NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 691/2011
ze dne 6. července 2011
o evropských environmentálních hospodářských účtech
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 338 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii se mimo jiné stanoví, že Unie „usiluje o udržitelný rozvoj Evropy, založený na vyváženém hospodářském růstu a na cenové stabilitě, vysoce konkurenceschopném sociálně tržním hospodářství směřujícím k plné zaměstnanosti a společenskému pokroku a na vysokém stupni ochrany a zlepšování kvality životního prostředí“.
(2)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES ze dne 22. července 2002 o šestém akčním programu Společenství pro životní prostředí potvrdilo (2), že spolehlivé informace o stavu životního prostředí a o klíčových trendech, vlivech a faktorech environmentálních změn jsou zásadní pro tvorbu efektivní politiky, její provádění a obecněji pro větší zapojení občanů. Je třeba vyvinout nástroje, které by zvýšily povědomí veřejnosti o vlivu hospodářské činnosti na životní prostředí.
(3)
Vědecky podložený přístup k měření nedostatku zdrojů bude mít v budoucnu zásadní význam pro udržitelný rozvoj Unie.
(4)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 1578/2007/ES ze dne 11. prosince 2007 o statistickém programu Společenství na období 2008 až 2012 (3) jasně poukazuje na potřebu vysoce kvalitních statistik a účtů v oblasti životního prostředí. Mezi hlavními iniciativami pro období 2008 až 2012 se dále uvádí, že by měly být případně vypracovány právní základy pro základní oblasti sběru environmentálních údajů, které nejsou v současnosti upraveny žádným právním aktem.
(5)
Komise ve sdělení ze dne 20. srpna 2009 nazvaném „Překročit HDP: měření pokroku v měnícím se světě“ uznala potřebu doplnit stávající ukazatele o údaje, které zohlední environmentální a sociální aspekty, a tím umožní soudržnější a komplexnější tvorbu politiky. K tomuto účelu představují environmentální hospodářské účty nástroj pro monitorování tlaků, jimiž působí hospodářství na životní prostředí, a pro zkoumání, jak by tyto tlaky mohly být zmírněny. Environmentální hospodářské účty poskytují více informací než národní účty samotné, neboť vypovídají o vzájemném působení faktorů souvisejících s hospodářstvím, domácnostmi a životním prostředím. Environmentální hospodářské účty představují důležitý zdroj údajů pro rozhodnutí přijímaná v oblasti životního prostředí a měly by být zohledňovány Komisí při posuzování dopadů. V souladu se zásadami udržitelného rozvoje a úsilím o dosažení ekonomiky efektivně využívající zdroje s minimálním znečištěním, které jsou zakotveny ve strategii Evropa 2020 a v různých významných iniciativách, je stále naléhavějším úkolem vytvořit rámec pro údaje, který bude důsledně zahrnovat kromě hospodářských otázek i otázky z oblasti životního prostředí.
(6)
Evropský systém účtů (ESA) stanovený nařízením Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (4) (dále jen „ESA 95“), který je v souladu se Systémem národních účtů (SNA) přijatým Statistickou komisí OSN v únoru 1993, je hlavním nástrojem hospodářských statistik Unie a mnoha hospodářských ukazatelů (včetně HDP). Rámec ESA lze používat pro analýzu a hodnocení různých aspektů hospodářství (například jeho struktury, určitých úseků nebo vývoje v čase), přesto však pro potřeby určitých konkrétních údajů, jako například pro analýzu vzájemných vztahů mezi životním prostředím a hospodářstvím, je nejlepším řešením sestavit samostatné satelitní účty.
(7)
Ve svých závěrech z června roku 2006 Evropská rada vyzvala Unii a členské státy, aby národní účty rozšířily o hlavní aspekty udržitelného rozvoje. Národní účty by proto měly být doplněny o integrované environmentální hospodářské účty poskytující plně odpovídající údaje.
(8)
Je velmi důležité, aby okamžitě po dosažení plné funkčnosti systému byly evropské environmentální hospodářské účty aktivně a přesně využívány ve všech členských státech a při tvorbě všech příslušných politik Unie a představovaly základ pro posuzování dopadů, akční plány, legislativní návrhy a další důležité výsledky politického rozhodování.
