlouvy o fungování EU a ustálené judikatury Soudního dvora je Komise poté, co zjistila, že podpora není slučitelná s vnitřním trhem, oprávněna rozhodnout, že dotyčný členský stát musí takovou podporu zrušit nebo upravit (44). Povinnost členského státu zrušit podporu považovanou Komisí za neslučitelnou se společným trhem slouží podle ustálené judikatury Soudního dvora k obnovení dřívějšího stavu (45). V této souvislosti Soudní dvůr stanovil, že je tohoto cíle dosaženo, jakmile příjemce vrátí částky poskytnuté formou protiprávní podpory, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a obnoví se stav, který předcházel poskytnutí podpory (46).
(171)
V souladu s touto ustálenou judikaturou článek 14 nařízení Rady (ES) č. 659/99 (47) stanoví, že „je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil“.
(172)
Jelikož dotčená opatření jsou považována za protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být tato podpora vrácena za účelem obnovení stavu, který na trhu existoval před jejím udělením. Výchozím okamžikem pro vrácení musí být okamžik, kdy bylo příjemci poskytnuto zvýhodnění, tj. odkdy mohl příslušnou podporu využívat, a příjemce musí uhradit úroky z vymáhané podpory až do jejího úplného navrácení.
(173)
Neslučitelným prvkem podpory příslušných opatření je součet a) rozdílu mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla prodána společnosti Ellinikos Xrysos (14 milionů EUR), a b) výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala musela zaplatit za nabytí aktiv, tj. dolů a pozemků (1,34 milionu EUR). Výše uvedený součet dosahuje částky 15,34 milionu EUR.
(174)
Pokud jde o navrácení, Komise navíc zaznamenává, že článek 4 kupní smlouvy z roku 2003 obsahuje dvě ustanovení o zrušení, ve kterých je upřesněno, že společnost Ellinikos může zrušit prodej v následujících případech: a) správního nebo právního aktu řeckých orgánů, kterým se mění status povolení k těžbě nebo b) soudního rozhodnutí (týkajícího se statusu povolení k těžbě) o zastavení provozu nebo provedení investičního plánu. V obou případech by společnost Ellinikos Xrysos vrátila aktiva řeckému státu a dostala by vrácenu celkovou částku ve výši 11 milionů EUR s možnou dodatečnou odměnou.
(175)
Řecké orgány uvedly, že obě tato ustanovení mohou být uplatněna v případě rozhodnutí Komise o vrácení neslučitelné podpory. Zda tomu tak skutečně je, je otázkou výkladu smlouvy a vnitrostátních právních předpisů. Pokud by však byla tato ustanovení uplatněna, nesmí to mít žádný vliv na povinnost Řecka získat zpět podporu ve výši uvedené v tomto rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši 15,34 milionu EUR, kterou Řecko v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie protiprávně poskytlo společnosti Ellinikos Xrysos prodejem aktiv a pozemků pod jejich hodnotou a prominutím návazných daní s cílem zajistit zaměstnanost, chránit životní prostředí a vytvořit motivační pobídku pro případné kupce dolů Cassandra, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Řecko zajistí, aby příjemce navrátil podporu uvedenou v článku 1.
2. Částky, které mají být navráceny, jsou úročeny ode dne, kdy byly příjemci dány k dispozici, do dne jejich skutečného navrácení.
3. Výše úroků se vypočte jako složený úrok podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (48) a nařízení Komise (ES) č. 271/2008 (49), kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004.
4. S účinkem ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Řecko zruší všechny neprovedené platby podpory uvedené v článku 1.
Článek 3
1. Podpora uvedená v článku 1 bude navrácena zpět okamžitě a účinně.
2. Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Řecko Komisi následující informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky z podpory, jež má být vrácena), kterou má příjemce navrátit;
b)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných ke splnění požadavků tohoto rozhodnutí;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Řecko bude Komisi informovat o průběhu vnitrostátních opatření přijatých k provádění tohoto rozhodnutí, dokud nebude podpora uvedená v článku 1 zcela navrácena. Na žádost Komise neprodleně poskytne informace o opatřeních již přijatých a plánovaných ke splnění požadavků tohoto rozhodnutí. Poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích z podpory, jež má být vrácena, které již příjemce navrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Řecku.
V Bruselu dne 23. února 2011.
SKLEP KOMISIJE
z dne 23. februarja 2011
o državni pomoči C 48/08 (ex NN 61/08), ki jo je Grčija odobrila podjetju Ellinikos Xrysos SA
(notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 1006)
(Besedilo v grškem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2011/452/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) PDEU,
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
ob upoštevanju odločitve Komisije, da začne postopek na podlagi člena 108(2) PDEU (1) glede ukrepa pomoči št. C 48/08 (ex NN 61/08) (2),
po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi določbami, in ob upoštevanju teh pripomb,
ob upoštevanju naslednjega:
I POSTOPEK
(1)
Komisija je 9. julija 2007 prejela pritožbo, da naj bi Grčija sprejela dva ukrepa o dodelitvi državne pomoči podjetju Ellinikos Xrysos SA (v nadaljevanju: Ellinikos Xrysos). Po večkratni izmenjavi informacij je Komisija 10. decembra 2008 začela formalni postopek preiskave v zvezi z domnevnimi ukrepi.
(2)
Grčija je 23. februarja 2009 predložila svoje pripombe na odločitev Komisije o začetku postopka.
(3)
Odločitev o začetku postopka je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije10. marca 2009 (3). Pripombe so predložile štiri zainteresirane strani: podjetje Ellinikos Xrysos, upravičenec domnevnih ukrepov, dne 10. aprila 2009; družba European Goldfields Ltd, glavni delničar Ellinikos Xrysos, dne 10. aprila 2009; sindikati rudnikov Cassandra dne 2. aprila 2009 in Hellenic Mining Watch, grško združenje, katerega cilj je „varstvo okolja in zaščita javnosti pred negativnimi posledicami rudarjenja ter varovanje nacionalnega bogastva“ (4), dne 6. aprila 2009.
(4)
Pripombe so bile posredovane Grčiji v dopisih z dne 6. maja 2009 in 7. julija 2009. Grčija je odgovorila na pripombe zainteresiranih strani v dopisih z dne 3. junija 2009, 20. julija 2009 in 23. septembra 2009.
(5)
Komisija je od grških organov 19. junija 2009, 11. decembra 2009 in 22. aprila 2010 zahtevala dodatne informacije, pri čemer sta Grčija in podjetje Ellinikos Xrysos odgovorila v dopisih z dne 23. julija 2009, 29. julija 2009, 15. januarja 2010, 11. februarja 2010, 12. februarja 2010, 4. maja 2010 in 27. maja 2010. Uradniki Komisije in grški organi so si maja 2010 po elektronski pošti dodatno neuradno izmenjali informacije. Sestanka med uradniki Komisije in grškimi organi sta potekala 11. februarja 2009 in 24. junija 2010, med uradniki Komisije in domnevnim upravičencem pa 2. februarja 2009 in 26. junija 2009.
II PODROBEN OPIS POMOČI
II.a OSNOVNE INFORMACIJE O RUDARSKIH PRAVICAH IN DOVOLJENJIH
(6)
Rudarska pravica je pravica do vstopa in zavzetja določenega dela zemljišča zaradi izkoriščanja tega zemljišča bodisi s podzemnimi izkopavanji ali deli na prostem, da se na ta način pridobijo rudnine, ki se lahko tam nahajajo. Prenese se skupaj z zemljiščem, predvidenim za rudarjenje, ki je njen sestavni del.
(7)
Rudarska pravica se razlikuje od rudarskega dovoljenja, ki omogoča opravljanje rudarskih dejavnosti. Podelijo jo pristojni organi po opravljeni oceni poročil o izvedljivosti in predloženih okoljskih študij. V obravnavanem primeru je v času prodaje iz leta 2003 rudarska dovoljenja odobrilo ministrstvo za razvoj.
II.b UPRAVIČENEC
(8)
Ellinikos Xrysos je veliko grško rudarsko podjetje, dejavno na področju rudarjenja zlata, bakra, svinca, srebra in cinka. Leta 2009 je njegov promet znašal 44,7 milijona EUR (z dobičkom po odbitku davka 1,7 milijona EUR), imelo pa je približno 350 zaposlenih. V času zadevnih ukrepov pomoči (glej odstavke 11 in 16-18) se je podjetje Ellinikos Xrysos uvrščalo med velika podjetja, saj je bilo povezano z velikim podjetjem. Priporočilo Komisije 2003/361/ES z dne 6. maja 2003 o opredelitvi mikro, majhnih in srednje velikih podjetij (5) navaja naslednje: a) kategorijo mikro, majhnih in srednje velikih podjetij sestavljajo podjetja, ki imajo manj kakor 250 zaposlenih ter letni promet, ki ne presega 50 milijonov EUR in/ali letno bilančno vsoto, ki ne presega 43 milijonov EUR (Priloga, naslov 1, člen 2(1)); b) da bi se iz kategorije skupin majhnih in srednje velikih podjetij lahko izločila tista, katerih gospodarska moč lahko presega moč pristnih majhnih in srednje velikih podjetij, je treba razlikovati med različnimi vrstami podjetij glede na to, ali so neodvisna (odstavek 9 uvodne izjave); c) „neodvisno podjetje“ je podjetje, ki ni razvrščeno kot povezano podjetje (Priloga, naslov 1, člen 3(1)); in d); „povezano podjetje“ je podjetje, ki ima večino glasovalnih pravic delničarjev ali družbenikov v drugem podjetju (Priloga, naslov 1, člen 3(3)(a)). V obravnavanem primeru je bilo decembra 2003 (čas prodaje leta 2003) 53,3 % delnic Ellinikos Xrysos (160 000 delnic od skupno 300 000 delnic) v lasti podjetja Greek Mines SA, podružnice podjetja Aktor SA. Letni promet podjetja Aktor za pretekli dve leti, tj. 2001 in 2002, je znašal 120,9 milijona EUR oziroma 302,6 milijona EUR. Poleg tega je njegova bilančna vsota v teh dveh letih znašala 151,9 milijona EUR oziroma 260 milijonov EUR (6). Ti podatki Aktor uvrščajo med velika podjetja. Torej je bilo podjetje Ellinikos Xrysos v času zadevnih ukrepov pomoči veliko podjetje.
(9)
Sedanji družbeniki Ellinikos Xrysos so European Goldfields Greece BV (65 % delnic), Hellas Gold BV (30 % delnic) in Aktor SA, grško gradbeno in energetsko podjetje (5 % delnic). European Goldfields Greece BV in Hellas Gold BV sta podružnici European Goldfields Ltd, kanadskega podjetja, ki se ukvarja z nakupom, raziskovanjem in razvojem rudninskih nahajališč na Balkanu.
(10)
Podjetje Ellinikos Xrysos je lastnik in upravljavec rudnikov Cassandra. Rudnike, skupaj z rudarskimi pravicami, je kupilo od grške države decembra 2003. Rudniki Cassandra se nahajajo na severu Grčije. Vključujejo rudnike zlata Olympias in Skouries ter rudnike bakra in cinka Stratoni.
(11)
Pred letom 2003 so bili rudniki Cassandra v lasti podjetja TVX Hellas SA, ki jih je leta 1995 na podlagi odprtega javnega razpisa kupilo od grške države za 11 milijard GRD (približno 39,8 milijona EUR (7)).
(12)
Leta 2002 je grški državni svet razveljavil dovoljenja rudnikov Cassandra za rudarske dejavnosti in predelavo zlata, zlasti za rudnike Olympias in Stratoni. Dovoljenja za rudarske dejavnosti in predelavo zlata so bila razveljavljena zaradi okoljskih razlogov, ki so bili ocenjeni kot resni. Rudarsko dovoljenje za Stratoni je bilo razveljavljeno, ker ga je grška država izdala nezakonito prek organa, ki za to ni bil pooblaščen.
(13)
Potem ko je državni svet razveljavil dovoljenja, je pristojno ministrstvo za razvoj izdalo dva akta, ki se nanašata na Stratoni: 1) odredbo za prekinitev obratovanja rudnika Stratoni z dne 7. januarja 2003; in 2) odredbo za sprejem dodatnih varnostnih ukrepov v rudniku Stratoni z dne 29. januarja 2003. Ministrstvo za razvoj je 18. februarja 2003 na podlagi sklepa državnega sveta o razveljavitvi izdalo še en akt, ki je dovoljeval začetek obratovanja v rudniku Stratoni in razveljavil predhodna akta z dne 7. in 29. januarja 2003. Akt z dne 18. februarja 2003 je bil veljaven v času prodaje rudnikov podjetju Ellinikos Xrysos.
(14)
Tudi zaradi zgoraj navedene razveljavitve dovoljenj rudnikov Cassandra za rudarske dejavnosti in predelavo zlata je Kinross (kanadsko rudarsko podjetje), ki je lastnik TVX Hellas, ustavilo njegovo financiranje, da bi ohranilo vrednost za delničarje. Zaradi tega je TVX Hellas moral prijaviti stečaj.
II.c UKREP 1: CENA PRODAJE POD TRŽNO VREDNOSTJO
(15)
Rudniki Cassandra so bili 12. decembra 2003 od podjetja TVX Hellas preneseni na grško državo za 11 milijonov EUR v postopku zunajsodne poravnave, v okviru katerega je bil opravljen obračun medsebojnih terjatev (terjatev podjetja TVX Hellas do Grčije je znašala 293,5 milijona EUR). Istega dne je grška država rudnike Cassandra prodala podjetju Ellinikos Xrysos za 11 milijonov EUR brez predhodne ocene sredstev ali odprtega javnega razpisa. Prodaja je vključevala: a) rudnike Stratoni, Skouries in Olympias, skupaj s pripadajočimi rudarskimi pravicami; b) zemljišče; c) zaloge rudnin; in d) osnovna sredstva (rudarska in predelovalna oprema, hiše za delavce in industrijska poslopja). Po navedbah grških organov je bil namen ukrepa najti lastnika, ki bi bil pripravljen upravljati rudnike ter tako zaščititi delovna mesta in okolje.
