NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 531/2012
ze dne 13. června 2012
o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích v Unii
(přepracované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 717/2007 ze dne 27. června 2007 o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích ve Společenství (3) bylo podstatně změněno (4). Vzhledem k tomu, že je třeba přijmout další změny, by uvedené nařízení mělo být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracováno.
(2)
Cíl snížení rozdílu mezi vnitrostátními a roamingovými tarify, který je obsažen ve srovnávacím rámci Komise na roky 2011-2015, schváleném skupinou na vysoké úrovni i2010 v listopadu roku 2009 a obsaženém ve sdělení Komise nazvaném „Digitální agenda pro Evropu“, by měl zůstat cílem i tohoto nařízení. Zamýšlený oddělený prodej roamingových služeb a vnitrostátních služeb by měl posílit hospodářskou soutěž, a snížit tak ceny pro zákazníky a vytvořit vnitřní trh roamingových služeb v Unii, v jehož rámci nebudou existovat podstatné rozdíly mezi vnitrostátními a roamingovými tarify. Roamingové služby na území Unie mohou stimulovat rozvoj vnitřního trhu telekomunikačních služeb v Unii.
(3)
Nelze hovořit o vnitřním trhu telekomunikačních služeb, jestliže existují výrazné rozdíly mezi vnitrostátními cenami a cenami za roaming. Konečným cílem by proto mělo být odstranění rozdílu mezi vnitrostátními cenami a cenami za roaming, a tím vytvoření vnitřního trhu mobilních komunikačních služeb.
(4)
Vysoká úroveň cen roamingových hlasových, SMS a datových služeb, které platí uživatelé veřejných mobilních komunikačních sítí, jako jsou studenti, osoby na služebních cestách a turisté, je překážkou pro používání jejich mobilních zařízení při cestování v zahraničí v rámci Unie, a pro spotřebitele, vnitrostátní regulační orgány a orgány Unie je tato vysoká úroveň cen znepokojující otázkou představující významnou překážku pro vnitřní trh. Přemrštěně vysoké maloobchodní ceny vznikají v důsledku vysokých velkoobchodních cen účtovaných operátorem hostitelské zahraniční sítě a v mnoha případech rovněž v důsledku vysokých maloobchodních přirážek účtovaných operátorem domovské sítě zákazníka. V důsledku nedostatečné hospodářské soutěže se snižování velkoobchodních cen často nepromítá do cen účtovaných maloobchodnímu zákazníkovi. Ačkoli někteří operátoři nedávno zavedli tarifní programy, které zákazníkům nabízejí příznivější podmínky a o něco málo nižší ceny, stále existují důkazy, že mezi náklady a cenami není zdaleka takový vztah, jaký by převládal na trzích s rozvinutou hospodářskou soutěží.
(5)
Vysoké ceny za roaming představují překážku pro úsilí Unie rozvinout se ve znalostní ekonomiku a pro uskutečnění vnitřního trhu čítajícího 500 milionů spotřebitelů. Mobilní přenos dat je usnadněn přidělením dostatečného rádiového spektra, aby spotřebitelé a podniky mohly využívat hlasových, SMS a datových služeb kdekoli v Unii. Včasným zajištěním přidělení dostatečného a vhodného spektra na podporu cílů politiky Unie a co nejlepšího uspokojení rostoucí poptávky po bezdrátovém přenosu dat položí první víceletý program politiky rádiového spektra, který byl zaveden rozhodnutím č. 243/2012/EU (5), základy pro rozvoj, který Unii umožní zaujmout celosvětově vedoucí postavení, pokud jde o rychlost širokopásmového připojení, mobilitu, pokrytí a kapacitu, a usnadnit tak vznik nových obchodních modelů a technologií a přispět k omezení strukturálních problémů v oblasti roamingu na velkoobchodní úrovni.
(6)
Rozšířené používání mobilních zařízení s internetem znamená, že roaming v oblasti datových služeb má velký hospodářský význam. Je rozhodujícím kritériem jak pro uživatele, tak pro poskytovatele aplikací a obsahu. Aby bylo možné stimulovat rozvoj tohoto odvětví trhu, ceny za přenos dat by neměly bránit růstu.
(7)
Ve svém sdělení s názvem „Průběžná zpráva o stavu vývoje roamingových služeb v Evropské unii“ Komise uvedla, že technologický rozvoj nebo alternativy roamingových služeb, jako např. dostupnost služeb internetového hlasového protokolu (VoIP) nebo WiFi, mohou přispět k větší konkurenceschopnosti vnitřního trhu roamingových služeb Unie. Ačkoli se tyto alternativní služby, zejména služby VoIP, využívají na vnitrostátní úrovni stále více, v jejich užívání při roamingu nebyly zaznamenány žádné významné změny.
(8)
Vzhledem k rychlému rozvoji mobilního přenosu dat a rostoucímu počtu zákazníků využívajících roamingových hlasových, SMS a datových služeb v zahraničí je třeba zvýšit konkurenční tlak na rozvoj nových obchodních modelů a technologií. Regulace cen za roaming by měla být koncipována tak, aby neodrazovala od hospodářské soutěže k ještě nižším cenovým úrovním.
(9)
Vytvořením evropského sociálního, vzdělávacího, kulturního a podnikatelského prostoru na základě mobility jednotlivců a digitálních dat by měla být usnadněna komunikace mezi lidmi, a potažmo vybudována skutečná „Evropa pro občany“.
(10)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) (6), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (7), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (8), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (9) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (10) (společně dále jen „předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002“) mají za cíl vytvoření vnitřního trhu pro elektronické komunikace v rámci Unie při zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitele prostřednictvím rozvinuté hospodářské soutěže.
(11)
Nařízení (ES) č. 717/2007 není ojedinělým opatřením, nýbrž, pokud jde o roaming na území Unie, doplňuje a podporuje pravidla stanovená předpisovým rámcem pro elektronické komunikace z roku 2002. Tento předpisový rámec totiž neposkytl vnitrostátním regulačním orgánům dostatek prostředků, aby mohly rozhodně a účinně zakročit v otázce cen roamingových služeb v rámci Unie, a není tedy s to zajistit řádné fungování vnitřního trhu roamingových služeb. Nařízení (ES) č. 717/2007 bylo vhodným prostředkem k nápravě tohoto stavu.
(12)
Předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002 je postaven na zásadě, že regulační povinnosti ex ante by měly být ukládány pouze v případech, kdy neexistuje účinná hospodářská soutěž, a stanoví postup zahrnující pravidelnou analýzu trhů a přezkum povinností vnitrostátními regulačními orgány, což vede k ukládání povinností ex ante operátorům označeným jako podniky s významnou tržní silou. Mezi prvky tohoto postupu patří vymezení relevantních trhů v souladu s doporučením Komise o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante podle směrnice 2002/21/ES (11) (dále jen „doporučení“), analýza vymezených trhů v souladu s pokyny Komise pro analýzu trhu a posuzování významné tržní síly podle předpisového rámce Unie pro sítě a služby elektronických komunikací (12), označení operátorů s významnou tržní silou a uložení povinností ex ante takto označeným operátorům.
(13)
Jako relevantní trh, který připadá v úvahu pro regulaci ex ante, uvedlo doporučení velkoobchodní vnitrostátní trh pro mezinárodní roaming ve veřejných mobilních sítích. Avšak práce vnitrostátních regulačních orgánů, prováděná jak jednotlivě, tak v rámci skupiny evropských regulačních orgánů (ERG) a jejího nástupce Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) zřízeného podle nařízení (ES) č. 1211/2009 (13) v oblasti analýzy velkoobchodních vnitrostátních trhů pro mezinárodní roaming dokládá, že kvůli obtížím při určování podniků s významnou tržní silou - vzhledem ke zvláštním vlastnostem mezinárodního roamingu včetně jeho přeshraniční povahy - nemohou dosud vnitrostátní regulační orgány účinně řešit vysokou úroveň velkoobchodních cen za roaming na území Unie. Po vstupu nařízení (ES) č. 717/2007 v platnost byl trh s roamingem z revidovaného doporučení (14) odstraněn.
(14)
Vnitrostátní regulační orgány odpovídající za ochranu a prosazování zájmů uživatelů mobilních telefonů, kteří mají obvyklé bydliště na jejich území, navíc nemohou mít kontrolu nad chováním operátorů navštívené sítě sídlících v jiných členských státech, na kterých jsou tito uživatelé při využívání mezinárodních roamingových služeb závislí. Uvedená překážka by rovněž mohla snižovat účinnost opatření přijatých členskými státy na základě zbytkové pravomoci přijímat předpisy na ochranu spotřebitele.
(15)
Na členské státy je tedy vyvíjen tlak, aby přijaly opatření upravující výši cen za mezinárodní roaming, ale mechanismus pro regulační zásah ex ante ze strany vnitrostátních regulačních orgánů, stanovený v předpisovém rámci pro elektronické komunikace z roku 2002, se neukázal být dostatečný, aby vnitrostátním regulačním orgánům umožnil v této konkrétní oblasti rozhodným způsobem jednat v zájmu spotřebitelů.
(16)
Kromě toho ve svém usnesení o regulaci a elektronických komunikačních trzích v Evropě (15) vyzval Evropský parlament Komisi k vyvinutí nových iniciativ směřujících ke snížení vysokých nákladů na přeshraniční provoz mobilních telefonů a Evropská rada na zasedání ve dnech 23. a 24. března 2006 dospěla k závěru, že cílené, účinné a integrované politiky v oblasti informačních a komunikačních technologií na unijní i vnitrostátní úrovni jsou nezbytné pro dosažení cílů hospodářského růstu a produktivity, a v této souvislosti uvedla, že snížení cen za roaming je důležité pro konkurenceschopnost.
(17)
Na základě tehdejších úvah bylo cílem předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002 odstranit všechny překážky obchodu mezi členskými státy v oblasti, kterou tento předpisový rámec harmonizoval, mimo jiné v oblasti opatření, jež mají vliv na ceny za roaming. Tato skutečnost by však neměla bránit přizpůsobení harmonizovaných pravidel jiným úvahám s cílem nalézt nejúčinnější prostředky pro posílení hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb a dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele.
(18)
Toto nařízení by proto mělo umožnit odchýlení se od jinak použitelných pravidel předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002, a především rámcové směrnice, zejména od pravidla, že cena za nabízené služby by měla být v nepřítomnosti významné tržní síly stanovena obchodní dohodou, a umožnit tak zavedení doplňkových regulačních povinností, které by odrážely zvláštní vlastnosti roamingových služeb na území Unie.
(19)
Maloobchodní a velkoobchodní trh s roamingem vykazují jedinečné vlastnosti, které odůvodňují výjimečná opatření, jež jdou nad rámec mechanismů, které jsou jinak dostupné podle předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002.
(20)
Měl by se zavést společný harmonizovaný přístup, který zajistí, že uživatelé veřejných pozemních mobilních komunikačních sítí nebudou při cestování v rámci Unie za roamingové služby na území Unie platit přemrštěné ceny, čímž se posílí hospodářská soutěž v oblasti roamingových služeb mezi poskytovateli roamingu, dosáhne se vysoké úrovně ochrany spotřebitele a současně se zachovají podněty k inovační činnosti a možnost volby pro spotřebitele. S ohledem na přeshraniční povahu dotčených služeb je tento společný přístup potřebný k tomu, aby poskytovatelé roamingu mohli působit v rámci jediného soudržného předpisového rámce založeného na objektivně stanovených kritériích.
(21)
Platnost nařízení (ES) č. 717/2007 má skončit ke dni 30. června 2012. Komise před skončením jeho platnosti provedla přezkum v souladu s jeho článkem 11, podle kterého je třeba posoudit, zda bylo dosaženo cílů uvedeného nařízení, a přezkoumat vývoj velkoobchodních a maloobchodních cen za poskytování hlasových, SMS a datových komunikačních služeb roamingovým zákazníkům. Ve své zprávě Evropskému parlamentu a Radě ze dne 6. července 2011 o výsledcích přezkumu fungování nařízení (ES) č. 717/2007 dospěla Komise k závěru, že by bylo vhodné, aby použitelnost nařízení (ES) č. 717/2007 byla prodloužena i na období po 30. červnu 2012.
(22)
Údaje o vývoji cen za roamingové hlasové, SMS a datové služby na území Unie od vstupu nařízení (ES) č. 717/2007 v platnost, včetně zejména údajů, které byly čtvrtletně sbírány vnitrostátními regulačními orgány a hlášeny prostřednictvím sdružení BEREC, neposkytují důkaz, že hospodářská soutěž na maloobchodní nebo velkoobchodní úrovni se přiměřeně rozvinula a bude pravděpodobně udržitelná i po červnu 2012 při neexistenci regulačních opatření. Tyto údaje naznačují, že maloobchodní a velkoobchodní ceny za roaming jsou stále mnohem vyšší než vnitrostátní ceny a nadále se drží na limitech stanovených nařízením (ES) č. 717/2007 nebo v jejich blízkosti s tím, že pod úrovní těchto limitů existuje pouze omezená hospodářská soutěž.
(23)
Pokud by regulační ochranná opatření týkající se roamingových služeb na velkoobchodní a maloobchodní úrovni na území Unie na základě nařízení (ES) č. 717/2007 pozbyla platnosti dnem 30. června 2012, znamenalo by to vážné nebezpečí, že by související nedostatek konkurenčních tlaků na vnitřním trhu roamingových služeb a snaha poskytovatelů roamingu maximalizovat své příjmy z roamingu způsobily návrat k maloobchodním a velkoobchodním cenám za roaming na území Unie, které přiměřeně neodrážejí náklady na poskytování této služby, čímž by byly ohroženy cíle uvedeného nařízení. Regulační zásah na trhu mobilních roamingových služeb by proto měl zůstat v platnosti i po 30. červnu 2012, aby se zajistilo řádné fungování vnitřního trhu tím, že se umožní rozvoj hospodářské soutěže a zároveň bude ve prospěch spotřebitelů nadále zaručeno, že jim nebude účtována přemrštěná cena ve srovnání s konkurenčními vnitrostátními cenami.
(24)
Cíl politiky stanovený v článku 8 rámcové směrnice, který se týká možnosti přístupu koncových uživatelů k informacím nebo jejich šíření stejně jako používání aplikací a služeb dle vlastní volby, by měl být prosazován vnitrostátními regulačními orgány.
(25)
Aby byl umožněn rozvoj efektivnějšího, jednotnějšího a konkurenceschopnějšího trhu roamingových služeb, neměla by existovat omezení, která podnikům brání účinně vyjednávat o velkoobchodním přístupu za účelem poskytování roamingových služeb. Měly by být odstraněny překážky v přístupu k těmto velkoobchodním roamingovým službám, způsobené rozdíly ve vyjednávacích pozicích a v rozsahu infrastruktury vlastněné jednotlivými podniky. Operátoři virtuálních mobilních sítí a druhotní prodejci mobilních komunikačních služeb, kteří nedisponují vlastní síťovou infrastrukturou, zpravidla poskytují roamingové služby na základě velkoobchodních dohod o roamingu uzavřených s provozovateli jejich hostitelské mobilní sítě v témže členském státě. Obchodní jednání ovšem operátorům virtuálních mobilních sítí a druhotným prodejcům nemusí ponechávat dostatečné ziskové rozpětí, jež by stimulovalo hospodářskou soutěž na základě nízkých cen. Odstraněním těchto překážek a vyrovnáním vyjednávací pozice mezi operátory virtuálních mobilních sítí či druhotnými prodejci a operátory mobilních sítí prostřednictvím povinnosti poskytnout přístup a velkoobchodních stropů by měl být usnadněn rozvoj alternativních a inovativních roamingových služeb a nabídek uživatelům na území Unie. Pravidla předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002, zejména rámcové směrnice a přístupové směrnice, neumožňují řešit tento problém uložením povinností operátorům s významnou tržní silou.
(26)
Měla by proto být zavedena pravidla, která stanoví povinnost vyhovět přiměřeným žádostem o velkoobchodní přístup k veřejným mobilním komunikačním sítím za účelem poskytování roamingových služeb. Tento přístup by měl být v souladu s potřebami subjektů žádajících o přístup. Přístup by měl být zamítán pouze na základě objektivních kritérií, jako je technická proveditelnost a potřeba zachovat integritu sítě. V případě zamítnutí přístupu by měla mít dotčená strana možnost předložit případ v rámci postupu pro řešení sporů stanoveného v tomto nařízení. K zajištění rovných podmínek by velkoobchodní přístup za účelem poskytování roamingových služeb měl být udělen v souladu s regulačními povinnostmi stanovenými v tomto nařízení platnými na velkoobchodní úrovni a měl by zohlednit různé složky nákladů nezbytné pro poskytování tohoto přístupu. Jednotné regulační pojetí velkoobchodního přístupu za účelem poskytování roamingových služeb by mělo přispět k zamezení vzniku nesrovnalostí mezi členskými státy. Sdružení BEREC by v součinnosti s Komisí a ve spolupráci s příslušnými zúčastněnými stranami mělo vydat pokyny pro velkoobchodní přístup za účelem poskytování roamingových služeb.
(27)
Povinnost poskytnout velkoobchodní roamingový přístup by měla zahrnovat poskytování přímých velkoobchodních roamingových služeb, jakož i poskytování roamingových služeb na velkoobchodním základě za účelem jejich dalšího prodeje třetími osobami. Povinnost poskytnout velkoobchodní roamingový přístup by rovněž měla zahrnovat povinnost operátora mobilní sítě umožnit operátorům virtuálních mobilních sítí a druhotným prodejcům nákup regulovaných velkoobchodních roamingových služeb od agregátních velkoobchodních operátorů, kteří poskytují jediné přístupové místo a standardizovanou platformu pro roamingové dohody na území celé Unie. K zajištění toho, že operátoři budou poskytovatelům roamingu poskytovat přístup ke všem zařízením, která jsou nezbytná pro přímý velkoobchodní roamingový přístup a velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje v přiměřené lhůtě, měla by být zveřejněna referenční nabídka obsahující standardní podmínky pro přímý velkoobchodní roamingový přístup a velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje. Zveřejnění referenční nabídky by nemělo bránit obchodním jednáním mezi žadatelem o přístup a poskytovatelem přístupu týkajícím se úrovně ceny konečné velkoobchodní dohody či dodatečných služeb velkoobchodního přístupu, které jdou nad rámec služeb nezbytných pro přímý velkoobchodní roamingový přístup a velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje.
(28)
Povinnost poskytnout velkoobchodní roamingový přístup by měla zahrnovat přístup ke všem součástem nezbytným pro poskytování roamingových služeb, jako jsou: síťové prvky a přiřazená zařízení; příslušné softwarové systémy včetně systémů podpory provozu; informační systémy nebo databáze pro předběžné objednávání, zajišťování, objednávání, žádosti o údržbu a opravy a fakturaci; převod čísel nebo systémy nabízející funkci na stejné úrovni; mobilní sítě a služby virtuálních sítí.
(29)
V případě, že žadatelé o velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje žádají o přístup k zařízením či službám nad rámec toho, co je nezbytné pro poskytování maloobchodních roamingových služeb, operátoři mobilních sítí jim za tato zařízení či služby mohou účtovat spravedlivé a přiměřené ceny. Těmito dodatečnými zařízeními či službami by mohly být mimo jiné služby s přidanou hodnotou, dodatečné softwarové a informační systémy nebo ujednání týkající se fakturace.
(30)
Mobilní komunikační služby jsou prodávány v balíčcích zahrnujících vnitrostátní i roamingové služby, čímž se pro zákazníky výběr roamingových služeb omezuje. Tyto balíčky snižují transparentnost roamingových služeb, protože je obtížné jednotlivé položky v balíčcích porovnat. V důsledku toho není hospodářská soutěž mezi operátory na základě roamingového prvku v balíčku mobilních služeb dosud zjevná. Usnadnění dostupnosti roamingu jako samostatné služby by řešilo strukturální problémy, jelikož by zvýšilo povědomí spotřebitelů o cenách roamingu a umožnilo by jim jasný výběr roamingových služeb, a tím by zvýšilo konkurenční tlak na straně poptávky. Přispěje to tedy k hladkému fungování vnitřního trhu roamingových služeb.
(31)
Poptávka po mobilních datových službách ze strany spotřebitelů i podniků se v posledních letech výrazně zvýšila. Z důvodu vysokých cen za roamingové datové služby je však využívání těchto služeb spotřebiteli a podniky působícími přeshraničně v rámci Unie výrazně omezeno. Vzhledem k nezralosti trhu a k rychle rostoucí poptávce spotřebitelů po roamingových datových službách by regulované maloobchodní ceny mohly pouze udržovat ceny v blízkosti navrhovaných maximálních cen, místo aby je dále stlačovaly, k čemuž došlo v případě nařízení (ES) č. 717/2007, což ještě více potvrzuje potřebu dalších strukturálních opatření.
(32)
Zákazníci by měli mít možnost snadno, v co nejkratší lhůtě, kterou umožňuje technické řešení, bez postihu a bezplatně přejít k jinému poskytovateli roamingových služeb nebo různé alternativní poskytovatele měnit. O této možnosti by zákazníci měli být informováni jasnou, srozumitelnou a snadno dostupnou formou.
(33)
Spotřebitelé by měli mít právo zvolit si způsobem, který zohledňuje jejich potřeby, prodej roamingových služeb oddělený od vnitrostátního balíčku mobilních služeb. V současnosti existuje několik různých způsobů, jak lze technicky realizovat oddělený prodej roamingových služeb, mimo jiné prostřednictvím duálního kódu mezinárodní identifikace mobilního účastníka (IMSI) (dvou oddělených kódů IMSI na téže SIM kartě), jednoho kódu IMSI (sdílení jednoho kódu IMSI mezi domovským poskytovatelem a poskytovatelem roamingu) a kombinací duálního či jednoho kódu IMSI s technickým řešením, jež zákazníkovi nebrání v přístupu k regulovaným roamingovým datovým službám přímo v navštívené síti, prostřednictvím ujednání mezi operátorem domovské sítě a operátorem navštívené sítě.
(34)
Vysoké ceny za datový roaming odrazují zákazníky od využívání mobilních datových služeb při cestování na území Unie. Vzhledem k rostoucí poptávce po roamingových datových službách a významu těchto služeb by neměly existovat žádné překážky bránící dočasnému či trvalému využívání alternativních datových roamingových služeb poskytovaných přímo v navštívené síti, a to bez ohledu na stávající smlouvy či ujednání o roamingu s domovskými poskytovateli a aniž by tito poskytovatelé účtovali jakékoli další poplatky. Domovští poskytovatelé a poskytovatelé roamingových datových služeb by při žádosti o nabídku roamingových datových služeb poskytovaných přímo v navštívené síti měli spolupracovat, aby zákazníkům nebránili v přístupu k těmto službám a v jejich využívání a aby zajistili nepřetržité poskytování ostatních roamingových služeb.
