ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. září 2010
o režimu státních podpor C 4/09 (ex N 679/97) zavedeném Francií ve prospěch rozhlasového vysílání
(oznámeno pod číslem K(2010) 6483)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/147/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedenými články (3),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 2. října 1997 oznámila Francouzská republika Komisi režim podpory N 679/97 - návrh nařízení, jehož cílem bylo pozměnit zavedený režim podpory rozhlasového vysílání (4). Komise rozhodnutím ze dne 10. listopadu 1997 (5) schválila prodloužení tohoto režimu podpory rozhlasového vysílání na dobu deseti let.
(2)
Úprava uvedeného režimu podpory byla schválena rozhodnutím Komise ze dne 28. července 2003 (6). Úprava navrhovaná francouzskými orgány se mimo jiné týkala změny pravidel pro financování režimu podpory (7). V uvedeném rozhodnutí Komise dospěla k závěru, že pozměněný režim podpory je slučitelný se společným trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie. Tato úprava nabyla účinnosti dne 1. ledna 2003 na období deseti let.
(3)
Soudní dvůr Evropské unie prohlásil dne 22. prosince 2008 rozhodnutí Komise ze dne 10. listopadu 1997 týkající se období 1997-2002 za neplatné. Komise přijala všechna nezbytná opatření k nápravě zjištěné protiprávnosti a přezkoumala informace poskytnuté francouzskými orgány (podrobný popis tohoto postupu viz část 3 „Důvody, které vedly k zahájení řízení“).
(4)
Dopisem ze dne 11. února 2009 Komise informovala Francouzskou republiku o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie ve věci uvedené podpory.
(5)
Rozhodnutí Komise zahájit uvedené řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (8). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k předmětné podpoře.
(6)
Francouzská republika podala své připomínky k tomuto opatření dopisem ze dne 23. dubna 2009.
(7)
Komise neobdržela žádné další připomínky zúčastněných stran v této věci.
2. PODROBNÝ POPIS PODPORY
(8)
Předmětné opatření je režimem podpory ve prospěch malých francouzských rozhlasových stanic zaměřených na místní posluchače, které plní roli místní sociální komunikace a jejichž podnikatelské příjmy z vysílání reklamní nebo sponzorské povahy nepřekročí 20 % obratu.
(9)
Podpora byla financována prostřednictvím parafiskálního poplatku odváděného z příjmů z reklamy šířené v rámci rozhlasového a televizního vysílání.
(10)
Příslušný orgán, kterým je Fond na podporu rozhlasového vysílání (Fonds de soutien à l’expression radiophonique, FSER), může poskytnout tři druhy podpor:
a)
zřizovací příspěvek ve prospěch rozhlasových stanic „radios associatives“ nově povolených Nejvyšší radou pro rozhlasové a televizní vysílání (Conseil supérieur de l’audiovisuel), který nesmí překročit tabulkově stanovenou maximální hranici;
b)
provozní příspěvek, jehož výše je určena nejprve progresivní a poté degresivní tabulkovou sazbou stanovenou výborem pro udělování dotací. Tento příspěvek se může v rámci stanovených limitů zvýšit s ohledem na úsilí, které provozovatel rozhlasového vysílání vynakládá v oblasti vnitřního řízení a při činnostech v oblasti vzdělávací, občanské a kulturní nebo v oblasti místní sociální komunikace;
c)
příspěvek na vybavení ve výši 50 % nákladů na obnovu zařízení způsobilých rozhlasových stanic, který může být poskytnut pouze jednou za pět let a nesmí přesáhnout tabulkově stanovenou maximální hranici.
(11)
Tento režim je uplatňován od roku 1989 a prodělal několik úprav, které byly všechny oznámeny Komisi a Komisí schváleny v letech 1990, 1992, 1997 a 2003.
2.1 Příjemci režimu podpory
(12)
Návrh oznámený francouzskými orgány zavádí režim podpory podle článku 80 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, ve znění článku 25 zákona 89-25 ze dne 17. ledna 1989 a článku 27 zákona 90-1170 ze dne 29. prosince 1990, který stanoví:
„Provozovatelům rozhlasového vysílání, jejichž podnikatelské příjmy z vysílání reklamní nebo sponzorské povahy nedosahují 20 % jejich celkového obratu, bude za podmínek stanovených nařízením Conseil d’État (Státní rady) poskytnuta podpora.
Financování této podpory se zajišťuje výběrem poplatku z příjmů z reklamy šířené v rámci rozhlasového a televizního vysílání.
Na úplatu, již provozovatelé rozhlasového vysílání obdrží v souvislosti s vysíláním na podporu kolektivních akcí nebo obecně prospěšných akcí, nebude při stanovení horní hranice uvedené v odstavci 1 tohoto článku brán zřetel.“
2.2 Způsob financování režimu podpory
(13)
Pokud jde o financování režimu podpor, návrh oznámený francouzskými orgány dne 2. října 1997, jenž se stal nařízením č. 97-1263 ze dne 29. prosince 1997, kterým se zavádí parafiskální poplatek ve prospěch Fondu na podporu rozhlasového vysílání (9), stanoví v článku 1:
„K financování Fondu na podporu majitelů licence k provozování rozhlasového vysílání, jejichž podnikatelské příjmy z vysílání reklamní nebo sponzorské povahy nedosahují 20 % jejich celkového obratu, se s účinností od 1. ledna 1998 na období pěti let zavádí parafiskální poplatek z reklamy šířené v rámci rozhlasového a televizního vysílání (dále jen ‚poplatek z reklamní činnosti‘). Cílem uvedeného poplatku je podpora rozhlasového vysílání.“
Článek 2 téhož nařízení stanoví:
„Poplatek se vyměřuje z částek po odečtení provize agentuře a daně z přidané hodnoty, které jsou zaplaceny inzerenty za šíření jejich reklamních sdělení určených pro francouzské území.