II.d UKREP 2: OPUSTITEV OBVEZNOSTI PLAČILA DAVKA IN ZMANJŠANJE PRAVNIH STROŠKOV
(16)
Grčija je rudnike Cassandra prodala podjetju Ellinikos Xrysos na podlagi pogodbe, sklenjene med obema pogodbenima strankama in ratificirane z zakonom 3220/2004 (8). Po tem zakonu je bilo podjetje Ellinikos Xrysos oproščeno vseh davkov. Prav tako so bili pravni in drugi stroški zmanjšani na samo 5 % dejanskega zneska, ki bi se običajno moral plačati. Po navedbah grških organov je bil namen ukrepa ustvariti spodbudo za potencialne kupce, saj je bila vrednost rudnikov negativna.
(17)
Po grški zakonodaji (9) davek na prenos nepremičnin znaša 7 % od vrednosti prenesene lastnine za prvih 15 000 EUR in 9 % za preostali znesek. Poleg tega grški rudarski zakonik (10) predpisuje poseben davek za prenos rudarskih pravic, ki je 5 % od vrednosti prenesene pravice (tj. od vrednosti rudnika).
(18)
V tem sklepu je Komisija izračunala, da je celotna pomoč znašala 15,34 milijona EUR za ukrepa 1 in 2, pri čemer je preučila:
(a)
vrednost vseh treh rudnikov (Stratoni, Olympias in Skouries), ki sestavljajo rudnike Cassandra, na podlagi gospodarskih dejavnikov, ki so bili veljavni v času prodaje, in tudi operativne sposobnosti teh rudnikov (za podrobno analizo glej odstavke 63-79);
(b)
vrednost zemljišča rudnikov Cassandra, kakor je bila izračunana v poročilu o oceni (glej odstavek 19), in v primerjavi s ceno, ki je bila plačana za večji del istega zemljišča na odprtem javnem razpisu iz leta 1995 (za podrobno analizo glej odstavke 80-90);
(c)
vrednost zalog rudnin, ki jih je podjetje Ellinikos Xrysos pridobilo pri prodaji iz leta 2003, na podlagi istega poročila o oceni (za podrobno analizo glej odstavke 91-97);
(d)
znesek davka, katerega plačila je bilo podjetje Ellinikos Xrysos v prodajni pogodbi oproščeno (za podrobno analizo glej odstavke 118-124).
(19)
V odločitvi o začetku postopka z dne 10. decembra 2008 se je Komisija spraševala, ali je Grčija rudnike Cassandra prodala podjetju Ellinikos Xrysos po njihovi tržni vrednosti, saj je bila prodaja izvedena brez odprtega javnega razpisa ali neodvisne ocene sredstev, in tudi, ali je takšna prodaja pod tržno vrednostjo združljiva s PDEU. Pri tem se je sklicevala na poročilo o oceni sredstev rudnikov Cassandra, ki je bilo izdano v imenu European Goldfields, delničarja podjetja Ellinikos Xrysos. V skladu s tem poročilom je bila poštena tržna vrednost sredstev rudnikov Cassandra ocenjena na 500 milijonov USD (enakovredno 411 milijonom EUR na dan 30. junija 2004 ob upoštevanju menjalnega tečaja na ta dan, ki je bil 1,2155 USD/EUR (11)). Poročilo (v nadaljevanju: poročilo Behre Dolbear) je izdalo podjetje Behre Dolbear International Ltd, ki je po besedah European Goldfields „eminenten mednarodni svetovalec za rudarsko industrijo“ (12).
(20)
Komisija je prav tako sprožila vprašanje, ali opustitev obveznosti plačila davka in zmanjšanje pravnih stroškov predstavljata oprostitev finančnih obveznosti do države, ki je združljiva s PDEU.
III PRIPOMBE GRČIJE IN ZAINTERESIRANIH STRANI
III.a PRIPOMBE GRČIJE IN UPRAVIČENCA
(21)
Pripombe Grčije in upravičenca se večinoma ujemajo, zato jih bo Komisija predstavila skupaj v odstavkih 22-31.
(22)
Po navedbah grških organov in upravičenca je Grčija pri prodaji v letu 2003 delovala kot posrednik samo zato, ker podjetje TVX Hellas, ki je bilo sredi stečajnega postopka, rudnikov ni moglo prodati neposredno podjetju Ellinikos Xrysos. Trdijo tudi, da Grčija nikoli ni bila lastnica rudnikov in ni prejela nobenega denarja od prodaje v letu 2003, saj je bilo 11 milijonov EUR neposredno plačanih podjetju TVX Hellas. Nadalje navajajo, da je prodajna transakcija leta 1995 potekala med TVX Hellas in prejšnjim lastnikom, zasebnim podjetjem, ki je bilo v postopku likvidacije, in da v prodajo v letu 2003 niso bila vključena nobena državna sredstva.
(23)
Poleg tega grški organi in upravičenec trdijo, da je bila v času prodaje tržna vrednost rudnikov Cassandra zmanjšana ali celo negativna zaradi dolgotrajne prekinitve obratovanja in razveljavitve rudarskih dovoljenj. Na negativno tržno vrednost rudnikov kaže tudi dejstvo, da je Kinross, lastnik TVX Hellas in nosilec dejavnosti v tržnem gospodarstvu, rudnikom pripisal negativno vrednost, ko je kapitaliziral precejšnje izgube iz svoje naložbe. Trdijo, da je pozitivna cena, ki jo je plačal Ellinikos Xrysos, prav tako zasebno podjetje, utemeljena v razveljavitveni klavzuli pogodbe, ki je odpravila kupčevo tveganje. Poleg tega navajajo, da se zemljišče, ki ga je kupilo rudarsko podjetje, lahko uporablja samo za rudarske dejavnosti in nima tržne vrednosti, saj grška zakonodaja daje prednost rudarskim dejavnostim na takšnih območjih. Dokazujejo torej, da je zmanjšanje vrednosti rudarskih pravic zaradi dolgotrajne prekinitve obratovanja in razveljavitve rudarskih dovoljenj vodilo tudi k zmanjšanju vrednosti zemljišča. Glede zalog zlata, ki so bile del sredstev, prodanih podjetju Ellinikos Xrysos, pa trdijo, da so imele v letu 2003 negativno vrednost zaradi razmeroma nizke cene zlata in dokaj visokih povezanih stroškov, npr. za prevoz in predelavo.
(24)
Poleg zgoraj navedenega in z vidika meril tržnega gospodarstva, ki jih je treba pri transakciji upoštevati, grški organi in upravičenec trdijo, da ta merila vključujejo tudi okoljska in socialna vprašanja, povezana s podobo podjetja in zadovoljstvom zaposlenih. To še podkrepi dejstvo, da je TVX Hellas, subjekt tržnega gospodarstva, s plačilom ustreznega nadomestila upošteval tudi vprašanja, povezana z delovno silo in okoljem. Trdijo tudi, da bi v primeru, da rudniki ne bi bil prodani, grška država morala kriti precejšnje okoljske stroške, ki bi znašali okoli 15,7 milijona EUR. Hkrati navajajo, da ceno, ki jo je plačalo podjetje Ellinikos Xrysos, upravičujejo tudi merila tržnega gospodarstva, saj je bila enaka ceni, ki jo je zahtevalo zasebno podjetje TVX Hellas. Po navedbah Grčije in upravičenca bi podjetje TVX Hellas zahtevalo višjo ceno, če bi jo lahko. Navajajo še, da je bila cena, ki jo je plačalo podjetje Ellinikos Xrysos, enaka knjigovodski vrednosti sredstev v finančnih izkazih podjetja TVX Hellas. Ne nazadnje zatrjujejo, da je cena iz prodaje v letu 2003 predstavljala realno vrednost rudnikov, torej vrednost rudnika Stratoni, saj je samo ta rudnik obratoval. Glede rudnika Skouries Grčija in upravičenec trdita, da se tam nikoli ni izvajala nobena rudarska dejavnost ali naložba razen rudarskega raziskovanja, ki ga je podjetje TVX Hellas izvajalo pred prodajo v letu 2003. Prav tako menita, da je treba v izgradnjo rudarske infrastrukture v Skouries vložiti veliko sredstev. Iz zgoraj navedenih razlogov trdita, da prodaja iz leta 2003 podjetju Ellinikos Xrysos ni zagotovila prednosti.
(25)
Kar zadeva poročilo Behre Dolbear, niti Grčija niti upravičenec ne dvomita v verodostojnost podjetja Behre Dolbear. Vendar oba nasprotujeta poročilu, pri čemer trdita, da ga ni mogoče upoštevati, saj je bil njegov namen pritegniti pozornost vlagateljev, časovna umestitev poročila (junij 2004) pa ne sovpada s prodajo (december 2003). Trdita tudi, da se vrednost rudnikov po oceni Behre Dolbear nanaša na sredstva skupaj s pripadajočimi rudarskimi dovoljenji, medtem ko je podjetje Ellinikos Xrysos kupilo samo sredstva, rudarska dovoljenja pa naj bi pozneje odobrila grška država. Poleg tega dokazujeta, da se poročilo ne nanaša na prodana sredstva, temveč na vrednost Ellinikos Xrysos kot delujočega podjetja, kar potemtakem ne odraža vrednosti sredstev, ki jih je grška država prodala decembra 2003. Ne nazadnje navajata, da je Behre Dolbear na strani 37 poročila v tabeli 5.3 neto sedanjo vrednost rudnikov Cassandra, ki so v fazi pred začetkom proizvodnje, ocenil kot negativno, in sicer - 2,59 milijona USD, kar pomeni, da je bila dejansko plačana cena (11 milijonov EUR) nad tržno vrednostjo rudnikov.
(26)
Če pa se kljub temu uporabi poročilo Behre Dolbear, Grčija trdi, da je od treh različnih metod, predstavljenih v poročilu, sprejemljiv samo dohodkovni pristop, ki je primarna, mednarodno priznana metoda vrednotenja, in še to samo glede na njegov datum veljavnosti ter pod pogojem, da se odobrijo rudarska dovoljenja in izvedejo večje naložbe.
(27)
Grški organi in upravičenec priznavajo, da je Grčija sredstva prodala neposredno podjetju Ellinikos Xrysos brez odprtega javnega razpisa ali predhodne ocene, in sicer zaradi časovnih omejitev za zaščito delovnih mest in okolja. Navajajo tudi, da je imelo podjetje TVX Hellas 293,5 milijona EUR terjatev do Grčije zaradi škode, ki je izhajala iz naložb v rudnike (ki so prenehali obratovati po sklepih o razveljavitvi iz leta 2002) in stroškov, povezanih z varstvom okolja. Trdijo, da prodajna pogodba ni vsebovala nobene klavzule o minimalnem številu zaposlenih, saj ne glede na to, da rudarska dejavnost zahteva veliko število delavcev, ni mogoče številčno opredeliti obveznosti ohranitve delovnih mest. Na koncu pojasnjujejo, da bi se v primeru, če bi Komisija izdala nalog za izterjavo, lahko vložila zahteva po razveljavitvi pogodbe, pri čemer bi morala grška država podjetju vrniti 11 milijonov EUR, sredstva pa bi se vrnila državi.
(28)
Nadalje grški organi dokazujejo, da se je bilo mogoče sklicevati na vrednost, določeno v odprtem javnem razpisu iz leta 1995, in da se vrednost zemljišča od takrat ni spremenila. Grški organi menijo, da je metoda, uporabljena v poročilu Behre Dolbear (metoda dohodkovnega pristopa), sprejemljiva, vendar samo glede na datum poročila (30. junij 2004) in pod pogojem, da se odobrijo rudarska dovoljenja in izvedejo večje naložbe. Na koncu grški organi priznavajo, da je imel Stratoni v času prodaje veljavna rudarska dovoljenja, torej je rudnik obratoval in izpolnjeval klavzulo iz poročila Behre Dolbear o „objektu v fazi pred začetkom proizvodnje“.
(29)
Glede opustitve obveznosti plačila davka in zmanjšanja pravnih stroškov upravičenec navaja, da se zakonsko predpisani davek na prenos rudnikov v obravnavanem primeru ni uporabljal. Še več, po navedbah Grčije naj bi bila vrednost rudnikov negativna, kar pomeni, da je bilo treba spodbuditi potencialne kupce. Grčija tudi utemeljuje, da člen 173 grškega rudarskega zakonika predpisuje davčno stopnjo okoli 5 %, vendar samo za transakcije „proti nadomestilu“ („με επαχθή αιτία“), kar po navedbah Grčije pomeni transakcije, ki jih sprožijo nezgodni dogodki, na primer smrt lastnika, medtem ko v obravnavanem primeru to ni prišlo v poštev. Poleg tega upravičenec trdi, da prodajna pogodba še ni dokončna zaradi razveljavitvene klavzule, zato bi bilo prenagljeno naložiti kakršen koli davek. Ne nazadnje upravičenec zagovarja, da zmanjšanje pravnih stroškov ne vključuje državnih sredstev, saj so odvetniki zasebni strokovnjaki, davki in dajatve za njihove honorarje pa so bili ustrezno poravnani.
(30)
Grčija se strinja, da se davek po stopnji od 7 % do 9 % dejansko plača v vseh primerih prodaje zemljišča ne glede na to, ali prodaja vključuje sredstva podjetja ali sredstva zasebnikov.
(31)
Na koncu oba, Grčija in upravičenec, trdita, da tudi če bi prodaja iz leta 2003 pomenila pomoč v korist Ellinikos Xrysos, je bilo to podjetje upravičeno do pomoči v skladu s Smernicami o regionalni pomoči iz leta 1998 in v skladu z Večsektorskim okvirom o regionalni pomoči za velike investicijske projekte iz leta 2002, oba veljavna v času prodaje, saj se podjetje nahaja v regiji, ki je upravičena na podlagi člena 107(3)(a) PDEU. Upravičenec prav tako zagovarja, da bi bil lahko upravičen do pomoči v skladu z Uredbo o splošnih skupinskih izjemah, Smernicami o državni pomoči za varstvo okolja iz leta 2008 in členom 107(3)(c) PDEU, saj se je zadevna naložba nanašala na sektor in regijo, ki sta bistvenega nacionalnega pomena. Kar zadeva opustitev obveznosti plačila davka, je po navedbah upravičenca davek znašal 38 000 EUR, torej je bil nižji od praga de minimis (100 000 EUR v obdobju treh let) (13) in ni imel za posledico nobene koristi za podjetje Ellinikos Xrysos.