(35)
Vzhledem k tomu, že toto nařízení by nemělo stanovit žádná zvláštní technická řešení pro oddělený prodej roamingových služeb, nýbrž pouze vytvořit podmínky pro řešení, které bude nejúčelnější a nejúčinnější, včetně kombinovaného řešení, na jehož vývoji bude pracovat Komise na základě podnětů od sdružení BEREC, měla by být kritéria stanovena s ohledem na technické vlastnosti, které by mělo splňovat technické řešení pro oddělený prodej roamingových služeb. Tato kritéria by mimo jiné měla zahrnovat zavedení tohoto řešení koordinovaným a harmonizovaným způsobem v celé Unii a měla by zajišťovat, že si spotřebitelé mohou rychle a snadno zvolit jiného poskytovatele roamingových služeb beze změny telefonního čísla. Kromě toho by neměly být kladeny překážky využívání roamingu mimo území Unie ani zákazníky ze třetích zemí uvnitř Unie.
(36)
Za účelem technického zajištění koordinovaného a řádného technického vývoje poskytování oddělených roamingových služeb, aniž by přitom bylo bráněno v přístupu k datovým roamingovým službám poskytovaným přímo v navštívené síti, by měla být zavedena intenzivnější spolupráce a koordinace mezi operátory mobilních sítí. Proto by měly být vypracovány příslušné základní zásady a metody umožňující rychle se přizpůsobovat změněným okolnostem a technologickému pokroku. Sdružení BEREC by v součinnosti s příslušnými zúčastněnými stranami mělo napomáhat Komisi při vývoji technických prvků, aby byl umožněn oddělený prodej roamingových služeb a nebránilo se v přístupu ke službám datového roamingu poskytovaným přímo v navštívené síti. Komise by měla v případě nutnosti udělit zmocnění evropskému normalizačnímu orgánu, aby přizpůsobil příslušné normy, jež jsou pro harmonizované zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb nezbytné.
(37)
Za účelem zajištění jednotných podmínek provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o podrobná pravidla týkající se povinnosti domovských poskytovatelů poskytovat informace a o technické řešení odděleného prodeje roamingových služeb. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (16).
(38)
Sdružení BEREC by mělo mít možnost, s ohledem na toto nařízení a prováděcí akty přijaté na jeho základě, poskytovat ze svého vlastního podnětu zvláštní technické pokyny týkající se odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb nebo dalších otázek, které upravuje toto nařízení.
(39)
Obecně převažuje názor, že k tomu, aby byl oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb plně efektivní, je třeba jej doplnit povinností poskytnout velkoobchodní přístup pro poskytování roamingových služeb, čímž by se usnadnil vstup na trh novým nebo stávajícím poskytovatelům, včetně přeshraničních poskytovatelů roamingových služeb. Toto řešení by zabránilo nesrovnalostem mezi členskými státy tím, že by zajistilo jednotný regulační přístup a přispělo tak k rozvoji vnitřního trhu. Zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb si však vyžádá, aby byla operátorům udělena přiměřená lhůta na přizpůsobení se z technického hlediska, a z toho důvodu tato strukturální opatření povedou k dosažení opravdového vnitřního trhu s dostatečnou hospodářskou soutěží až po určité době. Z toho důvodu by maximální velkoobchodní ceny za roamingové hlasové, SMS a datové služby, jakož i ochranné stropy pro tyto služby na maloobchodní úrovni měly být dočasně zachovány na přiměřené úrovni, aby byly spotřebitelům během přechodného období zavádění těchto strukturálních opatření zajištěny stávající výhody.
(40)
Vzhledem k pokračující dočasné regulaci cen by regulační povinnosti, jejichž cílem je chránit zájmy roamingových zákazníků, měly být uloženy na maloobchodní i velkoobchodní úrovni, neboť zkušenosti ukazují, že snížení velkoobchodních cen roamingových služeb na území Unie se nemusí promítnout do nižších maloobchodních cen za roaming, jelikož k tomu chybí pobídky. Na druhé straně by opatření ke snížení úrovně maloobchodních cen, která by neupravovala úroveň velkoobchodních nákladů spojených s poskytováním těchto služeb, mohla vést k riziku narušení řádného fungování vnitřního trhu roamingových služeb na území Unie a neumožnila by vyšší stupeň hospodářské soutěže.
(41)
Dokud strukturální opatření nezajistí na vnitřním trhu roamingových služeb dostatečnou hospodářskou soutěž, jež by vedla ke snižování velkoobchodních nákladů, jež by bylo dále přeneseno na spotřebitele, je nejúčinnější a nejpřiměřenější metodou regulace úrovně cen za uskutečňování a příjem roamingových volání v rámci Unie stanovení maximálních průměrných cen za minutu volání na velkoobchodní úrovni pro celou Unii a omezení cen na maloobchodní úrovni prostřednictvím eurotarifu zavedeného nařízením (ES) č. 717/2007, jenž byl rozšířen o euro-SMS tarif stanovený v nařízení (ES) č. 544/2009 (17) a měl by být rozšířen o datový eurotarif stanovený tímto nařízením. Průměrná velkoobchodní cena by měla platit pro jakoukoli dvojici mobilních operátorů v rámci Unie v průběhu stanoveného období.
(42)
Přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif by měly být stanoveny na ochranné úrovni, jež zajistí, že spotřebitelské výhody budou během přechodného období zavádění těchto strukturálních opatření nejen zachovány, ale dokonce zvýšeny, a zaručí poskytovatelům roamingu dostatečnou marži a podnítí konkurenční roamingové nabídky za nižší ceny. Během dotčeného období by poskytovatelé roamingu o eurotarifech měli aktivně zákazníky informovat a všem svým roamingovým zákazníkům by je měli nabízet bezplatně a jasnou a transparentní formou.
(43)
Přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif, který má být nabízen roamingovým zákazníkům, by měl odrážet přiměřenou marži účtovanou k velkoobchodním nákladům na poskytování roamingových služeb, ale přitom by měl poskytovatelům roamingu ponechat volnost soutěžit mezi sebou diferenciací svých nabídek a přizpůsobením svých cenových struktur tržním podmínkám a preferencím spotřebitelů. Ochranné stropy by měly být stanoveny na úrovních, které nenarušují konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být odstraněny, jakmile bude možné pomocí strukturálních opatření poskytnout zákazníkům konkrétní přínosy. Tento regulační přístup by se neměl vztahovat na tu část tarifu, která je účtována za poskytování služeb s přidanou hodnotou, ale pouze na tarify za připojení k těmto službám.
(44)
Tento regulační přístup by měl být snadno proveditelný a sledovatelný, aby se minimalizovala administrativní zátěž operátorů a poskytovatelů roamingu, na něž se její požadavky vztahují, jakož i vnitrostátních regulačních orgánů, které jsou pověřeny dohledem a jejich prosazováním. Měl by být rovněž transparentní a bezprostředně srozumitelný všem uživatelům mobilních telefonů v Unii. Operátorům, kteří poskytují velkoobchodní a maloobchodní roamingové služby, by měl dále přinášet jistotu a předvídatelnost. Proto je vhodné, aby byla maximální výše cen za minutu na velkoobchodní i maloobchodní úrovni stanovena v tomto nařízení, a to v konkrétních částkách.
(45)
Při stanovení této maximální výše průměrných cen za minutu na velkoobchodní úrovni je třeba vzít v úvahu různé prvky, které tvoří roamingové volání na území Unie, zejména náklady na zahájení a ukončení volání v mobilní síti včetně režijních nákladů, signalizace a tranzitu. Nejvhodnějším měřítkem pro zahájení a ukončení volání je průměrná sazba za ukončení volání pro operátory mobilních sítí v Unii, stanovená na základě informací, jež poskytly vnitrostátní regulační orgány a které zveřejnila Komise. Při stanovení maximálních průměrných cen za minutu podle tohoto nařízení by proto mělo být přihlédnuto k průměrným sazbám za ukončení volání v mobilní síti, které mohou být použity jako měřítko pro stanovení souvisejících nákladů. Maximální průměrné ceny za minutu na velkoobchodní úrovni by měly být každoročně snižovány s ohledem na snižování sazeb za ukončení volání v mobilní síti, které občas předepisují vnitrostátní regulační orgány.
(46)
Stanovením přechodného hlasového eurotarifu na maloobchodní úrovni by mělo být roamingovým zákazníkům zaručeno, že jim nebude účtována přemrštěná cena za uskutečnění nebo příjem regulovaného roamingového volání, ale přitom se poskytovatelům roamingu ponechá dostatečná marže pro diferenciaci produktů nabízených zákazníkům.
(47)
Během přechodného období ochranných stropů by všichni zákazníci měli mít možnost zvolit si bez dodatečných plateb a podmínek jednoduchý roamingový tarif, který nepřesáhne maximální ceny, a měli by být o této možnosti informováni. Přiměřené rozpětí mezi velkoobchodními a maloobchodními cenami by mělo zajistit, že poskytovatelé roamingu budou moci pokrýt všechny své specifické roamingové náklady na maloobchodní úrovni, včetně odpovídajícího podílu na marketingových nákladech a nákladech na dotované telefonní sady, a zbude jim odpovídající zůstatek, který jim poskytne přiměřený zisk. Přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif jsou vhodným prostředkem pro to, aby poskytly ochranu spotřebitelům a současně pružnost poskytovatelům roamingu. V souladu se snižováním cen na velkoobchodní úrovni by se každoročně měla snižovat i maximální výše hlasového, SMS a datového eurotarifu.
(48)
Noví roamingoví zákazníci by během přechodného období ochranných stropů měli být úplným, jasným a srozumitelným způsobem informováni o rozsahu roamingových tarifů v Unii, a to včetně tarifů, které odpovídají přechodnému hlasovému, SMS a datovému eurotarifu. Stávající roamingoví zákazníci by měli mít během určitého období možnost si zvolit nový tarif, který je v souladu s přechodným hlasovým, SMS a datovým eurotarifem, nebo jiné roamingové tarify. U stávajících roamingových zákazníků, kteří se v tomto období nerozhodli, je vhodné rozlišovat mezi zákazníky, kteří si zvolili konkrétní roamingový tarif nebo balíček již před vstupem tohoto nařízení v platnost, a těmi, kteří tak neučinili. Zákazníkům spadajícím do druhé kategorie by měl být automaticky přidělen tarif, který je v souladu s tímto nařízením. Roamingoví zákazníci využívající specifické roamingové tarify nebo balíčky, jež vyhovují jejich osobním požadavkům a jež si zvolili na základě těchto požadavků, by měli dříve zvolené tarify nebo balíčky nadále využívat, pokud poté, co byli upozorněni na jejich současné tarifní podmínky a platné eurotarify, oznámí svému poskytovateli roamingu, že si přejí svůj tarif zachovat. Tyto specifické roamingové tarify nebo balíčky by mohly zahrnovat například roamingové paušální tarify, neveřejné tarify, tarify s dodatečnými pevnými platbami za roaming, tarify s cenami za minutu, které jsou nižší než nejvyšší hlasový, SMS a datový eurotarif, nebo tarify s cenami za sestavení spojení.
(49)
Jelikož by toto nařízení mělo představovat zvláštní opatření ve smyslu čl. 1 odst. 5 rámcové směrnice a jelikož se po poskytovatelích roamingových služeb na území Unie může tímto nařízením požadovat, aby změnili své maloobchodní roamingové tarify v souladu s požadavky tohoto nařízení, nemělo by těmito změnami vznikat uživatelům mobilních telefonů právo odstoupit od smluv na základě vnitrostátních právních předpisů provádějících předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002.
(50)
Tímto nařízením by neměly být dotčeny inovativní nabídky pro zákazníky, které jsou výhodnější než přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif ve smyslu tohoto nařízení, ale naopak by jím měly být podněcovány inovativní nabídky roamingovým zákazníkům v nižších cenových hladinách, zejména v reakci na dodatečný konkurenční tlak vytvořený strukturálními opatřeními tohoto nařízení. Toto nařízení nevyžaduje opětovné zavedení plateb za roaming tam, kde už byly jednou zcela zrušeny, ani zvýšení stávajících cen za roaming na úroveň přechodných ochranných limitů stanovených tímto nařízením.
(51)
Nejsou-li maximální ceny vyjádřeny v eurech, měly by být použitelné počáteční limity a upravené hodnoty těchto limitů stanoveny v příslušné měně za použití referenčního směnného kurzu zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie v den stanovený tímto nařízením. Jestliže není ke stanovenému dni zveřejněn žádný kurz, měl by být použitelným referenčním směnným kurzem kurz zveřejněný v prvním Úředním věstníku Evropské unie po tomto dni, který takový referenční směnný kurz obsahuje. K ochraně spotřebitelů před zvyšováním maloobchodních cen za regulované roamingové služby (regulované hlasové, SMS nebo datové roamingové služby) v důsledku fluktuací referenčního směnného kurzu měn jiných než euro by členský stát, jehož měnou není euro, měl používat při stanovování maximálních maloobchodních cen ve své měně průměrnou hodnotu několika referenčních směnných kurzů za určité období.
(52)
Obvyklý postup některých operátorů mobilních sítí účtovat ceny za zprostředkování velkoobchodních roamingových volání na základě minimálních účtovacích jednotek v délce až 60 sekund na rozdíl od účtování po sekundách běžného pro většinu velkoobchodních propojovacích cen způsobuje narušení hospodářské soutěže mezi těmito operátory a operátory s jinou metodou účtování a narušuje jednotné uplatňování maximálních velkoobchodních cen zavedených tímto nařízením. Navíc to představuje příplatek, který má v důsledku zvýšení velkoobchodních nákladů negativní dopad na cenu za roamingové hlasové služby na maloobchodní úrovni. Od operátorů mobilních sítí by se proto mělo požadovat, aby účtovali poplatky za velkoobchodní zprostředkování regulovaných roamingových volání po sekundách.
(53)
Skupina ERG, předchůdce sdružení BEREC, odhadla, že obvyklý postup mobilních operátorů účtovat v intervalech delších než jedna sekunda za roamingové služby na maloobchodní úrovni představuje zvýšení typického účtu hlasového eurotarifu o 24 % za uskutečněné hovory a o 19 % za přijaté hovory. Skupina také uvedla, že toto zvýšení představuje formu skrytého příplatku, protože pro většinu zákazníků není transparentní. Z tohoto důvodu skupina ERG doporučila neprodleně přijmout opatření k řešení odlišných postupů účtování hlasového eurotarifu na maloobchodní úrovni.
(54)
Nařízení (ES) č. 717/2007 sice stanovením eurotarifu v rámci Unie zavedlo společný přístup k zajištění, aby roamingovým zákazníkům nebyly účtovány přemrštěné ceny za regulovaná roamingová volání, rozdílné stanovování fakturačních jednotek užívané mobilními operátory však závažně narušuje jeho jednotné uplatňování. To rovněž znamená, že navzdory přeshraniční povaze roamingových služeb v rámci Unie existují odlišné přístupy k účtování regulovaných roamingových volání, což vede k narušení podmínek hospodářské soutěže na vnitřním trhu.
(55)
Proto je potřeba zavést společný soubor pravidel týkajících se stanovování fakturačních jednotek hlasového eurotarifu na maloobchodní úrovni s cílem dále posílit vnitřní trh a zajistit stejně vysokou úroveň ochrany uživatelů roamingových služeb na území Unie.
(56)
Poskytovatelé regulovaných roamingových volání na maloobchodní úrovni by proto měli mít povinnost svým zákazníkům účtovat volání v rámci hlasového eurotarifu po sekundách, kromě možnosti uplatnění minimální počáteční účtované doby v délce nejvýše 30 sekund u uskutečněných volání. Tím poskytovatelé roamingu získají možnost pokrýt přiměřené náklady za sestavení spojení a pružně konkurovat nabídkou kratších minimálních účtovaných dob. U příchozích volání v rámci hlasového eurotarifu není odůvodněná žádná minimální počáteční účtovaná doba, protože vzniklé velkoobchodní náklady jsou účtovány po sekundách a případné specifické náklady za sestavení spojení jsou již pokryty sazbami za ukončení volání v mobilní síti.
(57)
Zákazníci by neměli být nuceni platit za příjem hlasových zpráv v navštívené síti, neboť nemohou ovlivnit délku těchto zpráv. Tím by neměly být dotčeny ostatní platné ceny za hlasové zprávy, například ceny za poslech těchto zpráv.
(58)
Zákazníci, kteří žijí v příhraničních regionech, by neměli dostávat neodůvodněně vysoké účty v důsledku nevyžádaného roamingu. Poskytovatelé roamingu by proto měli přijmout přiměřená opatření, aby ochránili zákazníky před tím, aby byli postiženi poplatky za roaming v době, kdy se nacházejí na území svého členského státu. To by mělo zahrnovat přiměřená informační opatření, jež by zákazníkům umožnila aktivně se vyvarovat těchto případů nevyžádaného roamingu. Vnitrostátní regulační orgány by měly pozorně sledovat situace, v nichž se zákazníci potýkají s problémy placení poplatků za roaming v době, kdy se stále ještě nacházejí na území svého členského státu, a měly by přijmout vhodná opatření k omezení tohoto problému.
(59)
Pokud jde o roamingové SMS služby, jako v případě roamingových hlasových volání, existuje i zde značné riziko, že samotné uložení povinností v oblasti velkoobchodních cen by nemuselo automaticky znamenat nižší sazby pro maloobchodní zákazníky. Na druhé straně by opatření pro snížení úrovně maloobchodních cen, která by neupravovala úroveň velkoobchodních nákladů spojených s poskytováním těchto služeb, mohla zvýšením rizika stlačení cen poškodit postavení některých poskytovatelů roamingu, zejména těch menších.
(60)
Navíc kvůli zvláštní struktuře trhu roamingových služeb a jeho přeshraniční povaze neposkytl předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002 vnitrostátním regulačním orgánům vhodné nástroje pro účinné vyřešení problémů konkurence, které jsou příčinou vysoké úrovně velkoobchodních a maloobchodních cen za regulované roamingové SMS služby. V důsledku toho není zajištěno řádné fungování vnitřního trhu, což by mělo být napraveno.
(61)
Regulační povinnosti týkající se regulovaných roamingových SMS služeb by měly být uloženy na velkoobchodní úrovni, aby vznikl přiměřenější vztah mezi velkoobchodními cenami a vzniklými náklady na poskytování služby, a na maloobchodní úrovni po přechodné období na ochranu zájmů roamingových zákazníků, dokud strukturální opatření nenabudou účinku.
(62)
Dokud strukturální opatření nepřinesou na trhu roamingových služeb dostatečnou hospodářskou soutěž, nejúčinnější a nejpřiměřenější metodou regulace úrovně cen za regulované roamingové SMS služby na velkoobchodní úrovni je stanovení maximální průměrné ceny, platné na úrovni Unie, za SMS zprávu odeslanou z navštívené sítě. Průměrná velkoobchodní cena by měla platit pro jakoukoli dvojici operátorů v rámci Unie v průběhu stanoveného období.
(63)
Maximální velkoobchodní ceny za regulované roamingové SMS služby by měly zahrnovat všechny náklady vzniklé poskytovateli této velkoobchodní služby, včetně mimo jiné nákladů na původ, na tranzit a nepokrytých nákladů na ukončení roamingových SMS zpráv v navštívené síti. Velkoobchodním poskytovatelům regulovaných roamingových SMS služeb by proto mělo být zakázáno účtovat si zvláštní poplatek za ukončení roamingových SMS zpráv v jejich síti, aby bylo zajištěno jednotné uplatňování pravidel stanovených tímto nařízením.
(64)
Aby bylo zajištěno, že maximální ceny za velkoobchodní roamingové SMS služby lépe odpovídají úrovním, které odrážejí vzniklé náklady na poskytování služby, a že se na maloobchodní úrovni může rozvíjet hospodářská soutěž, měly by maximální velkoobchodní ceny za regulované SMS služby být postupně snižovány.
(65)
V nařízení (ES) č. 544/2009 se při neexistenci strukturálních prvků zavádějících na trh roamingových služeb hospodářskou soutěž za nejúčinnější a nejpřiměřenější metodu regulace úrovně cen za roamingové SMS zprávy na území Unie na maloobchodní úrovni považovalo zavedení povinnosti mobilních operátorů nabízet svým roamingovým zákazníkům SMS eurotarif, který nepřekračuje stanovenou maximální cenu.
(66)
Dokud strukturální opatření nenabudou účinku, přechodný SMS eurotarif by měl být ponechán na ochranné úrovni, která zajistí, že budou zachovány stávající spotřebitelské výhody, poskytovatelům roamingu zaručuje dostatečnou marži a současně přiměřeněji odráží vzniklé náklady na poskytování služby.
(67)
Přechodný SMS eurotarif, který může být nabízen roamingovým zákazníkům, by proto měl odrážet přiměřenou marži účtovanou k nákladům na poskytování regulovaných roamingových SMS služeb, ale přitom by měl poskytovatelům roamingu ponechat volnost soutěžit mezi sebou diferenciací svých nabídek a přizpůsobením cenových struktur tržním podmínkám a preferencím spotřebitelů. Ochranné stropy by měly být stanoveny na úrovních, které nenarušují konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být odstraněny, jakmile strukturální opatření nabudou účinku. Tento regulační přístup by se neměl vztahovat na SMS služby s přidanou hodnotou.
(68)
Roamingoví zákazníci by neměli být nuceni platit žádné příplatky za příjem regulovaných roamingových SMS zpráv nebo hlasových zpráv při roamingu v navštívené síti, protože náklady na ukončení jsou již kompenzovány v maloobchodní ceně účtované za odeslání roamingové SMS zprávy nebo hlasové zprávy.
(69)
SMS eurotarif by měl automaticky platit pro každého nového či stávajícího roamingového zákazníka, který si dobrovolně nevybral nebo dobrovolně nevybere zvláštní roamingový tarif pro SMS služby nebo balíček roamingových služeb zahrnující regulované roamingové SMS služby.
(70)
SMS zpráva je služba krátkých textových zpráv, která je jednoznačně rozeznatelná od jiných zpráv, jako jsou MMS zprávy nebo e-maily. Aby si toto nařízení zachovalo svou účinnost a jeho cíle byly zcela splněny, je třeba zakázat veškeré změny technických parametrů roamingových SMS zpráv, které by je odlišovaly od vnitrostátních SMS zpráv.
(71)
Údaje shromážděné vnitrostátními regulačními orgány ukazují, že vysoké průměrné velkoobchodní ceny za roamingové datové služby, které operátoři navštívené sítě účtují poskytovatelům roamingu roamingových zákazníků, přetrvávají. I když se zdá, že tyto velkoobchodní ceny mají klesající tendenci, přesto jsou ve vztahu k příslušným nákladům nadále velmi vysoké.