Osobami povinnými k odvádění poplatku jsou osoby, které jsou zodpovědné za uvádění těchto reklamních vysílání na trh.
Sazba poplatku bude stanovena ve společném výnosu ministrů pro rozpočet a spoje a bude odstupňovaná podle čtvrtletních příjmů provozovatelů povinných k odvádění poplatků, přičemž platí následující horní hranice:
[…].“
Článek 4 téhož nařízení stanoví, že poplatek uvedený v článku 2 nařízení je vyměřen a vybrán daňovou správou ve prospěch Fondu na podporu rozhlasového vysílání podle týchž právních předpisů a s týmiž zárukami a sankcemi, jaké platí pro daň z přidané hodnoty.
(14)
Tato ustanovení byla změněna v souvislosti s úpravou režimu podpory, který byl oznámen Komisi a schválen rozhodnutím ze dne 28. července 2003 (10). Podle nových pravidel parafiskálnímu poplatku podléhají pouze provozovatelé usazení na francouzském území.
3. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(15)
Rozhodnutím N 679/97 Komise v roce 1997 schválila úpravu režimu podpory spočívajícího v systému financování prostřednictvím parafiskálního poplatku z reklamy vysílané rozhlasem nebo televizí. Toto rozhodnutí neobsahuje žádnou analýzu způsobu financování. Rozhodnutí z roku 1997 bylo účinné až do roku 2003, kdy bylo nahrazeno novým rozhodnutím o schválení NN 42/03 (11).
(16)
Dne 3. srpna 2004 Régie Networks, reklamní dceřiná společnost velké francouzské rozhlasové stanice NRJ, napadla u soudu v Lyonu poplatky odvedené v roce 2001 (152 524 EUR). Případ byl předmětem žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce k Soudnímu dvoru ohledně platnosti rozhodnutí Komise ze dne 10. listopadu 1997 o povolení podpory.
(17)
Soudní dvůr prohlásil rozsudkem (12) ze dne 22. prosince 2008 rozhodnutí z roku 1997 za neplatné s odůvodněním, že Komise neprovedla posouzení způsobu financování zkoumaného opatření.
(18)
V bodě 89 svého rozsudku Soudní dvůr připomíná, že přezkoumání opatření podpory Komisí musí nutně zohlednit i způsob financování podpory v případě, že tento způsob financování je nedílnou součástí opatření podpory. V bodě 99 svého rozsudku Soudní dvůr uvádí, že poplatek je nedílnou součástí opatření podpory, pokud na základě relevantní vnitrostátní právní úpravy existuje vztah závazného určení mezi dotčeným poplatkem a dotčenou podporou v tom smyslu, že výnos z poplatku je nezbytně určen k financování podpory a přímo ovlivňuje její výši, a v důsledku toho i posouzení slučitelnosti této podpory se společným trhem.
(19)
Poté, co Soudní dvůr ověřil, zda všechny tyto podmínky jsou v daném případě splněny, dospěl v bodě 112 svého rozsudku k závěru, že poplatek z reklamní činnosti je nedílnou součástí režimu podpor pro rozhlasové vysílání, k jejichž financování tento poplatek slouží. Komise tudíž měla povinnost zohlednit uvedený poplatek při přezkumu předmětného režimu podpory, což však v rozhodnutí NN 42/03 neučinila.
(20)
V návaznosti na rozsudek, který prohlásil rozhodnutí Komise ze dne 10. listopadu 1997 za neplatné, Komise přijala všechna nezbytná opatření k nápravě zjištěné protiprávnosti a přezkoumala informace poskytnuté francouzskými orgány. V důsledku toho Komise dne 11. února 2009 zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie pod číslem řízení C4/2009 (13).
4. PŘIPOMÍNKY FRANCIE
(21)
Dopisem ze dne 23. dubna 2009 zaslaly francouzské orgány Komisi tyto připomínky:
a)
Průměrná výše finančních prostředků vybraných a odvedených v průběhu dotčeného období odpovídala částce 20 milionů EUR ročně, která byla rozdělena mezi více než 500 příjemců.
b)
Je nesporné, že zahraniční hospodářské subjekty poskytující rozhlasové služby ve Francii prostřednictvím stanic nebo provozovatelů usazených v jiných členských státech rovněž odváděly tento parafiskální poplatek, jejich totožnost však není možné zjistit.
c)
Podpora nemůže být navrácena ze dvou hlavních důvodů: za prvé, tento režim podpor byl řádně oznámen a opakovaně schválen Komisí, což vedlo ke vzniku legitimního očekávání u příjemců. Za druhé, finanční situace příjemců neumožňuje francouzským orgánům za současných okolností získat zpět vyplacené částky.
5. POSOUZENÍ PODPORY
5.1 Právní základ posouzení
(22)
Posouzení předmětného režimu podpor je založeno na čl. 107 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
5.2 Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie
(23)
Ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví:
„Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.
(24)
Analýza předmětného případu s ohledem na podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
a) Podpora poskytnutá státem ze státních prostředků
Režim podpor je financován z prostředků pocházejících z odvodů parafiskálního poplatku, který je stanoven v právních předpisech, vybírán daňovou správou, a který se vztahuje na reklamu šířenou v rámci rozhlasového a televizního vysílání.
Podpory jsou tudíž poskytovány z veřejných zdrojů francouzského státu.
b) Účinek narušení nebo možnosti narušení hospodářské soutěže zvýhodněním určitých podniků nebo určitých odvětví výroby
Režim podpory zvýhodňuje pouze provozovatele služeb rozhlasového vysílání. Příjemci režimu podpory jsou provozovatelé těchto služeb, jejichž reklamní zdroje nedosahují 20 % jejich celkového obratu. Tito provozovatelé jsou konkurenty, pokud jde o příjmy z reklam a upoutání posluchačů, a to zejména vzhledem k ostatním provozovatelům rozhlasového vysílání na území Francie, jejichž podnikatelské příjmy přesahují tuto hranici a kteří nejsou příjemci veřejné podpory v rámci režimu podpor.