III.b PRIPOMBE DRUGIH ZAINTERESIRANIH STRANI
(32)
Komisija je na odločitev o začetku postopka prejela pripombe tudi od združenja Hellenic Mining Watch (14). Hellenic Mining Watch trdi, da sredstva rudnikov Cassandra vključujejo tudi precej nepremičnin, ki znatno povečajo skupno vrednost rudnikov, vendar niso bile upoštevane v poročilu Behre Dolbear. Hellenic Mining Watch zavrača razloge v zvezi z brezposelnostjo, ki naj bi upravičevali prenos rudnikov brez skladnosti s pravnimi postopki, pri čemer trdi da prodajna pogodba podjetju Ellinikos Xrysos ni nalagala nobene obveznosti, da mora zaposliti določeno oziroma minimalno število delavcev.
(33)
Enako Hellenic Mining Watch zavrača tudi okoljske razloge, ki naj bi upravičevali prenos rudnikov brez skladnosti s pravnimi postopki, pri čemer trdi da člen 1 prodajne pogodbe iz leta 2003 podjetje Ellinikos Xrysos razbremenjuje vsakršne odgovornosti za škodo, povzročeno okolju, če je takšna škoda ali vzrok zanjo nastal pred objavo zakona o ratifikaciji prodajne pogodbe. Ne nazadnje Hellenic Mining Watch domneva, da sredstva rudnikov vključujejo tudi zaloge rudnin z vsebnostjo zlata, in sicer v znatni vrednosti 80 milijonov EUR, ki niso bile navedene v prodajni pogodbi, sklenjeni s podjetjem Ellinikos Xrysos.
(34)
Grčija v svojem odgovoru na pripombe Hellenic Mining Watch ponovi svoje stališče, da podjetje Ellinikos Xrysos ni prejelo nobene državne pomoči. Grčija zlasti trdi, da ni bila niti lastnik niti prodajalec rudnikov, temveč zgolj posrednik v transakciji med dvema zasebnima strankama. Poleg tega Grčija meni, da so domneve Hellenic Mining Watch nejasne, netočne in protislovne. Grčija tudi trdi, da si združenje Hellenic Mining Watch prizadeva za to, da se rudniki Cassandra vrnejo državi, saj je njegov končni cilj varstvo okolja.
(35)
Na koncu je Komisija prejela pripombe na odločitev o začetku postopka tudi od sindikatov rudnikov Cassandra (15), ki dvomijo, da ukrepi pomenijo nezakonito državno pomoč in opozarjajo na prispevek rudnikov h gospodarstvu in zaposlovanju.
IV OCENA POMOČI
(36)
Na podlagi zgornjih dejstev in navedb Grčije ter drugih tretjih oseb bo Komisija v naslednjem poglavju ocenila zadevne ukrepe. Prvič, Komisija bo ocenila obstoj pomoči v ukrepih, ki se preiskujejo, da bi ugotovila, ali gre za pomoč ali ne (podpoglavje IV.a). Drugič, kjer ukrep dejansko vključuje pomoč, bo Komisija ocenila njegovo združljivost z notranjim trgom (podpoglavje IV.b).
IV.a OBSTOJ POMOČI V SMISLU ČLENA 107(1) PDEU
(37)
Da bi ugotovila, ali nek ukrep pomeni pomoč, mora Komisija oceniti, ali sporni ukrep izpolnjuje pogoje iz člena 107(1) PDEU, ki določa naslednje: „Razen če Pogodbi ne določata drugače, je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami“.
(38)
Na podlagi te določbe bo Komisija tu ocenila, ali sporni ukrepi v korist Ellinikos Xrysos pomenijo državno pomoč.
UKREP 1: CENA PRODAJE POD TRŽNO VREDNOSTJO
a. Ugodnost
(39)
Če država proda neko sredstvo po ceni, ki je pod tržno vrednostjo, to zagotovi prednost kupcu (ki prejme sredstvo po subvencionirani ceni), kar lahko pomeni državno pomoč. V nasprotju s tem je neko sredstvo prodano po tržni vrednosti (zaradi česar je državna pomoč izključena), če neodvisni cenilec določi in uskladi prodajno ceno ali kadar se prodaja izvede s konkurenčnim, odprtim, preglednim in brezpogojnim javnim razpisom, pri katerem je izbran najboljši ponudnik (16).
(40)
V obravnavanem primeru so bili rudniki Cassandra prodani brez odprtega javnega razpisa ali kakršne koli ocene. Da bi se izognila dodelitvi državne pomoči, mora država delovati kot racionalen zasebni lastnik, tj. „prodajalec v tržnem gospodarstvu“, ki si prizadeva doseči najboljši finančni izid od prodaje. Zato je Komisija v obravnavanem primeru ocenila, ali je grška država delovala kot prodajalec v tržnem gospodarstvu.
(41)
Grški organi in upravičenec trdijo, da se morajo tudi okoljska in socialna vprašanja šteti kot merila tržnega gospodarstva, saj so povezana s podobo podjetja in zadovoljstvom zaposlenih. To trditev naj bi po njihovem mnenju podpiralo dejstvo, da je podjetje TVX Hellas, nosilec dejavnosti v tržnem gospodarstvu, upoštevalo tudi vprašanja, povezana z delovno silo in okoljem, s tem ko je izplačalo nadomestila svojim zaposlenim, vključno za pretekle okoljske obveznosti (obveznosti pred prodajo iz leta 2003). Trdijo, da bi udeleženec v tržnem gospodarstvu na enak način soglašal z nižjo ceno, da bi izpolnil okoljske in socialne pogoje.
(42)
Komisija ne more sprejeti tega argumenta. Okoljska in socialna vprašanja po svoji naravi sodijo v okvir javne politike, ki jo vodijo javni organi. Prodajalec v tržnem gospodarstvu lahko upošteva vprašanja brezposelnosti in okoljska vprašanja, čeprav v omejenem obsegu, da zaščiti ali poveča svoj poslovni ugled kot subjekt s socialno in okoljsko odgovornostjo, vendar to ne sme pomembno vplivati na njegove finančne interese. V okviru prodaje bi racionalen prodajalec v tržnem gospodarstvu vsekakor ocenil in opredelil vsa plačila ali stroške, ki izhajajo iz teh vprašanj, da bi se odločil, kako bi ti lahko vplivali na sprejemljivo ceno. V obravnavanem primeru Komisija ugotavlja, da pogodba ne vsebuje nobenih takšnih finančnih specifikacij, Grčija pa tudi ni prikazala, da je v času prodaje naredila kakršno koli oceno takšnih finančnih stroškov.
(43)
Poleg tega grški organi in upravičenec trdijo, da so imeli rudniki negativno tržno vrednost, na kar kaže tudi dejstvo, da je Kinross, lastnik TVX Hellas in nosilec dejavnosti v tržnem gospodarstvu, rudnikom pripisal negativno vrednost, ko je kapitaliziral precejšnje izgube iz svoje naložbe.
(44)
Komisija ne more sprejeti tega argumenta. Podjetje TVX Hellas je ustavilo svoje poslovanje v rudnikih Cassandra zato, ker je državni svet razveljavil rudarska dovoljenja. Vendar je Stratoni imel veljavno rudarsko dovoljenje v času, ko ga je podjetje TVX Hellas prodalo Grčiji (glej odstavek 13), medtem ko je bilo dovoljenje za Olympias še vedno razveljavljeno. Na podlagi tega Komisija meni, da je bila odločitev podjetja TVX Hellas, da proda rudnike Cassandra, povezana z neuspehom njegove znatne naložbe v Olympias. Torej je bilo ravnanje TVX Hellas povezano z vrednostjo naložbe v Olympias in ne z vrednostjo Stratoni.
(45)
Grški organi in upravičenec priznavajo, da je Grčija sredstva prodala neposredno podjetju Ellinikos Xrysos brez odprtega javnega razpisa ali predhodne ocene, in sicer zaradi časovnih omejitev za zaščito delovnih mest in okolja. V zvezi s tem tudi dokazujejo, da bi v primeru, če rudniki ne bi bil prodani, grška država morala kriti precejšnje okoljske stroške, ki bi znašali okoli 15,7 milijona EUR. Kar zadeva zaposlovanje, grški organi in upravičenec priznavajo, da prodajna pogodba ni vsebovala nobene klavzule o minimalnem številu zaposlenih, ter hkrati trdijo, da ni mogoče količinsko opredeliti obveznosti ohranjanja delovnih mest in da rudarska dejavnost zahteva veliko število delavcev.
(46)
V zvezi s tem Komisija ugotavlja, da vrednost prodanih sredstev pred prodajo nikakor ni bila ocenjena in da prodaja ni bila opravljena z odprtim postopkom, temveč v neposrednem stiku s kupcem. Kar zadeva okoljske stroške, ki naj bi jih nosila Grčija, Komisija ugotavlja, da o teh stroških ni nobenega sledu niti v pogodbi niti v katerem koli dokumentu iz tistega obdobja. Komisija tudi ugotavlja, da kupcu niso bile naložene nobene dodatne okoljske obveznosti poleg tistih, ki so določene v veljavni zakonodaji. Komisija meni, da bi zasebni prodajalec, preden bi določil prodajno ceno, skrbno ocenil in količinsko opredelil te stroške, če bi bili okoljski stroški dejavnik, ki vpliva na določitev cene v prodaji. Grčija ni dokazala, da je v času prodaje opravila takšno oceno ali količinsko opredelitev oziroma da je kakor koli drugače upoštevala tovrstne okoljske stroške.
(47)
Komisija prav tako ugotavlja, da prodajna pogodba iz leta 2003 ni vključevala klavzule, ki bi od kupca zahtevala, da ohrani ali ustvari minimalno število delovnih mest. Torej Komisija ne more sprejeti argumenta, da je bil kupec obremenjen z obveznostjo, da ohrani več delovnih mest, kot je bilo ekonomsko potrebno, saj prodajna pogodba ni vsebovala nobene obveznosti ohranjanja določenega števila zaposlenih. Zato Komisija meni, da z vidika zasebnega prodajalca noben argument, povezan s številom zaposlenih ali zaščito delovnih mest, ne more utemeljiti, zakaj je prodajna cena nižja od tržne cene rudnikov.
(48)
Tako Komisija na podlagi odstavkov 46 in 47 ne more sprejeti argumentov Grčije in upravičenca, navedenih v odstavku 45.
(49)
Kar zadeva zaščito delovnih mest in okolja (glej odstavek 45) Hellenic Mining Watch zavrača razloge v zvezi z brezposelnostjo, ki naj bi upravičevali prenos rudnikov brez skladnosti s pravnimi postopki, pri čemer trdi, da prodajna pogodba podjetju Ellinikos Xrysos ni nalagala nobene obveznosti, da mora zaposliti določeno oziroma minimalno število delavcev. Nadalje Hellenic Mining Watch trdi, da je podjetje Ellinikos Xrysos prejelo ugodnost, saj člen 1 prodajne pogodbe iz leta 2003 podjetje Ellinikos Xrysos razbremenjuje vsakršne odgovornosti za škodo, povzročeno okolju, če je takšna škoda ali vzrok zanjo nastal pred objavo zakona o ratifikaciji prodajne pogodbe.
(50)
V zvezi z drugo trditvijo Hellenic Mining Watch, ki je navedena zgoraj, Komisija ugotavlja, da prodajna pogodba iz leta 2003 dejansko razbremenjuje podjetje Ellinikos Xrysos vsakršne odgovornosti za škodo, povzročeno okolju, če je takšna škoda ali vzrok zanjo nastal pred objavo zakona o ratifikaciji prodajne pogodbe. Komisija meni, da zgornja pogodbena določba podjetju Ellinikos Xrysos ne zagotavlja posebne prednosti, neodvisno od prodajne cene. Klavzule o porazdelitvi različnih preteklih finančnih obveznosti med prodajalcem in kupcem so v zasebnih pogodbah pogoste. Navsezadnje stranke v postopku prodaje takšne klavzule upoštevajo pri določitvi prodajne cene. V obravnavanem primeru je torej končno vprašanje, ali je prodaja, ob upoštevanju njenih pogojev, odražala tržno vrednost rudnikov.
(51)
Grški organi in upravičenec trdijo, da prodaja iz leta 2003 podjetju Ellinikos Xrysosni ni zagotovila prednosti, saj je bila cena, ki jo je plačal Ellinikos Xrysos, enaka knjigovodski vrednosti sredstev v finančnih izkazih TVX Hellas, ki je bil lastnik rudnikov Cassandra pred grško državo.
(52)
Komisija ne more sprejeti tega argumenta. Komisija meni, da knjigovodske vrednosti podjetja TVX Hellas ni mogoče upoštevati pri oceni vrednosti sredstev, saj izhaja iz zmanjšanja vrednosti v knjigah podjetja za davčne namene (17) in predstavlja knjigovodsko vrednost sredstev. V skladu z ustaljeno sodno prakso (18) knjigovodska vrednost ni vedno enaka tržni vrednosti, kadar je cilj oceniti sredstva zaradi določitve njihove cene v prodaji. Poleg tega so bila zadevna sredstva prenesena na samostojni osnovi, zato se je zmanjšanje vrednosti, ki ga je izvedel prejšnji lastnik, nanašalo zgolj na njegovo lastno knjigovodstvo in obdavčitev.
(53)
Grški organi in upravičenec navajajo, da cena, ki jo je plačal Ellinikos Xrysos, temelji na merilih tržnega gospodarstva, saj je bila enaka ceni, ki jo je zahtevalo zasebno podjetje TVX Hellas. Navedeno podjetje bi zahtevalo višjo ceno, če bi jo lahko.