(72)
Přetrvávání vysokých velkoobchodních cen za roamingové datové služby lze přičítat především vysokým velkoobchodním cenám, které si účtují operátoři neupřednostňovaných sítí. Příčinou těchto cen jsou omezení řízení provozu v sítích, která operátory nemotivují k jednostrannému snižování standardních velkoobchodních cen, neboť provoz se uskuteční bez ohledu na účtovanou cenu. Důsledkem je mimořádná rozdílnost velkoobchodních nákladů. V některých případech jsou velkoobchodní ceny za datový roaming v neupřednostňovaných sítích šestkrát vyšší než ceny v sítích upřednostňovaných. Přemrštěné velkoobchodní ceny za roamingové datové služby vedou ke značným narušením podmínek hospodářské soutěže mezi mobilními operátory v Unii, což narušuje řádné fungování vnitřního trhu. Znesnadňují rovněž poskytovatelům roamingu předvídat velkoobchodní náklady, v důsledku čehož nejsou schopni poskytnout zákazníkům transparentní a konkurenceschopné maloobchodní cenové balíčky. Vzhledem k omezeným možnostem vnitrostátních regulačních orgánů vyřešit tyto problémy účinně na vnitrostátní úrovni by měla být uplatňována maximální velkoobchodní cena za roamingové datové služby. Regulační povinnosti týkající se regulovaných roamingových datových služeb by měly být uloženy na velkoobchodní úrovni, aby vznikl přiměřenější vztah mezi velkoobchodními cenami a vzniklými náklady na poskytování služby, a na maloobchodní úrovni na ochranu zájmů roamingových zákazníků.
(73)
Poskytovatelé roamingu by neměli roamingovým zákazníkům účtovat žádný poplatek za jakoukoli regulovanou roamingovou datovou službu, pokud a dokud roamingový zákazník poskytování této služby nepřijme.
(74)
Působnost tohoto nařízení by měla zahrnovat poskytování maloobchodních roamingových datových služeb na území Unie. Zvláštní charakteristické rysy trhů roamingových služeb, které odůvodňovaly přijetí nařízení (ES) č. 717/2007 a uložení povinností mobilním operátorům, pokud jde o poskytování hlasových roamingových volání a SMS zpráv na území Unie, platí stejnou měrou i pro poskytování maloobchodních roamingových datových služeb na území Unie. Obdobně jako roamingové hlasové a SMS služby se roamingové datové služby na vnitrostátní úrovni nenakupují samostatně, nýbrž představují pouze součást většího maloobchodního balíčku, který si zákazníci kupují od svého poskytovatele roamingu, čímž jsou omezeny konkurenční síly. Obdobně kvůli přeshraniční povaze dotyčných služeb nemohou vnitrostátní regulační orgány odpovídající za ochranu a prosazování zájmů uživatelů mobilních telefonů, kteří mají bydliště na jejich území, vykonávat kontrolu nad chováním operátorů navštívené sítě, kteří sídlí v jiných členských státech.
(75)
Dokud strukturální opatření nezajistí dostatečnou hospodářskou soutěž, obdobně jako u platných regulačních opatření pro hlasové a SMS služby, je nejúčinnější a nejpřiměřenější metodou regulace úrovně cen za maloobchodní roamingové datové služby na území Unie po přechodnou dobu zavedení povinnosti poskytovatelů roamingu nabízet svým roamingovým zákazníkům přechodný datový eurotarif, který nepřekračuje stanovenou maximální cenu. Datový eurotarif by měl být nastaven na ochrannou úroveň, která zajistí ochranu spotřebitelů, dokud strukturální opatření nenabudou účinku, a poskytovatelům roamingu zaručuje dostatečnou marži a současně přiměřeněji odráží vzniklé náklady na poskytování služby.
(76)
Přechodný datový eurotarif, který může být nabízen roamingovým zákazníkům, by proto měl odrážet přiměřenou marži účtovanou k nákladům na poskytování regulovaných roamingových datových služeb, ale přitom by měl poskytovatelům roamingu ponechat volnost soutěžit mezi sebou diferenciací svých nabídek a přizpůsobením cenových struktur tržním podmínkám a preferencím spotřebitelů. Ochranné stropy by měly být stanoveny na úrovni, která nenarušuje konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být odstraněny, jakmile bude pomocí strukturálních opatření možné přinést zákazníkům konkrétní a trvalé přínosy. Obdobně jako v případě roamingových hlasových a SMS služeb by se vzhledem k předpokládanému snížení vzniklých nákladů na poskytování maloobchodních roamingových datových služeb měly nejvyšší regulované ceny za přechodný datový eurotarif postupně snižovat.
(77)
Přechodný datový eurotarif by měl automaticky platit pro každého nového či stávajícího roamingového zákazníka, který si dobrovolně nevybral nebo dobrovolně nevybere zvláštní roamingový datový tarif nebo balíček roamingových služeb zahrnující regulované roamingové datové služby.
(78)
Aby bylo zajištěno, že spotřebitelé platí za datové služby, které skutečně využili, a aby nedošlo k problémům, jaké se po zavedení nařízení (ES) č. 717/2007 vyskytly u hlasových služeb, totiž že v důsledku mechanismů stanovování poplatků využívaných operátory jsou ceny spotřebitelům skryty, by měl být přechodný datový eurotarif účtován po jednom kilobytu. Tento způsob účtování je v souladu s mechanismem stanovování poplatků platným na velkoobchodní úrovni.
(79)
Poskytovatelé roamingu mohou nabízet přiměřený souhrnný paušální měsíční tarif, na který se nevztahují žádné maximální ceny a který by mohl zahrnovat všechny roamingové služby na území Unie.
(80)
V zájmu zajištění toho, aby z tohoto nařízení měli prospěch všichni uživatelé mobilní hlasové telefonie, by se přechodné maloobchodní cenové požadavky měly použít bez ohledu na to, zda má roamingový zákazník se svým poskytovatelem roamingu uzavřenu smlouvu o využívání předplacených služeb či zda je jeho tarifním zákazníkem, a nezávisle na tom, zda poskytovatel roamingu provozuje svou vlastní síť, je operátorem virtuální mobilní sítě či druhotným prodejcem služeb mobilní hlasové telefonie.
(81)
Pokud poskytovatelé mobilních telefonních služeb z Unie dospějí k závěru, že ukončením platnosti nebo hrozbou ukončení platnosti jejich roamingových ujednání s operátory mobilních sítí v jiných členských státech budou ohroženy výhody interoperability a spojení od koncového bodu ke koncovému bodu, kterých požívají jejich zákazníci, nebo pokud nemohou svým zákazníkům poskytnout službu v jiném členském státě, protože neuzavřeli dohodu s jedním nebo více operátory sítí na velkoobchodní úrovni, měly by vnitrostátní regulační orgány v případě nutnosti využít pravomocí, které jim jsou svěřeny článkem 5 přístupové směrnice, a zajistit přiměřený přístup a propojení, aby bylo zaručeno takové spojení od koncového bodu ke koncovému bodu a interoperabilita služeb s ohledem na cíle uvedené v článku 8 rámcové směrnice, zejména s ohledem na cíl vytvoření plně funkčního vnitřního trhu elektronických komunikačních služeb.
(82)
Poskytovatelé mobilních komunikačních služeb by za účelem zlepšení transparentnosti maloobchodních cen za roamingové služby a pomoci uživatelům roamingu při rozhodování o použití jejich mobilního zařízení při pobytu v zahraničí měli svým roamingovým zákazníkům bezplatně poskytovat informace o cenách za roaming, které jsou v jejich případě použitelné při využívání roamingových služeb v navštíveném členském státě. Jelikož určité skupiny zákazníků mohou být o cenách za roaming již dobře informovány, poskytovatelé roamingu by jim měli dát možnost jednoduše tuto službu zasílání automatických zpráv zrušit. Poskytovatelé by měli kromě toho svým zákazníkům, za předpokladu, že se nacházejí na území Unie, na požádání aktivně a bezplatně poskytovat další informace o cenách za minutu, za SMS zprávu nebo za megabyte dat (včetně DPH), za uskutečnění nebo přijetí volání a rovněž za odeslání nebo přijetí SMS, MMS a jiných datových komunikačních služeb v navštíveném členském státě.
(83)
Z důvodu transparentnosti je rovněž nutné, aby poskytovatelé informovali o cenách za roaming, zejména o hlasovém, SMS a datovém eurotarifu a o souhrnném paušálním tarifu, pokud jej nabízejí, při uzavírání účastnických smluv a rovněž pokaždé, když dojde ke změně cen za roaming. Informace o cenách za roaming by měli poskytovatelé roamingu poskytovat přiměřenou formou, například na fakturách, na internetu, prostřednictvím televizní reklamy nebo hromadnými dopisy zákazníkům. Veškeré informace a nabídky by měly být jednoznačné, srozumitelné, porovnatelné a transparentní s ohledem na ceny a vlastnosti služeb. Zveřejňování roamingových nabídek prostřednictvím reklamy a jejich uvádění na trh ke spotřebiteli by mělo být plně v souladu s právními předpisy v oblasti ochrany spotřebitele, zejména se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (18). Poskytovatelé roamingu by měli zajistit, aby všichni jejich roamingoví zákazníci byli informováni o tom, že v dotčeném období mají k dispozici regulované tarify, a měli by zákazníky srozumitelnou a jednoznačnou formou písemně informovat o podmínkách hlasového, SMS a datového eurotarifu a o jejich právu přejít na tento tarif nebo z něho přejít na jiný.
(84)
Nadto by měla být zavedena opatření ke zlepšení transparentnosti maloobchodních cen za veškeré roamingové datové služby, která by zabránila především „šokům z vyúčtování“ jakožto jevu, který brání řádnému fungování vnitřního trhu, a poskytla roamingovým zákazníkům nástroje potřebné ke sledování a kontrole jejich výdajů za roamingové datové služby. Rovněž by se neměly klást žádné překážky zavádění aplikací nebo technologií, které mohou být náhradou či alternativou roamingových služeb, např. WiFi.
(85)
Zejména by poskytovatelé roamingu měli svým roamingovým zákazníkům bezplatně poskytovat personalizované tarifní informace o cenách platných pro roamingové datové služby, a to pokaždé, když použijí roamingovou datovou službu po vstupu do jiné země. Tyto informace by měly být doručeny na jejich mobilní zařízení způsobem, který nejlépe zajistí snadné přijetí a porozumění, a takovým způsobem, aby měli možnost pozdějšího snadného opětovného přístupu k nim.
(86)
Poskytovatelé roamingu by měli zajistit, aby jejich zákazníci byli před uzavřením i po uzavření smlouvy náležitě informováni o cenách za regulované roamingové datové služby, aby zákazníkům usnadnili pochopení finančních důsledků používání roamingových datových služeb a umožnili jim sledovat a kontrolovat své výdaje za ně. Tyto informace by mohly zahrnovat příklady přibližného objemu dat využitého například pro odeslání e-mailu, odeslání obrázku, prohlížení internetu a využívání mobilních aplikací.
(87)
Aby nedocházelo k „šokům z vyúčtování“, poskytovatelé roamingu by měli stanovit jeden či více maximálních finančních nebo objemových limitů pro splatné datové roamingové služby (uváděných v měně, ve které jsou roamingovému zákazníkovi služby účtovány), které by měli bezplatně nabízet všem svým roamingovým zákazníkům a jejichž součástí by bylo příslušné upozornění, když se tomuto limitu přiblíží, a to formou sdělení, které je možné později znovu zobrazit. Po dosažení tohoto maximálního limitu by zákazníci již neměli tyto služby přijímat, ani by jim neměly být účtovány, pokud si výslovně nevyžádají, aby jim byly tyto služby i nadále poskytovány za podmínek uvedených v upozornění. V takovém případě by měli bezplatně obdržet potvrzení, a to formou sdělení, které je možné později znovu zobrazit. Roamingoví zákazníci by měli dostat příležitost vybrat si v přiměřené lhůtě jakýkoli z těchto maximálních finančních nebo objemových limitů nebo možnost nezvolit si žádný limit. Pokud se zákazníci nerozhodnou jinak, měl by jim být přidělen výchozí limit.
(88)
Tato opatření ke zvýšení transparentnosti je třeba chápat jako minimální ochranu roamingových zákazníků a neměla by znemožňovat poskytovatelům roamingu nabízet svým zákazníkům řadu jiných prostředků, které jim pomohou předvídat a kontrolovat výdaje za roamingové datové služby. Mnoho poskytovatelů roamingu například vytváří nové maloobchodní paušální roamingové nabídky, které povolují datový roaming za určitou cenu na určitou dobu až do vyčerpání stanoveného objemového limitu („fair use policy“). Obdobně poskytovatelé roamingu vyvíjejí systémy, které jejich roamingovým zákazníkům umožní přijímat v reálném čase aktualizované informace o celkových splatných roamingových datových službách. Tento vývoj na vnitrostátních trzích by měl být zohledněn v harmonizovaných pravidlech, aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu.
(89)
„Šoky z vyúčtování“ za používání roamingových datových služeb se rovněž mohou dotknout zákazníků s předplacenými tarify. Z toho důvodu by se ustanovení o mezním limitu mělo vztahovat i na tyto zákazníky.
(90)
Mezi regulovanými roamingovými tarify, které platí v rámci Unie, a roamingovými tarify účtovanými zákazníkům, kteří cestují mimo území Unie, jsou značné rozdíly a ve srovnání s cenami v Unii jsou tyto tarify velmi vysoké. V důsledku toho, že se k otázce transparentnosti a ochranných opatření v oblasti roamingu využívaného mimo území Unie neuplatňuje žádný jednotný přístup, spotřebitelé si nejsou jisti svými právy, což je často odrazuje od využívání mobilních služeb při pobytu v zahraničí. Transparentní poskytování informací zákazníkům by jim proto nepomáhalo jen při rozhodování o tom, jak používat svá mobilní zařízení při cestování v zahraničí (a to jak v rámci Unie, tak mimo ni), ale mohlo by jim pomáhat i při volbě poskytovatele roamingu. Proto je nezbytné, aby problém nedostatečné transparentnosti a ochrany spotřebitele byl řešen prostřednictvím uplatnění některých opatření v oblasti transparentnosti a ochranných opatření rovněž na roamingové služby poskytované mimo území Unie. Tato opatření by usnadnila hospodářskou soutěž a zlepšila fungování vnitřního trhu.
(91)
Pokud operátor navštívené sítě mimo území Unie neumožní poskytovateli roamingu sledovat v reálném čase její využívání zákazníkem, poskytovatel roamingu by neměl mít povinnost poskytovat maximální finanční nebo objemové limity na ochranu zákazníků.
(92)
Vnitrostátní regulační orgány, které odpovídají za provádění úkolů podle předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002, by na svém území měly mít pravomoci potřebné k dohledu nad povinnostmi stanovenými tímto nařízením a k jejich prosazování. Rovněž by měly sledovat vývoj cen hlasových a datových služeb poskytovaných roamingovým zákazníkům v rámci Unie, případně včetně zvláštních nákladů souvisejících s roamingovými voláními uskutečněnými a přijatými v nejvzdálenějších regionech Unie, a nutnost zajistit, aby tyto náklady měly na velkoobchodním trhu přiměřenou návratnost a aby řízení provozu v sítích nebylo využíváno k omezování možností volby v neprospěch zákazníka. Měly by zajistit, aby dotčené strany měly přístup k aktuálním informacím o používání tohoto nařízení, a každých šest měsíců zveřejňovat výsledky tohoto sledování. Informace o firemních zákaznících, o tarifních zákaznících a o zákaznících využívajících předplacených služeb by se měly poskytovat odděleně.
(93)
Roaming v rámci jedné země v nejvzdálenějších regionech Unie, v nichž jsou uděleny jiné licence na provozování mobilních telefonních sítí než na ostatním území státu, by mohl být zvýhodněn sníženými sazbami srovnatelnými se sníženými sazbami na vnitřním trhu roamingových služeb. V důsledku provádění tohoto nařízení by neměli být zákazníci využívající roamingové služby v rámci jedné země cenově znevýhodněni vůči zákazníkům využívajícím roamingové služby na území Unie. Vnitrostátní orgány mohou za tímto účelem přijmout další opatření slučitelná s právem Unie.
(94)
Při stanovování pravidel týkajících se sankcí za porušení tohoto nařízení by členské státy měly mimo jiné zohlednit možnost, zda poskytovatelé roamingu mohou odškodnit zákazníky za opoždění nebo bránění v přechodu k alternativnímu poskytovateli roamingu v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy.
(95)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zavedení společného přístupu pro zajištění toho, aby uživatelé veřejných mobilních komunikačních sítí na cestách v rámci Unie neplatili přemrštěné ceny za roamingové služby na území Unie, čímž se dosáhne vysoké úrovně ochrany spotřebitele posílením hospodářské soutěže mezi poskytovateli roamingu, nemůže být uspokojivě a bezpečně, včas a harmonizovaným způsobem dosaženo na úrovni členských států, a lze jich proto lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.
(96)
Regulační povinnosti ohledně velkoobchodních cen za roamingové hlasové, SMS a datové služby by měly být zachovány, dokud strukturální opatření nenabudou účinku a na velkoobchodních trzích se dostatečně nerozvine hospodářská soutěž. Kromě toho tendence na trhu v současnosti ukazují, že datové služby se postupně stanou nejdůležitějším typem mobilních služeb, přičemž velkoobchodní roamingové datové služby v současnosti vykazují nejdynamičtější úroveň rozvoje a ceny jsou přiměřeně nižší než současné regulované ceny.
(97)
Maloobchodní ochranné stropy by měly být stanoveny na dostatečně vysokých úrovních, které nenarušují možné konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být zcela odstraněny, jakmile strukturální řešení nabudou účinku a umožní rozvoj skutečného vnitřního trhu. Maloobchodní ochranné stropy by se tedy měly postupně snižovat a následně zcela pozbýt platnosti.
(98)
Komise by měla přezkoumat účinnost tohoto nařízení s ohledem na jeho cíle a jeho příspěvek k provádění předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002 a k řádnému fungování vnitřního trhu. V této souvislosti by měla Komise zvážit dopad na konkurenční postavení poskytovatelů mobilních komunikačních služeb různých velikostí a z různých částí Unie, vývoj, trendy a transparentnost maloobchodních i velkoobchodních cen, jejich vztah ke skutečným nákladům, míru potvrzení předpokladů posouzení dopadů, jež doprovázelo toto nařízení, náklady na dodržování povinností a dopad na investice. Komise by s ohledem na technologický vývoj měla rovněž zvážit dostupnost a kvalitu služeb, které představují alternativu roamingu (např. přístup prostřednictvím WiFi).
(99)
Regulační povinnosti týkající se velkoobchodních a maloobchodních cen za hlasové, SMS a datové roamingové služby by z důvodu ochrany spotřebitele měly být zachovány tak dlouho, dokud nedojde k plnému rozvoji hospodářské soutěže na maloobchodní nebo velkoobchodní úrovni. Za tímto účelem by Komise do 30. června 2016 měla posoudit, zda bylo dosaženo cílů tohoto nařízení včetně toho, zda byla plně provedena strukturální opatření a zda se na vnitřním trhu roamingových služeb dostatečně rozvinula hospodářská soutěž. Dojde-li Komise k závěru, že se hospodářská soutěž dostatečně nerozvinula, měla by následně Evropskému parlamentu a Radě předložit vhodné návrhy k zajištění toho, aby byli spotřebitelé od roku 2017 dostatečně chráněni.
(100)
Po provedení výše uvedeného přezkumu by měla Komise v zájmu zajištění průběžného sledování roamingových služeb v Unii připravit každé dva roky zprávu pro Evropský parlament a Radu, která bude obsahovat obecné shrnutí informací o nejnovějších trendech v oblasti roamingových služeb, průběžné posouzení pokroku dosaženého při plnění cílů tohoto nařízení a průběžné posouzení možných alternativních způsobů plnění těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení zavádí společný přístup pro zajištění toho, aby uživatelé veřejných mobilních komunikačních sítí na cestách v rámci Unie neplatili ve srovnání s konkurenčními vnitrostátními cenami přemrštěné ceny za roamingové služby na území Unie při uskutečňování volání nebo příjmu volání, odesílání a příjmu SMS zpráv a používání paketově komutovaných datových komunikačních služeb, čímž se přispěje k řádnému fungování vnitřního trhu za současného dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele, podpoří se hospodářská soutěž a transparentnost na trhu, podnítí se inovační činnost a rozšíří se možnost volby pro spotřebitele.
Stanoví pravidla, která umožní prodej regulovaných roamingových služeb oddělený od prodeje vnitrostátních mobilních komunikačních služeb a stanoví podmínky pro velkoobchodní přístup k veřejným mobilním komunikačním sítím za účelem poskytování regulovaných roamingových služeb. Stanoví také přechodná pravidla pro ceny, které si mohou poskytovatelé roamingu účtovat za poskytování regulovaných roamingových služeb za hlasová volání a SMS zprávy zahájené a ukončené v Unii a za paketově komutované datové komunikační služby používané roamingovými zákazníky při roamingu v mobilní komunikační síti v rámci Unie. To platí jak pro ceny účtované operátory sítí na velkoobchodní úrovni, tak pro ceny účtované poskytovateli roamingu na maloobchodní úrovni.
2. Oddělený prodej regulovaných roamingových služeb a vnitrostátních mobilních komunikačních služeb je nezbytným dílčím krokem na cestě k posílení hospodářské soutěže s cílem snížit roamingové tarify pro zákazníky v zájmu dosažení vnitřního trhu mobilních komunikačních služeb a v konečném důsledku bez rozlišování mezi vnitrostátními a roamingovými tarify.
3. Toto nařízení rovněž stanoví pravidla, jejichž cílem je zvýšit transparentnost cen a zlepšit poskytování informací o cenách uživatelům roamingových služeb.
4. Toto nařízení představuje zvláštní opatření ve smyslu čl. 1 odst. 5 rámcové směrnice.
5. Maximální ceny stanovené tímto nařízením jsou uvedeny v eurech.
6. Pokud jsou maximální ceny podle článků 7, 9 a 12 vyjádřeny v jiných měnách než v euru, stanoví se počáteční limity ve smyslu uvedených článků v těchto měnách za použití referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. května 2012 Evropskou centrální bankou v Úředním věstníku Evropské unie.
Pro účely následných limitů podle čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 se upravené ceny určují za použití referenčního směnného kurzu zveřejněného dne 1. května daného kalendářního roku. Pro maximální ceny podle čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 se limity vyjádřené v jiných měnách než v euru po roce 2015 každoročně upravují. Každoročně upravené limity v těchto měnách se uplatňují od 1. července za použití referenčního směnného kurzu zveřejněného dne 1. května daného roku.
7. Pokud jsou maximální ceny podle článků 8, 10 a 13 vyjádřeny v jiných měnách než v euru, stanoví se počáteční limity ve smyslu uvedených článků v těchto měnách za použití průměru referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. března, 1. dubna a 1. května 2012 Evropskou centrální bankou v Úředním věstníku Evropské unie.
Pro účely následných limitů podle čl. 8 odst. 2, čl. 10 odst. 2 a čl. 13 odst. 2 se upravené ceny určují za použití průměru referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. března, 1. dubna a 1. května daného kalendářního roku. Pro maximální ceny podle čl. 8 odst. 2, čl. 10 odst. 2 a čl. 13 odst. 2 se limity vyjádřené v jiných měnách než v euru po roce 2015 každoročně upravují. Každoročně upravené limity v těchto měnách se uplatňují od 1. července za použití průměru referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. března, 1. dubna a 1. května daného roku.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v článku 2 přístupové směrnice, v článku 2 rámcové směrnice a v článku 2 směrnice o univerzální službě.