Předmětné podpory tudíž narušují nebo přinejmenším mohou narušit hospodářskou soutěž mezi provozovateli služeb, kteří jsou příjemci uvedených podpor a provozovateli služeb, kteří jejich příjemci nejsou.
c) Vliv na obchod mezi členskými státy
Služby rozhlasového vysílání poskytované z francouzského území, a to zejména příjemci režimu podpor, mohou být přijímány v jiných členských státech, byť jen v příhraničních oblastech. Je také zřejmé, že parafiskálnímu poplatku stanovenému oznámenými právními předpisy podléhají i reklamní zdroje provozovatelů služeb poskytovaných z jiných členských států na francouzském území.
Z toho vyplývá, že oznámený režim podpor ovlivňuje nebo může ovlivňovat obchod mezi členskými státy.
d) Závěr ohledně existence státní podpory
Vzhledem k těmto okolnostem má Komise za to, že režim podpory rozhlasového vysílání oznámený francouzskými orgány spadá do působnosti ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie. Za předpokladu, že uvedený režim představuje státní podporu, musí Komise přezkoumat jeho slučitelnost s vnitřním trhem. V souladu s výše uvedeným rozsudkem Régie Networks musí být poplatek z reklamní činnosti, ze kterého je financována předmětná podpora, zohledněn při přezkumu slučitelnosti tohoto režimu.
5.3 Slučitelnost podpory ve smyslu čl. 107 odst. 2 a 3 Smlouvy o fungování Evropské unie
(25)
Oznámené opatření podpory vzhledem k svému předmětu a rozsahu působnosti zjevně nesplňuje podmínky stanovené v čl. 107 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 107 odst. 3 písm. a) a b) Smlouvy o fungování Evropské unie.
(26)
Vzhledem ke svému cíli zvýhodnit stanice poskytující rozhlasové služby na francouzském území a podpořit zejména ty, jejichž reklamní zdroje jsou nejnižší, se režim podpory zaměřuje na zabezpečení plurality sdělovacích prostředků na území Francie, což je oprávněným obecným cílem. Podpora příjemců by tak mohla být přezkoumána s ohledem na podmínky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie. Ten stanoví: „Za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány: (…) podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem (…)“. V tomto případě musí Komise porovnat kladné a záporné účinky opatření.
(27)
Ve svých předchozích rozhodnutích Komise dospěla k závěru, že režim podpor má pozitivní účinky a je slučitelný s vnitřním trhem, a to zejména s ohledem na skutečnost, že tento režim podpor přispívá k jasně stanovenému cíli obecného zájmu. Jeho cílem je totiž podporovat pluralitu stanic poskytujících rozhlasové služby na území Francie. Režim podporuje malé stanice zaměřené na místní posluchače s ohledem na sociální, kulturní a místní zájmy, což je oprávněný cíl obecného zájmu. Možnost narušení hospodářské soutěže způsobené režimem podpor zvýhodňujícím tyto místní stanice je nízká a nemění podmínky obchodu v takové míře, která by byla v rozporu se společným zájmem. Vzhledem k poslání a velikosti těchto stanic je narušení hospodářské soutěže mezi těmito stanicemi a provozovateli stejných druhů služeb v jiném členském státě velmi omezená. V důsledku toho je vliv tohoto režimu na obchod mezi členskými státy velmi nízký.
(28)
Z přezkumu článků 3 a 6 nařízení č. 97-1263 nicméně vyplývá, že způsob financování režimu podpory prostřednictvím dotčeného parafiskálního poplatku je nedílnou součástí opatření, což mimo jiné uvedl Soudní dvůr v rozsudku Régie Networks (body 99 až 112).
(29)
Jak je uvedeno v bodě 89 rozsudku Régie Networks: „způsob financování podpory může činit celý režim podpor, k jehož financování slouží, neslučitelným se společným trhem. Přezkoumání podpory tudíž nemůže být odděleno od účinků jejího způsobu financování. Přezkoumání opatření podpory Komisí musí naopak nutně zohlednit i způsob financování podpory v případě, že tento způsob financování je nedílnou součástí opatření podpory (viz v tomto smyslu zejména výše uvedený rozsudek van Calster a další, bod 49, jakož i rozsudek ze dne 15. července 2004, Pearle a další, C-345/02, Sb. rozh. 2004, s. I-7139, bod 29)“.
(30)
Z toho vyplývá, že Komise musí při přezkumu slučitelnosti režimu podpory s vnitřním trhem zmíněný poplatek zohlednit. V tomto ohledu se uvedený poplatek z reklamní činnosti zdá být v rozporu s obecnou zásadou, která byla pravidelně uváděna Komisí a potvrzena také Soudním dvorem v jeho rozsudku ze dne 25. června 1970, Francie v. Komise (47/69, Sb. rozh. 1970, s. 487), podle níž musejí být dovezené výrobky nebo služby osvobozeny od jakéhokoli parafiskálního poplatku určeného k financování režimu podpor, které jsou poskytovány pouze domácím podnikům. Soudní dvůr uvedl tuto analýzu v bodě 115 svého rozsudku Régie Networks.
(31)
Komise má za to, že neosvobození rozhlasových služeb poskytovaných ve Francii ze stanic usazených v jiných členských státech, které nemohou být příjemci podpor poskytovaných v rámci oznámeného režimu, mění podmínky obchodu v míře, která je v rozporu se společným zájmem. I kdyby byl obecný cíl podpory příjemců, který oznámený režim sleduje, oprávněný a mohl být považován za slučitelný s vnitřním trhem, v případě způsobu financování uvedeného režimu tomu tak není.
6. ZÁVĚRY
(32)
Za těchto okolností Komise dospěla k závěru, že tento režim podpor může být prohlášen za slučitelný s vnitřním trhem, a to zejména s ohledem na kritéria stanovená v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie. Komise však nemůže schválit způsob financování tohoto režimu.