(54)
Komisija ne more sprejeti tega argumenta. Komisija ugotavlja, da je cena, ki jo je Grčija plačala podjetju TVX Hellas, izhajala iz medsebojne poravnave terjatev obeh strank. Komisija tudi ugotavlja, da je terjatev podjetja TVX Hellas do Grčije znašala 293,5 milijona EUR (glej odstavek 15). Po tej logiki bi bil končni izid poravnave lahko drugačen, če bi bile terjatve obeh strank drugačne, čeprav bi vključevala prodajo istih sredstev. Komisija torej meni, da poravnava terjatev ni odražala vrednosti prodanih sredstev.
(55)
Obenem Komisija ugotavlja, da so bile terjatve sestavljene iz zahtevkov za odškodnino, ki sta jih predložili obe stranki. Zahtevek Grčije se je zlasti nanašal na okoljsko škodo, ki naj bi jo povzročilo podjetje TVX Hellas. Zahtevek podjetja TVX Hellas pa se je nanašal na okoljske stroške in izgube iz naložb, ki naj bi jih podjetje utrpelo zaradi razveljavitve rudarskih dovoljenj v letu 2002. Komisija prav tako ugotavlja, da vrednost sredstev v času navedene poravnave nikakor ni bila ocenjena. Torej je bila cena 11 milijonov EUR za prodajo rudnikov Cassandra Grčiji povezana z domnevnimi obveznostmi obeh strank in ne z vrednostjo sredstev.
(56)
Na koncu Komisija ugotavlja, da je bila odločitev podjetja TVX Hellas, da proda rudnike Cassandra, povezana z neuspehom njegove znatne naložbe v Olympias, torej z vrednostjo naložbe v Olympias in ne z vrednostjo rudnika Stratoni. Podjetje Ellinikos Xrysos takšne naložbe ni izvedlo, zato ga neuspeh naložbe ni mogel prizadeti. Komisija meni, da je cena 11 milijonov EUR za prodajo rudnikov Cassandra Grčiji odražala samo poslovno razmerje med podjetjem TVX Hellas in Grčijo ter poseben položaj podjetja TVX Hellas v času prodaje. Zato ne more biti reprezentativna za ločen poslovni dogovor, kakor je bil sklenjen med Grčijo in podjetjem Ellinikos Xrysos.
(57)
Z vidika zgoraj navedenega (odstavki 54-56) Komisija sklepa, da ni bilo nobene povezave med poravnavo terjatev med Grčijo in TVX Hellas ter vrednostjo sredstev.
(58)
Na podlagi tega in za namene ugotavljanja, ali je prodajna cena odražala tržno vrednost sredstev, je Komisija sredstva razdelila v tri kategorije: a) rudniki; b) zemljišče in c) zaloge rudnin. Za izračun tržne vrednosti sredstev se je Komisija oprla na poročilo Behre Dolbear (glej odstavek 19). V zvezi z zemljiščem je Komisija preverila vrednost iz poročila tako, da je uporabila ceno, ki je bila za zadevno zemljišče plačana v prejšnjem razpisu iz leta 1995 (glej odstavek 11).
(59)
Grčija in upravičenec trdita, da poročila Behre Dolbear ni mogoče upoštevati, saj je bil njegov namen pritegniti pozornost vlagateljev. Komisija ne more sprejeti tega argumenta, saj je pritegnitev pozornosti vlagateljev bistven in zakonit namen vsakega poročila o oceni, izdanega v imenu nosilcev dejavnosti v tržnem gospodarstvu, ki si prizadevajo pridobiti sredstva na finančnih trgih. Pomembno je, da se preveri veljavnost vsake ocene, vendar zgolj dejstvo, da je namen poročila o oceni pritegniti vlagatelje, še ne zadostuje, da se poročilo diskreditira.
(60)
Grčija in upravičenec še navajata, da poročila ni mogoče upoštevati, ker njegova časovna umestitev (junij 2004) ni sovpadala s prodajo (december 2003).
(61)
Komisija ne more sprejeti tega argumenta. Čeprav poročilo Behre Dolbear dejansko nosi datum 30. junija 2004, Komisija ugotavlja, da se lahko šteje, da njegova vsebina časovno sovpada s prodajo iz decembra 2003, saj temelji na nihanju cen kovin v obdobju 1993-2003.
(62)
Grška država in podjetje Ellinikos Xrysos zatrjujeta, da se poročilo ne nanaša na prodana sredstva, temveč na vrednost Ellinikos Xrysos kot delujočega podjetja, in da zato ne odraža vrednosti sredstev, ki jih je grška država prodala decembra 2003. Komisija ne more sprejeti tega argumenta, saj poročilo navaja podrobno oceno vrednosti prodanih sredstev po posameznih postavkah, da bi se izračunala skupna vrednost podjetja.
a.a Izračun vrednosti rudnikov
a.a.1 Navedbe v zvezi z vrednostjo rudnikov
(63)
Grški organi in upravičenec trdijo, da je bila v času prodaje tržna vrednost rudnikov Cassandra zmanjšana ali celo negativna zaradi dolgotrajne prekinitve obratovanja in razveljavitve rudarskih dovoljenj. Utemeljujejo tudi, da je cena, ki je bila plačana v prodaji iz leta 2003, odražala vrednost rudnika Stratoni, saj je bil ta edini, ki je obratoval. Grčija zlasti priznava, da je imel Stratoni v času prodaje veljavna rudarska dovoljenja, torej je rudnik obratoval in izpolnjeval klavzulo iz poročila Behre Dolbear o „objektu v fazi pred začetkom proizvodnje“.
(64)
Komisija ugotavlja, da so sklepi o razveljavitvi iz leta 2002 vplivali samo na vrednost Olympias, saj je imel Stratoni v času prodaje veljavna rudarska dovoljenja in zato vrednost. Istočasno je podjetje TVX Hellas ustavilo obratovanje zaradi neuspeha svoje naložbe na področju pridobivanja zlata potem, ko so bila dovoljenja Olympias razveljavljena. Torej je bilo njegovo ravnanje povezano samo z vrednostjo naložbe v Olympias in ne z vrednostjo rudnika Stratoni.
(65)
V zvezi z rudnikom Skouries grški organi in upravičenec trdijo, da se tam nikoli ni izvajala nobena rudarska dejavnost ali naložba, razen rudarskega raziskovanja, ki ga je podjetje TVX Hellas izvajalo pred prodajo iz leta 2003, in da je tam za postavitev rudarske infrastrukture potrebna večja naložba.
(66)
Komisija ugotavlja, da Skouries ni imel niti rudarskih dovoljenj niti vzpostavljene rudarske infrastrukture. Vendar grški organi in upravičenec niso predložili nobenih informacij ali pomembne utemeljitve, ki bi dokazovala, da obratovanje rudnika Skouries ni bilo upravno odobreno ali ekonomsko izvedljivo. Prav tako so glede na poročilo Behre Dolbear investicijski stroški za razvoj in izgradnjo rudnika v Skouries v letu 2004 znašali 268 milijonov USD, tj. 220 milijonov EUR. Behre Dolbear v svojem poročilu izraža stališče, da so ti stroški „razumni“. Zato Komisija sklepa, da ni bilo nobenih upravnih ali gospodarskih ovir za odobritev rudarskih dovoljenj ali za izgradnjo rudarske infrastrukture in izvajanje rudarskih dejavnosti v Skouries.
(67)
Na podlagi zgoraj navedenega (odstavki 63-66) Komisija sklepa, da so sklepi o razveljavitvi iz leta 2002 dejansko vplivali na tržno vrednost Olympiasa v času prodaje, ne pa tudi na tržno vrednost rudnikov Stratoni in Skouries. Zato je bilo v času prodaje iz leta 2003 mogoče oceniti tržno vrednost rudnikov Cassandra.
a.a.2 Izračun vrednosti rudnikov
(68)
Da bi izračunala vrednost rudnikov Cassandra, je Komisija preučila vse tri rudnike, ki sestavljajo rudnike Cassandra (Stratoni, Olympias in Skouries) z naslednjih dveh vidikov: a) vrednost rudnika, ki mora temeljiti na gospodarskih dejavnikih, veljavnih v času prodaje; in b) operativna sposobnost rudnika za uresničitev zgoraj navedene vrednosti. Na podlagi teh dveh dejavnikov je Komisija prišla do ugotovitve, da sta rudnika Stratoni in Skouries imela določeno vrednost, ki bi se lahko uresničila, medtem ko je bila vrednost Olympias v času prodaje iz leta 2003 težko določljiva.
(69)
Za oceno vrednosti rudnikov se je Komisija sklicevala na poročilo Behre Dolbear. V poročilu so uporabljene tri metode za izračun poštene tržne vrednosti rudnikov Cassandra: a) vrednotenje po dohodkovnem pristopu (19); b) vrednotenje po povezanih transakcijah (primerljive prodaje); in c) pristop tržne kapitalizacije (20). Vrednosti, izračunane z uporabo teh treh metod, so naslednje: a) 130,3-402,5 milijona USD oziroma 107,2-331,1 milijona EUR; b) 504,7 milijona USD oziroma 415,2 milijona EUR; in c) 614,9 milijona USD oziroma 505,9 milijona EUR. Razpon pri vrednotenju po dohodkovnem pristopu je mogoče pripisati različnim scenarijem določanja cen, ki so bili pri tem uporabljeni (glej odstavek 72). Komisija je med temi tremi metodami izbrala dohodkovni pristop. Razlogi so prikazani v spodnji tabeli:
Tabela
Razlogi za uporabo dohodkovnega pristopa
Dohodkovni pristop
Povezane Transakcije
Tržna Kapitalizacija
Dohodkovni pristop določa natančne vrednosti za vse tri rudniške objekte na podlagi cen kovin, ki so bile znane v času prodaje rudnikov. Pri oceni vrednosti sredstva v transakciji se lahko upoštevajo samo dejavniki, ki so veljali v času transakcije.
Podlaga za vrednotenje po povezanih transakcijah je vprašljiva, saj niti dva rudnika ne moreta biti povsem enaka. Poročilo Behre Dolbear navaja, da je metoda povezanih transakcij sporna, saj se vsako nahajališče rudnin, čeprav z enako surovino, nekoliko razlikuje od drugih nahajališč z vidika mineralogije, rudarskih pogojev, metalurgije, okoljskih vidikov, prisotnih socialnih vprašanj, koncentracije rude itd.
V poročilo Behre Dolbear je vključena tudi pripomba podjetja American Appraisal Associates o metodi tržne kapitalizacije, po kateri je tržna kapitalizacija priporočljiva kot sekundarna metoda vrednotenja ali kot pravilo palca, primerno za preverjanje vrednotenj, opravljenih z uporabo primarnih metod.
Dohodkovni pristop je primarna metoda vrednotenja, zato je bolj zanesljiv. Poleg tega se v obravnavanem primeru z metodo tržne kapitalizacije preverja samo vrednost, ki izhaja iz tržnih kapitalizacij v prvi polovici leta 2004, kar pa ni sprejemljivo, saj so bile te informacije na voljo po prodaji. Zato metode tržne kapitalizacije ni mogoče uporabiti niti kot sekundarno metodo vrednotenja.
Zdi se, da poročilo Behre Dolbear pripisuje večjo verodostojnost vrednosti, ki izhaja iz dohodkovnega pristopa, saj navaja, da je „z leti Behre Dolbear poseben poudarek namenil vrednosti, pridobljeni iz dohodkovnega pristopa“ (povzetek vrednosti na str. 43 poročila Behre Dolbear).
(70)
Grčija priznava, da je pri uporabi poročila Behre Dolbear sprejemljiv samo dohodkovni pristop, ki je primarna, mednarodno priznana metoda vrednotenja, in še to samo glede na njegov datum veljavnosti (30. junij 2004) ter pod pogojem, da se odobrijo rudarska dovoljenja in izvedejo večje naložbe.
(71)
Komisija na podlagi dohodkovnega pristopa ocenjuje, da je bila vrednost rudnikov v času prodaje iz leta 2003 naslednja (glej odstavke 72-79).
(72)
Z dohodkovnim pristopom se oceni poštena vrednost rudnikov Cassandra v fazi pred začetkom proizvodnje (21), glede na poslovanje rudnikov, z dobro opredeljenimi stroški ter dokazanimi in verjetnimi zalogami (22). Poročilo opisuje tri različne scenarije za določitev vrednosti na podlagi cen, veljavnih v naslednjih obdobjih: a) povprečje v obdobju 1993-2003; b) samo prva polovica leta 2004; in c) povprečje v obdobju 1993-2003 plus prva polovica leta 2004 (deljeno z 2). Komisija meni, da se lahko upošteva samo scenarij s povprečjem v obdobju 1993-2003, druga dva scenarija pa ne, saj temelji na cenah in stroških, znanih v času prodaje, ki je potekala decembra 2003. Poleg tega zgodovinske cene za obdobje 1993-2003, ki jih je uporabil Behre Dolbear, ne kažejo trenda razvoja za celotno obdobje 1993-2003, tj. nihajo po posameznih letih, zato Komisija meni, da povprečje v obdobju 1993-2003 bolje ponazarja zgodovinski razvoj na trgu kovin. Prav tako cene v prvi polovici leta 2004 ne odražajo vrednosti rudnikov, saj predstavljajo samo izsek in ne upoštevajo nihanj. Nihanja je treba obvezno upoštevati, da se ublaži učinek neobičajnih sprememb ali naključnih dogodkov ter da se pridobi zanesljiva slika o vrednosti rudnikov.
(73)
Grčija in upravičenec trdita, da je po ocenah Behre Dolbear neto sedanja vrednost rudnikov Cassandra, ki so v fazi pred začetkom proizvodnje, negativna, in sicer - 2,59 milijona USD (stran 37, tabela 5.3 poročila), torej je dejansko plačana cena (11 milijonov EUR) presegala tržno vrednost rudnikov.