2. Kromě definic uvedených v odstavci 1 se použijí tyto definice:
a)
„poskytovatelem roamingu“ se rozumí podnik, který poskytuje roamingovému zákazníkovi regulované maloobchodní roamingové služby;
b)
„domovským poskytovatelem“ se rozumí podnik, který poskytuje roamingovému zákazníkovi vnitrostátní mobilní komunikační služby;
c)
„alternativním poskytovatelem roamingu“ se rozumí poskytovatel roamingu odlišný od domovského poskytovatele;
d)
„domovskou sítí“ se rozumí veřejná komunikační síť nacházející se na území členského státu a využívaná poskytovatelem roamingu k poskytování regulovaných maloobchodních roamingových služeb roamingovým zákazníkům;
e)
„navštívenou sítí“ se rozumí veřejná pozemní mobilní komunikační síť nacházející se na území jiného členského státu, než je členský stát, v němž se nachází domovský poskytovatel roamingového zákazníka, která umožňuje roamingovým zákazníkům uskutečňovat nebo přijímat volání, odesílat nebo přijímat SMS zprávy nebo využívat paketově komutované datové komunikace na základě ujednání s operátorem domovské sítě;
f)
„roamingem na území Unie“ se rozumí využívání mobilního zařízení roamingovým zákazníkem k uskutečňování nebo příjmu volání v rámci Unie, k odesílání či příjmu SMS zpráv v rámci Unie nebo k využívání paketově komutovaných datových komunikací na území jiného členského státu, než je členský stát, v němž se nachází síť domovského poskytovatele, a to na základě ujednání mezi operátorem domovské sítě a operátorem navštívené sítě;
g)
„roamingovým zákazníkem“ se rozumí zákazník poskytovatele regulovaných roamingových služeb prostřednictvím veřejné pozemní mobilní komunikační sítě nacházející se na území Unie, jehož smlouva nebo ujednání s tímto poskytovatelem roamingu umožňuje roaming na území Unie;
h)
„regulovaným roamingovým voláním“ se rozumí mobilní hlasové telefonní volání uskutečněné roamingovým zákazníkem, které má původ v navštívené síti a končí ve veřejné komunikační síti v rámci Unie, nebo mobilní hlasové telefonní volání přijaté roamingovým zákazníkem, které má původ ve veřejné komunikační síti v rámci Unie a končí v navštívené síti;
i)
„hlasovým eurotarifem“ se rozumí jakýkoli tarif, který nepřesahuje maximální cenu uvedenou v článku 8, který může poskytovatel roamingu v souladu s uvedeným článkem účtovat za poskytování regulovaných roamingových volání;
j)
„SMS zprávou“ se rozumí textová zpráva služby krátkých textových zpráv, která je složena především z abecedních nebo numerických znaků a kterou lze odesílat mezi mobilními nebo pevnými čísly přidělenými podle národních číslovacích plánů;
k)
„regulovanou roamingovou SMS zprávou“ se rozumí SMS zpráva odeslaná roamingovým zákazníkem, která má původ v navštívené síti a končí ve veřejné komunikační síti v rámci Unie, nebo SMS zpráva přijatá roamingovým zákazníkem, která má původ ve veřejné komunikační síti v rámci Unie a končí v navštívené síti;
l)
„SMS eurotarifem“ se rozumí jakýkoli tarif, který nepřesahuje maximální ceny uvedené v článku 10, který může poskytovatel roamingu v souladu s uvedeným článkem účtovat za poskytování regulovaných roamingových SMS zpráv;
m)
„regulovanou roamingovou datovou službou“ se rozumí roamingová služba umožňující využívání paketově komutovaných datových komunikací roamingovým zákazníkem pomocí jeho mobilního zařízení tehdy, když je připojen k navštívené síti. Regulovaná roamingová datová služba nezahrnuje přenos nebo příjem regulovaných roamingových volání nebo SMS zpráv, ale zahrnuje přenos a příjem MMS zpráv;
n)
„datovým eurotarifem“ se rozumí jakýkoli tarif, který nepřesahuje maximální ceny uvedené v článku 13, které může poskytovatel roamingu v souladu s uvedeným článkem účtovat za poskytování regulovaných roamingových datových služeb;
o)
„velkoobchodním roamingovým přístupem“ se rozumí přímý velkoobchodní roamingový přístup nebo velkoobchodní roamingového přístup za účelem dalšího prodeje;
p)
„přímým velkoobchodním roamingovým přístupem“ se rozumí zpřístupnění zařízení nebo služeb operátorem mobilní sítě jinému podniku za stanovených podmínek tak, aby tento jiný podnik poskytoval regulované roamingové služby roamingovým zákazníkům;
q)
„velkoobchodním roamingovým přístupem za účelem dalšího prodeje“ se rozumí poskytování roamingových služeb na velkoobchodním základě operátorem mobilní sítě jiným, než je operátor navštívené sítě, jinému podniku tak, aby tento jiný podnik poskytoval regulované roamingové služby roamingovým zákazníkům.
Článek 3
Velkoobchodní roamingový přístup
1. Operátoři mobilních sítí vyhoví všem oprávněným žádostem o velkoobchodní roamingový přístup.
2. Operátoři mobilních sítí mohou zamítnout žádosti o velkoobchodní roamingový přístup pouze na základě objektivních kritérií.
3. Velkoobchodní roamingový přístup zahrnuje přístup ke všem síťovým prvkům a přiřazeným zařízením, příslušným službám a softwarovým a informačním systémům nezbytným pro poskytování regulovaných roamingových služeb zákazníkům.
4. Pravidla pro regulované velkoobchodní roamingové ceny stanovená v článcích 7, 9 a 12 se použijí na poskytování přístupu ke všem součástem velkoobchodního roamingového přístupu uvedeným v odstavci 3.
Aniž je dotčen první pododstavec, mohou operátoři mobilních sítí v případě velkoobchodního roamingového přístupu za účelem dalšího prodeje účtovat spravedlivé a přiměřené ceny za součásti, které v odstavci 3 uvedeny nejsou.
5. Operátoři mobilních sítí zveřejní referenční nabídku s přihlédnutím k pokynům sdružení BEREC uvedeným v odstavci 8 a zpřístupní ji podniku požadujícímu velkoobchodní roamingový přístup. Operátoři mobilních sítí poskytnou podniku požadujícímu přístup návrh smlouvy, který splňuje podmínky tohoto článku, pro takovýto přístup, a to nejpozději do jednoho měsíce od původního obdržení žádosti operátorem mobilní sítě. Velkoobchodní roamingový přístup je udělen v přiměřené časové lhůtě, která nepřesáhne tři měsíce od uzavření smlouvy. Operátoři mobilních sítí, kteří obdrželi žádost o velkoobchodní roamingový přístup a podniky požadující přístup jednají v dobré víře.
6. Referenční nabídka uvedená v odstavci 5 je dostatečně podrobná a zahrnuje všechny nezbytné součásti velkoobchodního roamingového přístupu uvedené v odstavci 3, a zároveň poskytuje popis nabídek týkajících se přímého velkoobchodního roamingového přístupu a velkoobchodního roamingového přístupu za účelem dalšího prodeje a souvisejících podmínek. Vnitrostátní regulační orgány nařídí v případě potřeby změny referenčních nabídek, aby byly splněny povinnosti stanovené v tomto článku.
7. Pokud si podnik požadující přístup přeje zahájit obchodní jednání s cílem zahrnout rovněž součásti, které nejsou zahrnuty v referenční nabídce, operátoři mobilních sítí na takovou žádost odpoví v přiměřené lhůtě, která nepřesáhne dva měsíce od jejího původního obdržení. Pro účely tohoto odstavce se odstavce 2 a 5 nepoužijí.
8. Do 30. září 2012 a s cílem přispět k důslednému používání tohoto článku stanoví sdružení BEREC po konzultaci zúčastněných stran a v úzké spolupráci s Komisí pokyny pro velkoobchodní roamingový přístup.
9. Odstavce 5 až 7 se použijí ode dne 1. ledna 2013.
Článek 4
Oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb
1. Domovští poskytovatelé umožní svým zákazníkům přístup k regulovaným roamingovým hlasovým, SMS a datovým službám poskytovaným (jako balíček) kterýmkoli alternativním poskytovatelem roamingu.
Domovský poskytovatel ani poskytovatel roamingu nebrání zákazníkům v přístupu k regulovaným roamingovým datovým službám poskytovaným alternativním poskytovatelem roamingu přímo v navštívené síti.
2. Roamingoví zákazníci mají mít právo kdykoli změnit poskytovatele roamingu. Pokud se roamingový zákazník rozhodne přejít k jinému poskytovateli roamingu, převedení se provede bez zbytečného odkladu a v každém případě v nejkratší možné lhůtě v závislosti na zvoleném technickém řešení pro zavádění odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb, ale v každém případě nejdéle do tří pracovních dnů od uzavření dohody s novým poskytovatelem roamingu.
3. Převedení na alternativního poskytovatele roamingu nebo mezi poskytovateli roamingu je zákazníkům poskytováno bezplatně a lze jej provést v rámci každého tarifního plánu. Nevyžaduje uzavření související účastnické smlouvy ani nevyžaduje dodatečné pevné nebo pravidelné platby týkající se jiných prvků účastnické smlouvy než roamingu v porovnání s podmínkami platnými před převedením.
4. Domovští poskytovatelé informují všechny své roamingové zákazníky jasným, srozumitelným a snadno dostupným způsobem o možnosti zvolit si služby uvedené v prvním pododstavci odstavce 1.
Zejména při uzavírání nebo obnovování smlouvy o mobilních komunikačních službách poskytnou domovští poskytovatelé všem svým zákazníkům jednotlivě úplné informace o možnosti zvolit si alternativního poskytovatele roamingu a nebrání jim v uzavření smlouvy s alternativním poskytovatelem roamingu. Zákazníci uzavírající s domovským poskytovatelem smlouvu o regulovaných roamingových službách výslovně potvrdí, že byli o této možnosti informováni. Domovský poskytovatel nebrání maloobchodníkům, kteří slouží jako místa prodeje domovského poskytovatele, v nabízení smluv pro oddělené roamingové služby s alternativními poskytovateli roamingu, ani je od toho neodrazuje nebo nedemotivuje.
5. Technické vlastnosti regulovaných roamingových služeb nesmí být změněny způsobem, který by je odlišoval od technických vlastností regulovaných roamingových služeb, včetně parametrů kvality, poskytovaných zákazníkovi před převedením. Pokud se převedení netýká všech regulovaných roamingových služeb, ty regulované roamingové služby, které nejsou předmětem převedení, se i nadále poskytují za stejnou cenu, v co nejúplnějším rozsahu a se stejnými technickými vlastnostmi, včetně parametrů kvality.
6. Tento článek se použije ode dne 1. července 2014.
Článek 5
Provádění odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb
1. Domovští poskytovatelé zavedou oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb podle článku 4, aby zákazníci mohli využívat vnitrostátní mobilní komunikační služby a oddělené regulované roamingové služby. Domovští poskytovatelé splní všechny oprávněné žádosti o přístup k zařízením a souvisejícím podpůrným službám významným pro oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb. Přístup k těmto zařízením a podpůrným službám, které jsou nezbytné k tomu, aby byl umožněn oddělený prodej regulovaných roamingových služeb, včetně služeb ověření uživatele, je poskytován bezplatně a zákazníkům za něj nejsou účtovány žádné přímé poplatky.
2. Aby se zajistilo důsledné a souběžné provádění odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb v celé Unii, Komise prostřednictvím prováděcích aktů a po konzultaci sdružení BEREC přijme do 31. prosince 2012 podrobná pravidla týkající se povinnosti poskytovat informace stanovené v čl. 4 odst. 4 a o technickém řešení pro zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 6 odst. 2 a použijí se ode dne 1. července 2014.
3. Technické řešení pro zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb splňuje tato kritéria:
a)
vstřícnost vůči spotřebitelům, zejména v tom smyslu, že spotřebitelům umožňuje snadno a rychle přecházet k alternativnímu poskytovateli roamingu při zachování dosavadního mobilního telefonního čísla a používání stejného mobilního zařízení;
b)
schopnost splnit všechny kategorie požadavků zákazníků konkurenceschopným způsobem, včetně intenzivního využívání datových služeb;
c)
schopnost účinně podporovat hospodářskou soutěž rovněž při zohlednění možnosti operátorů využívat infrastrukturu v jejich vlastnictví nebo svá obchodní ujednání;
d)
nákladová efektivnost při zohlednění rozdělení nákladů mezi domovskými poskytovateli a alternativními poskytovateli roamingu;
e)
schopnost efektivně plnit povinnosti uvedené v čl. 4 odst. 1;
f)
umožňuje maximální stupeň interoperability;
g)
vstřícnost vůči zákazníkům, zejména pokud jde o technickou manipulaci s mobilním zařízením prováděnou zákazníky při změně sítí;
h)
zajišťuje, že není bráněno využívání roamingových služeb zákazníky Unie ve třetích zemích nebo zákazníky třetích zemí v Unii;
i)
zajištění dodržování pravidel na ochranu soukromí, osobních údajů, bezpečnosti a integrity sítí a transparentnosti požadovaných rámcovou směrnicí a zvláštními směrnicemi;
j)
zohlednění skutečnosti, že vnitrostátní regulační orgány prosazují možnost koncových uživatelů mít přístup k informacím a šířit je nebo využívat aplikace a služby, které si zvolí, v souladu s čl. 8 odst. 4 písm. g) rámcové směrnice;
k)
zajištění toho, že poskytovatelé uplatňují rovnocenné podmínky za rovnocenných okolností.
4. Za účelem splnění kritérií uvedených v odstavci 3 může technické řešení kombinovat jednu nebo více technických možností.
5. Komise v případě nutnosti udělí zmocnění evropskému normalizačnímu orgánu, aby přizpůsobil příslušné normy, jež jsou pro harmonizované zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb nezbytné.
6. Odstavce 1, 3, 4 a 5 tohoto článku se použijí ode dne 1. července 2014.
Článek 6
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Komunikační výbor, zřízený článkem 22 rámcové směrnice. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 7
Velkoobchodní ceny za regulovaná roamingová volání
1. Průměrná velkoobchodní cena, kterou smí operátor navštívené sítě účtovat zákazníkovu poskytovateli roamingu za poskytnutí regulovaného roamingového volání, které má původ v této navštívené síti, včetně nákladů na původ, tranzit a ukončení volání, nesmí od 1. července 2012 překročit 0,14 EUR za minutu.
2. Tato průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 platí pro jakoukoli dvojici operátorů a vypočítává se za dvanáctiměsíční období, popřípadě za kratší období, které zbývá do pozbytí platnosti maximální průměrné velkoobchodní ceny stanovené v tomto odstavci nebo do 30. června 2022. Maximální průměrná velkoobchodní cena se dne 1. července 2013 sníží na 0,10 EUR a dne 1. července 2014 na 0,05 EUR a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2022 ve výši 0,05 EUR.
3. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 se vypočítá vydělením celkových obdržených velkoobchodních příjmů z roamingu celkovým počtem minut velkoobchodního roamingu skutečně využitých k poskytnutí velkoobchodních roamingových volání v rámci Unie dotyčným operátorem za dané období, sčítaných po sekundách takovým způsobem, aby operátor navštívené sítě mohl uplatnit počáteční minimální účtovanou dobu, která nepřesahuje 30 sekund.
Článek 8
Maloobchodní ceny za regulovaná roamingová volání
1. Poskytovatelé roamingu zpřístupní a jasnou a transparentní formou aktivně nabízejí hlasový eurotarif uvedený v odstavci 2 všem svým roamingovým zákazníkům. Tento tarif nevyžaduje uzavření související účastnické smlouvy ani nezahrnuje další pevné nebo pravidelné platby a může být kombinován s jakýmkoli jiným maloobchodním tarifem.
Při nabízení hlasového eurotarifu poskytovatelé roamingu upozorní své roamingové zákazníky, kteří si zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, na podmínky tohoto tarifu nebo balíčku.
2. S účinkem ode dne 1. července 2012 se maloobchodní cena hlasového eurotarifu (bez DPH), kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za zprostředkování regulovaného roamingového volání, může u roamingových volání lišit, avšak nesmí překročit 0,29 EUR za minutu za uskutečněná volání a 0,08 EUR za minutu za přijatá volání. Maximální maloobchodní cena za uskutečněná volání se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,24 EUR a ode dne 1. července 2014 na 0,19 EUR a maximální maloobchodní cena za přijatá volání se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,07 EUR a dne 1. července 2014 na 0,05 EUR. Aniž je dotčen článek 19, zůstanou tyto maximální maloobchodní ceny v rámci hlasového eurotarifu v platnosti až do 30. června 2017.
Poskytovatelé roamingu neúčtují svým roamingovým zákazníkům příjem roamingové hlasové zprávy. Tím nejsou dotčeny ostatní platné ceny, např. ceny za poslech těchto zpráv.
Každý poskytovatel roamingu účtuje svým roamingovým zákazníkům za poskytování regulovaného roamingového volání, pro které platí hlasový eurotarif, ať už uskutečněného nebo přijatého, v tarifikaci po sekundách.
Poskytovatel roamingu může na uskutečněná volání podléhající hlasovému eurotarifu použít minimální počáteční účtovací dobu nepřesahující 30 sekund.
3. Poskytovatelé roamingu použijí hlasový eurotarif pro všechny stávající roamingové zákazníky automaticky, s výjimkou roamingových zákazníků, kteří si již záměrně zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, díky němuž využívají pro regulovaná roamingová volání výhody jiného tarifu, než který by jim byl přidělen v případě, že by tento výběr neuskutečnili.
4. Poskytovatelé roamingu použijí hlasový eurotarif pro všechny nové roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nevybrali jiný roamingový tarif nebo tarifní balíček roamingových služeb obsahující jiný tarif pro regulovaná roamingová volání.
5. Každý roamingový zákazník může kdykoli požádat o převedení na hlasový eurotarif nebo z hlasového eurotarifu na jiný tarif. Toto převedení proběhne do jednoho pracovního dne od přijetí žádosti, je bezplatné a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných prvků účastnické smlouvy, s výjimkou případů, kdy si roamingový zákazník, který si objednal zvláštní roamingový balíček zahrnující více než jednu regulovanou roamingovou službu, přeje převedení na hlasový eurotarif a kdy poskytovatel roamingu může požadovat, aby se tento zákazník vzdal výhod ostatních prvků tohoto balíčku. Poskytovatel roamingu může lhůtu pro převedení prodloužit až do okamžiku, kdy skončí minimální stanovené období, po něž musí být využíván předchozí roamingový tarif a které nesmí přesáhnout dva měsíce. Hlasový eurotarif lze vždy kombinovat s SMS eurotarifem a datovým eurotarifem.
Článek 9
Velkoobchodní ceny za regulované roamingové SMS zprávy
1. S účinkem ode dne 1. července 2012 nesmí průměrná velkoobchodní cena, kterou smí operátor navštívené sítě účtovat za zprostředkování regulované roamingové SMS zprávy, která má původ v této navštívené síti, překročit 0,03 EUR za SMS zprávu. Maximální průměrná velkoobchodní cena se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,02 EUR a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2022 ve výši 0,02 EUR.
2. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 platí pro jakoukoli dvojici operátorů a vypočítává se za dvanáctiměsíční období, popřípadě za kratší období, které zbývá do 30. června 2022.
3. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 se vypočítá vydělením celkových velkoobchodních příjmů obdržených operátorem navštívené sítě nebo operátorem domovské sítě za originaci a přenos regulovaných roamingových SMS zpráv v Unii za dané období celkovým počtem regulovaných roamingových SMS zpráv originovaných a přenesených jménem příslušného poskytovatele roamingu nebo operátora domovské sítě za toto období.
4. Operátor navštívené sítě neúčtuje poskytovateli roamingu nebo operátorovi domovské sítě roamingového zákazníka žádnou cenu za ukončení regulované roamingové SMS zprávy odeslané roamingovému zákazníkovi při roamingu v jím navštívené síti, s výjimkou ceny uvedené v odstavci 1.
Článek 10
Maloobchodní ceny za regulované roamingové SMS zprávy
1. Poskytovatelé roamingu jasnou a transparentní formou zpřístupní a aktivně nabízejí SMS eurotarif uvedený v odstavci 2 všem svým roamingovým zákazníkům. SMS eurotarif nevyžaduje uzavření žádné související účastnické smlouvy ani nezahrnuje další pevné nebo pravidelné platby a může být kombinován s jakýmkoli jiným maloobchodním tarifem, s výhradou dalších ustanovení tohoto článku.
2. S účinkem ode dne 1. července 2012 se může maloobchodní cena (bez DPH) SMS eurotarifu, kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za regulovanou roamingovou SMS zprávu odeslanou tímto roamingovým zákazníkem, u regulovaných roamingových SMS zpráv lišit, avšak nesmí překročit 0,09 EUR. Tato maximální cena se sníží ode dne 1. července 2013 na 0,08 EUR a ode dne 1. července 2014 na 0,06 EUR a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2017 ve výši 0,06 EUR.
3. Poskytovatelé roamingu neúčtují svým roamingovým zákazníkům příjem regulované roamingové SMS zprávy.
4. Poskytovatelé roamingu automaticky použijí SMS eurotarif pro všechny stávající roamingové zákazníky, kromě roamingových zákazníků, kteří si již dobrovolně zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, díky němuž využívají výhody jiného tarifu pro regulované roamingové SMS zprávy, než který by jim byl přidělen, pokud by tento výběr neuskutečnili.
5. Poskytovatelé roamingu použijí SMS eurotarif pro všechny nové roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nevybrali jiný roamingový SMS tarif nebo tarifní balíček roamingových služeb obsahující jiný tarif pro regulované roamingové SMS zprávy.
6. Každý roamingový zákazník může kdykoli požádat o převedení na SMS eurotarif nebo z SMS eurotarifu na jiný tarif. Toto převedení proběhne do jednoho pracovního dne od obdržení žádosti, je bezplatné a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných než roamingových prvků účastnické smlouvy. Poskytovatel roamingu může lhůtu pro převedení prodloužit až do okamžiku, kdy skončí minimální stanovené období, po něž musí být využíván předchozí roamingový tarif a které nesmí přesáhnout dva měsíce. SMS eurotarif lze vždy kombinovat s hlasovým eurotarifem a datovým eurotarifem.
Článek 11
Technické vlastnosti regulovaných roamingových SMS zpráv
Žádný poskytovatel roamingu, domovský poskytovatel, operátor domovské sítě nebo operátor navštívené sítě nesmí měnit technické vlastnosti regulovaných roamingových SMS zpráv způsobem, který by je odlišoval od technických vlastností SMS zpráv poskytovaných na vnitrostátním trhu.