(33)
V tomto ohledu Komise vzala na vědomí skutečnost zmíněnou v dopise francouzských orgánů ze dne 23. dubna 2009, tedy údajnou nemožnost zjistit (mezi plátci parafiskálního poplatku, ze kterého je režim financován) totožnost zahraničních hospodářských subjektů, které poskytovaly rozhlasové služby ve Francii prostřednictvím stanic nebo provozovatelů usazených v jiných členských státech v období, během nějž byl dotyčný režim podpor uplatňován. Komise připouští, že vzhledem ke staršímu datu skutkových okolností existují jisté administrativní potíže, které znemožňují zjištění jejich totožnosti. Nicméně na základě informací, které francouzské orgány poskytly, se v tomto případě nezdá, že by uplynulé časové období představovalo samo o sobě nepřekonatelnou překážku pro zjištění totožnosti osob povinných k odvádění poplatku. Francouzské orgány však uvedly, že z informací, které mají k dispozici, nelze vždy zjistit, zda osoby povinné k odvádění poplatku byly provozovatelé vysílající z francouzského území nebo z jiného členského státu. V takovém případě je jejich povinností ve lhůtě šesti měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí individuálně informovat osobu povinnou k odvádění poplatku o jejím konkrétním právu na navrácení poplatků, pokud vysílala do Francie z jiného členského státu. Orgány musejí vynaložit veškeré prostředky, které mají k dispozici, aby zjistily totožnost osob povinných k odvádění poplatku. Jelikož však není jisté, zda francouzské orgány budou samy moci zjistit totožnost všech osob povinných k odvádění tohoto poplatku, ukládá se jim povinnost vhodným způsobem zveřejnit informace o opatření k navrácení poplatků, aby dotčené hospodářské subjekty měly možnost se samy přihlásit.
(34)
Nic nebrání tomu, aby Francie umožnila těmto neznámým subjektům uplatnit právo na navrácení poplatků, které byly neoprávněně odvedeny v období let 1997-2002. Francie může napravit neslučitelnost způsobu financování režimu podpor navrácením částky poplatků, které jsou v rozporu s vnitřním trhem za těchto podmínek:
-
Francie osloví dotčené hospodářské subjekty formou individuálního oznámení jejich konkrétního práva na navrácení poplatků ve všech případech, ve kterých jsou francouzské orgány schopny zjistit jejich totožnost, a formou vhodného zveřejnění informací zejména prostřednictvím inzerce v odborných časopisech v celé Evropské unii (14),
-
pro podání žádosti o navrácení bude osobám povinným k odvádění poplatku poskytnuta lhůta tří let (15) od odpovídajícího zveřejnění,
-
navrácení poplatku se uskuteční nejpozději do šesti měsíců ode dne podání žádosti (16),
-
navrácené částky budou navýšeny o skutečné úroky naběhlé za období ode dne jejich odvedení do dne jejich skutečného navrácení, které se vypočtou na základě složené úrokové sazby, kdy jako referenční cílová sazba bude analogicky použita sazba uvedená v článku 9 nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (17),
-
francouzské orgány přijmou veškeré rozumné důkazy o zaplacení poplatku, které jim dotčené hospodářské subjekty poskytnou,
-
právo na navrácení nesmí podléhat dalším podmínkám,
-
každých šest měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí zašlou francouzské orgány Komisi pravidelně zprávy o stavu postupu navrácení poplatků,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Režim podpor zavedený Francií je slučitelný s vnitřním trhem za podmínek stanovených v článku 2.
Článek 2
K odstranění diskriminace vůči zahraničním provozovatelům rozhlasového vysílání, kteří francouzskému státu odvedli poplatky z reklamní činnosti, aniž by byli příjemci režimu podpor, francouzské orgány navrátí parafiskální poplatky vybrané od zahraničních subjektů v období let 1997-2002. Ve lhůtě šesti měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí informují všechny hospodářské subjekty povinné k odvádění poplatků, které mají být navráceny, o jejich právu na navrácení, a to ve všech případech, kdy budou moci zjistit jejich totožnost a prostřednictvím odpovídajícího zveřejnění je vyzvat, a tak jim umožnit, aby se přihlásily, přičemž jim poskytnou tříletou lhůtu k podání žádosti o navrácení poplatků (18). Po této výzvě a na základě důkazů předložených dotčenými hospodářskými subjekty Francie nejpozději do šesti měsíců ode dne podání žádosti o navrácení navrátí poplatky neslučitelné s vnitřním trhem navýšené o naběhlé skutečné úroky, které se vypočtou na základě složené úrokové sazby, kdy jako referenční cílová sazba bude analogicky použita sazba uvedená v článku 9 nařízení (ES) č. 794/2004.
Článek 3
Do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí Francie informuje Komisi o opatřeních přijatých za účelem dosažení souladu s tímto rozhodnutím.
Každých šest měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí Francie zašle Komisi pravidelnou zprávu o stavu postupu navrácení poplatků uvedeného v článku 2, a to do uplynutí lhůty tří let ode dne posledního opatření odpovídajícího zveřejnění uvedeného v článku 2.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 29. září 2010.
SKLEP KOMISIJE
z dne 29. septembra 2010
o državni pomoči C 4/09 (ex N 679/97), ki jo je Francija odobrila radijskemu oddajanju
(notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 6483)
(Besedilo v francoskem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2011/147/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe (1),
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma (2),
po pozivu vsem zainteresiranim strankam, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi členi (3),
ob upoštevanju naslednjega:
1. POSTOPEK
(1)
Z dopisom z dne 2. oktobra 1997 je Francoska republika Komisiji priglasila shemo pomoči N 679/97 - osnutek odloka o spremembi že obstoječe sheme pomoči za radijsko oddajanje (4). Komisija je z odločbo z dne 10. novembra 1997 (5) za deset let odobrila obnovitev te sheme pomoči za radijsko oddajanje.