(9)
Aktuálnější údaje by rovněž bylo možné získat takzvaným „okamžitým odhadem“, který využívá statistické techniky podobné technikám používaným při sestavování předpovědí za účelem spolehlivých odhadů.
(10)
Satelitní účty umožňují pružně a bez přetěžování nebo narušení ústředního systému rozšířit analytické kapacity národních účtů na vybrané oblasti společenského zájmu, jako jsou tlaky na životní prostředí vyplývající z lidské činnosti. Satelitní účty by měly být pravidelně a ve srozumitelné podobě zpřístupňovány veřejnosti.
(11)
Systém integrovaných environmentálních hospodářských účtů (SEEA), který společně vyvinuly OSN, Evropská komise, Mezinárodní měnový fond, Organizace pro ekonomickou spolupráci a rozvoj a Světová banka, je satelitním systémem SNA. Spojuje hospodářské informace a informace o životním prostředí do společného rámce, který umožňuje měřit přínos životního prostředí pro hospodářství a vliv hospodářství na životní prostředí. Poskytuje tvůrcům politiky ukazatele a popisné statistické údaje pro sledování tohoto vzájemného působení a také databázi pro strategické plánování a analýzu politik za účelem nalezení udržitelnějších cest rozvoje.
(12)
SEEA v maximální možné míře slučuje a integruje jednotlivé kategorie environmentálních hospodářských účtů. Všechny tyto kategorie obecně rozšiřují stávající pojetí nákladů, tvorby kapitálu a základního kapitálu v SNA tím, že je doplňují dalšími údaji vyjádřenými ve fyzických jednotkách, což umožňuje zahrnout environmentální náklady a využití přírodních zdrojů ve výrobě, nebo je korigují díky zahrnutí těchto účinků vyjádřených v peněžních jednotkách. V rámci tohoto celkového zaměření se některé stávající kategorie značně liší, pokud jde o metodiku a pokud jde o otázky životního prostředí, kterých se týkají.
(13)
V roce 1994 předložila Komise svou první strategii „ekologického účetnictví“. Od té doby Komise (Eurostat) a členské státy vypracovaly a vyzkoušely metody účetnictví do takové míry, že několik členských států nyní pravidelně poskytuje první soubory environmentálních hospodářských účtů. Nejčastější jsou účty související s fyzickým tokem emisí do ovzduší (včetně skleníkových plynů) a účty materiálové spotřeby, jakož i peněžní účty výdajů na ochranu životního prostředí a daní souvisejících s životním prostředím.
(14)
Jedním z cílů pro období zahrnuté ve statistickém programu Společenství na období 2008 až 2012 je přijmout iniciativy k nahrazení dohod právními předpisy Unie v určitých oblastech, ve kterých se pravidelně vyhotovují evropské statistiky a které již dosáhly dostatečné zralosti.
(15)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 ze dne 11. března 2009 o evropské statistice (5) poskytuje referenční rámec pro evropské environmentální hospodářské účty. Vyžaduje zejména, aby byly evropské statistiky v souladu se zásadami profesionální nezávislosti, nestrannosti, objektivity, spolehlivosti, statistické důvěrnosti a efektivity nákladů.
(16)
Jelikož se jednotlivé soubory environmentálních hospodářských účtů nacházejí ve stádiu vývoje a jsou na různém stupni zralosti, měla by být přijata modulární struktura umožňující přiměřenou pružnost, aby bylo mimo jiné možné zavést další moduly.
(17)
Měl by být zaveden program pilotních studií s cílem zlepšit kvalitu výkaznictví a údajů, posílit metodiku a připravit se na další vývoj.
(18)
Před zavedením dalších zpravodajských povinností by mělo být provedeno posouzení proveditelnosti.
(19)
Komise by měla mít pravomoc povolit členským státům během přechodných období výjimky, pokud jejich vnitrostátní statistické systémy vyžadují rozsáhlé úpravy.
(20)
Unie by měla podporovat zavádění environmentálních hospodářských účtů ve třetích zemích, zejména pak v zemích, které sdílí některé složky životního prostředí (zejména vodu) s členskými státy EU.