Článek 12
Velkoobchodní ceny za regulované roamingové datové služby
1. S účinkem ode dne 1. července 2012 nesmí průměrná velkoobchodní cena, kterou smí operátor navštívené sítě účtovat domovskému poskytovateli roamingového zákazníka za poskytování regulovaných roamingových datových služeb prostřednictvím této navštívené sítě, překročit ochranný limit 0,25 EUR za megabyte přenesených dat. Ochranný limit se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,15 EUR za megabyte přenesených dat a ode dne 1. července 2014 na 0,05 EUR za megabyte přenesených dat a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2022 ve výši 0,05 EUR za megabyte přenesených dat.
2. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 platí pro jakoukoli dvojici operátorů a vypočítává se za dvanáctiměsíční období, popřípadě za kratší období, které zbývá do 30. června 2022.
3. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 se vypočítá vydělením celkových velkoobchodních příjmů obdržených operátorem navštívené sítě nebo operátorem domovské sítě za poskytování regulovaných roamingových datových služeb za stanovené období celkovým počtem megabytů dat skutečně spotřebovaných při poskytování těchto služeb za toto období, sčítaných na základě tarifikace po kilobytech jménem příslušného poskytovatele roamingu nebo operátora domovské sítě v uvedeném období.
Článek 13
Maloobchodní ceny za regulované roamingové datové služby
1. Poskytovatelé roamingu jasnou a transparentní formou zpřístupní a aktivně nabízejí datový eurotarif uvedený v odstavci 2 všem svým roamingovým zákazníkům. Tento datový eurotarif nevyžaduje uzavření žádné související účastnické smlouvy ani nezahrnuje další pevné nebo pravidelné platby a může být kombinován s jakýmkoli jiným maloobchodním tarifem.
Při nabízení eurotarifu poskytovatelé roamingu upozorní roamingové zákazníky, kteří si již zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, na podmínky takového tarifu nebo balíčku.
2. S účinkem ode dne 1. července 2012 nesmí maloobchodní cena v rámci datového eurotarifu (bez DPH), kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za poskytování regulované datové roamingové služby, překročit 0,70 EUR za využitý megabyte. Maximální maloobchodní cena za využitá data se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,45 EUR za využitý megabyte a od 1. července 2014 na 0,20 EUR za využitý megabyte a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2017 ve výši 0,20 EUR za využitý megabyte.
Každý poskytovatel roamingu účtuje svým roamingovým zákazníkům za poskytování regulovaných roamingových datových služeb, pro které platí datový eurotarif, v tarifikaci po kilobytech, s výjimkou multimediálních zpráv (MMS), za které může být účtována cena za jednotku. V takovém případě maloobchodní cena, kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za přenos či obdržení roamingové MMS zprávy, nepřekročí maximální maloobchodní cenu stanovenou v prvním pododstavci.
3. Od 1. července 2012 poskytovatelé roamingu automaticky použijí datový eurotarif pro všechny stávající roamingové zákazníky, kromě roamingových zákazníků, kteří si již zvolili zvláštní roamingový tarif nebo kteří již využívají tarifu, který je zjevně levnější než datový eurotarif, nebo kteří si již zvolili balíček, díky němuž využívají výhody jiného tarifu pro regulované roamingové datové služby, než který by jim byl přidělen, pokud by tento výběr neuskutečnili.
4. Od 1. července 2012 poskytovatelé roamingu použijí datový eurotarif pro všechny nové roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nezvolili jiný roamingový datový tarif nebo tarifní balíček roamingových služeb obsahující jiný tarif pro regulované roamingové datové služby.
5. Každý roamingový zákazník může při dodržení smluvních podmínek kdykoli požádat o převedení na datový eurotarif nebo z datového eurotarifu na jiný tarif. Toto převedení proběhne do jednoho pracovního dne od obdržení žádosti, je bezplatné a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných prvků účastnické smlouvy, než je roaming na území Unie. Poskytovatel roamingu může lhůtu pro převedení prodloužit až do okamžiku, kdy skončí minimální stanovené období, po něž musí být využíván předchozí roamingový tarif a které nesmí přesáhnout dva měsíce. Datový eurotarif lze vždy kombinovat s SMS eurotarifem a hlasovým eurotarifem.
6. Poskytovatelé roamingu do 30. června 2012 jasným a srozumitelným způsobem a na trvalém nosiči jednotlivě informují všechny své roamingové zákazníky o datovém eurotarifu, o skutečnosti, že tento tarif bude platit nejpozději od 1. července 2012 pro všechny roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nezvolili zvláštní tarif nebo balíček vztahující se na regulované roamingové datové služby, a o jejich právu na převedení na datový eurotarif a z datového eurotarifu na jiný tarif podle odstavce 5.
Článek 14
Transparentnost maloobchodních cen za roamingová volání a SMS zprávy
1. Každý poskytovatel roamingu poskytne roamingovému zákazníkovi po jeho vstupu na území jiného členského státu, než je členský stát jeho domovského poskytovatele, bezplatně, bez zbytečného prodlení a automaticky prostřednictvím zprávy zaslané na mobilní telefon základní personalizované informace o cenách za roaming (včetně DPH), které platí pro uskutečňování a příjem volání a odesílání SMS zpráv dotyčným zákazníkem v navštíveném členském státě, aby roamingové zákazníky upozornil na skutečnost, že jim budou při uskutečňování nebo příjmu volání a při odesílání SMS zpráv účtovány ceny za roaming, ledaže zákazník poskytovateli roamingu oznámí, že takové upozornění nepožaduje.
Tyto základní personalizované informace o cenách zahrnují nejvyšší ceny (v měně, ve které je vystavováno domovské vyúčtování domovským poskytovatelem zákazníka), které mohou být zákazníkovi účtovány v rámci jeho tarifního programu za:
a)
uskutečňování regulovaných roamingových volání v rámci navštíveného členského státu a z navštíveného členského státu zpět do členského státu jeho domovského poskytovatele, jakož i za příjem regulovaných roamingových volání, a
b)
odesílání regulovaných roamingových SMS zpráv na území navštíveného členského státu.
Rovněž obsahují číslo bezplatné telefonní linky uvedené v odstavci 2, na níž lze získat podrobnější informace a informace o možnosti přístupu ke službám tísňového volání bezplatným vytočením evropského čísla tísňového volání 112.
Při každé zprávě má zákazník příležitost uvědomit bezplatně a jednoduše poskytovatele roamingu o tom, že toto automatické zasílání zpráv nepožaduje. Zákazník, který oznámil, že nepožaduje automatické zasílání zpráv, má právo kdykoli bezplatně požádat poskytovatele roamingu, aby mu tuto službu opět začal poskytovat.
Nevidomým osobám a osobám se zbytky zraku poskytují poskytovatelé roamingu na základě žádosti základní personalizované informace o cenách podle prvního pododstavce automaticky hlasovým voláním a bezplatně.
První, druhý, čtvrtý a pátý pododstavec se rovněž použije na hlasové a SMS roamingové služby využívané roamingovými zákazníky cestujícími mimo území Unie a poskytované poskytovatelem roamingu.
2. Kromě možností uvedených v odstavci 1 mají zákazníci kdekoli v Unii právo požadovat a bezplatně obdržet podrobnější personalizované informace o cenách za roaming platných v navštívené síti pro hlasová volání a SMS, jakož i informace o opatřeních v oblasti transparentnosti platných na základě tohoto nařízení, a to formou hlasového volání do mobilní sítě nebo prostřednictvím SMS. Tato žádost je podávána prostřednictvím bezplatné telefonní linky určené k tomuto účelu poskytovatelem roamingu. Povinnosti stanovené v odstavci 1 se nevztahují na zařízení, která nepodporují funkci SMS.
3. Při uzavření účastnické smlouvy poskytují poskytovatelé roamingu všem uživatelům úplné informace o platných cenách za roaming, zejména o hlasovém eurotarifu a SMS eurotarifu. Bez zbytečného prodlení rovněž poskytují svým roamingovým zákazníkům aktuální informace o platných cenách za roaming pokaždé, kdy dojde ke změně těchto cen.
Poskytovatelé roamingu přijmou přiměřená opatření k zajištění informovanosti všech svých roamingových zákazníků o možnosti zvolit si hlasový eurotarif a SMS eurotarif. Zejména informují všechny roamingové zákazníky o podmínkách hlasového eurotarifu a o podmínkách SMS eurotarifu, a to jasnou a nestrannou formou. Všem zákazníkům, kteří si zvolili jiný tarif, poté v přiměřených intervalech tuto skutečnost připomínají.
Poskytnuté informace jsou dostatečně podrobné, aby zákazníci mohli posoudit, zda je pro ně přechod na eurotarif přínosem či nikoli.
4. Poskytovatelé roamingu zpřístupní svým zákazníkům informace o tom, jak se vyhnout nevyžádanému roamingu v příhraničních regionech. Poskytovatelé roamingu přijmou přiměřená opatření na ochranu svých zákazníků před placením roamingových cen za nevyžádané roamingové služby, když se nacházejí ve svém domovském členském státě.
Článek 15
Transparentnost a ochranný mechanismus pro maloobchodní roamingové datové služby
1. Poskytovatelé roamingu v souladu s odstavci 2 a 3 zajistí, aby roamingoví zákazníci byli před uzavřením i po uzavření smlouvy náležitě informováni o cenách platných pro používání regulovaných roamingových datových služeb, a to způsobem, který zákazníkům usnadní porozumět finančním důsledkům používání těchto služeb a umožní jim sledovat a kontrolovat své výdaje za ně.
Před uzavřením smlouvy a pravidelně po uzavření smlouvy informují poskytovatelé roamingu případně své zákazníky o riziku automatického a nekontrolovaného připojení a stahování dat prostřednictvím datového roamingu. Poskytovatelé roamingu dále své zákazníky bezplatně a jasným a dobře srozumitelným způsobem informují o tom, jak mohou toto automatické připojení prostřednictvím datového roamingu vypnout, a tím zabránit nekontrolované spotřebě roamingových datových služeb.
2. Poskytovatel roamingu pomocí automatické zprávy informuje roamingového zákazníka o tom, že používá roamingovou službu, a poskytne mu základní personalizované tarifní informace o cenách (v měně domovského vyúčtování poskytovaného domovským poskytovatelem zákazníka), vyjádřené v ceně za megabyte, za poskytování regulovaných roamingových datových služeb platných pro tohoto roamingového zákazníka v dotyčném členském státě, ledaže zákazník poskytovateli roamingu oznámí, že tyto informace nepožaduje.
Tyto základní personalizované tarifní informace jsou doručeny na mobilní zařízení roamingového zákazníka, např. prostřednictvím SMS zprávy, e-mailu či vyskakovacího okna na mobilním zařízení, pokaždé když roamingový zákazník vstoupí do jiného členského státu, než je stát jeho domovského poskytovatele, a poprvé v tomto členském státě spustí roamingovou datovou službu. Tyto informace jsou poskytovány bezplatně v okamžiku, kdy roamingový zákazník spustí roamingovou datovou službu, a to vhodnými prostředky přizpůsobenými ke snadnému příjmu a porozumění.
Zákazník, který svému poskytovateli roamingu oznámil, že nepožaduje automatické zasílání tarifních informací, má právo kdykoli bezplatně požádat poskytovatele roamingu, aby mu tuto službu opět začal poskytovat.
3. Každý poskytovatel roamingu poskytne všem svým roamingovým zákazníkům možnost zvolit si dobrovolně a bez poplatku funkci, která poskytuje informace o celkové spotřebě vyjádřené v objemu nebo v měně, ve které jsou roamingovému zákazníkovi účtovány regulované roamingové datové služby, a která zaručuje, že celkové výdaje za regulované roamingové datové služby nepřekročí bez výslovného souhlasu zákazníka ve stanoveném období, s výjimkou MMS účtovaných za jednotku, určený finanční limit.
Je-li zákazník předem informován o odpovídajících objemech, poskytovatel roamingu za tímto účelem nabídne jeden či více maximálních finančních limitů pro stanovenou dobu užívání. Jeden z těchto limitů (výchozí finanční limit) se musí blížit částce 50 EUR za splatné služby za měsíční zúčtovací období (bez DPH), ale nesmí ji překročit.
Pokud je zákazník předem informován o odpovídajících finančních částkách, poskytovatel roamingu může zavést jako alternativu objemové limity. Jeden z těchto limitů (výchozí objemový limit) musí odpovídat částce vyjádřené v penězích, která nesmí překročit částku 50 EUR za splatné služby za měsíční zúčtovací období (bez DPH).
Poskytovatel roamingu může kromě toho svým roamingovým zákazníkům nabídnout další limity s odlišnými, tj. vyššími nebo nižšími, maximálními měsíčními finančními limity.
Výchozí limity uvedené ve druhém a třetím pododstavci jsou uplatňovány na všechny zákazníky, kteří si nezvolili jiný limit.
Každý poskytovatel roamingu dále zajistí, aby v případě, že roamingové datové služby dosáhnou 80 % dohodnutého finančního nebo objemového limitu, bylo na mobilní zařízení roamingového zákazníka odesláno příslušné upozornění, a to např. prostřednictvím SMS zprávy, e-mailu či vyskakovacího okna na počítači. Každý zákazník má právo požádat svého poskytovatele roamingu, aby odesílání těchto upozornění ukončil, a má právo kdykoliv a bezplatně požádat poskytovatele, aby mu tuto službu opět začal poskytovat.
Pokud by byl jinak tento finanční nebo objemový limit překročen, musí být na mobilní zařízení roamingového zákazníka zasláno upozornění. Toto upozornění uvádí postup, kterým se má roamingový zákazník řídit, přeje-li si, aby mu byly tyto služby dále poskytovány, a náklady spojené se spotřebováním každé další jednotky. Pokud roamingový zákazník nereaguje způsobem uvedeným v obdrženém upozornění, poskytovatel roamingu okamžitě přeruší poskytování a účtování regulovaných roamingových datových služeb roamingovému zákazníkovi, pokud a dokud roamingový zákazník nepožádá o pokračování nebo obnovení poskytování těchto služeb.
Kdykoli roamingový zákazník požádá o zavedení nebo zrušení funkce finančního nebo objemového limitu, proběhne tato změna do jednoho pracovního dne od doručení žádosti, bezplatně a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných prvků účastnické smlouvy.
4. Odstavce 2 a 3 se nevztahují na zařízení pro komunikaci mezi stroji, která využívají mobilní datové komunikace.
5. Poskytovatelé roamingu přijmou přiměřená opatření na ochranu svých zákazníků před placením roamingových cen za nevyžádané roamingové služby v době, kdy se nacházejí ve svém domovském členském státě. To zahrnuje informování zákazníků o tom, jak se vyhnout nevyžádanému roamingu v příhraničních regionech.
6. Tento článek se s výjimkou odstavce 5 a s výhradou druhého a třetího pododstavce tohoto odstavce použije rovněž na roamingové datové služby využívané roamingovými zákazníky cestujícími mimo území Unie a poskytované poskytovatelem roamingu.
Pokud si zákazník zvolí funkci uvedenou v prvním pododstavci odstavce 3, neuplatní se požadavky stanovené v odstavci 3, pokud operátor navštívené sítě mimo Unii neumožní poskytovateli roamingu sledovat v reálném čase její využívání zákazníkem.
V takovém případě je zákazník při vstupu do dané země bez zbytečného odkladu a bezplatně informován prostřednictvím SMS zprávy, že informace o celkové spotřebě a záruka nepřekročení určeného finančního limitu nejsou dostupné.
Článek 16
Dohled a prosazování
1. Vnitrostátní regulační orgány na svém území vykonávají sledování a dohled, pokud jde o dodržování tohoto nařízení.
2. Vnitrostátní regulační orgány zveřejňují aktuální informace o uplatňování tohoto nařízení, zejména článků 7, 8, 9, 10, 12 a 13, a to způsobem, který dotčeným stranám umožňuje k těmto informacím snadný přístup.
3. V rámci přípravy přezkumu podle článku 19 vnitrostátní regulační orgány sledují vývoj velkoobchodních a maloobchodních cen za poskytování hlasových a datových komunikačních služeb včetně SMS a MMS roamingovým zákazníkům, a to včetně nejvzdálenějších regionů uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie. Vnitrostátní regulační orgány rovněž pozorně sledují případy nevyžádaného roamingu v příhraničních regionech sousedících členských států a sledují, zda není řízení provozu v sítích využíváno v neprospěch zákazníků.
Vnitrostátní regulační orgány sledují a sbírají informace o nevyžádaném roamingu a přijímají vhodná opatření.
4. Vnitrostátní regulační orgány mají pravomoc požadovat od podniků, na něž se vztahují povinnosti podle tohoto nařízení, aby jim poskytly veškeré informace významné pro provádění a prosazování tohoto nařízení. Uvedené podniky poskytují tyto informace neprodleně na žádost vnitrostátního regulačního orgánu a v časových lhůtách a s úrovní podrobnosti údajů, jaké tento orgán požaduje.
5. Vnitrostátní regulační orgány mohou z vlastního podnětu zasáhnout s cílem zajistit dodržování tohoto nařízení. V případě nutnosti využívají zejména pravomocí podle článku 5 přístupové směrnice s cílem zajistit přiměřený přístup a vzájemné propojení, aby bylo zabezpečeno spojení od koncového bodu ke koncovému bodu sítě a zaručena interoperabilita roamingových služeb, například v případech, kdy si zákazníci nemohou vyměňovat regulované roamingové SMS zprávy se zákazníky veřejné pozemní mobilní komunikační sítě v jiném členském státě z důvodu neuzavření dohody umožňující doručování těchto zpráv.
6. Pokud vnitrostátní regulační orgán shledá, že došlo k porušení povinností stanovených tímto nařízením, má pravomoc požadovat okamžité ukončení takového porušování.
Článek 17
Řešení sporů
1. V případě sporů týkajících se povinností stanovených tímto nařízením mezi podniky, které zajišťují sítě nebo poskytují služby elektronických komunikací v členském státě, se použijí postupy pro řešení sporů stanovené v článcích 20 a 21 rámcové směrnice.
2. V případě nevyřešených sporů, jejichž účastníky jsou spotřebitelé nebo koncoví uživatelé a které se týkají určité otázky v oblasti působnosti tohoto nařízení, zajistí členské státy dostupnost postupů pro mimosoudní řešení sporů stanovených v článku 34 směrnice o univerzální službě.
Článek 18
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí uvedená ustanovení Komisi do 30. června 2013 a neprodleně Komisi oznámí veškeré následné změny, které se uvedených ustanovení týkají.
Článek 19
Přezkum
1. Komise přezkoumá fungování tohoto nařízení a po veřejné konzultaci podá do 30. června 2016 zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Komise zejména posoudí, zda bylo dosaženo cílů nařízení. Komise přitom přezkoumá mimo jiné:
a)
zda se dostatečně rozvinula hospodářská soutěž, čímž by bylo odůvodněno ukončení maximálních maloobchodních cen;
b)
zda bude existovat dostatečná hospodářská soutěž pro odstranění maximálních velkoobchodních cen;
c)
vývoj a předpokládané budoucí trendy velkoobchodních a maloobchodních cen za poskytování hlasových, SMS a datových komunikačních služeb roamingovým zákazníkům ve srovnání s cenami za mobilní komunikační služby na vnitrostátní úrovni v jednotlivých členských státech, a to zvlášť v případě zákazníků využívajících předplacené služby a zvlášť v případě tarifních zákazníků, jakož i vývoj a předpokládané budoucí trendy ohledně kvality a rychlosti těchto služeb;
d)
dostupnost a kvalitu služeb včetně služeb, které představují alternativu hlasových, SMS a datových roamingových služeb, zejména s ohledem na technologický vývoj;
e)
do jaké míry měli spotřebitelé prospěch z reálného snížení cen roamingových služeb, rozmanitosti tarifů a produktů dostupných pro spotřebitele s různými zvyklostmi při využívání hovorů a z rozdílu mezi roamingovými a vnitrostátními tarify, včetně dostupnosti nabídek poskytujících jednotný tarif pro vnitrostátní a roamingové služby;
f)
míru hospodářské soutěže na maloobchodním i velkoobchodním trhu, zejména pak konkurenční postavení malých, nezávislých nebo začínajících operátorů, včetně konkurenčních účinků obchodních dohod a míry vzájemného propojení operátorů;
g)
rozsah, v jakém provedení strukturálních opatření uvedených v článcích 3 a 4 přineslo výsledky v rozvoji hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb, pokud jde o míru, v jaké se rozdíl mezi roamingovým a vnitrostátním tarifem přiblížil nule;
h)
do jaké míry úroveň velkoobchodních a maloobchodních maximálních cen poskytuje odpovídající ochranu před přemrštěnými cenami pro spotřebitele a současně umožňuje rozvoj hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb.
2. Pokud ze zprávy vyplyne, že strukturální opatření stanovená tímto nařízením nejsou dostatečná k podpoře hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb ve prospěch všech evropských spotřebitelů nebo že se rozdíly mezi roamingovými tarify a vnitrostátními tarify neblíží nule, Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě vhodné návrhy k řešení této situace, a tím k dosažení vnitřního trhu mobilních komunikačních služeb, kde v konečném důsledku nebude rozdíl mezi vnitrostátními a roamingovými tarify. Komise zejména přezkoumá, zda je nutné:
a)
stanovit dodatečná technická a strukturální opatření;
b)
pozměnit strukturální opatření;
c)
prodloužit platnost a případně přezkoumat úroveň maximálních maloobchodních cen stanovených v článcích 8, 10 a 13;
d)
změnit dobu platnosti nebo přezkoumat úroveň maximálních velkoobchodních cen stanovených v článcích 7, 9 a 12;
e)
zavést jakékoli jiné nezbytné požadavky, včetně nerozlišování roamingových a vnitrostátních tarifů.
3. Komise dále předkládá Evropskému parlamentu a Radě zprávu, a to každé dva roky od podání zprávy uvedené v odstavci 1. Každá zpráva obsahuje shrnutí výsledků sledování poskytování roamingových služeb v Unii a posouzení pokroku dosaženého při plnění cílů tohoto nařízení, a to i s ohledem na záležitosti uvedené v odstavcích 1 a 2.
4. Aby bylo možné posoudit vývoj hospodářské soutěže na trzích s roamingovými službami v celé Unii, sdružení BEREC pravidelně shromažďuje údaje od vnitrostátních regulačních orgánů o vývoji maloobchodních a velkoobchodních cen za roamingové hlasové, SMS a datové služby. Tyto údaje jsou nejméně dvakrát ročně předávány Komisi. Komise je zveřejní.
Sdružení BEREC rovněž každoročně sbírá informace od vnitrostátních regulačních orgánů týkající se transparentnosti a srovnatelnosti různých tarifů nabízených operátory jejich zákazníkům. Komise tyto údaje a tato zjištění zveřejní.
Článek 20
Oznamovací povinnost
Členské státy oznámí Komisi vnitrostátní regulační orgány, které odpovídají za plnění úkolů podle tohoto nařízení.