(74)
Komisija ugotavlja, da so neto sedanje vrednosti (v fazi pred začetkom proizvodnje), ki se z dohodkovnim pristopom na samostojni osnovi pripišejo trem rudarskim projektom, naslednje: a) za Olympias: - 28,79 milijona USD, tj. - 23,7 milijona EUR; b) za Stratoni: 10,48 milijona USD, tj. 8,6 milijona EUR; in c) za Skouries: 15,72 milijona USD, tj. 12,9 milijona EUR. Seštevek teh treh vrednosti je negativna vrednost - 2,59 milijona USD.
(75)
Vendar pa Komisija ne sprejme tega argumenta Grčije in upravičenca. Sicer na podlagi zgornjih vrednosti opaža, da je bila neto sedanja vrednost (v fazi pred začetkom proizvodnje) za Olympias v času prodaje dejansko negativna, vendar meni, da negativna neto sedanja vrednost za Olympias pomeni, da bi bil pričakovani dobiček v času prodaje negativen, če bi rudnik posloval na ravni cene, ki je bila opažena v zadnjih 11 letih. Glede na ceno zlata bi se vsak lastnik Olympiasa odločil, da rudnik ne bo obratoval, in se skušal v največji možni meri izogniti izgubam. Kot je prikazano, lahko kupec s tem, da rudnik ne obratuje, omeji izgube na 5,5 milijona EUR, kar predstavlja stroške, ki jih je kupec moral nositi v skladu s pogodbo zaradi varstva okolja in za namene vzdrževanja. Vendar samo na podlagi tega ni mogoče sklepati, da bi morala biti vrednost Olympiasa ocenjena na -5,5 milijona EUR, saj lastništvo rudnika načeloma zagotavlja tudi vrednost opcije: Lastnik se lahko odloči, da bo rudnik obratoval, ko so razmere ugodne (dovolj visoke cene zlata), in da ne bo obratoval, ko so razmere slabe (cene zlata niso dovolj visoke). Potemtakem se je Ellinikos Xrysos lahko odločil prevzeti rudnik kot del sklopa rudnikov Cassandra ali zato, da bi pozneje lahko izvedel potrebne naložbe v rudnik Olympias, ki bi omogočale ponoven začetek izkoriščanja rudnika z dobičkom, če bi se cene zlata povzpele na stopnje, ki (precej) presegajo stopnjo, opaženo v predhodnem obdobju 1993-2003.
(76)
Zanesljivo oceno te vrednosti opcije je dokaj težko pridobiti. Kar je še pomembnejše, vsako takšno vrednost bi bilo treba prilagoditi ob upoštevanju (verjetno velike) verjetnosti, da dovoljenje za ta rudnik ne bo odobreno, tudi če bi bile cene zlata dovolj visoke, da bi omogočale poslovanje z dobičkom. Kot je navedeno zgoraj (glej odstavek 12), so bila dovoljenja za rudarske dejavnosti in predelavo zlata za Olympias razveljavljena zaradi okoljskih razlogov, ki so bili ocenjeni kot resni. Torej bi se zdelo primerno Olympias obravnavati, kot da ima vrednost opcije, ki se lahko previdnostno oceni kot nična. Potemtakem bi morala biti neto vrednost Olympiasa ocenjena na - 5,5 milijona EUR.
(77)
V nasprotju s tem Komisija meni, da posamezne vrednosti rudnikov Stratoni in Skouries znašajo 21,5 milijona EUR, kar je glede na poročilo Behre Dolbear seštevek vrednosti obeh rudnikov (8,6 milijona EUR plus 12,9 milijona EUR, glej odstavek 74), ker:
a.
je imel Stratoni veljavno rudarsko dovoljenje, vzpostavljeno rudarsko infrastrukturo in pozitivno vrednost, ki izhaja iz njegovega poslovanja (pozitivna neto sedanja vrednost), zato je bil v času prodaje operativen;
b.
glede rudnika Skouries Komisija meni, da ni bilo nobenih upravnih ali gospodarskih ovir za odobritev rudarskih dovoljenj ali za izgradnjo rudarske infrastrukture in izvajanje rudarskih dejavnosti; tudi Skouries je izkazoval pozitivno vrednost iz poslovanja (pozitivna neto sedanja vrednost).
(78)
Grčija in upravičenec trdita, da se vrednost rudnikov po oceni Behre Dolbear ne more upoštevati, ker se nanaša na sredstva skupaj s pripadajočimi rudarskimi dovoljenji, medtem ko je podjetje Ellinikos Xrysos kupilo samo sredstva, rudarska dovoljenja pa naj bi pozneje odobrila grška država. Komisija ne sprejme tega argumenta, ker je, kakor je prikazano zgoraj, Stratoni v času prodaje imel veljavno rudarsko dovoljenje. Kot je tudi prikazano zgoraj, ni bilo nobenih upravnih ovir za odobritev rudarskega dovoljenja za Skouries. Strošek vložitve vloge in pridobitve rudarskega dovoljenja za Skouries je bil omejen samo na stroške geologov in drugih strokovnjakov za pripravo študij, potrebnih za dovoljenje, in na stroške, povezane z garancijsko izjavo, ki jo zahteva pristojno ministrstvo. V skladu z navedbami grških organov zgornji stroški znašajo (posamezno) približno 5 000 EUR v enkratnem znesku plus največ 600 000 EUR na leto. Komisija meni, da ti zneski niso visoki v primerjavi s celotnimi investicijskimi stroški, potrebnimi za razvoj in izgradnjo rudnika v Skouriesu, ki so v letu 2004 dosegli 268 milijonov USD, tj. 220 milijonov EUR (glej odstavek 66). Zato Komisija meni, da navedeni stroški rudarskega dovoljenja niso bili ovira za podjetje, ki želi vlagati v Skouries. Komisija prav tako ugotavlja, da so v poročilu Behre Dolbear v izračun neto sedanje vrednosti rudnika vključeni tudi „upravni“ stroški. Zato Komisija meni, da so bili navedeni stroški (za vložitev vloge in pridobitev rudarskega dovoljenja za Skouries) upoštevani v poročilu Behre Dolbear.
(79)
Na podlagi zgoraj navedenega je vrednost vseh treh rudnikov ocenjena na 16 milijonov EUR (21,5 milijona EUR - 5,5 milijona EUR).
a.b Izračun vrednosti zemljišča
(80)
Grški organi in upravičenec trdijo, da se zemljišče, ki ga je kupilo rudarsko podjetje, lahko uporablja samo za rudarske dejavnosti in nima tržne vrednosti, saj grška zakonodaja daje prednost rudarskim dejavnostim na takšnih območjih. Torej je zmanjšanje vrednosti rudarskih pravic zaradi dolgotrajne prekinitve obratovanja in razveljavitve rudarskih dovoljenj vodilo tudi k zmanjšanju vrednosti zemljišča.
(81)
V zvezi z zgornjim vprašanjem Komisija meni, da je zadevno zemljišče sredstvo rudarskega podjetja in ne „nepremičnina“ v širšem pomenu besede, in sicer zaradi posebnih značilnosti rudarskih dejavnosti (onesnaževanje, poseganje v okolje itd.), zaradi česar bi bila možnost trgovanja s temi sredstvi ločeno od rudnikov vprašljiva.
(82)
Vendar Komisija tudi meni, da ima vsako poslovno sredstvo vrednost, saj prispeva ali lahko prispeva k poslovanju podjetja in realizaciji dobička. Rudniki Cassandra so predstavljali podjetje, ki je bilo operativno v času prodaje, zato Komisija meni, da bi zemljišče lahko prispevalo k poslovanju rudnikov in je zato imelo vrednost. Posledično Komisija ne more sprejeti argumenta, ki sta ga predložila Grčija in podjetje Ellinikos Xrysos.
(83)
Hellenic Mining Watch trdi, da sredstva rudnikov Cassandra vključujejo tudi precej nepremičnin, ki znatno povečajo skupno vrednost rudnikov, vendar niso bile upoštevane v poročilu Behre Dolbear.
(84)
Vendar pa Komisija ugotavlja, da poročilo Behre Dolbear ne upošteva zemljišča ločeno od rudnikov. Poročilo Behre Dolbear zemljišče obravnava kot nemineralno sredstvo rudnikov Cassandra in ga ocenjuje na 6 milijonov (23) EUR, neodvisno od metode dohodkovnega pristopa.
(85)
Behre Dolbear pa v svojem poročilu navaja, da je vrednost, pripisana zemljišču, enaka tisti, ki jo je sporočilo podjetje Ellinikos Xrysos, in da sami niso ocenili zemljišča. Torej mora Komisija to vrednost preveriti.
(86)
V ta namen je Komisija uporabila ceno, ki je bila plačana za zemljišče na odprtem javnem razpisu iz leta 1995 za prodajo rudnikov Cassandra podjetju TVX Hellas (glej odstavek 11). To ni primarni, temveč sekundarni izračun, ki je namenjen preverjanju veljavnosti vrednosti iz poročila Behre Dolbear (6 milijonov EUR).
(87)
Grški organi priznavajo, da se lahko upošteva vrednost, določena v odprtem javnem razpisu iz leta 1995, in da se vrednost zemljišča ni spremenila. Komisija ugotavlja, da je bila pri prodaji rudnikov Cassandra podjetju TVX Hellas leta 1995 zemljišču dodeljena cena 1,2 milijarde GRD. Komisija poudarja, da ni nobenih veljavnih referenčnih cen ali indeksov cen za zemljišče rudnikov Cassandra, ki se obravnava kot sredstvo rudarskega podjetja in ne kot „nepremičnina“ v širšem pomenu besede (glej odstavek 81). Če bi takšne referenčne cene ali indeksi cen obstajali, bi bilo mogoče izračunati posodobljeno referenčno vrednost. Ker pa jih ni, Komisija meni, da je cena iz leta 1995 najboljša razpoložljiva ocena v obravnavanem primeru. Komisija je torej za izhodišče vzela 1,2 milijarde GRD ali 3,5 milijona EUR (z uporabo menjalnega tečaja 340,75 GRD/EUR, s katerim je Grčija leta 2001 vstopila v evrsko območje) kot pošteno tržno vrednost zemljišča.
(88)
Po letu 1995 je podjetje TVX Hellas kupilo 70 dodatnih parcel (v obdobju 1997-2000, večinoma v letih 1998 in 1999). Komisija ugotavlja, da nabavna vrednost teh dodatnih 70 parcel znaša 1,1 milijona EUR, kot je predstavljeno v finančnih izkazih podjetja TVX Hellas. Komisija ocenjuje, da je ta nabavna vrednost tržno usmerjena, saj jo je določil trg. Če seštejemo obe zgoraj navedeni vrednosti (3,5 milijona EUR plus 1,1 milijona EUR), dobimo skupno pošteno tržno vrednost zemljišča v višini 4,6 milijona EUR.
(89)
Ta znesek v višini 4,6 milijona EUR predstavlja nominalno vrednost zemljišča v letu 2003 na podlagi cen iz leta 1995 in iz obdobja 1997-2000. Komisija meni, da je treba to vrednost prilagoditi v skladu z grškim splošnim indeksom cen industrijske proizvodnje za obdobji 1995-2003 in 1998-2003. Indeks cen industrijske proizvodnje se uporablja, ker je zadevno zemljišče sredstvo industrijskega podjetja, prilagoditev pa mora odražati spremembe cen v industrijskem sektorju. Rezultat te prilagoditve prodajnih cen za leto 1995 in za obdobje 1997-2000 je končni znesek v višini 5,9 milijona EUR v decembru 2003.
(90)
Komisija ugotavlja, da je ta znesek v višini 5,9 milijona EUR zelo blizu znesku 6 milijonov EUR, ki ga Behre Dolbear navaja v svojem poročilu o oceni (glej odstavek 84). Komisija meni, da to tesno ujemanje potrjuje pravilnost vrednotenja zemljišča, ki ga je opravilo podjetje Ellinikos Xrysos in je uporabljeno v poročilu Behre Dolbear, zato se lahko upravičeno šteje, da znesek v višini 6 milijonov EUR predstavlja pošteno tržno vrednost v decembru 2003.
a.c Izračun vrednosti zalog rudnin
(91)
Prodaja iz leta 2003 je vključevala tudi zaloge rudnin z vsebnostjo zlata (24). Grški organi in upravičenec trdijo, da so imele te zaloge v letu 2003 negativno vrednost zaradi razmeroma nizke cene zlata in dokaj visokih povezanih stroškov.
(92)
Grški organi so podali izračun „točke preloma“ za ceno, po kateri bi bilo trgovanje z navedenimi zalogami še donosno. Ob upoštevanju koncentracije zlata v rudi, tj. 0,7 unče zlata na tono, in cene zlata na dan 12. decembra 2003, tj. 407 USD na unčo, je bila vrednost zlata, vsebovanega v zalogah zlata, 284,9 USD na tono. Grški organi so navedli tudi stroške, povezane s trgovanjem z zgornjimi zalogami: stroški predelave v višini 245 USD na unčo in 171,5 USD na tono; prevozni stroški v višini 50 USD na tono; globe za čiščenje v višini 270 USD na tono; in stroški predelave v višini 5 USD na unčo in 4,1 USD na tono. Rezultat zgornjega izračuna je negativna prodajna cena - 210,7 USD na tono.
(93)
Komisija je preverila zgornji izračun. Iz zgoraj navedenih cenovnih in stroškovnih razlogov ocenjuje, da cena zalog v času prodaje ni bila donosna. Trgovina z rudninskimi zalogami zlata bi bila morda lahko donosna, če bi se prevozni stroški spremenili oziroma bi bilo mogoče pričakovati, da se bodo spremenili, kar pa je bilo nepredvidljivo. Tudi poročilo Behre Dolbear ne navaja vrednosti rudninskih zalog zlata. Zato Komisija meni, da vrednosti teh zalog ni mogoče izračunati.
(94)
Hellenic Mining Watch domneva, da je bila vrednost zalog rudnin, ki vsebujejo zlato, precejšnja, in sicer 80 milijonov EUR. Komisija ugotavlja, da Hellenic Mining Watch te vrednosti v višini 80 milijonov EUR ni podkrepil z nobenimi podatki ali dokazi. Na tej podlagi in ob upoštevanju zgornjega izračuna, iz katerega je razvidno, da vrednosti teh zalog ni mogoče izračunati, Komisija zavrača trditev Hellenic Mining Watch.