(21)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž vytvoření společného rámce pro sběr údajů, sestavování, předávání a vyhodnocování evropských environmentálních hospodářských účtů, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(22)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přizpůsobení modulů environmentálnímu, hospodářskému a technickému vývoji a poskytnutí metodických pokynů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(23)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení a řádného fungování systému evropských environmentálních hospodářských účtů by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (6).
(24)
Byl konzultován Výbor pro evropský statistický systém,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví společný rámec pro sběr, sestavování, předávání a vyhodnocování evropských environmentálních hospodářských účtů za účelem vytváření environmentálních hospodářských účtů jakožto satelitních účtů k ESA 95 tím, že stanoví metodiku, společné standardy, definice, klasifikace a účetní pravidla, jež mají být používány pro sestavování environmentálních hospodářských účtů.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„emisí do ovzduší“ fyzický tok plynných látek nebo prachových částic z národního hospodářství (výrobních nebo spotřebních procesů) do ovzduší, které je součástí systému životního prostředí;
2)
„daní související s životním prostředím“ daň, jejíž daňový základ tvoří fyzická jednotka (případně její zástupná jednotka) něčeho, co má určitý prokázaný negativní vliv na životní prostředí, a která je v systému ESA-95 označena jako daň;
3)
„účty materiálových toků na makroekonomické úrovni (EW-MFA)“ ucelené zaznamenávání materiálových vstupů do národního hospodářství, změn materiálových zásob v hospodářství a materiálových výstupů do jiných hospodářství nebo do životního prostředí.
Článek 3
Moduly
1. Environmentální hospodářské účty, které mají být sestavovány v rámci společného rámce podle článku 1, se dělí do těchto modulů:
a)
modul pro účty emisí do ovzduší uvedený v příloze I;
b)
modul pro daně související s životním prostředím podle ekonomických činností uvedený v příloze II;
c)
modul pro účty materiálových toků na makroekonomické úrovni uvedený v příloze III.
2. Každá příloha obsahuje tyto údaje:
a)
cíle, pro které mají být účty sestavovány;
b)
rozsah pokrytí účtů;
c)
seznam ukazatelů, pro které mají být sestavovány a předávány údaje;
d)
první referenční rok, četnost a lhůty pro předávání sestavených uvedených účtů;
e)
vykazovací tabulky;
f)
maximální délku přechodných období uvedených v článku 8, na která může Komise povolit výjimky.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 9, je-li to nezbytné s ohledem na environmentální, hospodářský nebo technický vývoj, za účelem:
a)
poskytnutí metodických pokynů a
b)
aktualizace příloh uvedených v odstavci 1 týkající se informací uvedených v odst. 2 písm. c), d) a e),
Při výkonu pravomoci podle tohoto odstavce Komise zajistí, aby jí vydané akty v přenesené pravomoci nepředstavovaly pro členské státy a respondenty další podstatnou administrativní zátěž.
Článek 4
Pilotní studie
1. Komise vypracuje program pro pilotní studie, které by měly členské státy provést na základě dobrovolnosti, s cílem zlepšit kvalitu vykazování a údajů, vytvořit dlouhodobé časové řady a vyvinout metodiku. Program zahrnuje pilotní studie, které mají ověřit proveditelnost zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů. Při vypracovávání tohoto programu Komise zajistí, aby členským státům a respondentům nevznikla žádná další administrativní nebo finanční zátěž.
2. Závěry z pilotních studií Komise vyhodnotí a zveřejní, přičemž vezme v úvahu přínosy dostupnosti údajů v poměru k nákladům na jejich sběr a k administrativní zátěži respondentů. Tyto závěry se zohlední v návrzích na zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů, jež může Komise zahrnout do zprávy podle článku 10.
Článek 5
Sběr údajů
1. V souladu s přílohami tohoto nařízení členské státy shromažďují údaje nezbytné pro sledování ukazatelů uvedených v čl. 3 odst. 2 písm. c).
2. Členské státy shromažďují potřebné údaje tak, že uplatní zásadu administrativního zjednodušení a kombinují tyto zdroje:
a)
zjišťování;
b)
postupy statistického odhadování v případě, že některé ukazatele nebyly sledovány u všech jednotek;
c)
administrativní zdroje.