Článek 21
Zrušení
Nařízení (ES) č. 717/2007 se zrušuje v souladu s přílohou I s účinkem ode dne 1. července 2012.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 22
Vstup v platnost a pozbytí platnosti
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie a jeho ustanovení se použijí od uvedeného dne, ledaže je v konkrétních článcích stanoveno jinak.
Pozbývá platnosti dnem 30. června 2022.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. června 2012.
UREDBA (EU) št 531/2012 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 13. junija 2012
o gostovanju v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih v Uniji
(prenovitev)
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po predložitvi osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (ES) št. 717/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2007 o gostovanju v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih v Skupnosti (3) je bila bistveno spremenjena (4). Ker so potrebne nadaljnje spremembe, bi jo bilo treba zaradi jasnosti prenoviti.
(2)
Cilj zmanjšati razlike med nacionalnimi tarifami in tarifami gostovanja, ki je bil vključen v primerjalno analizo Komisije za obdobje 2011-2015, ki jo je novembra 2009 potrdila Skupina na visoki ravni za i2010, je zajet v sporočilu Komisije z naslovom Evropska digitalna agenda, bi moral biti tudi cilj te uredbe. Načrtovana ločena prodaja storitev gostovanja in domačih storitev bi morala okrepiti konkurenco in tako znižati cene za uporabnike, pa tudi ustvariti notranji trg storitev gostovanja v Uniji brez večjih razlik med nacionalnimi tarifami in tarifami gostovanja. Storitve gostovanja na ravni celotne Unije so lahko spodbuda za oblikovanje notranjega trga telekomunikacij v Uniji.
(3)
Notranji trg telekomunikacij ne more obstajati, če so razlike med domačimi cenami in cenami gostovanja znatne. Zato bi moral biti končni cilj odprava razlike med domačimi cenami in cenami gostovanja, kar bo omogočilo vzpostavitev notranjega trga mobilnih komunikacijskih storitev.
(4)
Visoke cene govornega, SMS in podatkovnega gostovanja, ki jih plačujejo uporabniki javnih mobilnih komunikacijskih omrežij, kot so študenti, poslovni potniki in turisti, predstavljajo oviro za uporabo mobilnih naprav na potovanjih v drugih državah Unije ter skrbijo potrošnike, nacionalne regulativne organe in institucije Unije in tako ovirajo pravilno delovanje notranjega trga. Pretirane maloprodajne cene so posledica visokih veleprodajnih cen, ki jih zaračunava operater tujega gostiteljskega omrežja, in pogosto tudi visokih maloprodajnih pribitkov, ki jih zaračunava uporabnikov domači operater omrežja. Zaradi nezadostne konkurence se znižanja veleprodajnih cen pogosto ne odrazijo na maloprodajnih cenah, ki jih plačujejo uporabniki. Čeprav so nekateri operaterji nedavno uvedli tarifne sheme, ki uporabnikom ponujajo ugodnejše pogoje in nekoliko nižje cene, je še vedno očitno, da razmerje med stroški in cenami še zdaleč ni takšno kot na konkurenčnih trgih.
(5)
Visoke cene gostovanja ovirajo prizadevanja Unije, da se razvije v gospodarstvo, temelječe na znanju, in vzpostavitev notranjega trga s 500 milijoni potrošnikov. Z dodelitvijo zadostnega radijskega spektra je mogoče olajšati mobilni prenos podatkov, ki potrošnikom in poslovnim uporabnikom omogoča uporabo govornih, SMS in podatkov storitev povsod v Uniji. Večletni program politike radijskega spektra, ustanovljen s Sklepom št. 243/2012/EU (5), bo s pravočasno dodelitvijo zadostnega in ustreznega spektra v podporo ciljem politike Unije in za najboljšo zadostitev vse večjemu povpraševanju po brezžičnem prenosu podatkov tlakoval pot razvoja, na podlagi katerega bo Unija lahko prevzela vodilno vlogo v svetu pri širokopasovni hitrosti, mobilnosti, pokritosti in zmogljivosti, kar bo omogočilo nastanek novih poslovnih modelov in tehnologij ter tako prispevalo k zmanjšanju strukturnih težav na veleprodajni ravni gostovanja.
(6)
Velika razširjenost internetnih mobilnih naprav odraža velik ekonomski pomen podatkovnega gostovanja. To je odločujoče merilo tako za uporabnike kot tudi ponudnike aplikacij in vsebine. Z namenom spodbuditi razvoj tega trga, stroški prenosa podatkov ne bi smeli ovirati rasti.
(7)
Komisija je v svojem sporočilu z naslovom: „v zvezi z vmesnim poročilom o stanju razvoja storitev gostovanja v mobilnih omrežjih znotraj Evropske unije“ ugotovila, da lahko tehnološki razvoj ali alternativne storitve gostovanja, kot sta govor preko internetnega protokola (VoIP) ali Wi-Fi, poskrbijo za večjo konkurenčnost notranjega trga storitev gostovanja v Uniji. Čeprav se te alternative, zlasti storitve VoIP, vedno več uporabljajo na domači ravni, se njihova uporaba pri gostovanju opazno ne povečuje.
(8)
Glede na hitri razvoj mobilnega prenosa podatkov in naraščajoče število uporabnikov govornih, SMS in podatkovnih storitev gostovanja v tujini je treba povečati konkurenčni pritisk, da bi se razvili novi poslovni modeli in tehnologije. Cene gostovanja bi bilo treba regulirati na način, ki ne bo konkurence odvračal od znižanja cen.
(9)
Oblikovanje evropskega socialnega, izobraževalnega, kulturnega in podjetniškega prostora na osnovi mobilnosti posameznikov in digitalnih podatkov bi moralo olajšati komunikacijo med ljudmi, da bi ustvarili resnično „Evropo za državljane“.
(10)
Cilj Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu) (6), Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (7), Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (Okvirna direktiva) (8), Direktive 2002/22/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (9) in Direktive 2002/58/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (10) (v nadaljnjem besedilu skupaj: regulativni okvir za elektronske komunikacije iz leta 2002) je ustvariti notranji trg elektronskih komunikacij znotraj Unije ob hkratnem zagotavljanju visoke ravni varstva potrošnikov, ki jo prinaša večja konkurenčnost.
(11)
Uredba (ES) št. 717/2007 ni edini ukrep, temveč v zvezi z gostovanjem v Uniji dopolnjuje in podpira pravila, določena v regulativnem okviru za elektronske komunikacije iz leta 2002. Ta okvir nacionalnim regulativnim organom ne zagotavlja zadostnih instrumentov, s katerimi bi lahko učinkovito in odločno ukrepali glede cen storitev gostovanja v Uniji in zato ne zagotavlja nemotenega delovanja notranjega trga storitev gostovanja. Uredba (ES) št. 717/2007 je bila ustrezni instrument, da se to stanje popravi.
(12)
Regulativni okvir za elektronske komunikacije iz leta 2002 temelji na načelu, da bi bilo treba ex ante regulativne obveznosti uporabiti samo tam, kjer ni učinkovite konkurence, in predvideva postopek rednih tržnih analiz in pregleda obveznosti s strani nacionalnih regulativnih organov, ki vodijo do določitve ex ante obveznosti za operaterje, ki so bili določeni kot operaterji s pomembno tržno močjo. Elementi, iz katerih je sestavljen ta postopek, vključujejo opredelitev upoštevnih trgov v skladu s Priporočilom Komisije o upoštevnih trgih izdelkov in storitev v sektorju elektronskih komunikacij, ki so lahko predmet ex ante regulacije v skladu z Direktivo 2002/21/ES (11) (v nadaljnjem besedilu: priporočilo), analizo opredeljenih trgov v skladu s smernicami Komisije za tržno analizo in presojo pomembne tržne moči v skladu z regulativnim okvirom Unije za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (12), določitev operaterjev s pomembno tržno močjo in uvedbo ex ante obveznosti za te operaterje.
(13)
V priporočilu je bil kot upoštevni trg, ki je lahko predmet ex ante regulacije, opredeljen veleprodajni nacionalni trg za mednarodno gostovanje v javnih mobilnih omrežjih. Vendar se je pri analizi veleprodajnih nacionalnih trgov za mednarodno gostovanje, ki so jo opravili nacionalni regulativni organi individualno ter v okviru Evropske skupine regulativnih organov (ERG) in njenega naslednika, tj. Organa evropskih regulatorjev za elektronske komunikacije (BEREC), ki je bil ustanovljen z Uredbo (ES) št. 1211/2009 (13), pokazalo, da se nacionalni regulativni organ ne more učinkovito spopasti z visokimi veleprodajnimi cenami gostovanja v Uniji, saj je glede na posebne okoliščine mednarodnega gostovanja, vključno z njegovo čezmejno naravo, težko opredeliti podjetja s pomembno tržno močjo. Ob začetku veljavnosti Uredbe (ES) št. 717/2007 je bil trg gostovanja črtan iz revidiranega priporočila (14).
(14)
Poleg tega nacionalni regulativni organi, odgovorni za varstvo in uveljavljanje interesov uporabnikov mobilne telefonije, ki običajno prebivajo na njihovem ozemlju, ne morejo nadzirati ravnanja operaterjev obiskanega omrežja iz drugih držav članic, od katerih so navedeni uporabniki odvisni, ko uporabljajo storitve mednarodnega gostovanja. Ta ovira bi tudi lahko zmanjšala učinkovitost ukrepov, ki bi jih države članice sprejele na podlagi svoje neprenesene pristojnosti za sprejemanje predpisov za varstvo potrošnikov.
(15)
Zato se države članice vse bolj poziva, naj sprejmejo ukrepe, s katerimi bi uredile višino cen za mednarodno gostovanje, vendar se mehanizem za ex ante regulativno ukrepanje nacionalnih regulativnih organov, ki ga predvideva regulativni okvir za elektronske komunikacije iz leta 2002, ni izkazal za zadostnega, da bi ti organi na tem posebnem področju lahko odločno ukrepali v skladu z interesi potrošnikov.
(16)
Poleg tega je Evropski parlament v resoluciji o pravni ureditvi in trgih evropskih elektronskih komunikacij (15) pozval Komisijo, naj pripravi nove pobude za znižanje visokih stroškov čezmejnega prometa mobilne telefonije, medtem ko je Evropski svet dne 23. in 24. marca 2006 sklenil, da so usmerjene, učinkovite in celostne politike na področju informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT) tako na ravni Unije kot na nacionalni ravni bistvenega pomena za dosego ciljev gospodarske rasti in produktivnosti, in v tem smislu opozoril, kako pomembno je znižanje cen gostovanja za konkurenčnost.
(17)
Cilj regulativnega okvira za elektronske komunikacije iz leta 2002 je bil na podlagi takrat znanih dejavnikov odstraniti vse ovire za trgovanje med državami članicami na področju, ki ga usklajuje, med drugim ukrepe, ki vplivajo na cene gostovanja. Toda to ne bi smelo preprečiti sprejetja usklajenih pravil glede na druge dejavnike, s katerimi bo mogoče poiskati najučinkovitejši način za okrepitev konkurence na notranjem trgu storitev gostovanja in doseganje visoke stopnje varstva potrošnikov.
(18)
Zato bi morala ta uredba omogočiti odstopanje od sicer veljavnega regulativnega okvira za elektronske komunikacije iz leta 2002, zlasti Okvirne direktive, da bi se cene ponujenih storitev, kadar pomembna tržna moč ne bi bila ugotovljena, določale s poslovnimi dogovori, in da se zato uvedejo dopolnilne regulativne obveznosti, ki odražajo posebne značilnosti storitev gostovanja v Uniji.
(19)
Maloprodajni in veleprodajni trgi gostovanja imajo posebne značilnosti, ki upravičujejo izredne ukrepe, ki presegajo mehanizme, ki so sicer na voljo znotraj regulativnega okvira za elektronske komunikacije iz leta 2002.
(20)
Uporabiti bi bilo treba skupni in harmonizirani pristop, da se zagotovi, da uporabniki prizemnih javnih komunikacijskih omrežij, ko potujejo v Uniji, ne plačujejo previsokih cen za storitve gostovanja v Uniji, kar bo povečalo konkurenco na področju storitev gostovanja med ponudniki storitev gostovanja, omogočalo visoko raven varstva potrošnikov ter spodbujalo k inovacijam in izbiri za potrošnike. Čezmejna narava zadevnih storitev narekuje uvedbo skupnega pristopa, tako da bodo lahko ponudniki storitev gostovanja delovali znotraj enega samega skladnega regulativnega okvira, ki bo temeljil na objektivno določenih merilih.
(21)
Uredba (ES) št. 717/2007 preneha veljati 30. junija 2012. Pred potekom veljavnosti je Komisija v skladu z njenim členom 11 izvedla pregled, pri katerem je morala oceniti, ali so cilji iz navedene uredbe doseženi, in pregledati razvoj veleprodajnih in maloprodajnih cen zagotavljanja klicnih, SMS in podatkovnih komunikacijskih storitev uporabnikom gostovanja. V poročilu Evropskemu parlamentu in Svetu z dne 6. julija 2011 o izidu pregleda izvajanja Uredbe (ES) št. 717/2007 je Komisija ugotovila, da je smiselno podaljšati veljavnost Uredbe (ES) št. 717/2007 po 30. juniju 2012.
(22)
Podatki o razvoju cen storitev govornega, SMS in podatkovnega gostovanja v Uniji od začetka veljavnosti Uredbe (ES) št. 717/2007, vključno zlasti s podatki, ki jih vsako četrtletje zberejo nacionalni regulativni organi in so sporočeni prek BEREC, ne zagotavljajo dokazov za domnevo, da je konkurenca na maloprodajni ali veleprodajni ravni zadostno razvita in da bo po juniju 2012 verjetno vzdržna brez regulativnih ukrepov. Ti podatki kažejo, da so maloprodajne in veleprodajne cene gostovanja še vedno precej višje od domačih cen in da so še vedno enake ali le malo pod mejnimi cenami, določenimi v Uredbi (ES) št. 717/2007, pri čemer je pod navedenimi mejnimi cenami konkurenca majhna.
(23)
Prenehanje veljave regulativnih zaščitnih ukrepov, ki veljajo za storitve gostovanja na veleprodajni in maloprodajni ravni v Uniji na podlagi Uredbe (ES) št. 717/2007, 30. junija 2012, bi povzročilo znatno tveganje, da bi osnovno pomanjkanje konkurenčnega pritiska na notranjem trgu storitev gostovanja in težnja ponudnikov storitev gostovanja, da povečajo svoje prihodke od gostovanja, pripeljali do maloprodajnih in veleprodajnih cen za gostovanje v Uniji, ki smiselno ne odražajo stroškov zagotavljanja storitve, kar bi ogrozilo cilje iz navedene uredbe. Regulativno posredovanje na trgu storitev mobilnega gostovanja bi bilo zato treba podaljšati po 30. juniju 2012, da se zagotovi nemoteno delovanje notranjega trga, tako da se omogoči razvoj konkurence in da istočasno potrošnikom zagotovi, da ne bodo plačevali pretiranih cen v primerjavi s konkurenčnimi nacionalnimi cenami.
(24)
Nacionalni regulativni organi bi se morali zavzemati za cilj politike, določen v členu 8 Okvirne direktive glede možnosti končnih uporabnikov, da dostopajo do informacij in jih razširjajo ali uporabljajo programe in storitve po lastni izbiri.
(25)
Da bi bil trg storitev gostovanja bolj učinkovit, celovit in konkurenčen, ne bi smelo nič omejevati podjetij, da si uspešno izpogajajo veleprodajni dostop za zagotavljanje storitev gostovanja. Odstraniti bi bilo treba ovire za dostop do teh veleprodajnih storitev, ki se pojavljajo zaradi razlik v pogajalski moči in lastniških razmerjih podjetij. Operaterji navideznih mobilnih omrežij in preprodajalci mobilnih komunikacijskih storitev, ki nimajo svoje omrežne infrastrukture, običajno zagotavljajo storitve gostovanja na podlagi poslovnih dogovorov o veleprodajnem gostovanju, sklenjenih z operaterji gostiteljskih mobilnih omrežij v isti državi članici. S poslovnimi pogajanji pa si operaterji navideznih mobilnih omrežij in preprodajalci morda ne zagotovijo zadostne marže, da bi lahko z nižjimi cenami spodbudili konkurenco. Odstranitev teh ovir in uravnoteženje pogajalske moči med operaterji navideznih mobilnih omrežij/preprodajalci in operaterji mobilnih omrežij, in sicer z obveznostjo dostopa in zgornjimi mejami veleprodajnih cen, bi morala spodbuditi razvoj alternativnih in inovativnih storitev in ponudb za uporabnike pri gostovanju v Uniji. Pravila regulativnega okvira 2002 za elektronske komunikacije, zlasti Okvirne direktive in Direktive o dostopu ne dopuščajo reševanja tega problema z nalaganjem obveznosti operaterjem, ki imajo pomembno tržno moč.
(26)
Zato bi bilo treba uvesti pravila, ki bi določala, da je treba ugoditi upravičenim zahtevkom za veleprodajni dostop do javnih mobilnih komunikacijskih omrežij za zagotavljanje storitev gostovanja. Takšen dostop bi moral biti usklajen s potrebami iskalcev dostopa. Dostop bi smel biti zavrnjen samo na podlagi objektivnih meril, kot so tehnična izvedljivost in potreba po ohranitvi celovitosti omrežja. Kadar se dostop zavrne, bi moralo biti oškodovani stranki omogočeno, da primer predloži v reševanje po postopku reševanja sporov, ki je določen v tej uredbi. Da se zagotovijo enaki pogoji za vse, bi se moral veleprodajni dostop za zagotavljanje storitev gostovanja omogočiti v skladu z regulativnimi obveznostmi za veleprodajno raven iz te uredbe, pri čemer je treba upoštevati različne stroškovne elemente pri zagotavljanju takega dostopa. Dosleden regulativni pristop za veleprodajni dostop za zagotavljanje storitev gostovanja bi moral prispevati k preprečevanju razlik med državami članicami. BEREC bi moral v usklajevanju s Komisijo in sodelovanju z zadevnimi zainteresiranimi stranmi izdati smernice za veleprodajni dostop za zagotavljanje storitev gostovanja.
(27)
Obveznost zagotavljanja veleprodajnega dostopa do gostovanja bi morala vključevati zagotavljanje storitev neposrednega veleprodajnega dostopa do gostovanja in zagotavljanje storitev gostovanja na veleprodajni ravni za preprodajo s strani tretjih strank. Obveznost zagotavljanja veleprodajnega dostopa do gostovanja bi morala vključevati tudi obveznost operaterjev mobilnega omrežja, da operaterjem navideznega mobilnega omrežja in preprodajalcem omogočijo nakup reguliranih veleprodajnih storitev gostovanja pri veleprodajnih agregatorjih, ki zagotavljajo enotno dostopno točko in standardizirano platformo za sporazume o gostovanju v celotni Uniji. Za zagotovitev, da operaterji v razumnem času zagotovijo ponudnikom storitev gostovanja dostop do vseh zmogljivosti, potrebnih za neposredni veleprodajni dostop za gostovanje in dostop za preprodajo veleprodajnega gostovanja, bi bilo treba objaviti referenčno ponudbo, ki vsebuje standardne pogoje za veleprodajni dostop za gostovanje in dostop za preprodajo veleprodajnega gostovanja. Objava referenčne ponudbe ne bi smela onemogočati poslovnih pogajanj med iskalcem dostopa in ponudnikom dostopa o cenovni ravni končnega sporazuma o veleprodajnem gostovanju ali o dodatnih storitvah veleprodajnega dostopa, ki presegajo storitve, potrebne za neposredni veleprodajni dostop za gostovanje in dostop za preprodajo veleprodajnega gostovanja.
(28)
Obveznost zagotavljanja veleprodajnega dostopa do gostovanja bi morala obsegati dostop do vseh komponent, potrebnih za zagotavljanje storitev gostovanja, kot so: omrežni elementi in pripadajoče naprave, ustrezni sistemi programske opreme, vključno s sistemi za operativno podporo, informacijski sistemi ali podatkovne zbirke za prednaročanje, zagotavljanje naročanja, zahtevke za vzdrževanje in popravilo, zaračunavanje, pretvorba številk ali sistemi z enakovrednim delovanjem, mobilna omrežja in storitve navideznih omrežij.
(29)
Če iskalci dostopa do veleprodajne preprodaje gostovanja zaprosijo za dostop do dodatnih zmogljivosti ali storitev, ki niso potrebne za zagotavljanje maloprodajnih storitev gostovanja, lahko operaterji mobilnega omrežja za navedene dodatne zmogljivosti ali storitve zaračunajo pošteno in razumno ceno. Navedene dodatne zmogljivosti ali storitve so med drugim lahko storitve z dodano vrednostjo, dodatna programska oprema in informacijski sistemi ali dogovori glede zaračunavanja.
(30)
Mobilne komunikacijske storitve se prodajajo v paketih, ki vključujejo domače storitve in storitve gostovanja, kar omejuje uporabnikovo izbiro storitev gostovanja. Taki paketi zmanjšujejo preglednost nad storitvami gostovanja, saj so posamezni elementi v paketih med seboj težko primerljivi. Zato se konkurenca med operaterji na podlagi gostovanja v mobilnem paketu še ni razvila. Spodbuditev zagotavljanja gostovanja kot samostojne storitve bi rešilo strukturne težave, saj bi povečalo potrošnikovo ozaveščenost o cenah gostovanja in mu omogočalo jasno izbiro storitev gostovanja, kar bi povečalo konkurenčni pritisk na strani povpraševanja. Zato bo to prispevalo k nemotenemu delovanju notranjega trga storitev gostovanja.
(31)
Povpraševanje potrošnikov in podjetij po mobilnih podatkovnih storitvah se je v zadnjih letih zelo povečalo. Kljub temu je zaradi visokih cen podatkovnega gostovanja uporaba teh storitev za potrošnike in podjetja v Uniji, ki poslujejo čezmejno, zelo omejena. Glede na to, da je trg v začetni fazi in da povpraševanje potrošnikov po podatkovnem gostovanju vse hitreje narašča, bi regulirane maloprodajne cene lahko le zadrževale cene približno na predlaganih najvišjih cenah, kot kažejo izkušnje z Uredbo (ES) št. 717/2007, namesto da bi jih še dodatno zniževale, kar kaže na potrebo po dodatnih strukturnih ukrepih.
(32)
Uporabniki bi morali imeti možnost, da enostavno, v najkrajšem možnem času, brez kazni in brezplačno preidejo na alternativnega ponudnika storitev gostovanja ali prehajajo med alternativnimi ponudniki teh storitev. Uporabniki bi morali biti o tej možnosti obveščeni na jasen in razumljiv način ter z enostavno dostopnimi sredstvi.
