NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 651/2012
ze dne 4. července 2012
o vydávání euromincí
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Závěry Rady ze dne 23. listopadu 1998 a ze dne 5. listopadu 2002 o euromincích určených ke sběratelským účelům, doporučení Komise 2009/23/ES ze dne 19. prosince 2008 o společných pokynech pro národní strany a vydávání euromincí určených k peněžnímu oběhu (3), které schválila Rada ve svých závěrech ze dne 10. února 2009, a doporučení Komise 2010/191/EU ze dne 22. března 2010 o rozsahu působnosti a účincích eurobankovek a euromincí jako zákonného platidla (4) stanoví doporučené postupy týkající se vydávání euromincí určených k peněžnímu oběhu, včetně pamětních euromincí, konzultací před zničením vhodných euromincí určených k oběhu a používání sběratelských euromincí.
(2)
Protože dosud neexistují závazná ustanovení pro vydávání euromincí, mohou se postupy mezi jednotlivými členskými státy lišit, a není tak zajištěn dostatečně integrovaný rámec pro jednotnou měnu. V zájmu transparentnosti a právní jistoty je proto nutné zavést závazná pravidla pro vydávání euromincí.
(3)
Podle nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura (5) mají mince znějící na euro nebo centy a odpovídající nominálním hodnotám a technickým specifikacím stanoveným Radou postavení zákonného platidla ve všech členských státech, jejichž měnou je euro. Nominální hodnoty a technické specifikace euromincí jsou stanoveny v nařízení Rady (ES) č. 975/98 ze dne 3. května 1998 o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh (6).
(4)
Členským státům, jejichž měnou je euro, by mělo být umožněno vydávat rovněž pamětní dvoueurové mince za účelem připomenutí zvláštních příležitostí, přičemž počet emisí takových mincí by měl podléhat omezením stanoveným na každý rok a pro každý vydávající členský stát. Je nezbytné zavést určité množstevní limity pro pamětní euromince, aby tyto mince i nadále představovaly pouze malou část celkového množství dvoueurových mincí v peněžním oběhu. Tyto množstevní limity by však měly umožnit vydání dostatečného množství mincí tak, aby oběh těchto pamětních euromincí byl efektivní.
(5)
Členským státům, jejichž měnou je euro, by rovněž mělo být umožněno vydávat sběratelské euromince, které nejsou určeny k peněžnímu oběhu a které by měly být snadno rozlišitelné od mincí určených k oběhu. Sběratelské euromince by měly mít postavení zákonného platidla pouze ve vydávajícím členském státě a neměly by být vydávány za účelem jejich uvedení do peněžního oběhu.
(6)
Je vhodné, aby emise sběratelských euromincí byly zohledněny v množství mincí, které schvaluje Evropská centrální banka, avšak na souhrnném základě, a nikoli pro jednotlivé emise.
(7)
Používání různých nominálních hodnot euromincí a eurobankovek podle současného návrhu by mělo být pravidelně a důkladně posuzováno příslušnými orgány na základě kritérií nákladovosti a přijatelnosti ze strany veřejnosti. Komise by měla zejména provádět posouzení dopadů dalšího vydávání jednocentových a dvoucentových mincí.
(8)
Aby se zabránilo ničení euromincí vhodných pro oběh v jednom členském státě, které by v jiném členském státě mohly být zapotřebí, měly by se členské státy před zničením takových mincí vzájemně konzultovat,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„oběžnými mincemi“ se rozumí euromince určené k peněžnímu oběhu, jejichž nominální hodnoty a technické specifikace jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 975/98;
2)
„pamětními mincemi“ se rozumí euromince určené k peněžnímu oběhu, které mají připomínat zvláštní příležitost, jak je uvedeno v článku 1h nařízení (ES) č. 975/98;
3)
„sběratelskými mincemi“ se rozumí euromince určené ke sběratelským účelům, které nejsou vydány za účelem jejich uvedení do peněžního oběhu.
Článek 2
Druhy euromincí
1. Členské státy mohou vydávat dva druhy euromincí: oběžné mince a sběratelské mince.
2. Komise provede posouzení dopadů dalšího vydávání jednocentových a dvoucentových mincí. Součástí tohoto posouzení bude analýza nákladů a přínosů, která zohlední skutečné výrobní náklady těchto mincí v porovnání s jejich reálnou hodnotou a přínosy.