3. Členské státy informují Komisi a poskytnou podrobné údaje o použitých metodách a zdrojích.
Článek 6
Předávání údajů Komisi (Eurostatu)
1. Členské státy předají Komisi (Eurostatu) údaje uvedené v přílohách, včetně důvěrných údajů, a to ve lhůtách stanovených v těchto přílohách.
2. Údaje se předávají v příslušném technickém formátu, který stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
Článek 7
Posouzení kvality
1. Pro účely tohoto nařízení se na údaje, které mají být předány, použijí kritéria kvality uvedená v čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 223/2009.
2. Členské státy předloží Komisi (Eurostatu) zprávu o kvalitě předávaných údajů.
3. Při uplatňování kritérií kvality uvedených v odstavci 1 na údaje, na které se vztahuje toto nařízení, přijme Komise prováděcí akty ke stanovení způsobu zpracování, struktury a periodicity zpráv o kvalitě. Tyto akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
4. Komise (Eurostat) posoudí kvalitu předávaných údajů a může do jednoho měsíce od jejich obdržení požádat dotyčný členský stát, aby předložil doplňující informace ohledně těchto údajů nebo případně souboru revidovaných údajů.
Článek 8
Výjimky
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými povolí členským státům během přechodných období uvedených v přílohách výjimky, pokud jejich vnitrostátní statistické systémy vyžadují rozsáhlé úpravy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
2. Za účelem získání výjimky podle odstavce 1 předloží dotyčný členský stát Komisi řádně odůvodněnou žádost do 12. listopadu 2011.
Článek 9
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 3 je Komisi svěřena na dobu pěti let od 11. srpna 2011. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 10
Zprávy a přezkum
Komise předloží do 31. prosince 2013 Evropskému parlamentu a Radě a poté jim předkládá každé tři roky zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Ve zprávě se vyhodnotí zejména kvalita předávaných údajů, metody shromažďování údajů, administrativní zátěž pro členské státy a respondenty, jakož i proveditelnost a efektivnost těchto statistik.
Ke zprávě budou ve vhodných případech a s přihlédnutím k závěrům podle čl. 4 odst. 2 připojeny návrhy:
-
na zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů, jako jsou například výdaje a výnosy spojené s ochranou životního prostředí (EPER)/účty výdajů na ochranu životního prostředí (EPEA), sektor environmentálního zboží a služeb (EGSS), účty energií, dotace související s životním prostředím, účty výdajů na využívání, správu a řízení přírodních zdrojů (RUMEA), účty vody (kvantitativní a kvalitativní), účty odpadů, účty lesů, účty ekosystémových služeb, účty materiálových zásob na makroekonomické úrovni (EW-MSA) a měření nevyužitých vytěžených zemních materiálů (včetně zeminy),
-
zaměřené na další zvyšování kvality údajů a metod jejich shromažďování, čímž se zlepší pokrytí a srovnatelnost údajů a sníží administrativní zátěž pro podniky a správní orgány.
Článek 11
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro evropský statistický systém zřízený nařízením (ES) č. 223/2009. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 12
Vstup v platnost
Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 6. července 2011.
UREDBA (EU) št. 691/2011 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 6. julija 2011
o evropskih okoljsko-ekonomskih računih
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 338(1) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Člen 3(3) Pogodbe o Evropski uniji med drugim določa, da si Unija prizadeva „za trajnostni razvoj Evrope, ki temelji na uravnoteženi gospodarski rasti in stabilnosti cen, za visoko konkurenčno socialno tržno gospodarstvo, usmerjeno v polno zaposlenost in socialni napredek, ter za visoko raven varstva in izboljšanje kakovosti okolja.“
(2)
V Sklepu št. 1600/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. julija 2002 o šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti (2) je bilo potrjeno, da so zanesljive informacije o stanju okolja ter ključnih trendih, vplivih in vzrokih za okoljske spremembe bistvene za oblikovanje učinkovite politike, njeno izvajanje in, splošneje, za prodornejšo vlogo državljanov. Treba bi bilo oblikovati instrumente za poglabljanje ozaveščenosti javnosti o vplivih gospodarskih dejavnosti na okolje.