(33)
Potrošniki bi morali imeti pravico, da se na potrošnikom prijazen način odločijo, da se jim storitve gostovanja prodajo ločeno od domačega mobilnega paketa. Trenutno obstaja več načinov za tehnično izvedbo ločene prodaje reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja, vključno z dvojno mednarodno identiteto mobilnega naročnika (IMSI) (dve ločeni IMSI na isti SIM kartici), enojno IMSI (delitev ene IMSI med domačim ponudnikom in ponudnikom storitev gostovanja) ter kombinacijami dvojne ali enojne IMSI, s tehnično rešitvijo, ki uporabniku ne preprečuje dostopa do reguliranih storitev podatkovnega gostovanja, ki so na voljo neposredno v obiskanem omrežju, in sicer na podlagi dogovorov med operaterjem domačega omrežja in operaterjem obiskanega omrežja.
(34)
Visoke cene podatkovnega gostovanja odvračajo uporabnike od uporabe mobilnih podatkovnih storitev, ko potujejo v Uniji. Zaradi povečanega povpraševanja in pomena storitev podatkovnega gostovanja ne bi smela biti ovirana uporaba alternativnih storitev podatkovnega gostovanja, ki so na voljo neposredno v obiskanem omrežju bodisi začasno ali stalno, ne glede na obstoječe pogodbe o gostovanju ali dogovore z domačimi ponudniki in ne da bi jim ti zaračunali dodatne stroške. Kadar morajo domači ponudniki in ponudniki storitev podatkovnega gostovanja ponuditi storitve podatkovnega gostovanja, ki so na voljo neposredno v obiskanem omrežju, bi morali ti ponudniki sodelovati, da se uporabnikom ne onemogoča dostop do teh storitev in njihova uporaba ter da se zagotovi neprekinjenost drugih storitev gostovanja.
(35)
Ker ta uredba ne bi smela določati nobenih določenih tehničnih rešitev za ločeno prodajo storitev gostovanja, temveč bi morala namesto tega utirati pot najučinkovitejši in najuspešnejši rešitvi, vključno s kombiniranimi rešitvami, ki jih mora razviti Komisija na podlagi prispevka BEREC, bi bilo treba na podlagi tehničnih značilnosti določiti merila, ki jih mora izpolnjevati tehnična rešitev za ločeno prodajo storitev gostovanja. Ta merila bi morala vključevati med drugim usklajeno uvedbo rešitve v vsej Uniji ter zagotoviti da lahko potrošniki hitro in enostavno izberejo drugega ponudnika storitev gostovanja brez spremembe številke. Prav tako ne bi smela ovirati gostovanja izven Unije ali gostovanja uporabnikov iz tretjih držav v Uniji.
(36)
Zagotoviti bi bilo treba boljše sodelovanje in usklajevanje med operaterji mobilnih omrežij, da se na tehnični ravni omogoči usklajen in dosleden tehnični razvoj zagotavljanja ločenih storitev gostovanja in ne preprečuje dostop do storitev podatkovnega gostovanja, ki so na voljo neposredno v obiskanem omrežju. V ta namen bi bilo treba izoblikovati osnovna načela in metodologije, ki bodo omogočale hitro prilagoditev spremembam in tehnološkemu napredku. BEREC bi moral v sodelovanju z ustreznimi zainteresiranimi stranmi pomagati Komisiji pri pripravi tehničnih elementov za zagotovitev ločene prodaje storitev gostovanja in da se ne bo preprečevalo dostopa do storitev podatkovnega gostovanja, ki so na voljo neposredno v obiskanem omrežju. Komisija bi morala po potrebi pooblastiti ustrezni Evropski organ za standardizacijo, da prilagodi ustrezne standarde, potrebne za usklajeno izvajanje ločene prodaje reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja.
(37)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja določb te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila v zvezi s podrobnejšimi pravili o obveznostih informiranja za domače ponudnike in o tehnični rešitvi za zagotavljanje ločene prodaje storitev gostovanja. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (16).
(38)
Ob upoštevanju te uredbe in izvedbenih aktov, sprejetih na njeni podlagi, bi lahko BEREC na lastno pobudo zagotovil posebne tehnične smernice o ločeni prodaji reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja ali o kateri koli drugi zadevi iz te uredbe.
(39)
Šteje se, da je za popolno učinkovitost ločene prodaje reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja treba takšno prodajo kombinirati z obveznostjo veleprodajnega dostopa za zagotavljanje storitev gostovanja, s čimer se novim ali obstoječim tržnim udeležencem, vključno s ponudniki čezmejnih storitev gostovanja, olajša dostop na trg. Takšna rešitev bi preprečila razlike med državami članicami, saj bi zagotovila enoten regulativni pristop ter tako prispevala k razvoju notranjega trga. Vendar pa bo izvedba ločene prodaje reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja zahtevala ustrezno obdobje, da se bodo lahko operaterji tehnično prilagodili, zaradi česar se bo pravi, konkurenčno zadostno razviti notranji trg s pomočjo teh strukturnih ukrepov lahko izoblikoval šele po določenem času. Zato bi bilo treba začasno ohraniti primerne najvišje veleprodajne cene storitev govornega, SMS in podatkovnega gostovanja ter varovalne meje maloprodajnih cen teh storitev, da se v prehodnem obdobju izvajanja takih strukturnih ukrepov ohranijo obstoječe koristi za potrošnike.
(40)
Zaradi nadaljnjega začasnega reguliranja cen bi bilo treba regulativne obveznosti naložiti tako na maloprodajni kot tudi na veleprodajni ravni, da se zaščitijo interesi uporabnikov gostovanja, saj po izkušnjah sodeč ni nujno, da se zaradi znižanja veleprodajnih cen storitev gostovanja v Uniji znižajo tudi maloprodajne cene gostovanja, ker za to ni spodbud. Po drugi strani pa bi lahko ukrepi za znižanje maloprodajnih cen, ne da bi se hkrati obravnavali veleprodajni stroški zagotavljanja teh storitev, ovirali pravilno delovanje notranjega trga storitev gostovanja in preprečevali večjo konkurenco.
(41)
Dokler strukturni ukrepi ne bodo zagotovili zadostne konkurence na notranjem trgu storitev gostovanja, zaradi katere bi se znižali veleprodajni stroški in posledično cene za potrošnike, je najučinkovitejši in najbolj sorazmeren pristop za reguliranje cen odhodnih in dohodnih gostujočih klicev znotraj Unije določitev - na ravni Unije - najvišje povprečne veleprodajne cene na minuto in omejitev maloprodajnih cen z evrotarifo, uvedeno z Uredbo (ES) št. 717/2007, ki je bila razširjena z evrotarifo za sporočila SMS, določeno z Uredbo (ES) št. 544/2009 (17), in bi morala biti razširjena z evrotarifo za prenos podatkov, določeno v tej uredbi. Povprečna veleprodajna cena bi morala veljati v določenem obdobju in med katerima koli operaterjema v Uniji.
(42)
Prehodne evrotarifo za govor, evrotarifo za sporočila SMS in evrotarifo za prenos podatkov bi bilo treba določiti na varovalni ravni, ki zagotavlja ne le ohranitev, temveč tudi povečanje koristi potrošnikov v prehodnem obdobju izvajanja strukturnih ukrepov in tudi zadostno maržo za ponudnike storitev gostovanja, hkrati pa spodbuja konkurenčne ponudbe gostovanja po nižjih cenah. Med zadevnim obdobjem bi morali ponudniki storitev gostovanja aktivno obveščati uporabnike o evrotarifah in jih brezplačno ter na jasen in pregleden način ponujati vsem svojim uporabnikom gostovanja.
(43)
Prehodne evrotarifa za govor, evrotarifa za SMS in evrotarifa za prenos podatkov, ki se ponudijo uporabnikom gostovanja, bi morale odražati primerno maržo na veleprodajne stroške zagotavljanja storitve gostovanja, ponudnikom storitev gostovanja pa omogočati, da svobodno tekmujejo z oblikovanjem različnih ponudb in prilagajanjem svojih struktur cen tržnim razmeram in željam potrošnikov. Take varovalne zgornje meje bi bilo treba določiti na ravni, ki ne bi izkrivljala konkurenčnih prednosti strukturnih ukrepov, bi bile lahko odstranjene, ko bodo strukturni ukrepi uporabnikom zagotovili konkretne ugodnosti. Ta regulativni pristop se ne bi smel uporabljati za del tarife, ki se zaračunava za zagotavljanje storitev z dodano vrednostjo, temveč samo za tarife, ki se zaračunavajo za povezavo do teh storitev.
(44)
Ta regulativni pristop bi moral biti enostaven za izvajanje in spremljanje, da bi se zmanjšala upravna obremenitev tako za operaterje in ponudnike storitev gostovanja, ki morajo upoštevati njegove zahteve, kot za nacionalne regulativne organe, ki so zadolženi za njegov nadzor in uveljavitev. Obenem bi moral biti pregleden in takoj razumljiv vsem mobilnim uporabnikom v Uniji. Poleg tega bi moral zagotavljati pravno varnost in predvidljivost za operaterje, ki zagotavljajo veleprodajne in maloprodajne storitve gostovanja. Zato bi bilo treba v tej uredbi določiti denarno vrednost najvišje cene na minuto na veleprodajni in maloprodajni ravni.
(45)
Tako določena najvišja povprečna cena na minuto na veleprodajni ravni bi morala upoštevati različne elemente opravljanja gostujočih klicev v Uniji, zlasti stroške izvora in zaključevanja klicev prek mobilnih omrežij, vključno z režijskimi stroški, signalizacijo in prenosom. Najprimernejše merilo za izvor in zaključevanje klicev je povprečna cena zaključevanja klicev pri operaterjih mobilnih omrežij v Uniji, pridobljena na podlagi informacij, ki jih zagotovijo nacionalni regulativni organi in objavi Komisija. Zato bi bilo treba najvišjo povprečno ceno na minuto, ki jo uvaja ta uredba, določiti ob upoštevanju povprečne cene zaključevanja klicev v mobilnih omrežjih, ki služi kot merilo za s tem povezane stroške. Najvišjo povprečno ceno na minuto na veleprodajni ravni bi bilo treba letno zniževati, da se tako upoštevajo zniževanja cene zaključevanja klicev v mobilnih omrežjih, ki jih občasno predpišejo nacionalni regulativni organi.
(46)
Prehodna evrotarifa za govor, ki se uporablja na maloprodajni ravni, bi uporabnikom gostovanja morala zagotavljati, da za regulirani gostujoči odhodni ali dohodni klic ne bodo plačali pretiranih cen, ponudniku storitev gostovanja pa hkrati puščati dovolj veliko maržo, da bodo svojim uporabnikom lahko ponujali raznolike proizvode.
(47)
Med prehodnim obdobjem varovalnih zgornjih mej bi morali biti vsi potrošniki obveščeni in imeti možnost, da brez dodatnih stroškov ali predpogojev izberejo preprosto tarifo gostovanja, ki ne bo višja od najvišjih cen. Primerna marža med veleprodajnimi stroški in maloprodajnimi cenami bi morala ponudnikom storitev gostovanja zagotavljati, da pokrijejo vse posebne stroške, ki jih imajo z gostovanjem na maloprodajni ravni, vključno s primernimi deleži stroškov trženja in subvencioniranja telefonskih aparatov, in da jim ostaja ustrezen znesek za ustvarjanje primerne donosnosti. Prehodne evrotarifa za govor, evrotarifa za SMS in evrotarifa za prenos podatkov so primerno sredstvo, da se hkrati zagotovi varstvo potrošnikov in prožnost ponudnikov storitev gostovanja. V skladu z veleprodajno ravnjo bi se morale zgornje meje evrotarife za govor, evrotarife za SMS in evrotarife za prenos podatkov letno zniževati.
(48)
Med prehodnim obdobjem varovalnih zgornjih mej bi morali biti novi uporabniki gostovanja celostno ter na jasen in razumljiv način obveščeni o obsegu tarif, ki obstajajo za gostovanje v Uniji, vključno s tistimi, ki so usklajene s prehodno evrotarifo za govor, evrotarifo za SMS in evrotarifo za prenos podatkov. Obstoječi uporabniki gostovanja bi morali imeti možnost, da v določenem časovnem obdobju izberejo novo tarifo, ki je usklajena s prehodno evrotarifo za govor, evrotarifo za SMS in evrotarifo za prenos podatkov ali katero koli drugo tarifo gostovanja. Pri obstoječih uporabnikih gostovanja, ki se v tem obdobju niso tako odločili, je primerno razlikovati med tistimi, ki so se za posebno tarifo gostovanja ali paket odločili že pred uveljavitvijo te uredbe, in tistimi, ki tega niso storili. Za slednje bi morala samodejno veljati tarifa, ki je v skladu s to uredbo. Za uporabnike gostovanja, ki že imajo koristi od posebnih tarif ali paketov gostovanja, ki ustrezajo njihovim osebnim potrebam in so jih zato izbrali, bi morala še naprej veljati predhodno izbrana tarifa ali paket, če potem, ko so bili opozorjeni na njihove trenutne tarifne pogoje in na veljavne evrotarife, izrazijo izbiro svojemu ponudniku storitev gostovanja, da ohranijo tarifo. Take posebne tarife ali paketi gostovanja bi lahko vključevali na primer pavšalne cene gostovanj, nejavne tarife, tarife z dodatnimi fiksnimi cenami gostovanja, tarife s cenami na minuto, ki so nižje od najvišje evrotarife za govor, evrotarife za SMS in evrotarife za prenos podatkov ali tarife s stroški vzpostavitve klica.
(49)
Ker bi morala ta uredba predstavljati poseben ukrep v smislu člena 1(5) Okvirne direktive, in ker bo ta uredba od ponudnikov storitev gostovanja v Uniji morda zahtevala, da spremenijo svoje maloprodajne tarife gostovanja zaradi izpolnitve zahtev iz te uredbe, te spremembe mobilnim uporabnikom ne bi smele dati pravice, da na podlagi nacionalnih predpisov, ki prenašajo regulativni okvir za elektronske komunikacije iz leta 2002, odstopijo od svojih pogodb.
(50)
Ta uredba ne bi smela posegati v inovativne ponudbe za potrošnike, ki so ugodnejše od prehodne evrotarife za govor, evrotarife za SMS in evrotarife za prenos podatkov, kakor je določena v tej uredbi, temveč bi pravzaprav morala spodbujati, da se uporabnikom gostovanja ponudijo inovativne ponudbe po nižjih cenah, zlasti zaradi dodatnega konkurenčnega pritiska, izhajajočega iz strukturnih določb te uredbe. Ta uredba ne zahteva ponovne uvedbe plačil za gostovanje, če so bila ta že povsem odpravljena, pa tudi ne, da se obstoječe cene gostovanja zvišajo na raven prehodnih varovalnih mejnih cen, določenih v tej uredbi.
(51)
Če najvišje cene niso navedene v valuti euro, bi bilo treba ustrezne začetne vrednosti ter njihove spremenjene vrednosti določiti v ustrezni valuti z uporabo referenčnih menjalnih tečajev, objavljenih v Uradnem listu Evropske unije na datum, določen v tej uredbi. Če uradni list na zadevni datum ni objavljen, bi se morali kot referenčni menjalni tečaji uporabiti tečaji, objavljeni v prvem Uradnem listu Evropske unije po tem datumu, ki vsebuje takšne referenčne menjalne tečaje. Za varovanje potrošnikov pred naraščanjem maloprodajnih cen za regulirane storitve gostovanja (regulirane storitve govornega, SMS ali podatkovnega gostovanja), zaradi nihanj v referenčnih menjalnih tečajih valut, drugih kot euro, bi morala imeti država članica, katere valuta ni euro, možnost, da za določitev najvišjih maloprodajnih cen v svoji valuti uporabi povprečje več referenčnih menjalnih tečajev v določenem časovnem obdobju
(52)
Praksa nekaterih operaterjev mobilnih omrežij, ki zagotavljanje gostujočih klicev na veleprodajni ravni obračunavajo na podlagi najkrajšega obdobja obračunavanja, ki traja do 60 sekund, namesto na podlagi sekundnega intervala, ki se običajno uporablja za druge veleprodajne cene medomrežnega povezovanja, izkrivlja konkurenco med navedenimi operaterji in operaterji, ki uporabljajo drugačne načine obračunavanja, ter ogroža dosledno uporabo najvišjih veleprodajnih cen, uvedenih s to uredbo. Poleg tega predstavlja dodaten strošek, ki ima z zvišanjem veleprodajnih cen negativen vpliv na ceno storitev govornega gostovanja na maloprodajni ravni. Zato bi morali operaterji mobilnih omrežij zaračunavati zagotavljanje reguliranih gostujočih klicev na veleprodajni ravni na podlagi sekundnega intervala.
(53)
ERG, predhodnik organa BEREC, je ocenil, da se zaradi prakse mobilnih operaterjev, ki pri obračunavanju storitev gostovanja na maloprodajni ravni uporabljajo intervale, ki trajajo dlje kot eno sekundo, običajni račun po evrotarifi za govor za odhodne klice poveča za 24 %, za dohodne klice pa za 19 %. Poleg tega je navedel, da je takšno povišanje oblika skrite dajatve, saj za večino potrošnikov ni pregledna. Zato je ERG priporočil nujne ukrepe za ureditev vprašanja različnega zaračunavanja na maloprodajni ravni, ki se uporablja za evrotarifo za govor.
(54)
Medtem ko je bil v Uredbi (ES) št. 717/2007 z uvedbo evrotarife v Uniji določen skupni pristop k zagotavljanju, da uporabniki gostovanja ne plačujejo pretiranih cen za regulirane gostujoče klice, je zaradi različnih načinov poenotenja zaračunavanja, ki ga uporabljajo mobilni operaterji, njena dosledna uporaba resno ogrožena. To tudi pomeni, da kljub čezmejni naravi storitev gostovanja v Uniji obstajajo različni pristopi k obračunavanju reguliranih gostujočih klicev, ki izkrivljajo konkurenčne pogoje na notranjem trgu.
(55)
Zato bi bilo treba določiti skupen sklop pravil glede obračunskih enot za račune za evrotarifo za govor na maloprodajni ravni, da se dodatno okrepi notranji trg in se v vsej Uniji zagotovi enaka visoka raven varstva potrošnikov storitev gostovanja.
(56)
Ponudniki reguliranih gostujočih klicev na maloprodajni ravni bi zato morali svojim uporabnikom na podlagi sekundnega intervala obračunavati vse klice, za katere velja evrotarifa za govor, pri čemer bi lahko za odhodne klice uporabili le začetno najkrajše obdobje obračunavanja, ki traja največ 30 sekund. To bo ponudnikom storitev gostovanja omogočilo, da krijejo kakršne koli razumne stroške vzpostavitve klica, in zagotovilo prožnost, da s ponudbo ugodnejših najkrajših obdobij obračunavanja tekmujejo med seboj. V primeru dohodnih klicev po evrotarifi za govor ni upravičeno nikakršno najkrajše začetno obdobje obračunavanja, ker so osnovni veleprodajni stroški obračunani po sekundnem intervalu in so kakršni koli posebni stroški vzpostavitve klica zajeti že v cenah zaključevanja klicev v mobilnih omrežjih.
(57)
Uporabniki ne bi smeli plačevati za sprejemanje govornih sporočil v obiskanem omrežju, saj ne morejo vplivati na dolžino teh sporočil. To ne bi smelo vplivati na druge tarife za zagotavljanje govornih sporočil, na primer tarife za poslušanje tovrstnih sporočil.
(58)
Uporabniki, ki živijo v obmejnih regijah, ne bi smeli imeti nepotrebno visokih računov za gostovanje zaradi nenamernega gostovanja. Ponudniki storitev gostovanja bi zato morali sprejeti razumne ukrepe za zaščito uporabnikov pred stroški za gostovanje, nastalimi medtem ko so ti uporabniki na ozemlju svoje države članice. Ti ukrepi bi morali vključevati ukrepe ustreznega obveščanja, da se uporabnikom zagotovi možnost dejavnega preprečevanja tovrstnih primerov nenamernega gostovanja. Nacionalni regulativni organi bi morali biti pozorni na situacije, v katerih imajo uporabniki težave pri plačevanju stroškov gostovanja, ko se še vedno nahajajo na ozemlju svoje države članice, in bi morali sprejeti ustrezne ukrepe za odpravo teh težav.
(59)
Tudi pri storitvah gostovanja SMS je kot v primeru govornih gostujočih klicev znatno tveganje, da se cene za maloprodajne uporabnike ne bi samodejno znižale, če bi določili le obveznosti glede veleprodajnih cen. Po drugi strani bi lahko ukrepi za znižanje ravni maloprodajnih cen brez obravnavanja ravni veleprodajnih stroškov, povezanih z zagotavljanjem teh storitev, negativno vplivali na položaj nekaterih ponudnikov storitev gostovanja, zlasti manjših, saj bi se povečalo tveganje razkoraka cen.
(60)
Nadalje, zaradi posebne strukture trga storitev gostovanja in njegove čezmejne narave regulativni okvir za elektronske komunikacije iz leta 2002 nacionalnim regulativnim organom ni zagotovil ustreznih orodij za učinkovito reševanje konkurenčnih težav, ki so razlog za visoko raven veleprodajnih in maloprodajnih cen za regulirane storitve gostovanja SMS. To ne zagotavlja nemotenega delovanja notranjega trga, zato bi bilo treba to popraviti.
(61)
Zato bi bilo treba določiti regulativne obveznosti glede reguliranih storitev gostovanja SMS na veleprodajni ravni, da se vzpostavi ustreznejše razmerje med veleprodajnimi cenami in osnovnimi stroški zagotavljanja storitve ter da se na maloprodajni ravni v prehodnem obdobju zaščitijo interesi uporabnikov gostovanja, dokler se ne bodo pokazali rezultati strukturnih ukrepov.
(62)
Dokler strukturni ukrepi na trgu storitev gostovanja ne bodo zagotovili zadostne konkurence, je najbolj učinkovit in sorazmeren pristop za ureditev ravni cen reguliranih gostujočih sporočil SMS na veleprodajni ravni določitev - na ravni Unije - najvišje povprečne cene za sporočilo SMS, poslano iz obiskanega omrežja. Povprečna veleprodajna cena bi morala veljati za katero koli dvojico operaterjev v Uniji v določenem obdobju.
(63)
Veleprodajna najvišja cena reguliranih storitev gostujočih sporočil SMS bi morala vključevati vse stroške, ki jih ima ponudnik veleprodajnih storitev, med drugim vključno s stroški izvora in prenosa ter nepovrnjenimi stroški zaključevanja gostujočih sporočil SMS v obiskanem omrežju. Zato bi bilo treba ponudnikom veleprodajnih reguliranih storitev gostovanja SMS prepovedati uvedbo ločene cene za zaključevanje gostujočih sporočil SMS v njihovem omrežju, da se zagotovi dosledna uporaba pravil iz te uredbe.
(64)
Da bi bile regulirane najvišje veleprodajne cene storitev gostovanja SMS bližje ravnem, ki odražajo osnovne stroške zagotavljanja storitve, in da bi se na maloprodajnem trgu razvila konkurenca, bi bilo treba najvišje veleprodajne cene reguliranih SMS postopno zmanjševati.