(2)
Sprememba te sheme pomoči je bila odobrena z odločbo Komisije z dne 28. julija 2003 (6). Sprememba, ki so jo predlagali francoski organi, je med drugim zadevala spremenjen način financiranja sheme pomoči (7). Komisija je v navedeni odločbi ugotovila, da je tako spremenjena shema pomoči združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3)(c) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Ta sprememba je začela veljati s 1. januarjem 2003 za obdobje desetih let.
(3)
Sodišče Evropske unije je 22. decembra 2008 razveljavilo Odločbo Komisije z dne 10. novembra 1997 v zvezi z obdobjem veljavnosti med 1997 in 2002. Komisija je od tedaj sprejela vse potrebne ukrepe za odpravo ugotovljenega nezakonitega stanja ter je ponovno proučila informacije, ki jih je prejela od francoskih organov (za podroben opis tega postopka glej oddelek 3 z naslovom „Razlogi za sprožitev postopka“).
(4)
Komisija je v dopisu z dne 11. februarja 2009 sporočila Francoski republiki, da bo glede te pomoči sprožila postopek v skladu s členom 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
(5)
Sklep Komisije, da sproži postopek, je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije (8). Komisija je zainteresirane tretje strani pozvala, naj predložijo pripombe glede zadevne pomoči.
(6)
Francoska republika je v dopisu z dne 23. aprila 2009 posredovala svoje pripombe glede ukrepa.
(7)
Komisija ni prejela pripomb zainteresiranih tretjih strani o tej zadevi.
2. NATANČEN OPIS POMOČI
(8)
Zadevni ukrep sestoji iz sheme pomoči, namenjene podpiranju majhnih francoskih lokalnih radijskih postaj z vlogo družbenega komuniciranja znotraj lokalne skupnosti, katerih komercialni prihodki od oglasnih ali sponzorskih sporočil ne presegajo 20 % prometa.
(9)
Pomoč se je financirala s prihodki od parafiskalnih dajatev, ki so se zaračunavale na sredstva iz oglasnih sporočil v okviru radijskega in televizijskega oddajanja.
(10)
Pristojni organ, in sicer sklad pomoči za radijsko oddajanje („Fonds de soutien à l'expression radiophonique“), lahko dodeli tri vrste pomoči:
(a)
pomoč za ustanovitev lokalnih radijskih postaj, katerih delovanje je na novo odobril nadzorni odbor za avdiovizualno politiko („Conseil supérieur de l'audiovisuel“), ki ne sme presegati zgornje meje, določene v tabeli s tarifami;
(b)
pomoč za tekoče poslovanje v znesku, določenem na podlagi sprva naraščajoče, nato pa padajoče tabele s tarifami, ki jo izdela svetovalni odbor, odgovoren za dodelitev pomoči, ter ki ga bo lahko poveča v okviru določenih omejitev, pri čemer bo upošteval prizadevanja postaje na področju notranjega upravljanja in prizadevanje na področju izobraževanja, lokalne skupnosti in kulture ali družbenega komuniciranja znotraj lokalne skupnosti;
(c)
pomoč za opremo, ki v višini do 50 % prispeva k financiranju obnove opreme za upravičene radijske postaje ter se lahko dodeli le vsakih pet let in ne sme presegati zgornje meje, določene v tabeli s tarifami.
(11)
Shema je vzpostavljena od leta 1989 in je bila večkrat spremenjena, pri čemer so bile vse spremembe priglašene Komisiji, ki jih je odobrila leta 1990, 1992, 1997 in 2003.
2.1 Upravičenci sheme pomoči
(12)
Z osnutkom, ki so ga priglasili francoski organi, se izvaja shema pomoči, kot je določena v členu 80 zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986 o svobodi sporočanja, kakor je bil spremenjen s členom 25 zakona št. 89-25 z dne 17. januarja 1989 in členom 27 zakona št. 90-1170 z dne 29. decembra 1990, ki določa:
„Za radijske storitve, katerih komercialni prihodki od oddaj z oglasnimi ali sponzorskimi sporočili ne dosegajo 20 odstotkov celotnega prometa, se v skladu s pravili, določenimi v odloku Conseil d’État, odobri pomoč.
Za financiranje te pomoči se pobira dajatev na prihodke od radijskega in televizijskega oglaševanja.
Pristojbine, namenjene radijskim storitvam v povezavi z oddajami za podporo kolektivnih ukrepov ali ukrepov v javnem interesu, se ne upoštevajo pri določitvi zgornje meje iz odstavka 1 tega člena.“
2.2 Način financiranja sheme pomoči
(13)
Kar zadeva financiranje sheme pomoči, osnutek, ki so ga francoski organi priglasili 2. oktobra 1997, ki je postal odlok št. 97-1263 z dne 29. decembra 1997 o uveljavitvi parafiskalne dajatve v korist skladu pomoči za radijsko oddajanje (9), v členu 1 določa:
„Z učinkom od 1. januarja 1998 se za financiranje sklada za pomoč v korist imetnikov dovoljenja za radijske storitve, katerih komercialni prihodki od oddaj z oglasnimi ali sponzorskimi sporočili ne dosegajo 20 odstotkov celotnega prometa, za obdobje petih let uvede parafiskalna dajatev na radijsko in televizijsko oglaševanje (v nadaljnjem besedilu: dajatev na oglaševanje). Cilj te dajatve je spodbujanje radijskega oddajanja.“
Člen 2 tega odloka določa:
„Dajatev se izračuna na podlagi zneskov brez provizije agencije in brez davka na dodano vrednost, ki jih oglaševalci plačujejo za oddajanje oglasov, namenjenih za francosko ozemlje.
Zavezanci za to dajatev so osebe, ki tržijo te oddaje z oglasnimi sporočili.