Článek 3
Vydávání oběžných mincí
1. Oběžné mince se vydávají a uvádějí do peněžního oběhu v nominální hodnotě.
2. Malá část nepřesahující 5 % kumulované celkové čisté hodnoty a množství oběžných mincí vydaných členským státem, přičemž se berou v úvahu pouze roky s kladnou čistou emisí, může být uvedena na trh v hodnotě vyšší, než je nominální hodnota, je-li odůvodněna vysokou kvalitou mince, speciálním balením nebo jakýmikoli dalšími poskytnutými službami.
Článek 4
Vydávání pamětních mincí
1. Každý členský stát, jehož měnou je euro, smí vydat pouze dvě pamětní mince ročně s výjimkou případů, kdy:
a)
pamětní mince vydají společně všechny členské státy, jejichž měnou je euro, nebo
b)
pamětní mince je vydána u příležitosti dočasného uvolnění či provizorního obsazení funkce hlavy státu.
2. Celkové množství pamětních mincí uvedených do peněžního oběhu v rámci jednotlivých emisí nesmí překročit vyšší z těchto dvou limitů:
a)
0,1 % kumulovaného celkového čistého počtu dvoueurových mincí uvedených do peněžního oběhu všemi členskými státy, jejichž měnou je euro, do začátku roku předcházejícího roku vydání pamětní mince; limit může být zvýšen na 2 % kumulovaného celkového čistého počtu dvoueurových mincí v peněžním oběhu ve všech členských státech, jejichž měnou je euro, pokud se připomíná všeobecně známá a vysoce symbolická příležitost; v takovém případě vydávající členský stát během následujících čtyř let nepoužije zvýšeného stropu pro další vydání pamětní mince a důvody použití zvýšeného stropu vysvětlí, nebo
b)
5,0 % kumulovaného celkového čistého počtu dvoueurových mincí uvedených do peněžního oběhu dotčeným členským státem do začátku roku předcházejícího roku vydání pamětní mince.
3. Rozhodnutí, zda vydat pamětní mince se společným vzorem, jež společně vydají všechny členské státy, jejichž měnou je euro, přijme Rada. Hlasovací práva členských států, jejichž měnou je euro, ohledně účasti na euru, se pro účely přijetí tohoto rozhodnutí pozastavují.
Článek 5
Vydávání sběratelských mincí
1. Sběratelské mince mají postavení zákonného platidla pouze ve vydávajícím členském státě.
Vydávající členský stát musí být na minci uveden jasným a snadno rozpoznatelným způsobem.
2. Aby bylo možno sběratelské mince snadno rozlišit od oběžných mincí, musí splňovat všechna tato kritéria:
a)
jejich nominální hodnota musí být odlišná od nominálních hodnot oběžných mincí;
b)
nesmí být na nich vyobrazení podobná společným stranám oběžných mincí ani žádné národní straně oběžných mincí; pokud na nich jsou vyobrazení podobná některé národní straně oběžných mincí, musí být jejich celkový vzhled stále snadno odlišitelný;
c)
jejich barva, průměr a hmotnost se musí významně lišit od oběžných mincí alespoň ve dvou z těchto tří vlastností; rozdíl se považuje za významný, leží-li hodnoty včetně tolerancí mimo toleranční rozpětí stanovená pro oběžné mince, a
d)
nesmí mít profilovanou hranu s jemnými vroubky ani tvar „španělského květu“.
3. Sběratelské mince lze uvádět na trh v hodnotě stejné nebo vyšší než nominální hodnota.
4. Emise sběratelských mincí se zohlední na souhrnném základě v objemu emise mincí, který schvaluje Evropská centrální banka.
5. Členské státy přijmou všechna příslušná opatření s cílem odradit od používání sběratelských mincí jako platebního prostředku.
Článek 6
Konzultace před zničením oběžných mincí
Před zničením oběžných mincí, u nichž se nejedná o euromince nevhodné pro oběh ve smyslu čl. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1210/2010 ze dne 15. prosince 2010 o ověřování pravosti euromincí a o zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh (7), vedou členské státy vzájemné konzultace prostřednictvím příslušného podvýboru Hospodářského a finančního výboru a informují ředitele mincoven členských států, jejichž měnou je euro.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 4. července 2012.