(3)
V prihodnosti bo za trajnostni razvoj v Uniji nujen znanstveno tehten pristop k merjenju pomanjkanja virov.
(4)
Sklep št. 1578/2007/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o statističnem programu Skupnosti 2008-2012 (3) jasno poudarja potrebo po visokokakovostnih statističnih podatkih in računih na področju okolja. Poleg tega je v glavnih pobudah za obdobje 2008-2012 navedeno, da bi bilo po potrebi treba razviti pravne podlage za zbiranje okoljskih podatkov na ključnih področjih, ki jih veljavni pravni akti ne zajemajo.
(5)
V Sporočilu Komisije z dne 20. avgusta 2009 z naslovom „BDP in več: Merjenje napredka v svetu, ki se spreminja“ je bila prepoznana potreba po dopolnitvi že obstoječih kazalnikov s podatki, ki bi vključevali tudi okoljske in družbene vidike, da se omogoči bolj skladno in celovito oblikovanje politik. S tega vidika okoljsko-ekonomski računi ponujajo sredstva za spremljanje pritiskov gospodarstva na okolje in preučevanje možnosti, kako bi jih bilo mogoče zmanjšati. Okoljsko-ekonomski računi prikazujejo, kako drug na drugega vplivajo gospodarski, gospodinjski in okoljski dejavniki, in zato povedo več kot zgolj nacionalni računi. So pomemben vir podatkov v oporo okoljskim odločitvam in bi jih Komisija morala upoštevati pri pripravi ocene vpliva. Z vidika načel trajnostnega razvoja in v skladu s prizadevanji za z viri gospodarno in čisto gospodarstvo iz strategije Evropa 2020 in različnih pomembnih pobud je razvoj podatkovnega okvira, ki bi poleg gospodarskih dosledno vključeval tudi okoljska vprašanja, še toliko pomembnejša naloga.
(6)
Evropski sistem računov (ESR), vzpostavljen z Uredbo Sveta (ES) št. 2223/96 z dne 25. junija 1996 o Evropskem sistemu nacionalnih in regionalnih računov v Skupnosti (4) (v nadaljnjem besedilu: ESR 95), ki je skladen s sistemom nacionalnih računov (SNR), ki ga je februarja 1993 sprejela Statistična komisija Združenih narodov, je glavno orodje tako za gospodarsko statistiko Unije kot tudi za mnoge ekonomske kazalnike (vključno z BDP). Okvir ESR je mogoče uporabiti tudi za analizo in oceno različnih vidikov gospodarstva (na primer njegove strukture, posebnih delov, razvoja v daljšem razdobju), vendar je za nekatere posebne potrebe po podatkih, na primer za analizo medsebojnega vpliva okolja in gospodarstva, najboljša rešitev oblikovanje ločenih satelitskih računov.
(7)
Evropski svet je junija 2006 sprejel sklepe, v katerih je Unijo in njene države članice pozval k razširitvi nacionalnih računov na ključne vidike trajnostnega razvoja. Nacionalne račune bi bilo zato treba dopolniti z enotnimi okoljsko-ekonomskimi računi, ki bodo zagotavljali popolnoma skladne podatke.
(8)
Zelo pomembno je, da se bodo evropski okoljsko-ekonomski računi, takoj ko bo sistem v celoti operativen, tvorno in natančno uporabljali v vseh državah članicah in pri sprejemanju vseh tozadevnih odločitev Unije kot ključna podlaga za ocene vpliva, akcijske načrte, zakonodajne predloge in druge pomembne rezultate ustreznih politik.
(9)
Hitreje dostopne podatke bi bilo mogoče dobiti tudi s kratkoročnim napovedovanjem, pri katerem se uporabljajo statistične metode, podobne tistim, ki se uporabljajo pri predvidevanjih za pripravo zanesljivih ocen.
(10)
Satelitski računi omogočajo prožno razširitev analitičnih zmogljivosti nacionalnega računovodstva na izbrana družbeno občutljiva področja, kot so pritiski na okolje zaradi človekove dejavnosti, ne da bi s tem čezmerno obremenjevali ali motili osrednji sistem. Javnosti bi bilo treba redno omogočati dostop do satelitskih računov v razumljivi obliki.