Tarifa za dajatev se določi s skupno odločbo ministrov, pristojnih za proračun in za komunikacije, in sicer po stopnjah glede na prihodke zavezancev za dajatev po četrtletjih, pri tem pa veljajo te zgornje meje:
[…]“
V členu 4 tega odloka je določeno, da dajatev iz člena 2 izračuna, določi in pobere davčna uprava v korist sklada pomoči za radijsko oddajanje na podlagi istih pravil, jamstev in sankcij, kot veljajo za davek na dodano vrednost.
(14)
Te določbe so bile spremenjene ob spremembi sheme pomoči, priglašene Komisiji in odobrene z odločbo z dne 28. julija 2003 (10). Po novih pravilih parafiskalna dajatev zadeva le oglaševalske agencije s sedežem na francoskem ozemlju.
3. RAZLOGI ZA SPROŽITEV POSTOPKA
(15)
Komisija je leta 1997 z odločbo št. N 679/97 odobrila spremembo sheme pomoči, ki zajema mehanizem financiranja s parafiskalno dajatvijo na radijsko in televizijsko oglaševanje. Ta odločba pa ne vsebuje nobene analize metode financiranja. Odločba iz leta 1997 je učinkovala do leta 2003, ko jo je zamenjala nova odločba o odobritvi št. NN42/03 (11).
(16)
Régie Networks, oglaševalska podružnica velike zveze francoskih radijskih postaj, in sicer NRJ, je 3. avgusta 2004 pred sodiščem v Lyonu izpodbijala dajatev, plačano leta 2001 (152 524 EUR).Zadeva je bila Sodišču EU predložena v predhodno odločanje, da se presodi veljavnost odločbe Komisije z dne 10. novembra 1997 o dodelitvi pomoči.
(17)
Sodišče EU je s sodbo (12) z dne 22. decembra 2008 odločbo iz leta 1997 razveljavilo z razlogom, da Komisija, kljub temu da bi morala oceniti metodo financiranja proučevanega ukrepa, tega ni storila.
(18)
Dejansko je Sodišče EU v točki 89 svoje sodbe opozorilo, da mora Komisija pri proučitvi ukrepa pomoči nujno upoštevati način financiranja pomoči, če je sestavni del ukrepa. Sodišče EU v točki 99 svoje sodbe jasno navaja, da je dajatev sestavni del ukrepa pomoči, kadar v skladu z upoštevno nacionalno zakonodajo med zadevno dajatvijo in pomočjo obstaja neločljiva vsebinska povezava, tako da so prihodki iz dajatve nujno namenjeni financiranju pomoči in neposredno vplivajo na njeno višino, in zato na presojo združljivosti te pomoči z notranjim trgom.
(19)
Potem ko je Sodišče EU preverilo, da so bili vsi ti pogoji v tej zadevi izpolnjeni, v točki 112 svoje sodbe navaja, da je dajatev na oglaševanje sestavni del sheme pomoči za radijsko oddajanje, ki se financira s to dajatvijo. Komisija bi tako morala to dajatev nujno upoštevati pri preizkusu zadevne sheme pomoči, česar pa v svoji odločbi št. NN 42/03 ni storila.
(20)
Komisija je po sodbi, s katero je bila razveljavljena odločba Komisije z dne 10. novembra 1997, sprejela vse potrebne ukrepe za odpravo ugotovljenega nezakonitega stanja ter je ponovno proučila informacije, ki jih je prejela od francoskih organov. Komisija je zato 11. februarja 2009 sprožila formalni postopek preiskave v skladu s členom 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije pod številko postopka C4/2009 (13).
4. PRIPOMBE FRANCIJE
(21)
Komisija je z dopisom z dne 23. aprila 2009 prejela naslednje pripombe francoskih organov:
(a)
Znesek zbranih in izplačanih sredstev za zadevno obdobje znaša letno v povprečju 20 milijonov EUR, ki se razdelijo med več kot 500 upravičencev.
(b)
Neizpodbitno je, da so tuji operaterji, ki opravljajo storitve radijskega oddajanja v Franciji iz radijskih postaj ali oglaševalskih agencij s sedežem v drugih državah članicah, prav tako plačali parafiskalno dajatev, vendar ni mogoče ugotoviti njihove istovetnosti.
(c)
Pomoči ni mogoče izterjati zlasti iz dveh razlogov: prvič, shema pomoči je bila ustrezno priglašena, Komisija pa jo je večkrat odobrila, kar naj bi upravičencem vzbudilo upravičena pričakovanja. Drugič, finančni položaj upravičencev glede na sedanji okvir bi onemogočil, da bi francoski organi izterjali izplačane zneske.
5. PRESOJA POMOČI
5.1 Pravna podlaga presoje
(22)
Presoja zadevne sheme pomoči temelji na členu 107(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
5.2 Obstoj pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije
(23)
Člen 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije določa, da:
„Razen če pogodba ne določa drugače, je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami.“
(24)
Analiza te zadeve glede na pogoje iz člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
(a) Pomoč, ki jo odobri država iz državnih sredstev
Shema pomoči se financira iz sredstev, zbranih s parafiskalnimi dajatvami, določenimi v veljavni zakonodaji in predpisih, ki jih pobira davčna uprava, obračunajo pa se na radijsko in televizijsko oglaševanje.
Pomoč se torej odobri iz državnih sredstev Francije.
(b) Vpliv izkrivljanja ali morebitnega izkrivljanja konkurence z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga
Shema pomoči je namenjena izključno storitvam oddajanja prek radijskih valov. Upravičenci po shemi pomoči so ponudniki takih storitev, katerih oglaševalski prihodki ne dosegajo 20 odstotkov njihovega celotnega prometa. Storitve teh ponudnikov pomenijo konkurenco glede obsega poslušalcev in oglaševalskih prihodkov zlasti drugim ponudnikom storitev radijskega oddajanja na francoskem ozemlju, katerih komercialni prihodki presegajo zgornjo mejo in ki niso upravičeni do javne podpore v okviru sheme pomoči.