UREDBA (EU) št. 651/2012 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 4. julija 2012
o izdaji eurokovancev
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 133 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke (1),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Sklepi Sveta z dne 23. novembra 1998 in 5. novembra 2002 o eurokovancih, namenjenih zbirateljstvu, Priporočilo Komisije 2009/23/ES z dne 19. decembra 2008 o skupnih smernicah za nacionalne strani in izdajo eurokovancev, namenjenih obtoku (3), ki so bili potrjeni s sklepi Sveta z dne 10. februarja 2009, ter Priporočilo Komisije 2010/191/EU z dne 22. marca 2010 o področju uporabe in učinkih, ki jih imajo eurobankovci in eurokovanci kot zakonito plačilno sredstvo (4), priporočajo prakse v zvezi z izdajo eurokovancev, namenjenih obtoku, vključno s spominskimi eurokovanci, uničenjem za obtok primernih tečajnih eurokovancev in uporabo zbirateljskih eurokovancev.
(2)
Odsotnost zavezujočih določb, ki bi urejale izdajo eurokovancev, lahko privede do različnih praks med državami članicami in s tem onemogoča oblikovanje dovolj povezanega okvira za enotno valuto. Zaradi preglednosti in pravne varnosti je zato treba uvesti zavezujoča pravila o izdaji eurokovancev.
(3)
V skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 974/98 z dne 3. maja 1998 o uvedbi eura (5) imajo kovanci, ki so izraženi v eurih in centih ter v skladu z apoeni in tehničnimi specifikacijami, ki jih je določil Svet, status zakonitega plačilnega sredstva v vseh državah članicah, katerih valuta je euro. Apoeni in tehnične specifikacije eurokovancev so navedeni v Uredbi Sveta (ES) št. 975/98 z dne 3. maja 1998 o apoenih in tehničnih specifikacijah eurokovancev, namenjenih obtoku (6).
(4)
Države članice, katerih valuta je euro, bi morale imeti tudi možnost, da izdajo spominske kovance za 2 eura v spomin na posebne dogodke, pri čemer za število izdaj takih kovancev na leto in državo članico izdajateljico veljajo omejitve. Treba je določiti nekatere omejitve za količino spominskih eurokovancev, da bi takšni kovanci še naprej zajemali manjši odstotek skupnega števila kovancev za 2 eura v obtoku. Vendar pa bi morale te omejitve količine omogočati izdajo zadostne količine kovancev, da se zagotovi učinkovito kroženje spominskih eurokovancev.
(5)
Države članice, katerih valuta je euro, bi morale imeti tudi možnost izdajanja zbirateljskih eurokovancev, ki niso namenjeni obtoku in ki se očitno razlikujejo od tečajnih kovancev. Zbirateljski eurokovanci bi morali imeti status zakonitega plačilnega sredstva samo v državi članici izdajateljici in se ne bi smeli izdajati z namenom dajanja v obtok.
(6)
Primerno je, da se izdaje zbirateljskih eurokovancev upoštevajo v količini kovancev, ki jo odobri Evropska centralna banka, vendar ne za vsako posamezno izdajo, temveč na skupni osnovi.
(7)
Uporabo različnih apoenov eurokovancev in eurobankovcev, kakor je trenutno zasnovana, bi morale pristojne institucije redno in podrobno preučevati na podlagi meril stroškov in podpore javnosti. Komisija bi morala opraviti zlasti oceno učinka nadaljnjega izdajanja kovancev za en in dva centa.
(8)
Da bi preprečili uničenje za obtok primernih tečajnih eurokovancev v eni državi članici, medtem ko bi se lahko pojavila potreba po takšnih kovancih v drugi, bi se morale države članice medsebojno posvetovati pred uničenjem takih kovancev -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Opredelitev pojmov
Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„tečajni kovanci“ pomenijo eurokovance, namenjene obtoku, katerih apoeni in tehnične specifikacije so opredeljeni v Uredbi (ES) št. 975/98;
2.
„spominski kovanci“ pomenijo tečajne kovance, namenjene spominu na posebne dogodke, kakor je določeno v členu 1h Uredbe (ES) št. 975/98;
3.
„zbirateljski kovanci“ pomenijo eurokovance, namenjene zbirateljstvu, ki se ne izdajajo z namenom dajanja v obtok.
Člen 2
Vrste eurokovanca
1. Države članice lahko izdajo dve vrsti eurokovanca: tečajne kovance in zbirateljske kovance.
2. Komisija opravi oceno učinka nadaljnjega izdajanja kovancev za en in dva centa. Ta ocena učinka vključuje analizo stroškov in koristi, ki upošteva dejanske proizvodne stroške teh kovancev glede na njihovo vrednost in koristi.