(11)
Sistem za integrirano okoljsko in ekonomsko računovodstvo (SEEA - System of integrated Environmental Economic Accounts), ki so ga skupaj razvili Združeni narodi, Evropska komisija, Mednarodni denarni sklad, Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj in Svetovna banka, je satelitski sistem sistema SNR. Znotraj skupnega okvira združuje ekonomske in okoljske informacije, cilj pri tem pa je merjenje prispevka okolja h gospodarstvu in vpliva gospodarstva na okolje. Oblikovalcem politike zagotavlja kazalnike in opisne statistične podatke za spremljanje teh medsebojnih vplivov ter zbirko podatkov za strateško načrtovanje in analizo politike kot podlago za določanje bolj trajnostnih razvojnih poti.
(12)
Kolikor je to mogoče, sistem SEEA združuje in vključuje različne kategorije okoljsko-ekonomskih računov. Na splošno vse te kategorije širijo obstoječe koncepte stroškov, akumulacije kapitala in zaloge kapitala iz sistema SNR bodisi tako, da jih dopolnjujejo z dodatnimi podatki v fizičnem smislu, namen pri tem pa je zajetje okoljskih stroškov in uporabe naravnih virov v proizvodnji, bodisi tako, da jih spreminjajo z vključitvijo teh učinkov, izraženih v denarju. V okviru te splošne usmeritve se različne obstoječe kategorije precej razlikujejo tako po metodologiji kot tudi po obravnavanih okoljskih vprašanjih.
(13)
Komisija je svojo prvo strategijo v zvezi z „ekološkim računovodstvom“ predstavila leta 1994. Od takrat so Komisija (Eurostat) in države članice razvile in preskusile računovodske metode do te mere, da nekatere države članice zdaj redno zagotavljajo prve sklope okoljsko-ekonomskih računov. Najpogostejši so računi o fizičnem pretoku emisij v zrak (vključno s toplogrednimi plini) in o porabi materiala ter denarni računi o izdatkih in davkih v zvezi z varstvom okolja.
(14)
Eden od ciljev za obdobje, na katerega se nanaša Statistični program Skupnosti 2008-2012, je sprejetje pobud za nadomestitev dogovorov z zakonodajo Unije na določenih področjih, kjer se redno pripravlja evropska statistika in ki so dovolj razvita.
(15)
Uredba (ES) št. 223/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 o evropski statistiki (5) zagotavlja referenčni okvir za evropske okoljsko-ekonomske račune. Zahteva zlasti skladnost evropske statistike z načeli strokovne neodvisnosti, nepristranskosti, objektivnosti, zanesljivosti in zaupnosti statističnih podatkov ter stroškovne učinkovitosti.
(16)
Ker se oblikujejo različni sklopi okoljsko-ekonomskih računov in ker ti niso razviti v enaki meri, bi bilo treba sprejeti modularno strukturo, ki bo omogočala ustrezno prožnost in med drugim dopuščala tudi uvajanje dodatnih modulov.
(17)
Oblikovati bi bilo treba program pilotnih študij za izboljšanje poročanja in kakovosti podatkov, izboljšanje metodologij in pripravo na nadaljnji razvoj.
(18)
Preden se postavijo dodatne zahteve glede poročanja, bi bilo treba opraviti oceno izvedljivosti.
(19)
Komisija bi morala imeti pooblastila, na podlagi katerih bi državam članicam v času prehodnih obdobij lahko odobrila odstopanja, če bi te morale temeljiteje prilagoditi svoje nacionalne statistične sisteme.
(20)
Unija bi morala spodbujati uvajanje okoljsko-ekonomskih računov v tretjih državah, zlasti tistih, ki si delijo okoljske vire (pretežno vodo) z državami članicami.
(21)
Ker cilja te uredbe, in sicer vzpostavitve skupnega okvira za zbiranje, pripravljanje, pošiljanje in ocenjevanje evropskih okoljsko-ekonomskih računov, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(22)
V skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejem aktov za namene prilagajanja modulov okoljskemu, gospodarskemu in tehničnemu razvoju ter za zagotavljanje metodoloških smernic. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(23)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (6).