Zadevne pomoči torej izkrivljajo ali bi vsaj lahko izkrivljale konkurenco med ponudniki storitev, ki so upravičeni do navedene pomoči, in tistimi, ki niso.
(c) Vpliv na trgovino med državami članicami
Storitve oddajanja prek radijskih valov, ki jih z ozemlja Francije opravljajo zlasti upravičenci do sheme pomoči, lahko ujamejo tudi druge države članice, čeprav le v obmejnih območjih. Istočasno se zdi, da se parafiskalna dajatev, določena v priglašeni zakonodaji in predpisih, obračunava tudi na oglaševalske prihodke storitev, ki se opravljajo iz drugih držav članic proti ozemlju Francije.
Iz tega izhaja, da priglašena shema pomoči vpliva ali bi lahko vplivala na trgovino med državami članicami.
(d) Ugotovitve o obstoju državne pomoči
V teh pogojih Komisija ocenjuje, da za shemo pomoči za radijsko oddajanje, ki so jo priglasili francoski organi, veljajo določbe člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Če navedena shema pomeni državno pomoč, mora Komisija analizirati združljivost sheme z notranjim trgom. V skladu z zgoraj navedeno sodbo v zadevi Régie Networks je treba pri proučitvi združljivosti te sheme upoštevati dajatev na oglaševanje, s katero se financira zadevna pomoč.
5.3 Združljivost pomoči v skladu s členom 107(2) in (3) Pogodbe o delovanju Evropske unije
(25)
Priglašeni ukrep pomoči glede na predmet in področje uporabe očitno ne izpolnjuje pogojev iz člena 107(2) ter člena 107(3)(a) in (b) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
(26)
Shema pomoči skuša z dajanjem prednosti postajam, ki opravljajo storitve oddajanja prek radijskih valov na francoskem ozemlju, zlasti s podpiranjem postaj, katerih oglaševalski prihodki so najnižji, zagotoviti številnost medijev na francoskem ozemlju, kar je legitimen splošen cilj. Tako bi lahko bila pomoč upravičencem proučena z vidika pogojev iz člena 107(3)(c) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Ta člen določa: „Kot združljivo z notranjim trgom se lahko šteje naslednje: […] pomoč za pospeševanje razvoja določenih gospodarskih dejavnosti ali določenih gospodarskih območij, kadar takšna pomoč ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi […]“. V tem primeru mora Komisija uravnotežiti pozitivne in negativne učinke ukrepa.
(27)
Komisija je v prejšnjih odločbah ugotovila, da ima zadevna shema pomoči pozitivne učinke in da je združljiva z notranjim trgom, zlasti ker ta shema pomoči prispeva k natančno opredeljenemu cilju splošnega interesa. Dejansko skuša dajati prednost številnosti postaj, ki opravljajo storitve oddajanja prek radijskih valov na francoskem ozemlju. Podpira manjše postaje z lokalnim poslušalstvom, pri čemer upošteva družbene, kulturne in lokalne interese, kar pomeni legitimen splošen cilj. Poleg tega je izkrivljanje konkurence, ki ga shema pomoči morebiti povzroča z dajanjem prednosti lokalnim radijskim postajam, majhno in ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi. Glede na vlogo in velikost teh postaj je izkrivljanje konkurence med njimi in ponudniki iste vrste storitev v drugi državi članici še posebej majhno. Zato je vpliv na trgovino, ki izhaja iz te sheme, še posebej majhen.
(28)
Toda iz proučitve členov 3 in 6 odloka št. 97-1263 izhaja, da je način financiranja sheme pomoči z zadevnimi parafiskalnimi dajatvami sestavni del ukrepa, kot je že ugotovilo Sodišče v sodbi v zadevi Régie Networks (točke 99 do 112).
(29)
Kot je že opozorilo v točki 89 sodbe v zadevi Régie Networks: „način financiranja pomoči lahko privede do nezdružljivosti s skupnim trgom celotnega programa pomoči, ki se namerava financirati. Zato pomoči ni mogoče preverjati ločeno od učinkov njenega načina financiranja. Prav nasprotno, Komisija mora pri pregledu ukrepa pomoči nujno upoštevati način financiranja pomoči, če je ta sestavni del ukrepa (glej v tem smislu zlasti zgoraj navedeno sodbo van Calster in drugi, točka 49, in sodbo z dne 15. julija 2004 v zadevi Pearle in drugi, C-345/02, ZOdl., str. I-7139, točka 29)“.
(30)
Zato mora Komisija pri proučitvi združljivosti sheme pomoči z notranjim trgom upoštevati navedeno dajatev. Zadevna dajatev za oglaševanje se zato zdi v nasprotju s splošnim načelom, ki ga je Komisija večkrat izrazila, Sodišče pa potrdilo v sodbi z dne 25. junija 1970 v zadevi Francija proti Komisiji (47/69, Recueil, str. 487), po kateri morajo biti uvoženi proizvodi ali storitve oproščeni vsakršnih parafiskalnih dajatev, namenjenih financiranju sheme pomoči, katere upravičenci so izključno nacionalna podjetja. Sodišče omenja to analizo v točki 115 sodbe v zadevi Régie Networks.
(31)
Komisija meni, da neoprostitev dajatev na storitve oddajanja prek radijskih valov, ki jih v Franciji opravljajo postaje s sedežem v drugih državah članicah in ki niso upravičene do pomoči, dodeljene iz naslova priglašene sheme, spreminja trgovinske pogoje v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi. Četudi bi bil splošni cilj pomoči upravičencem iz priglašene sheme legitimen in bi se lahko obravnaval kot združljiv z notranjim trgom, pa to ne velja za način financiranja te sheme.