(95)
Komisija ugotavlja, da so sredstva, ki so bila prodana v decembru 2003, vključevala tudi dve rudninski nahajališči svinca in cinka. Poročilo Behre Dolbear vključuje oceno vrednosti obstoječih koncentracij svinca in cinka na dan 30. junija 2004 (25). Ta ocena je ločena od izračuna neto sedanje vrednosti rudnikov in ni del vrednotenja v okviru dohodkovnega pristopa. Opredeljuje čisto dobičkonosnost talilnice (26) za lastnika rudnika: prvič, vrednost vsebnosti kovine (svinec, srebro in cink) se izračuna na podlagi trenutnih cen in razpoložljivih količin; drugič, uporablja se „plačilna shema talilnice“ (strošek nadaljnje predelave, ki ga kupec zaračuna proizvajalcu rudnin), ob upoštevanju posebnih pogojev za odbitek tega stroška (posebni odstotki zmanjšanja vrednosti, stroški za predelavo in rafiniranje ter prevozni stroški); na koncu pa se plačila talilnici odštejejo od zgornje vrednosti vsebnosti kovine (27).
(96)
Komisija ugotavlja, da je zgornja metoda standardna metoda izračuna plačil za kovine. Zato bo Komisija to metodo uporabila pri oceni tržne vrednosti rudninskih nahajališč, ki jih je podjetje Ellinikos Xrysos kupilo decembra 2003, na podlagi količin rudninskih nahajališč in cen kovin v decembru 2003 (28). Komisija na podlagi zgornje metode za količine rudnin, cen kovin v decembru 2003 in posebnih pogojev plačilne sheme talilnice za Ellinikos Xrysos sklepa, da je tržna vrednost rudninskih nahajališč, ki jih je podjetje Ellinikos Xrysos kupilo decembra 2003, znašala 3,7 milijona USD ali 3 milijonov EUR (z uporabo menjalnega tečaja 1,2254 USD/EUR na dan, ko so bile rudnine prodane podjetju Ellinikos Xrysos, torej 12. decembra 2003).
(97)
Komisija ugotavlja, da so bila glede na navedbe upravičenca rudninska nahajališča svinca in cinka, ki so bila pridobljena v decembru 2003, prodana v decembru 2004 (1. december 2004 in 31. December 2004), torej po izdelavi poročila Behre Dolbear. Zato Komisija meni, da se posebni pogoji v okviru zgornje metode (izračun vrednosti nahajališč v juniju 2004, glej odstavek 95) uporabljajo tudi za izračun vrednosti rudninskih nahajališč v decembru 2003, saj v obdobju med decembrom 2003 in junijem 2004 ni bilo nobene druge prodaje rudnin, ki bi lahko postavila nove pogoje.
a.d Sklepna ugotovitev o prednosti
(98)
Rezultat zgornjega izračuna je skupna vrednost za rudnike Cassandra, ki znaša 25 milijonov EUR, kar je seštevek vrednosti rudnikov (16 milijonov EUR), zemljišča (6 milijonov EUR) in zalog rudnin (3 milijonov EUR).
(99)
Ta skupna vrednost je precej manjša od vrednosti, ki je v poročilu Behre Dolbear navedena kot poštena tržna vrednost sredstev rudnikov Cassandra (500 milijonov USD ali 411 milijonov EUR, glej odstavek 19). Vrednost, ki je predstavljena v poročilu Behre Dolbear, je bila navedena v odločitvi Komisije z dne 10. decembra 2008 o začetku postopka kot dokaz, da je bila prodajna cena pod tržno vrednostjo rudnikov.
(100)
Razlog za odstopanje od vrednosti, navedene v poročilu Behre Dolbear (500 milijonov USD), je, da izhaja iz dveh metod vrednotenja, ki nista primerni za obravnavani primer (glej tabelo 1 zgoraj), in sicer metode „povezanih transakcij“ in metode „tržne kapitalizacije“, ki nista sprejemljivi, ker: a) je podlaga za vrednotenje po povezanih transakcijah vprašljiva, saj niti dva rudnika ne moreta biti povsem enaka: vsako nahajališče rudnin, čeprav z enako surovino, se nekoliko razlikuje od drugih nahajališč; b) se tržna kapitalizacija priporoča kot sekundarna metoda vrednotenja ali kot pravilo palca, primerno za preverjanje vrednotenj, ki so bila izvedena s primarnimi metodami, kot je dohodkovni pristop; v obravnavanem primeru se metoda tržne kapitalizacije ne more uporabljati niti kot sekundarna metoda vrednotenja, saj preverja samo vrednost iz dohodkovnega pristopa kot rezultat tržnih kapitalizacij v prvi polovici leta 2004, kar pa ni sprejemljivo, saj je bila ta informacija na voljo po datumu prodaje; in c) poročilo Behre Dolbear pripisuje večjo verodostojnost vrednosti, ki izhaja iz dohodkovnega pristopa.
(101)
Skupna vrednost, ki jo je izračunala Komisija (25 milijonov EUR), je tudi precej nižja od razpona cen, ki izhaja iz dohodkovnega pristopa (107,2 milijona EUR - 331,1 milijona EUR, glej odstavek 69). Razlog za to je, da slednja cena vključuje: a) vrednosti sredstev, ki niso bila prenesena decembra 2003, npr. denarne terjatve, denarni tokovi in zaloge rudnin (vrednosti iz junija 2004 se razlikujejo od vrednosti iz decembra 2003, glej izračun v odstavkih 91-97); in b) mineralne vire, ki so v poročilu Behre Dolbear opredeljeni kot nezanesljivi in negotovi (29) (material, ki je primeren za rudarjenje, ali raziskovalni potencial). Te vrednosti niso vključene v denarne tokove za določitev neto sedanje vrednosti v okviru dohodkovnega pristopa (glej odstavek 72), ki izhaja samo iz dokazljivih in verjetnih zalog ter izključuje vse druge vire. Poleg tega ta razpon vrednosti vključuje tudi različne vrednosti za Olympias na podlagi treh različnih scenarijev določanja cen. Komisija teh vrednosti ne priznava (glej odstavke 72-76). Ne nazadnje na zgornji razpon vrednosti vplivajo tudi različni scenariji določanja cen, od katerih Komisija priznava samo enega (glej odstavek 72).
(102)
Komisija sklepa, da je tržna vrednost sredstev rudnikov Cassandra v času njihove prodaje podjetju Ellinikos Xrysos znašala 25 milijonov EUR.
(103)
Komisija meni, da je vrednost ugodnosti, od katere je imelo podjetje Ellinikos Xrysos korist, znašala 14 milijonov EUR, kar je razlika med skupno pošteno tržno vrednostjo rudnikov Cassandra (25 milijonov EUR) in ceno, ki je bila plačana pri prodaji (11 milijonov EUR).
(104)
Na podlagi zgornje analize argumentov, ki sta jih podala Grčija in upravičenec, ter glede na izračun tržne vrednosti prodanih sredstev in primerjavo te tržne vrednosti s ceno, ki jo je podjetje Ellinikos Xrysos dejansko plačalo, Komisija ugotavlja, da je merilo prednosti izpolnjeno.
b. Državna sredstva
(105)
Grški organi in upravičenec trdijo, da je Grčija delovala samo kot posrednik pri prodaji v letu 2003 in nikoli ni bila lastnica rudnikov. Trdijo tudi, da Grčija nikoli ni prejela nobenega denarja od prodaje v letu 2003, saj je bilo 11 milijonov EUR plačanih neposredno podjetju TVX Hellas. Na koncu grški organi in upravičenec trdijo, da je prodajna transakcija v letu 1995 potekala med podjetjem TVX Hellas in prejšnjim lastnikom, zasebnim podjetjem, ki je bilo v postopku likvidacije.
(106)
Komisija ugotavlja, da je bila Grčija aktivna stranka v obeh transakcijah, ki sta temeljili na dveh različnih pogodbah. V drugi pogodbi je Grčija prevzela obveznosti prodajalca, vendar je bila pri tem upravičena tudi do prihodkov od prodaje. Ti prihodki so bili plačani neposredno podjetju TVX Hellas za pokritje posebnih obveznosti do grške države, kar ponovno dokazuje, da je Grčija delovala kot prodajalec in ne samo kot posrednik. V zvezi s trditvijo, da je prodaja v letu 1995 potekala med podjetjem TVX Hellas in zasebnim podjetjem, Komisija meni, da to ni pomembno za vprašanje državnih sredstev v obravnavanem primeru, saj se to merilo preučuje samo za prodajo v letu 2003.
(107)
Tako Komisija ne sprejme argumentov, ki so jih podali grški organi in upravičenec, in meni, da je merilo državnih sredstev izpolnjeno.
c. Selektivnost
(108)
Rudniki Cassandra so bili prodani podjetju Ellinikos Xrysos, torej je imelo podjetje Ellinikos Xrysos selektivno prednost zaradi razlike med prodajno ceno in tržno vrednostjo prodanih sredstev. Zato Komisija meni, da je ukrep selektiven, saj daje prednost samo temu določenemu podjetju.
(109)
Te točke nista izpodbijali niti Grčija niti upravičenec.
d. Izkrivljanje konkurence in vpliv na trgovino med državami članicami
(110)
Podjetje Ellinikos Xrysos je dejavno v sektorju, v katerem države članice veliko trgujejo. Rudarjenje cinka, bakra, svinca, zlata in srebra je poleg Grčije prisotno v enajstih državah članicah, in sicer v Združenem kraljestvu, Italiji, na Finskem, Poljskem, Slovaškem, v Romuniji, Bolgariji, Španiji ter na Irskem, Portugalskem in Švedskem (30). S cinkom, bakrom, svincem, zlatom in srebrom trgujejo vse države članice (31). Poleg tega so obravnavani ukrepi pomoči podjetju Ellinikos Xrysos zagotovili prednost pred njegovimi konkurenti (glej odstavke 39-104). Kadar državna pomoč okrepi položaj podjetja v primerjavi z drugimi podjetji, ki konkurirajo v trgovini med državami članicami, se šteje, da je pomoč vplivala na ta druga podjetja. S tem je izpolnjeno merilo izkrivljanja konkurence in vpliva na trgovino med državami članicami.
(111)
Te točke nista izpodbijali niti Grčija niti upravičenec.
e. Sklepna ugotovitev o obstoju pomoči v ukrepu 1
(112)
Ob upoštevanju zgoraj navedenega Komisija sklepa, da prodaja rudnikov Cassandra podjetju Ellinikos Xrysos v letu 2003 pomeni državno pomoč v korist podjetja Ellinikos Xrysos v smislu člena 107(1) PDEU. Višina pomoči je 14 milijonov EUR, kar je razlika med ceno, plačano pri prodaji v letu 2003, tj. 11 milijonov EUR, in tržno vrednostjo sredstev, prodanih v času prodaje, tj. 25 milijonov EUR.
UKREP 2: OPROSTITEV OBVEZNOSTI PLAČILA DAVKA IN ZMANJŠANJE PRAVNIH STROŠKOV
a. Državna sredstva
(113)
Po trditvah Grčije in upravičenca zmanjšanje pravnih stroškov ne vključuje državnih sredstev, saj odvetniki niso javni uslužbenci, ampak zasebni strokovnjaki, davki in dajatve za njihove honorarje pa so bili ustrezno poravnani. Grčija še dodaja, da pravnih stroškov ni plačala država. Ne glede na to je zmanjšanje pravnih stroškov opredeljeno v členu 5 prodajne pogodbe, ki določa, da se pravne pravice in pravni stroški „zmanjšajo na 5 % minimalne pristojbine, ki jo predpisuje ustrezna zakonodaja“.
(114)
Komisija se strinja z mnenjem, da pravniki niso javni uslužbenci. Na drugi strani pa Komisija ugotavlja, da notarji dejansko so javni uslužbenci. Vendar notarji ne prejemajo plače; prihodke prejemajo izključno od svojih strank in ne iz državnega proračuna.
(115)
Komisija prav tako ugotavlja, da v prodajnih pogodbah pravne stroške krijejo pogodbene stranke. V obravnavanem primeru Komisija sprejema navedbe grških organov, da država ni poravnala zgornjih stroškov namesto kupca.
(116)
Na podlagi tega Komisija ugotavlja, da zmanjšanje pravnih stroškov ne vključuje državnih sredstev in zato ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.
(117)
Kar zadeva oprostitev obveznosti plačila davka, je namen davkov financiranje državnega proračuna. Davki, ki niso pobrani, torej prikrajšajo državo za sredstva. Zato Komisija meni, da oprostitev obveznosti plačila davka dejansko vključuje državna sredstva.
b. Prednost
(118)
Komisija ugotavlja, da bi se za prodajo rudnikov Cassandra lahko obračunala dva davka: 1) davek na prenos rudnikov po stopnji 5 %; in 2) davek na prenos zemljišča po stopnji od 7 % do 9 %.
(119)
Podjetje Ellinikos Xrysos trdi, da bi bilo prenagljeno naložiti kakršen koli davek pri prodaji v letu 2003, saj prodajna pogodba zaradi razveljavitvene klavzule še ni bila dokončna. Komisija ne sprejme tega argumenta, saj ta posebna razveljavitvena klavzula ureja samo razveljavitev prodaje v primerih, ko pogodbeni stranki ne izpolnjujeta določenih obveznosti, da se zavaruje njen učinek; to je standardna klavzula v večini pogodb in ne pomeni, da te pogodbe niso dokončne. Poleg tega pogodba določa, kako naj bi začela veljati: njen člen 9 določa, da pogodba začne veljati na dan objave zakona o njeni ratifikaciji v Uradnem listu grške vlade. Ne nazadnje pa pogodba ne vsebuje nobene navedbe, da njen status ni dokončen. Zato Komisija meni, da je bila pogodba dejansko dokončna in da bi bilo treba obračunati ustrezne davke.