(24)
Opravljena so bila posvetovanja z Odborom za evropski statistični sistem -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Vsebina
Ta uredba vzpostavlja skupni okvir za zbiranje, pripravljanje, pošiljanje in ocenjevanje evropskih okoljsko-ekonomskih računov z namenom oblikovanja okoljsko-ekonomskih računov kot satelitskih računov ESR 95 z zagotavljanjem metodologije, skupnih standardov, opredelitev pojmov, razvrstitev in računovodskih pravil, ki jih je treba uporabljati pri pripravi okoljsko-ekonomskih računov.
Člen 2
Opredelitev pojmov
Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„emisija v zrak“ pomeni fizični tok plinastih ali trdnih snovi iz nacionalnega gospodarstva (procesov proizvodnje ali porabe) v ozračje (del okoljskega sistema);
2.
„davek v zvezi z varstvom okolja“ pomeni davek, katerega davčna osnova je fizična enota (ali približek fizične enote) nečesa, kar ima dokazan poseben negativni vpliv na okolje, in ki je v ESR-95 opredeljen kot davek;
3.
„računi snovnih tokov v celotnem gospodarstvu“ (EW-MFA - economy-wide material flow accounts) pomenijo dosledne zbirke snovnih vložkov v nacionalna gospodarstva, spremembe zalog snovi v gospodarstvu in snovne učinke za druga gospodarstva ali okolje.
Člen 3
Moduli
1. Okoljsko-ekonomski računi, ki jih je treba pripraviti na podlagi skupnega okvira iz člena 1, se razvrstijo v naslednje module:
(a)
modul za račune emisij v zrak, kakor je določeno v Prilogi I;
(b)
modul za davke v zvezi z varstvom okolja po gospodarski dejavnosti, kakor je določeno v Prilogi II;
(c)
modul za račune snovnih tokov v celotnem gospodarstvu, kakor je določeno v Prilogi III.
2. Vsaka priloga vsebuje naslednje informacije:
(a)
cilje, katerih uresničevanje terja pripravo računov;
(b)
obseg računov;
(c)
seznam značilnosti, za katere je treba pripravljati in pošiljati podatke;
(d)
prvo referenčno leto, pogostnost in roke za pošiljanje podatkov za pripravo računov;
(e)
poročevalne preglednice;
(f)
najdaljše trajanje prehodnih obdobij iz člena 8, za katera Komisija lahko odobri odstopanja.
3. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 9 sprejema delegirane akte, kadar je potrebno upoštevati okoljski, gospodarski in tehnični razvoj, za:
(a)
zagotavljanje metodoloških smernic in
(b)
posodabljanje prilog iz odstavka 1 glede informacij iz odstavka 2(c) do (e).
Komisija pri izvajanju pooblastil na podlagi tega odstavka zagotovi, da delegirani akti, ki jih sprejme, državam članicam in poročevalskim enotam ne povzročajo znatnejših dodatnih upravnih bremen.
Člen 4
Pilotne študije
1. Komisija pripravi program pilotnih študij, ki jih države članice prostovoljno izvajajo v namene razvoja poročanja in izboljšanja kakovosti podatkov, vzpostavljanja dolgoročne serije in razvoja metodologije. V ta program se vključijo tudi pilotne študije, s katerimi se preskusi izvedljivost uvajanja novih modulov okoljsko-ekonomskih računov. Komisija pri pripravi programa zagotovi, da delegirani akti državam članicam in poročevalskim enotam ne povzročajo nobenih dodatnih upravnih ali finančnih bremen.
2. Komisija oceni in objavi izsledke pilotnih študij, pri čemer upošteva koristi razpoložljivosti podatkov glede na stroške zbiranja podatkov in upravno obremenitev s poročanjem. Ti izsledki se upoštevajo pri predlogih za uvedbo novih modulov okoljsko-ekonomskih računov, ki jih Komisija lahko vključi v poročilo iz člena 10.
Člen 5
Zbiranje podatkov
1. Države članice v skladu s prilogami k tej uredbi zbirajo podatke, potrebne za opazovanje značilnosti iz člena 3(2)(c).