6. SKLEPNE UGOTOVITVE
(32)
Komisija v skladu s tem ugotavlja, da se lahko shema pomoči razglasi za združljivo z notranjim trgom, zlasti z enim merilom iz člena 107(3)(c) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Komisija pa nasprotno ne more odobriti načina financiranja te sheme.
(33)
Francoski organi so Komisiji v zvezi s tem v dopisu z dne 23. aprila 2009 navedli, da (med plačniki parafiskalne dajatve, s katero se financira shema pomoči,) ne morejo ugotoviti istovetnosti tujih operaterjev, ki opravljajo storitve radijskega oddajanja v Franciji s postaj ali oglaševalskih agencij s sedežem v drugih državah članicah v obdobju, ki ga zajema zadevna shema pomoči. Komisija lahko prizna obstoj upravnih težav, zaradi katerih ni mogoče ugotoviti njihove istovetnosti glede na to, da so dejstva stara. Vendar se na podlagi tega sklepa morajo obvestiti vse operaterje, ki bi lahko bili upravičeni do povračila dajatve, vpojasnil, ki so jih posredovali francoski organi, zdi, da pretečeni čas v tej zadevi ni sam po sebi nepremostljiva ovira pri ugotavljanju istovetnosti subjektov, zavezanih plačilu dajatve. Francoski organi so kot odgovor navedli, da na podlagi razpoložljivih podatkov niso mogli vedno določiti, ali so bili subjekti, zavezani plačilu dajatve, podjetja, ki so oddajala s francoskega ozemlja ali z ozemlja druge države članice. V takem primeru morajo v šestih mesecih od priglasitve tega sklepa vsakemu subjektu, zavezanemu plačilu dajatve, posebej poslati uradno obvestilo o posebni pravici do povračila, če je v Francijo oddajal z ozemlja druge države članice. Uprava mora uporabiti vsa možna sredstva, ki jih ima na voljo, da ugotovi istovetnost subjektov, zavezanih plačilu dajatve. Vendar, ker ni gotovo, da bi lahko francoski organi sami ugotovili istovetnost vseh subjektov, zavezanih plačilu te dajatve, bo njihova naloga tudi, da izvedejo ustrezno oglaševalsko kampanjo o ukrepih povračila, tako da bi se lahko javili zadevni operaterji.
(34)
Dejansko ne more nič preprečiti Franciji, da bi tem neznanim operaterjem omogočila uveljavitev njihove pravice do povračila neupravičeno plačanih dajatev v obdobju med 1997 in 2002. Francija bo lahko odpravila nezdružljivost načina financiranja sheme pomoči s povračilom zneska dajatev, ki ni skladen z notranjim trgom, v skladu z naslednjimi merili:
-
Francija mora vsakemu zadevnemu operaterju posebej poslati uradno obvestilo o njegovi posebni pravici do povračila, vsakič kadar bi lahko francoski organi ugotovili njegovo istovetnost, izvesti pa mora tudi ustrezno oglaševalsko kampanjo, zlasti z objavami oglasov v specializiranih revijah po vsej Evropski uniji (14),
-
subjekti, zavezani plačilu dajatve, morajo imeti triletni rok od objave ustrezne oglaševalske kampanje za vložitev vloge za povračilo (15),
-
povračilo je treba izplačati najpozneje v šestih mesecih od datuma vložitve vloge (16),
-
zneske za povračilo je treba povečati za dejansko obračunane obresti od datuma, ko so bili prejeti, do datuma dejanskega povračila, izračunane na podlagi obrestnoobrestnega računa, pri tem pa je treba kot referenco upoštevati stvarno stopnjo, po analogiji tisto iz člena 9 Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (17),
-
francoski organi morajo sprejeti vsako ustrezno dokazilo o plačilu dajatve, ki ga predložijo zadevni operaterji,
-
za pravico do povračila ne smejo veljati drugi pogoji,
-
francoski organi bodo Komisiji o stanju postopka povračila pošiljali redna poročila vsakih šest mesecev od datuma priglasitve tega sklepa -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Shema pomoči, ki jo je izvajala Francija, je združljiva z notranjim trgom pod pogoji iz člena 2.
Člen 2
Francoski organi morajo izvršiti povračilo parafiskalnih dajatev, ki so se zaračunavale tujim operaterjem v obdobju med 1997 in 2002, da bi odpravili diskriminacijo tujih radijskih postaj, ki so Franciji plačevale dajatev na oglaševanje, niso pa imele možnosti prejemati pomoči iz sheme pomoči. V šestih mesecih od datuma priglasitve tega sklepa morajo obvestiti vse operaterje, ki bi lahko bili upravičeni do povračila dajatve, v vsakem primeru, v katerem lahko ugotovijo njihovo istovetnost, in jih z ustrezno oglaševalsko kampanjo pozvati, da se lahko javijo, pri čemer jim mora zagotoviti triletni rok za vložitev vlog za povračilo (18). Francija mora po takem pozivu in na podlagi dokazil, ki jih posredujejo zadevni operaterji, najpozneje v šestih mesecih od datuma vložitve vloge za povračilo povrniti znesek dajatev, nezdružljivih z notranjim trgom, ki ga je treba povečati za dejansko obračunane obresti, izračunane na podlagi obrestnoobrestnega računa, pri tem pa je treba kot referenco upoštevati stvarno stopnjo, po analogiji tisto iz člena 9 Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004.
Člen 3
Francija v dveh mesecih od datuma, ko je bila uradno obveščena o tem sklepu, obvesti Komisijo o ukrepih, ki so bili sprejeti za uskladitev s tem sklepom.
Komisiji bo o stanju postopka povračila iz člena 2 pošiljala redna poročila vsakih šest mesecev od datuma, ko je bila o sklepu uradno obveščena, do preteka treh let od zadnje ustrezne oglaševalske kampanje, omenjene v členu 2.
Člen 4
Ta sklep je naslovljen na Francosko republiko.
V Bruslju, 29. septembra 2010