(120)
Grški organi in upravičenec trdijo, da je bila vrednost rudnikov negativna, zato je bilo treba spodbuditi potencialne kupce. V zvezi s to trditvijo Komisija ugotavlja, da vrednost rudnikov v času prodaje ni bila negativna, temveč pozitivna, in je znašala 16 milijonov EUR (kot je izračunano v odstavkih 68-79).
(121)
Komisija ugotavlja, da so v skladu z grškim rudarskim zakonikom prenosi rudnikov obdavčeni po stopnji 5 % na podlagi njihove vrednosti in da se to uporablja za transakcije „proti nadomestilu“ („με επαχθή αιτία“). Grški organi trdijo, da so transakcije „proti nadomestilu“ tiste, ki jih sprožijo nezgodni dogodki, na primer smrt lastnika, in da se davčna stopnja 5 % uporablja samo za takšne transakcije, kar pa v obravnavanem primeru ni veljalo. Komisija ne more sprejeti tega argumenta, saj so po njeni preučitvi transakcije „proti nadomestilu“ tiste, pri katerih oseba, ki pridobi sredstvo, da nekakšno vračilo kot nadomestilo in, splošneje, pri katerih obstaja neke vrste povračilo za pridobitev. To je uveljavljena in priznana razlaga (32).
(122)
V letu 2003 je bila tržna vrednost rudnikov 16 milijonov EUR (kot je izračunana v odstavkih 68-79). Zato Komisija meni, da bi moral pripadajoči davek za rudnike, prodane v letu 2003, znašati 0,8 milijona EUR.
(123)
Poleg tega Grčija priznava, da se davek po stopnji med 7 % in 9 % dejansko obračuna v vseh primerih prodaje zemljišča ne glede na to, ali prodaja vključuje sredstva podjetja ali sredstva zasebnikov. Komisija je v zvezi s tem prejela dva različna dopisa, enega od ministrstva za finance in drugega od ministrstva za okolje, energijo in podnebne spremembe (pristojnega za rudarske zadeve), ki si nasprotujeta. Komisija je na to protislovje opozorila grške organe, vendar še ni prejela dopisa s končnim mnenjem. Zato Komisija sprejema informacije, ki jih je predložilo ministrstvo za finance, pristojno za vprašanja obdavčitve.
(124)
V letu 2003 je bila tržna vrednost zemljišča 6 milijonov EUR (kot je izračunana v odstavkih 80-90). Zato Komisija ugotavlja, da bi moral biti za prodajo zemljišča v letu 2003 plačan davek v višini 0,54 milijona EUR (33).
(125)
Ker je v prodajni pogodbi iz leta 2003 predviden nični davek za prenos, Komisija meni, da so zgornji zneski (skupno 1,34 milijona EUR) pomenili ugodnost, od katere je imelo podjetje Ellinikos Xrysos korist.
(126)
Grčija in upravičenec trdita, da je oprostitev obveznosti plačila davka znašala 38 000 EUR, kar je pod pragom de minimis (34), in kupcu ni zagotovila ugodnosti. Komisija ne more sprejeti tega argumenta, saj se prag de minimis, ki je v času prodaje v letu 2003 znašal 100 000 EUR, uporablja ne glede na obliko pomoči ali zasledovani cilj. Zato ni mogoče najprej ločiti različne ukrepe pomoči, ki so predmet obravnave, tj. ukrep 1 in 2, nato pa obravnavati samo del ukrepa 2, tj. oprostitev obveznosti plačila davka. Komisija je v tem primeru obravnavala oba ukrepa pomoči in ugotovila, da skupaj obsegata zneske pomoči, ki presegajo prag de minimis100 000 EUR, zato zastopa stališče, da odobrena pomoč ne izpolnjuje pogojev za pomoč de minimis. Na podlagi zgoraj navedenega Komisija vztraja pri svoji sklepni ugotovitvi iz odstavka 125.
c. Selektivnost
(127)
Merilo selektivnosti je izpolnjeno enako, kot je opisano v odstavku 108.
d. Izkrivljanje konkurence in vpliv na trgovino med državami članicami
(128)
Merilo izkrivljanja konkurence in vpliva na trgovino med državami članicami je izpolnjeno enako, kot je opisano v odstavku 110.
e. Sklepna ugotovitev o obstoju pomoči v ukrepu 2
(129)
Ob upoštevanju zgoraj navedenega Komisija sklepa, da oprostitev obveznosti plačila davka pomeni državno pomoč v višini 1,34 milijona EUR v korist podjetja Ellinikos Xrysos v smislu člena 107(1) PDEU. Na drugi strani pa Komisija meni, da zmanjšanje pravnih stroškov ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.
IV.b SKLADNOST POMOČI Z NOTRANJIM TRGOM
(130)
V kolikor ukrepi pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, je treba njihovo skladnost oceniti z vidika izjem, opredeljenih v odstavkih 2 in 3 navedenega člena.
(131)
Člena 107(2) in 107(3) PDEU določata izjeme od splošnega pravila, da državna pomoč ni združljiva z notranjim trgom, ki je opredeljeno v členu 107(1).
(132)
V nadaljevanju bo Komisija ocenila skladnost ukrepov s temi izjemami.
(133)
Izjeme iz člena 107(2) PDEU se v obravnavanem primeru ne uporabljajo: ta ukrep nima socialnega značaja, ni bil dodeljen posameznim potrošnikom, ni predviden kot pomoč za povrnitev škode, ki so jo povzročile naravne nesreče ali izjemni dogodki in ni bil dodeljen gospodarstvu nekaterih območij Zvezne republike Nemčije, ki jih je prizadela delitev Nemčije.
(134)
V členu 107(3) PDEU so določene nadaljnje izjeme. Očitno je, da se izjeme iz člena 107(3)(b), (d) in (e) ne morejo uporabiti, in grški organi se nanje niso sklicevali. V nadaljevanju bo Komisija ocenila morebitno združljivost ukrepov na podlagi člena 107(3)(a) in (c).
(135)
Člen 107(3)(a) navaja, da se „pomoč za pospeševanje gospodarskega razvoja območij, kjer je življenjska raven izjemno nizka ali kjer je podzaposlenost velika“, lahko razglasi za združljivo z notranjim trgom. Rudniki Cassandra se nahajajo na območju, ki je upravičeno do pomoči na podlagi člena 107(3)(a) PDEU, zato bi bilo podjetje Ellinikos Xrysos lahko upravičeno do regionalne pomoči.
(136)
Smernice o nacionalni regionalni pomoči, ki so veljale v času prodaje v letu 2003 („Smernice o regionalni pomoči iz leta 1998“ (35)), določajo pogoje za odobritev regionalne investicijske pomoči.
(137)
V skladu s Smernicami o regionalni pomoči iz leta 1998 je cilj regionalne pomoči zavarovati bodisi produktivne naložbe (začetne naložbe) ali ustvarjanje delovnih mest, ki so povezana z naložbo.
(138)
Glede možnosti obravnave ukrepov kot pomoči za ustvarjanje delovnih mest je treba poudariti, da za namene regionalne pomoči ustvarjanje delovnih mest pomeni neto povečanje števila zaposlenih v podjetju, ki je predmet pregleda, v primerjavi s povprečjem določenega obdobja, in da se morajo zato vsa delovna mesta, ki so bila v tem obdobju izgubljena, odšteti od dejanskega števila delovnih mest, ustvarjenih v istem obdobju. Poleg tega je treba višino pomoči izračunati na podlagi stroška plač, pri čemer je zlasti pomembno, da ne presega določenega odstotka stroška plač najete osebe, izračunanega za obdobje dveh let.
(139)
V zvezi s temi zahtevami Komisija ugotavlja, da je prodajna pogodba vključevala samo nejasno klavzulo, ki podjetju Ellinikos Xrysos omogoča, da število zaposlenih po svoji presoji prilagaja lastnim potrebam, in zato zgornji pogoji niso izpolnjeni. Zato Komisija meni, da ustvarjanje delovnih mest v smislu Smernic ni bilo zagotovljeno.
(140)
V Smernicah o regionalni pomoči iz leta 1998 je začetna naložba opredeljena kot naložba v osnovna sredstva za vzpostavitev novega obrata, razširitev obstoječega obrata ali začetek dejavnosti, ki vključuje temeljno spremembo proizvoda ali proizvodnega procesa v obstoječem obratu (z racionalizacijo, diverzifikacijo ali modernizacijo) (36).
(141)
Komisija se strinja, da se nakup Skouries lahko obravnava kot začetno naložbo na podlagi zgornje opredelitve iz Smernic. Rudnik Skouries v času prodaje iz leta 2003 ni imel vzpostavljene rudarske infrastrukture, zato je bila potrebna naložba v osnovna sredstva za zagon novega rudnika (glej odstavek 66).
(142)
V zvezi z rudnikom Stratoni Komisija dvomi, ali se lahko prodaja sredstev obravnava kot začetna naložba v smislu Smernic (37).
(143)
Vendar se v skladu s Smernicami o regionalni pomoči iz leta 1998 naložba v osnovna sredstva, izvedena v obliki nakupa obrata, ki se je zaprl ali bi se zaprl, če ne bi bil kupljen, prav tako lahko obravnava kot začetna naložba.
(144)
V zvezi s tem Komisija ugotavlja, da je Grčija dejansko dokazala, da so bili rudniki zaprti oziroma bi se zaprli, če jih podjetje Ellinikos Xrysos ne bi kupilo (38). Zato bi se takšna naložba lahko obravnavala kot začetna naložba.
(145)
Kljub temu dejstvo, da se prodaja rudnikov Cassandra obravnava kot začetna naložba, še ne pomeni, da je ta naložba skladna s Smernicami o regionalni pomoči iz leta 1998. Dva pogoja iz navedenih smernic nista izpolnjena, kot je prikazano v spodnjih odstavkih 146-152:
(146)
Prvič, prodaja rudnikov Cassandra je začasen ukrep. V zvezi s tem Smernice o regionalni pomoči iz leta 1998 izrecno določajo naslednje: „Odstopanje od načela nezdružljivosti, ki je utemeljeno v členu 107(1) Pogodbe, se lahko za regionalno pomoč odobri samo, če se lahko zagotovi ravnovesje med posledičnim izkrivljanjem konkurence in ugodnostmi pomoči z vidika razvoja regije z omejenimi možnostmi … Posamezno ad hoc izplačilo pomoči enemu podjetju ali pomoč, ki je omejena na eno področje dejavnosti, ima lahko velik vpliv na konkurenčnost na zadevnem trgu, njegovi učinki na regionalni razvoj pa bodo verjetno preveč omejeni“ Takšna pomoč je običajno omejena na posebne ali sektorske industrijske politike, zato pogosto ne sledi duhu politike regionalne pomoči kot take. Ostati mora nevtralna glede porazdelitve proizvodnih virov med različne gospodarske panoge in dejavnosti. Komisija meni, da takšna pomoč ne izpolnjuje zahtev iz predhodnega odstavka (drugi odstavek točke 2 Smernic), razen če se ne dokaže nasprotno.
(147)
Kljub temu, da je bila Grčija v času odločitve Komisije o začetku postopka z dne 10. decembra 2008 zaprošena, da izrazi mnenje o združljivosti pomoči s členom 107(3)(a) PDEU in Smernicami o regionalni pomoči iz leta 1998, Komisija ugotavlja, da Grčija nikakor ni dokazala, da je bilo pri prodaji rudnikov upoštevano ravnovesje med posledičnim izkrivljanjem konkurence in ugodnostmi pomoči z vidika razvoja regije z omejenimi možnostmi.
(148)
Drugič, regionalna pomoč mora imeti spodbujevalni učinek, kar pomeni, da mora zagotoviti resnično spodbudo za prevzem naložbe, ki sicer ne bi bila izvedena na območjih, ki prejemajo pomoč. V tem duhu Smernice navajajo, da „morajo programi pomoči določati, da je treba vlogo za pomoč vložiti pred začetkom del v okviru projektov“ (39). Ta pogoj velja tudi za začasne ukrepe pomoči (40). Grčija ni dokazala, da je upravičenec deloval skladno s to zahtevo, niti da je vložil vlogo za pomoč pred začetkom projekta.
(149)
Še več, kar zadeva spodbujevalni učinek pomoči, Komisija ugotavlja, da Grčija ni izvedla odprtega in brezpogojnega javnega razpisa za prodajo rudnikov Cassandra. Komisija meni, da bi bil tak odprt in brezpogojen javni razpis lahko preizkus, s katerim bi preverili, ali so na trgu prisotni vlagatelji, ki bi bili pripravljeni investirati v rudnike. Ker takega razpisa ni bilo, Komisija meni, da Grčija ni preverila stopnje pripravljenosti trga, da investira v rudnike Cassandra, in tako ni preverila potrebe po pomoči s spodbujevalnim učinkom.
(150)
Poleg tega Komisija ugotavlja, da je nakup rudnikov Cassandra pomenil naložbo v rudarski sektor. Ta sektor je kapitalsko intenzivna industrijska panoga, ki zahteva vlaganje precejšnjih sredstev v razvoj poslovanja in dejavnosti. V skladu s poročilom Behre Dolbear so v obravnavanem primeru investicijski stroški za razvoj in izgradnjo rudnika v Skouries znašali 220 milijonov EUR (glej odstavek 66). Komisija ugotavlja, da je ta znesek bistveno večji od zadevnega zneska pomoči, in sicer 15,34 milijona EUR (glej seštevek zneskov iz odstavkov 111 in 124). Predvsem pa zgornji znesek pomoči pomeni samo 7 % naložbe, ki je potrebna v enem od rudnikov. Poleg tega Komisija ni prejela nobenih dokazov, da podjetje Ellinikos Xrysos ni bilo sposobno izvesti naložbe brez pomoči. Ravno nasprotno, Grčija in podjetje Ellinikos Xrysos sta se dogovorila, da bo slednje dejansko izvedlo kapitalske naložbe za razvoj rudnikov (41). Zato Komisija meni, da zadevna pomoč ni imela spodbujevalnega učinka in ni bila potrebna za vlagatelje, ki so bili pripravljeni kupiti rudnike Cassandra.
