NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 380/2012
ze dne 3. května 2012,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o podmínky použití a používaná množství potravinářských přídatných látek obsahujících hliník
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na čl. 10 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví seznam potravinářských přídatných látek Unie schválených pro použití v potravinách a podmínky jejich použití.
(2)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ve svém stanovisku ze dne 22. května 2008 (2) doporučil snížit tolerovatelný týdenní příjem hliníku na 1 mg/kg tělesné váhy. EFSA se navíc domnívá, že revidovaný tolerovatelný týdenní příjem je v případě nadprůměrných konzumentů, a zejména dětí, ve významné části Unie obecně překračován.
(3)
EFSA se domnívá, že hlavním zdrojem vystavení sloučeninám hliníku jsou v běžné populaci potraviny, a to jak v důsledku přirozeného výskytu hliníku v potravinách, tak v důsledku používání sloučenin hliníku při zpracování potravin, včetně potravinářských přídatných látek. EFSA však není schopen číselně vyjádřit, jakou úlohu zde jednotlivé zdroje plní, a to s ohledem na podobu studií týkajících se lidské výživy a použité analytické metody, které určují pouze celkový obsah hliníku v potravinách.
(4)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 povoluje používání potravinářských přídatných látek obsahujících hliník v celé řadě potravin, přičemž jsou maximální povolené hodnoty často velmi vysoké, nebo údaj o maximálních koncentracích (quantum satis) zcela schází.
(5)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 a nařízení Komise (EU) č. 231/2012, kterým se stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky uvedené v přílohách II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (3), povolují použití některých barviv, která mohou obsahovat hliník ve formě laků, v celé řadě potravin, přičemž obecně vůbec neurčuje maximální koncentrace hliníku v lacích.
(6)
Je proto vhodné, aby byly stávající podmínky použití změněny a aby byly sníženy úrovně použití pro potravinářské přídatné látky obsahující hliník, včetně hliníkových laků, aby se tak zajistilo, že nebude překročen revidovaný tolerovatelný týdenní příjem.
(7)
Jelikož byla výrobní praxe s použitím vyšších množství potravinářských přídatných látek uplatňovaná po desetiletí, mělo by být stanoveno přechodné období, aby se provozovatelé potravinářských podniků mohli přizpůsobit novým požadavkům stanoveným v tomto nařízení a týkajícím se použití potravinářských přídatných látek obsahujících hliník jiných než laků.
(8)
Uvádění obsahu hliníku na etiketách hliníkových laků, které nejsou určeny k prodeji konečnému spotřebiteli, je v současné době dobrovolné. Do 12 měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost by měl být obsah hliníku uváděn povinně, aby se mohli výrobci potravin používající hliníkové laky přizpůsobit navrženým maximálním limitům stanoveným pro tyto laky. Proto by mělo být stanoveno přechodné období delší než 12 měsíců, aby se provozovatelé potravinářských podniků mohli přizpůsobit novým požadavkům stanoveným v tomto nařízení.
(9)
Příloha II ve znění pozměněném nařízením Komise (EU) č. 1129/2011 (4) je v zásadě použitelná od 1. června 2013. Aby bylo usnadněno účinné provedení přílohy II, je vhodné do přílohy vložit data použitelnosti, která nezačínají 1. června 2013 a začínají po vstupu tohoto nařízení v platnost.
(10)
Podle informací předložených výrobci potravin se již nepoužívá nosič bentonit E 558 obsahující hliník. Proto není obsažen v části 1 přílohy III nařízení (ES) č. 1333/2008 a měl by být odstraněn ze seznamu všech přídatných látek v části B přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008.
(11)
Potravinářské přídatné látky obsahující hliník - křemičitan vápenato-hlinitý E 556 a křemičitan hlinitý (kaolin) E 559 - by měly být odstraněny ze seznamu všech přídatných látek v části B přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008, protože mohou být nahrazeny jinými potravinářskými přídatnými látkami.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Potraviny, které nesplňují ustanovení uvedená v tomto nařízení použitelná od 1. února 2014 a které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. únorem 2014, mohou být nadále uváděny na trh do data minimální trvanlivosti nebo data použitelnosti.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou být potraviny, které obsahují hliníkové laky a nesplňují ustanovení uvedená v tomto nařízení použitelná od 1. srpna 2014 a které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. srpnem 2014, nadále uváděny na trh do data minimální trvanlivosti nebo data použitelnosti.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2012.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 380/2012
z dne 3. maja 2012
o spremembi Priloge II k Uredbi (ES) št. 1333/2008 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s pogoji in ravnmi uporabe za aditive za živila, ki vsebujejo aluminij
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1333/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o aditivih za živila (1) in zlasti člena 10(3) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V Prilogi II k Uredbi (ES) št. 1333/2008 je določen seznam Unije aditivov za živila, odobrenih za uporabo v živilih, in pogoji njihove uporabe.