Člen 3
Izdajanje tečajnih kovancev
1. Tečajni kovanci se izdajajo in dajejo v obtok po nominalni vrednosti.
2. Manjši delež, ki ne presega 5 % skupne neto vrednosti in količine tečajnih kovancev, ki jih izda država članica - pri čemer se upoštevajo zgolj leta s pozitivno neto izdajo -, se lahko da na trg po vrednosti, ki presega nominalno vrednost, če je to upravičeno s posebno kakovostjo kovanca, posebno embalažo ali zagotovljenimi dodatnimi storitvami.
Člen 4
Izdajanje spominskih kovancev
1. Vsaka država članica, katere valuta je euro, lahko izda le dva spominska kovanca na leto, razen ko:
(a)
vse države članice, katerih valuta je euro, skupaj izdajo spominske kovance, ali
(b)
se spominski kovanec izda, če funkcija voditelja države začasno ni zasedena ali je zasedena le začasno.
2. Skupno število spominskih kovancev vsake posamezne izdaje, ki se dajo v obtok, ne sme preseči višje od naslednjih dveh zgornjih mej:
(a)
0,1 % seštetega skupnega neto števila kovancev za 2 eura, ki jih dajo v obtok vse države članice, katerih valuta je euro, do začetka leta pred letom izdaje spominskega kovanca; ta zgornja meja se lahko poviša na 2,0 % seštetega skupnega neto števila kovancev za 2 eura v vseh državah članicah, katerih valuta je euro, če se kovanci izdajo v spomin na splošno znan in zelo simboličen dogodek; država članica izdajateljica v tem primeru navede razloge za uporabo višje zgornje meje ter v naslednjih štirih zaporednih letih ne izda drugih spominskih kovancev ob uporabi višje zgornje meje, ali
(b)
5,0 % seštetega skupnega neto števila kovancev za 2 eura, ki jih da v obtok zadevna država članica do začetka leta pred letom izdaje spominskega kovanca.
3. Odločitev o izdaji spominskih kovancev z enotnim motivom, ki jih skupaj izdajo vse države članice, katerih valuta je euro, sprejme Svet. Glasovalne pravice držav članic, katerih valuta ni euro, pri sprejemanju takšnega sklepa mirujejo.
Člen 5
Izdajanje zbirateljskih kovancev
1. Zbirateljski kovanci imajo status zakonitega plačilnega sredstva samo v državi članici izdajateljici.
Država članica izdajateljica je na kovancu jasno in lahko prepoznavna.
2. Zbirateljski kovanci za lažje razlikovanje od tečajnih kovancev izpolnjujejo vse naslednje pogoje:
(a)
njihova nominalna vrednost je drugačna od nominalne vrednosti tečajnih kovancev;
(b)
njihova podoba ne sme biti podobna skupnim stranem tečajnih kovancev, oziroma če je njihova podoba podobna kateri koli nacionalni strani tečajnih kovancev, se njihov splošni videz še vedno lahko razlikuje;
(c)
njihova barva, premer in teža se očitno razlikujejo od tečajnih kovancev v vsaj dveh od treh naštetih značilnosti; razlika se šteje za očitno, če so vrednosti, vključno z odstopanji, zunaj dovoljenih odstopanj, določenih za tečajne kovance, in
(d)
kovanci nimajo oblikovanega in valovito nazobčanega roba ali oblike „španske rože“.
3. Zbirateljski kovanci se lahko dajo na trg po nominalni ali višji vrednosti.
4. Izdaje zbirateljskih kovancev se na skupni osnovi upoštevajo v količini izdanih kovancev, ki jo odobri Evropska centralna banka.
5. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za odvračanje od uporabe zbirateljskih kovancev kot plačilnega sredstva.
Člen 6
Posvetovanje pred uničenjem tečajnih kovancev
Države članice se pred uničenjem tečajnih kovancev, ki niso eurokovanci, neprimerni za obtok v smislu člena 2(b) Uredbe (EU) št. 1210/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2010 o preverjanju pristnosti eurokovancev in ravnanju z eurokovanci, neprimernimi za obtok (7), medsebojno posvetujejo prek pristojnega pododbora Ekonomsko-finančnega odbora ter obvestijo direktorje kovnic držav članic, katerih valuta je euro.
Člen 7
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbama.
V Strasbourgu, 4. julija 2012