(151)
Ne nazadnje pa Grčija na noben način ni dokazala, da je imela zadevna pomoč spodbujevalni učinek.
(152)
Glede na zgoraj navedeno Komisija meni, da prodaja rudnikov Cassandra ne izpolnjuje preizkusov iz Smernic o regionalni pomoči iz leta 1998, da bi se lahko opredelila kot pomoč, združljiva s pomočjo za začetne naložbe.
(153)
Poleg tega je treba preučiti, ali se lahko pomoč razglasi za združljivo s pomočjo za tekoče poslovanje v skladu s Smernicami o regionalni pomoči iz leta 1998. Smernice opredeljujejo pomoč za tekoče poslovanje kot pomoč, namenjeno zmanjšanju tekočih stroškov podjetja. V skladu s Smernicami se lahko pomoč za tekoče poslovanje izjemoma odobri v regijah, ki so upravičene na podlagi izjeme iz člena 107(3)(a) PDEU.
(154)
Vendar je v skladu s Smernicami pomoč za tekoče poslovanje pomoč, „namenjena zmanjšanju tekočih stroškov podjetja“ (točka 4.15). Tekoči stroški so neinvesticijski in običajno periodični izdatki, potrebni za opravljanje neke dejavnosti. Zadevna pomoč ni financirala tekočih stroškov v tem smislu, temveč naložbo v osnovna sredstva (nakup rudnikov in zemljišča) in oprostitev obveznosti plačila davka za navedeno naložbo (davek na prenos). Torej zadevna pomoč ni bila porabljena za financiranje tekočih stroškov. Zato Komisija meni, da zadevna pomoč ne izpolnjuje opredelitve pomoči za tekoče poslovanje v smislu Smernic.
(155)
Poleg tega se v skladu s Smernicami pomoč za tekoče poslovanje lahko odobri v upravičenih regijah, pod pogojem, da je stopnja pomoči sorazmerna z omejitvami, ki jih poskuša ublažiti, država članica pa mora dokazati obstoj teh omejitev in izmeriti njihovo pomembnost. V obravnavanem primeru Grčija ni predložila nobenih meritev ali izračunov glede omejitev regije in stopnje pomoči, s čimer bi dokazala, da so omejitve sorazmerne s stopnjo pomoči.
(156)
Ne nazadnje mora biti v skladu s Smernicami pomoč za tekoče poslovanje časovno omejena in se postopno zmanjševati. Komisija ugotavlja, se pri zadevni prodaji ni uporabljala nikakršna časovna omejitev ali postopno zmanjševanje. Prodajna cena in opustitev obveznosti plačila davka, kakor sta določeni v prodajni pogodbi, sta bili dejansko določeni in potrjeni brez kakršnega koli sklicevanja na časovno omejitev ali zmanjševanje.
(157)
Zato Komisija meni, da se pomoč ne more razglasiti za združljivo s Smernicami.
(158)
Komisija sklepa, da se pomoč ne more razglasiti za združljivo s Smernicami o regionalni pomoči iz leta 1998.
(159)
Glede združljivosti pomoči z Uredbo o splošnih skupinskih izjemah, ki nekatere kategorije pomoči razglaša za združljive s skupnim trgom z uporabo členov 107 in 108 PDEU (42), Komisija meni, da je na podlagi finančnih podatkov, ki so jih predložili grški organi, Ellinikos Xrysos veliko podjetje, kot prikazuje zgornji odstavek 12. V skladu s členom 1(5) Uredbe o splošnih skupinskih izjemah je začasna pomoč velikim podjetjem izključena iz področja uporabe navedene uredbe.
(160)
Tudi v skladu s členom 8(3) Uredbe o splošnih skupinskih izjemah, kjer se pomoč iz Uredbe odobri velikim podjetjem, mora država članica potrditi bistven spodbujevalni učinek pomoči z dokumentom, ki analizira možnosti izvedbe projekta ali dejavnosti upravičenca s pomočjo in brez nje. Komisiji takšni dokazi niso bili predloženi.
(161)
Ne nazadnje se v skladu z Uredbo o splošnih skupinskih izjemah šteje, da je pridobitev kapitalskih sredstev, neposredno povezanih z obratom, ki je bil zaprt ali bi bil zaprt, če ne bi bil kupljen, upravičen strošek, pod pogojem, da je transakcija potekala v skladu s tržnimi pogoji. Grški organi priznavajo, da je transakcija potekala brez odprtega, brezpogojnega in preglednega javnega razpisa ali neodvisne ocene tržne vrednosti sredstev rudnikov Cassandra. Zato Komisija meni, da zadevna prodaja ni potekala v skladu s tržnimi pogoji.
(162)
Pomoč, odobrena podjetju Ellinikos Xrysos, torej ni združljiva z Uredbo o splošnih skupinskih izjemah.
(163)
Člen 107(3)(c) PDEU navaja, da se lahko „pomoč za pospeševanje razvoja določenih gospodarskih dejavnosti ali določenih gospodarskih območij, kadar takšna pomoč ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi“, razglasi za združljivo z notranjim trgom.
(164)
Komisija meni, da se izjema iz člena 107(3)(c) v obravnavanem primeru ne uporablja in da podjetje Ellinikos Xrysos ni upravičeno do pomoči za reševanje in/ali prestrukturiranje. V skladu s točko 7 Smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah iz leta 1999, ki so veljale v času prodaje iz leta 2003 (43), „novo ustanovljeno podjetje ni upravičeno do pomoči za reševanje ali prestrukturiranje, tudi če je njegov začetni finančni položaj negotov. To se zgodi, na primer, kadar novo podjetje nastane iz likvidacije predhodnega podjetja ali samo prevzame sredstva takšnega podjetja“. Ellinikos Xrysos je podjetje, ki je bilo ustanovljeno tri dni pred nakupom rudnikov Cassandra. Poleg tega je pogoj za pridobitev pomoči za prestrukturiranje obstoj učinkovitega načrta za prestrukturiranje, Grčija pa takega načrta ni predložila. Pomoč, dodeljena podjetju Ellinikos Xrysos, torej ni združljiva s pravili pomoči za reševanje in/ali prestrukturiranje.
(165)
Kar pa zadeva okoljsko pomoč, je bilo podjetju Ellinikos Xrysos naloženo, da mora izpolnjevati veljavne okoljske standarde. Zlasti je bilo podjetje zavezano, da izvede naložbe za varstvo okolja in izvaja svoje rudarske dejavnosti v skladu z grškimi in evropskimi okoljskimi zakoni. Ker je to zakonsko predpisano, podjetju Ellinikos Xrysos ni bilo treba zagotoviti pomoči, da bi delovalo skladno z zakonodajo.
(166)
Ob upoštevanju zgoraj navedenega Komisija sklepa, da so zadevni ukrepi pomoči nezdružljivi s PDEU.
(167)
Komisija zlasti meni, da razlika med tržno vrednostjo sredstev rudnikov Cassandra in ceno, po kateri so bili ti prodani podjetju Ellinikos Xrysos, pomeni nezdružljivo pomoč v korist Ellinikos Xrysos. Komisija tudi meni, da znesek davka, ki bi ga podjetje Ellinikos Xrysos moralo plačati za nakup rudnikov in zemljišča, pomeni nezdružljivo pomoč v korist Ellinikos Xrysos.
V SKLEPNE UGOTOVITVE
(168)
Na podlagi zgoraj navedenega Komisija sklepa, da obravnavani ukrepi pomenijo državno pomoč v korist podjetja Ellinikos Xrysos v smislu člena 107(1) PDEU. Komisija zlasti meni, da razlika med tržno vrednostjo sredstev rudnikov Cassandra in ceno, po kateri so bili prodani podjetju Ellinikos Xrysos, pomeni pomoč v korist Ellinikos Xrysos in da znesek davka, ki bi ga moralo podjetje Ellinikos Xrysos plačati za nakup rudnikov in zemljišča, prav tako pomeni pomoč v korist Ellinikos Xrysos.
(169)
Poleg tega Komisija ugotavlja, da so obravnavani ukrepi nezdružljivi z notranjim trgom. Komisija zlasti meni, da razlika med tržno vrednostjo sredstev rudnikov Cassandra in ceno, po kateri so bili prodani podjetju Ellinikos Xrysos, pomeni nezdružljivo pomoč v korist Ellinikos Xrysos in da znesek davka, ki bi ga moralo podjetje Ellinikos Xrysos plačati za nakup rudnikov in zemljišča, prav tako pomeni nezdružljivo pomoč v korist Ellinikos Xrysos.
(170)
V skladu s PDEU in ustaljeno sodno prakso Evropskega sodišča ima Komisija pristojnost, da odloči, ali mora zadevna država članica razveljaviti ali spremeniti pomoč, če ugotovi, da ni združljiva z notranjim trgom (44). Sodišče je tudi dosledno trdilo, da je obveznost države, da razveljavi pomoč, za katero Komisija meni, da ni združljiva z notranjim trgom, namenjena ponovni vzpostavitvi prejšnjega stanja (45). V tem okviru je Sodišče ugotovilo, da je cilj dosežen, ko je prejemnik vrnil zneske, ki so mu bili odobreni z nezakonito pomočjo, in s tem izgubil pravico do ugodnosti, ki jo je imel v primerjavi s svojimi konkurenti na trgu, s čimer je vzpostavljeno stanje pred izplačilom pomoči (46).
(171)
V skladu z navedeno sodno prakso člen 14 Uredbe Sveta (ES) št. 659/99 (47) določa naslednje: „Če se v primerih nezakonite pomoči sprejmejo negativne odločbe, Komisija odloči, da mora zadevna država članica sprejeti vse potrebne ukrepe, da upravičenec vrne pomoč“.
(172)
Ker se obravnavani ukrepi štejejo za nezakonito in nezdružljivo pomoč, je treba zneske pomoči povrniti, da se ponovno vzpostavi stanje, ki je vladalo na trgu pred dodelitvijo pomoči. Izhodišče za vračilo mora biti čas, ko je upravičenec prejel ugodnost, tj. ko je bila pomoč upravičencu na voljo, pri čemer mora plačevati obresti, dokler ne izvede vračila.
(173)
Element nezdružljive pomoči pri ukrepih je seštevek a) razlike med tržno vrednostjo sredstev rudnikov Cassandra in ceno, po kateri so bila prodana podjetju Ellinikos Xrysos (14 milijonov EUR) in b) zneska davka, ki bi ga podjetje Ellinikos Xrysos moralo plačati za nakup sredstev, tj. rudnikov in zemljišča (1,34 milijona EUR). Rezultat tega seštevka je 15,34 milijona EUR.
(174)
V zvezi z vračilom pa Komisija ugotavlja, da je člen 4 prodajne pogodbe iz leta 2003 vključeval dve določbi o razveljavitvi, ki podrobno navajata, da podjetje Ellinikos Xrysos lahko razveljavi prodajo v primeru: a) upravnega ali pravnega akta grških organov, ki spreminja status rudarskih dovoljenj; ali b) sodne odločbe (povezane s statusom rudarskih dovoljenj) za zaustavitev obratovanja ali izvajanja investicijskega načrta. V obeh primerih bi podjetje Ellinikos Xrysos sredstva vrnilo grški državi, povrnil pa bi se mu celotni znesek v višini 11 milijonov EUR, po možnosti z dodatno odškodnino.
(175)
Grški organi navajajo, da bi se ti dve določbi lahko aktivirali s sklepom Komisije o vračilu nezdružljive pomoči. Ali gre za tak primer, je odvisno od razlage pogodbe in nacionalne zakonodaje. Tudi če se ti dve določbi aktivirata, to ne bi smelo vplivati na obveznost Grčije, da izterja znesek pomoči, naveden v tem sklepu -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Državna pomoč v višini 15,34 milijona EUR, ki jo je Grčija nezakonito dodelila podjetju Ellinikos Xrysos SA in krši člen 108(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije zaradi prodaje sredstev in zemljišča pod njihovo vrednostjo in oprostitve obveznosti plačila s tem povezanih davkov s ciljem, da se zaščitijo delovna mesta in okolje ter spodbudijo potencialni kupci rudnikov Cassandra, je nezdružljiva z notranjim trgom.
Člen 2
1. Grčija bo izterjala pomoč iz člena 1 od upravičenca.
2. Za vračljive zneske se obračunajo obresti od datuma, ko so bili upravičencu dani na voljo, do datuma, ko so bili dejansko vrnjeni.
3. Obresti se izračunajo na podlagi obrestnoobrestnega računa v skladu s poglavjem V Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 (48) in v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 271/2008 (49) o spremembi Uredbe (ES) št. 794/2004.
4. Grčija bo preklicala vsa še neizplačana plačila pomoči iz člena 1 z začetkom veljavnosti od datuma sprejetja tega sklepa.
Člen 3
1. Vračilo pomoči iz člena 1 se izvede takoj in učinkovito.
2. Grčija zagotovi, da se ta sklep izvede v štirih mesecih po uradnem obvestilu o tem sklepu.
Člen 4
1. V dveh mesecih od uradnega obvestila o tem sklepu predloži Grčija Komisiji naslednje informacije:
(a)
skupni znesek (glavnica in obresti za vračilo), ki ga mora upravičenec vrniti;
(b)
podroben opis že sprejetih in načrtovanih ukrepov za uskladitev s tem sklepom;
(c)
listine, ki dokazujejo, da se je od upravičenca zahtevalo vračilo pomoči.
2. Grčija obvešča Komisijo o napredku glede sprejetih nacionalnih ukrepov za izvajanje tega sklepa, dokler se pomoč iz člena 1 dokončno ne povrne. Grčija na zahtevo Komisije takoj predloži vse informacije o že sprejetih in načrtovanih ukrepih za uskladitev s tem sklepom. Zagotovi tudi podrobne informacije o zneskih pomoči in obrestih za vračilo pomoči, ki jih je upravičenec že povrnil.
Člen 5
Ta sklep je naslovljen na Helensko republiko.
V Bruslju, 23. februarja 2011