(2)
Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) je v svojem mnenju z dne 22. maja 2008 (2) priporočila znižanje sprejemljivega tedenskega vnosa za aluminij na 1 mg/kg telesne teže/teden. Poleg tega EFSA meni, da je spremenjen sprejemljiv tedenski vnos pri porabnikih, zlasti pri otrocih, ki zaužijejo velike količine, v večjem delu Unije na splošno presežen.
(3)
EFSA meni, da je splošno prebivalstvo aluminijevim spojinam najbolj izpostavljeno prek hrane zaradi naravnega pojava aluminija v hrani in uporabe aluminijevih spojin pri predelavi hrane, vključno z aditivi za živila. Vendar ESFA ne more opredeliti vloge posameznega vira zaradi zasnove študij človeške prehrane in uporabljenih analitičnih metod, s katerimi se določi samo skupna vsebnost aluminija v hrani.
(4)
V Prilogi II k Uredbi (ES) št. 1333/2008 je odobrena uporaba aditivov za živila, ki vsebujejo aluminij, v številnih živilih, pogosto pri zelo visokih najvišjih dovoljenih vsebnostih ali brez navedbe najvišjih dovoljenih vsebnosti koncentracije (quantum satis).
(5)
V Prilogi II k Uredbi (ES) št. 1333/2008 in Uredbi Komisije (EU) št. 231/2012 o določitvi specifikacij za aditive za živila, navedene v prilogah II in III k Uredbi (ES) št. 1333/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (3), je odobrena uporaba nekaterih barvil, ki lahko vsebujejo aluminij v obliki lakov, v številnih živilih, na splošno brez navedbe najvišjih dovoljenih vsebnosti koncentracije aluminija v lakih.
(6)
Zato je primerno spremeniti trenutno veljavne pogoje uporabe in zmanjšati ravni uporabe za aditive za živila, ki vsebujejo aluminij, vključno z aluminijevimi laki, za zagotovitev, da spremenjen sprejemljiv tedenski vnos ni presežen.
(7)
Proizvodne prakse, pri katerih se uporabljajo večje količine aditivov za živila, se izvajajo že desetletja, zato je treba določiti prehodno obdobje, da se nosilcem živilske dejavnosti omogoči, da se prilagodijo novim zahtevam iz te uredbe za uporabe aditivov za živila, ki vsebujejo aluminij, razen lakov.
(8)
Označevanje vsebnosti aluminija v aluminijevih lakih, ki niso namenjeni za prodajo končnemu potrošniku, trenutno ni obvezno. Obvezno mora postati v 12 mesecih od začetka veljavnosti te uredbe, da se proizvajalcem živil, ki uporabljajo aluminijeve lake, omogoči, da najvišje dovoljene vsebnosti za take lake prilagodijo predlaganim najvišjim dovoljenim vsebnostim. Zato je treba določiti prehodno obdobje, daljše od 12 mesecev, da se lahko nosilci živilske dejavnosti prilagodijo novim zahtevam iz te uredbe.
(9)
Priloga II, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1129/2011 (4), se načeloma uporablja od 1. junija 2013. Za olajšanje učinkovitega izvajanja Priloge II je primerno v Prilogo vstaviti obdobja uporabe, ki se ne začnejo 1. junija 2013 in nastopijo po začetku veljavnosti te uredbe.
(10)
Nosilec bentonit E 558, ki vsebuje aluminij, se po informacijah, ki so jih predložili proizvajalci živil, ne uporablja več. Zato ni vključen v del 1 Priloge III k Uredbi (ES) št. 1333/2008 in ga je treba črtati s seznama vseh aditivov v delu B Priloge II k Uredbi (ES) št. 1333/2008.
(11)
Aditiva za živila kalcijev aluminijev silikat E 556 in aluminijev silikat (kaolin) E 559 je treba črtati s seznama vseh aditivov v delu B Priloge II k Uredbi (ES) št. 1333/2008, saj se te snovi lahko nadomestijo z drugimi aditivi za živila.
(12)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali, Evropski parlament in Svet pa jim nista nasprotovala -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Priloga II k Uredbi (ES) št. 1333/2008 se spremeni v skladu s Prilogo k tej uredbi.
Člen 2
1. Živila, ki niso v skladu z določbami iz te uredbe, ki se bo začela uporabljati 1. februarja 2014, in ki so bila zakonito dana na trg pred 1. februarjem 2014, se lahko še naprej tržijo do minimalnega roka trajanja ali roka uporabe.
2. Z odstopanjem od odstavka 1 se živila, ki vsebujejo aluminijeve lake in niso v skladu z določbami iz te uredbe, ki se bo začela uporabljati 1. avgusta 2014, ter ki so bila zakonito dana na trg pred 1. avgustom 2014, lahko še naprej tržijo do minimalnega roka trajanja ali roka uporabe.
Člen 3
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah.
V Bruslju, 3. maja 2012