2. Države članice ob upoštevanju načela upravne poenostavitve zbirajo potrebne podatke s kombinacijo spodaj naštetih različnih virov:
(a)
raziskav;
(b)
postopkov statističnega ocenjevanja v primerih, pri katerih nekatere značilnosti niso bile opazovane pri vseh enotah;
(c)
administrativnih virov.
3. Države članice obvestijo Komisijo in zagotovijo podrobne podatke o uporabljenih metodah in virih.
Člen 6
Pošiljanje podatkov Komisiji (Eurostatu)
1. Države članice pošljejo Komisiji (Eurostatu) podatke, določene v prilogah, vključno z zaupnimi podatki, v rokih, določenih v prilogah.
2. Podatki se pošiljajo v ustrezni tehnični obliki, ki jo določi Komisija z izvedbenimi akti. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 11(2).
Člen 7
Ocena kakovosti
1. Za namene te uredbe se za podatke, ki jih je treba poslati, uporabljajo merila kakovosti iz člena 12(1) Uredbe (ES) št. 223/2009.
2. Države članice Komisiji (Eurostatu) predložijo poročilo o kakovosti poslanih podatkov.
3. Pri uporabi meril kakovosti iz odstavka 1 pri podatkih, ki jih zajema ta uredba, Komisija sprejme izvedbene akte z namenom opredelitve načinov, strukture in časovnih presledkov poročil o kakovosti. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 11(2).
4. Komisija (Eurostat) oceni kakovost poslanih podatkov in lahko v roku enega meseca od prejema podatkov od zadevnih držav članic zahteva, da predložijo dodatne informacije o podatkih oziroma revidiran sklop podatkov.
Člen 8
Odstopanja
1. Komisija lahko sprejme izvedbene akte s katerimi državam članicam v prehodnih obdobjih iz prilog odobri odstopanja, če so v nacionalnih statističnih sistemih potrebne večje prilagoditve. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 11(2).
2. Za namene pridobitve odstopanja iz odstavka 1 zadevna država članica Komisiji predloži ustrezno utemeljeno prošnjo do 12. novembra 2011.
Člen 9
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo iz člena 3(3) se prenese na Komisijo za obdobje 5 let od 11. avgusta 2011. Komisija pripravi poročilo o prenesenem pooblastilu najpozneje devet mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.
3. Pooblastilo iz člena 3(3) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 3(3), začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu, ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 10
Poročanje in pregled
Komisija do 31. decembra 2013 in nato vsaka tri leta Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o izvajanju te uredbe. V tem poročilu se oceni zlasti kakovost poslanih podatkov, metode zbiranja podatkov, upravno breme za države članice in poročevalske enote ter uporabnost in učinkovitost teh statistik.
Poročilo po potrebi in ob upoštevanju izsledkov iz člena 4(2) spremljajo predlogi:
-
za uvedbo novih modulov okoljsko-ekonomskih računov, kot so računi izdatkov in prihodkov, povezanih z varstvom okolja (EPER - Environmental Protection Expenditure and Revenues)/računi izdatkov za varstvo okolja (EPEA - Environmental Protection Expenditure Accounts), sektor okoljskega blaga in storitev (EGSS - Environmental Goods and Services Sector), energetski računi, z okoljem povezani transferji (subvencije), računi izkoriščanja naravnih virov in izdatkov za upravljanje (RUMEA - Resource Use and Management Expenditure Accounts), vodni računi (kvantitativni in kvalitativni), odpadkovni računi, gozdarski računi, računi ekosistemskih storitev, računi snovnih zalog v celotnem gospodarstvu (EW-MSA - Economy-Wide Material Stock Accounts) in meritve neuporabljenih izkopanih zemeljskih snovi (vključno s prstjo),
-
namenjeni nadaljnjemu izboljšanju kakovosti podatkov in metod njihovega zbiranja ter s tem izboljšanju pokritosti in primerljivosti podatkov in zmanjšanju upravnih bremen za podjetja in upravne strukture.
Člen 11
Odbor
1. Komisiji pomaga Odbor za evropski statistični sistem, ustanovljen z Uredbo (ES) št. 223/2009. Ta odbor nastopa kot odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabi člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 12
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 6. julija 2011