(65)
V skladu z Uredbo (ES) št. 544/2009 je bil zaradi odsotnosti strukturnih elementov, s katerimi bi se na trgu storitev gostovanja uvedla konkurenca, najbolj učinkovit in sorazmeren pristop za ureditev ravni cen gostujočih sporočil SMS znotraj Unije na maloprodajni ravni uvedba zahteve, da morajo mobilni operaterji svojim uporabnikom gostovanja ponuditi evrotarifo za sporočila SMS, ki ni višja od določene najvišje cene.
(66)
Dokler se ne pokažejo rezultati strukturnih ukrepov, bi bilo treba prehodno evrotarifo za SMS ohraniti na varovalni ravni, ki zagotavlja ohranitev obstoječih prednosti za potrošnike in zadostno maržo za ponudnike storitev gostovanja ter bolj stvarno odraža tudi osnovne stroške zagotavljanja storitve.
(67)
Zato bi morala prehodna evrotarifa za SMS, ki se lahko ponudi uporabnikom gostovanja, odražati primerno maržo na stroške zagotavljanja reguliranih storitev gostovanja SMS, ponudnikom storitev gostovanja pa omogočati, da svobodno tekmujejo z oblikovanjem različnih ponudb in prilagajanjem svojih cenovnih struktur tržnim razmeram in željam potrošnikov. Tako varnostno zgornjo mejo cen bi bilo treba zato določiti tako visoko, da ne bo izkrivljala konkurenčnih prednosti strukturnih ukrepov in bo lahko ukinjena, ko bodo strukturni ukrepi začeli učinkovati. Ta regulativni pristop se ne bi smel uporabljati za storitve SMS z dodano vrednostjo.
(68)
Od uporabnikov gostovanja se ne bi smelo zahtevati, da plačajo kakršno koli dodatno ceno za sprejem reguliranega gostujočega sporočila SMS ali govornega sporočila med gostovanjem v obiskanem omrežju, ker so takšni stroški zaključevanja že pokriti z maloprodajno ceno, ki se zaračuna za pošiljanje gostujočega sporočila SMS ali govornega sporočila.
(69)
Evrotarifa za SMS bi morala samodejno veljati za katerega koli novega ali obstoječega uporabnika gostovanja, ki se namerno ni odločil ali se ne odloči za posebno tarifo gostovanja SMS ali paket storitev gostovanja, ki vključuje regulirane storitve gostovanja SMS.
(70)
Sporočilo SMS je pisno sporočilo iz storitev kratkih sporočil in se jasno razlikuje od drugih sporočil, kot so sporočila MMS ali elektronska sporočila. Da se zagotovita enaka učinkovitost uredbe in popolno doseganje njenih ciljev, bi bilo treba prepovedati kakršne koli spremembe tehničnih parametrov gostujočega sporočila SMS, zaradi katerih bi se razlikovalo od domačega sporočila SMS.
(71)
Podatki, ki so jih zbrali nacionalni regulativni organi, kažejo, da povprečne veleprodajne cene storitev podatkovnega gostovanja, ki jih operaterji obiskanega omrežja zaračunavajo ponudnikom storitev gostovanja uporabnikov gostovanja, ostajajo visoke. Četudi se zdi, da se te veleprodajne cene znižujejo, pa še vedno ostajajo zelo visoke glede na osnovne stroške.
(72)
Veleprodajne cene za storitve podatkovnega gostovanja ostajajo visoke zlasti zaradi visokih veleprodajnih cen, ki jih zaračunavajo operaterji neprednostnih omrežij. Takšne cene so posledica omejitev usmerjanja prometa, ki operaterjev ne spodbujajo k enostranskemu znižanju standardnih veleprodajnih cen, saj se promet sprejema ne glede na zaračunano ceno. Zato se veleprodajni stroški zelo razlikujejo. V nekaterih primerih so veleprodajne cene podatkovnega gostovanja, ki se uporabljajo za neprednostna omrežja, šestkrat višje od cen, ki se uporabljajo za prednostno omrežje. Te pretirano visoke veleprodajne cene za storitve podatkovnega gostovanja povzročajo znatno izkrivljanje konkurenčnih pogojev med mobilnimi operaterji v Uniji, kar ogroža nemoteno delovanje notranjega trga. Poleg tega omejujejo ponudnike storitev gostovanja, da bi lahko predvidevali svoje veleprodajne stroške ter posledično zagotavljali svojim uporabnikom pregledne in konkurenčne maloprodajne cenovne pakete. Glede na to, da imajo nacionalni regulativni organi le omejena sredstva za učinkovito obravnavo teh težav na nacionalni ravni, bi se morala uporabljati najvišja veleprodajna cena za storitve podatkovnega gostovanja. Zato bi bilo treba naložiti regulativne obveznosti za regulirane storitve podatkovnega gostovanja na veleprodajni ravni, da se vzpostavi ustreznejše razmerje med veleprodajnimi cenami in osnovnimi stroški zagotavljanja storitve ter da se na maloprodajni ravni zaščitijo interesi uporabnikov gostovanja.
(73)
Ponudniki storitev gostovanja uporabniku gostovanja ne bi smeli zaračunati nobene regulirane storitve podatkovnega gostovanja, razen če uporabnik gostovanja predhodno privoli v prejemanje te storitve.
(74)
Področje uporabe te uredbe bi moralo zajemati zagotavljanje storitev maloprodajnega podatkovnega gostovanja v Uniji. Posebne značilnosti trgov storitev gostovanja, ki so utemeljevale sprejetje Uredbe (ES) št. 717/2007 in določitev obveznosti mobilnih operaterjev glede zagotavljanja gostujočih govornih klicev in sporočil SMS v Uniji, veljajo tudi za zagotavljanje storitev maloprodajnega podatkovnega gostovanja v Uniji. Podobno kot pri storitvah govornega in SMS gostovanja se tudi storitve podatkovnega gostovanja ne kupujejo ločeno na nacionalni ravni, ampak so samo del širšega maloprodajnega paketa, ki ga uporabniki kupijo pri svojem ponudniku storitev gostovanja, kar omejuje konkurenčnost. Podobno velja, da zaradi čezmejne narave zadevnih storitev nacionalni regulativni organi, odgovorni za zaščito in uveljavljanje interesov mobilnih uporabnikov, ki prebivajo na njihovem ozemlju, ne morejo nadzorovati ravnanja operaterjev obiskanega omrežja v drugih državah članicah.
(75)
Dokler strukturni ukrep ne bo zagotovil zadostne konkurence, je v prehodnem obdobju podobno kot pri regulativnih ukrepih, ki se že izvajajo za govorne storitve in storitve SMS, najučinkovitejši in najbolj sorazmeren pristop za ureditev maloprodajnih cen storitev podatkovnega gostovanja v Uniji uvedba zahteve, da morajo ponudniki storitev gostovanja uporabnikom gostovanja ponuditi prehodno evrotarifo za prenos podatkov, ki ni višja od določene najvišje zgornje meje cene. Evrotarifo za prenos podatkov bi bilo treba določiti na varovalni ravni, ki zagotavlja varstvo potrošnikov, dokler strukturni ukrep ne bo začel učinkovati, ter obenem zadostno maržo za ponudnike storitev gostovanja in bolj stvarno odražal tudi osnovne stroške zagotavljanja storitve.
(76)
Zato bi morala prehodna evrotarifa za prenos podatkov, ki se lahko ponudi gostujočim porabnikom, odražati primerno maržo glede na stroške zagotavljanja reguliranih storitev podatkovnega gostovanja, ponudnikom storitev gostovanja pa omogočati, da svobodno tekmujejo tako, da izdelajo različne ponudbe in cenovne strukture prilagodijo razmeram na trgu in željam potrošnikov. Tako zgornjo mejo cen bi bilo treba določiti tako visoko, da ne bo izkrivljala konkurenčnih prednosti strukturnih ukrepov in bi lahko bile odstranjene, ko bodo strukturni ukrepi uporabnikom zagotovili konkretne in trajne prihranke. Podobno kot pri pristopu za storitve govornega in SMS gostovanja bi se morala najvišja regulirana cena za prehodno evrotarifo za prenos podatkov glede na predvideno znižanje osnovnih stroškov za zagotavljanje maloprodajnih storitev podatkovnega gostovanja postopno zniževati.
(77)
Prehodna evrotarifa za prenos podatkov bi morala samodejno veljati za vsakega novega ali obstoječega uporabnika gostovanja, ki se namerno ni odločil ali se ne odloči za posebno tarifo podatkovnega gostovanja ali paket storitev gostovanja, ki vključuje regulirane storitve podatkovnega gostovanja.
(78)
Za zagotovitev, da potrošniki plačajo samo podatkovne storitve, ki jih dejansko uporabijo, ter v izogib težavam s skritimi cenami za potrošnike, ki so se pojavile pri govornih storitvah po uvedbi Uredbe (ES) št. 717/2007 zaradi mehanizmov, ki jih za zaračunavanje uporabljajo ponudniki storitev gostovanja, bi bilo treba prehodno evrotarifo za prenos podatkov zaračunavati po kilobajtih. Takšno zaračunavanje je skladno z mehanizmom zaračunavanja, ki se že uporablja na veleprodajni ravni.
(79)
Ponudniki storitev gostovanja lahko ponujajo pošteno vseobsegajočo mesečno pavšalno tarifo, za katero ne veljajo najvišje cene in ki bi lahko obsegala vse storitve gostovanja v Uniji
(80)
Za zagotovitev, da bi lahko vsi uporabniki mobilne govorne telefonije izkoristili prednosti, ki izhajajo iz določb te uredbe, bi se morale prehodne zahteve glede maloprodajnih cen uporabljati ne glede na to, ali imajo uporabniki gostovanja predplačniško ali naročniško pogodbo s ponudnikom storitev gostovanja, in ne glede na to, ali ima ponudnik storitev gostovanja svoje lastno omrežje, ali je operater navideznega mobilnega omrežja ali preprodajalec govornih mobilnih storitev.
(81)
Če ponudniki storitev mobilne telefonije v Uniji menijo, da so prednosti medobratovalnosti in povezljivosti med koncema, ki jih uživajo njihovi uporabniki, ogrožene zaradi prenehanja ali možnosti prenehanja njihovih sporazumov o gostovanju z operaterji mobilnega omrežja v drugih državah članicah, ali da svojim uporabnikom niso sposobni zagotoviti storitev v drugi državi članici, ker tam nimajo sklenjenega sporazuma z vsaj enim ponudnikom veleprodajnega dostopa do omrežja, bi morali nacionalni regulativni organi po potrebi uporabiti pooblastila iz člena 5 Direktive o dostopu za zagotovitev primernega dostopa in medomrežnega povezovanja, da omogočijo tako povezljivost med koncema in medobratovalnost storitev, pri tem pa upoštevati cilje iz člena 8 Okvirne direktive, zlasti vzpostavitev popolnoma delujočega notranjega trga za elektronske komunikacijske storitve.
(82)
Za izboljšanje preglednosti maloprodajnih cen storitev gostovanja in zaradi olajšanja odločitve uporabnikov gostovanja glede uporabe njihovih mobilnih naprav v tujini bi morali ponudniki mobilnih komunikacijskih storitev svoje uporabnike gostovanja brezplačno obveščati o cenah gostovanja, ki veljajo zanje, kadar uporabljajo storitve gostovanja v obiskani državi članici. Ker so lahko določene skupine uporabnikov dobro obveščene o cenah gostovanja, bi morali ponudniki storitev gostovanja zagotoviti možnost enostavnega izklopa te samodejne storitve obveščanja. Poleg tega bi morali ponudniki svojim uporabnikom, če se nahajajo v Uniji, aktivno in na zahtevo ter brezplačno zagotavljati dodatne informacije o cenah za minuto, za SMS ali za megabajt prenesenih podatkov (vključno z DDV) za odhodne ali dohodne glasovne klice ter za pošiljanje in sprejemanje sporočil SMS, MMS in drugih podatkovnih komunikacijskih storitev v obiskani državi članici.
(83)
Zaradi preglednosti morajo ponudniki ob sklenitvi naročniškega razmerja in ob vsaki spremembi cen gostovanja zagotoviti informacije o cenah gostovanja, zlasti o evrotarifi za govor, evrotarifi za SMS in evrotarifi za prenos podatkov ter vseobsegajoči pavšalni tarifi, če je ta v njihovi ponudbi. Informacije o cenah gostovanja bi morali ponudniki storitev gostovanja zagotavljati s primernimi sredstvi, kot so računi, internet, televizijski oglasi ali direktna pošta. Vse informacije in ponudbe v zvezi s cenami in značilnostmi storitve bi morale biti jasne, razumljive, morale bi dopuščati primerjavo in biti pregledne. Oglaševanje ponudb za gostovanje in trženje potrošnikom bi moralo biti popolnoma skladno z zakonodajo o varstvu potrošnikov, zlasti z Direktivo 2005/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (18). Ponudniki storitev gostovanja bi morali zagotoviti, da so vsi njihovi uporabniki gostovanja seznanjeni s tem, da so v zadevnem obdobju na voljo regulirane tarife, in tem uporabnikom poslati jasno in nedvoumno pisno obvestilo z opisom pogojev evrotarife za govor, evrotarife za SMS in evrotarife za prenos podatkov in pravice prehoda na te tarife in z njih.
(84)
Poleg tega bi bilo treba uvesti ukrepe za izboljšanje preglednosti maloprodajnih cen vseh storitev podatkovnega gostovanja, da se odpravijo zlasti „presenečenja zaradi visokih računov“, ki ovirajo nemoteno delovanje notranjega trga, in da se uporabnikom gostovanja zagotovijo potrebni instrumenti za spremljanje in nadzor stroškov storitev podatkovnega gostovanja. Prav tako ne bi smelo biti ovir za razvoj aplikacij ali tehnologij, ki so lahko nadomestek ali alternativa storitvam gostovanja, kot so storitve WiFi.
(85)
Ponudniki storitev gostovanja bi morali svojim uporabnikom gostovanja brezplačno zagotoviti zlasti njihovim potrebam prilagojene informacije o tarifah za storitve podatkovnega gostovanja, ki veljajo za te uporabnike, vsakič, ko ob vstopu v drugo državo prvič uporabijo storitve podatkovnega gostovanja. Te informacije bi bilo treba poslati na njihovo mobilno napravo na način, ki je najprimernejši za preprost sprejem in razumevanje, in tako, da je do njih mogoče ponovno dostopati tudi pozneje.
(86)
Da bi uporabniki lažje razumeli finančne posledice uporabe storitev podatkovnega gostovanja in da bi se jim omogočilo spremljanje in nadzor porabe, bi morali ponudniki storitev gostovanja pred sklenitvijo pogodbe in po njej svoje uporabnike redno obveščati o cenah reguliranih storitev podatkovnega gostovanja. Takšne informacije bi med drugim lahko vključevale približno količino prenesenih podatkov, na primer pri pošiljanju elektronske pošte in slik, brskanju po spletu ter uporabi mobilnih aplikacij.
(87)
Da se preprečijo presenečenja zaradi visokih računov, bi morali ponudniki storitev gostovanja določiti eno ali več finančnih in/ali količinskih zgornjih mej porabe za neporavnane obveznosti za storitve podatkovnega gostovanja, izražene v valuti, v kateri uporabniku gostovanja izdajo račun, ki bi jih morali brezplačno ponuditi vsem svojim uporabnikom gostovanja skupaj z ustreznim opozorilnim obvestilom, v obliki, ki omogoča poznejši ponoven ogled, ko se tej zgornji meji približajo. Ko je ta zgornja meja dosežena, uporabniki ne bi smeli več prejemati teh storitev, oziroma jim jih ne bi smeli več zaračunavati, razen če uporabniki izrecno zahtevajo nadaljnje zagotavljanje teh storitev v skladu s pogoji, navedenimi v opozorilnem obvestilu. V takem primeru bi morali prejeti brezplačno potrditev, v obliki, ki omogoča poznejši ponoven ogled. Uporabniki gostovanja bi morali imeti možnost, da v ustreznem roku izberejo katero koli od teh finančnih ali količinskih zgornjih mej ali pa se odločijo, da ne bodo imeli takšne meje. Uporabnika bi se moralo uvrstiti v sistem privzete meje, razen kadar zahteva drugače.
(88)
Ti ukrepi v zvezi s preglednostjo bi morali veljati za minimalne zaščitne ukrepe za uporabnike gostovanja in ne bi smeli ponudnikom storitev gostovanja preprečevati, da bi svojim uporabnikom ponudili druge rešitve, ki prispevajo k predvidljivosti in nadzoru stroškov storitev podatkovnega gostovanja. Veliko ponudnikov storitev gostovanja na primer pripravlja nove pavšalne ponudbe gostovanja na maloprodajni ravni, ki omogočajo podatkovno gostovanje za določeno ceno v določenem obdobju do neke količinske zgornje meje, ki ustreza razumni uporabi. Ponudniki storitev gostovanja razvijajo tudi sisteme, ki omogočajo, da so njihovi uporabniki gostovanja v realnem času obveščeni o svojih skupnih neporavnanih obveznostih za podatkovno gostovanje. Da se zagotovi nemoteno delovanje notranjega trga, bi bilo treba ta razvoj na domačih trgih prenesti v usklajena pravila.
(89)
Tudi uporabniki s predplačniškimi tarifami lahko za uporabo storitev podatkovnega gostovanja dobijo izjemno visoke račune. Zato bi se morale določbe o omejenih cenah uporabljati tudi za te uporabnike.
(90)
Obstajajo velike razlike med reguliranimi tarifami gostovanja znotraj Unije in tarifami, ki se zaračunajo uporabnikom, ko potujejo izven Unije, in ki so še vedno opazno višje v primerjavi s cenami znotraj Unije. Ker ni doslednega pristopa glede preglednosti in varovalnih ukrepov v zvezi z gostovanjem izven Unije, potrošniki ne poznajo dobro svojih pravic, kar jih pogosto odvrača od uporabe mobilnih storitev v tujini. Uporabniki bi se lahko na podlagi prejetih preglednih informacij odločili ne le o tem, kako uporabljati mobilne naprave med potovanjem v tujini (v Uniji in izven nje), temveč tudi pri izbiri med ponudniki storitev gostovanja. Zato je treba poiskati rešitev za to vprašanje pomanjkanja preglednosti in varstva potrošnikov, in sicer z uporabo nekaterih ukrepov za preglednost in varstvo potrošnikov tudi za storitve gostovanja, ki se zagotavljajo izven Unije. Ti ukrepi bi spodbujali konkurenco in izboljšali delovanje notranjega trga.
(91)
Če operater obiskanega omrežja v obiskani državi izven Unije ne dovoli, da bi ponudnik storitev gostovanja spremljal porabo svojih uporabnikov v realnem času, ponudnik storitev gostovanja ne bi smel biti zavezan zagotavljati najvišje finančne ali količinske zgornje meje porabe, namenjene varstvu uporabnikov.
(92)
Nacionalni regulativni organi, ki so pristojni za izvajanje nalog v skladu z regulativnim okvirom za elektronske komunikacije iz leta 2002, bi morali biti pooblaščeni za nadziranje in uveljavljanje obveznosti iz te uredbe na svojem ozemlju. Spremljati bi morali tudi spreminjanje cen govornih in podatkovnih storitev za uporabnike gostovanja znotraj Unije, po potrebi vključno s posebnimi stroški, povezanimi z odhodnimi in dohodnimi gostujočimi klici v najbolj oddaljenih območjih Unije in s potrebo ustrezne povrnitve teh stroškov na veleprodajnem trgu, ter da se tehnike usmerjanja prometa ne uporabljajo za omejitev izbire v škodo uporabnikov. Zagotavljati bi morali, da imajo zainteresirane strani na voljo najnovejše informacije o uporabi te uredbe, rezultate tega spremljanja pa objavljati vsakih šest mesecev. Zagotoviti bi bilo treba ločene podatke o uporabnikih - podjetjih, naročnikih in predplačnikih.
(93)
Za nacionalno gostovanje v najbolj oddaljenih območjih Unije, kjer se dovoljenja za mobilno telefonijo razlikujejo od tistih, ki se izdajajo za druge dele nacionalnega ozemlja, bi se lahko uporabljalo zniževanje cen, enakovredno tistemu, ki se izvaja na notranjem trgu storitev gostovanja. Izvajanje te uredbe ne bi smelo privesti do manj ugodnega oblikovanja cen za uporabnike storitev nacionalnega gostovanja v primerjavi z uporabniki storitev gostovanja v Uniji. V ta namen lahko nacionalni organi sprejmejo dodatne ukrepe, ki so v skladu s pravom Unije.
(94)
Pri določanju pravil glede kazni, ki se uporabljajo za kršitve te uredbe, bi morale države članice med drugim upoštevati možnost, da v skladu z nacionalno zakonodajo ponudniki storitev gostovanja uporabnikom povrnejo stroške zaradi vsake zamude ali oviranja prehoda na alternativnega ponudnika storitev gostovanja.
(95)
Ker ciljev te uredbe, tj. vzpostavitve skupnega pristopa, ki bo uporabnikom javnih mobilnih komunikacijskih omrežij zagotavljal, da na potovanjih po Uniji ne bodo plačevali pretiranih cen za storitve gostovanja v Uniji, kar bo povečalo konkurenco med ponudniki storitev gostovanja in tako omogočilo visoko raven varstva potrošnikov, države članice ne morejo doseči zanesljivo, usklajeno in pravočasno in jih je potemtakem mogoče lažje uresničiti na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev.
(96)
Regulativne obveznosti v zvezi z veleprodajnimi cenami storitev govornega, SMS in podatkovnega gostovanja bi morale veljati, dokler strukturni ukrepi ne bodo začeli učinkovati in dokler na veleprodajnih trgih ne bo razvita zadostna konkurenca. Poleg tega tržni trendi trenutno kažejo, da bodo podatkovne storitve postopoma postale najpomembnejši segment mobilnih storitev in da so veleprodajne storitve podatkovnega gostovanja trenutno najbolj dinamične, pri čemer so cene bistveno nižje od trenutnih reguliranih cen.
(97)
Maloprodajne zgornje meje cen bi bilo treba določiti tako visoko, da ne bodo izkrivljale morebitnih konkurenčnih prednosti strukturnih ukrepov, lahko pa bi se tudi ukinile, ko bodo ti ukrepi začeli učinkovati in omogočili razvoj pravega notranjega trga. Zato bi se morale maloprodajne varnostne zgornje meje cen postopno zniževati in nato prenehati veljati.
(98)
Komisija bi morala pregledati učinkovitost te uredbe glede na njene cilje in njen prispevek k izvajanju regulativnega okvira 2002 za elektronske komunikacije in nemotenemu delovanju notranjega trga. Komisija bi morala v zvezi s tem upoštevati njen učinek na konkurenčni položaj ponudnikov mobilnih komunikacijskih storitev, ki so različno veliki in prihajajo iz različnih delov Unije, razvoj, gibanja in preglednost maloprodajnih in veleprodajnih cen, njihovo povezanost z dejanskimi stroški, v kolikšni meri so se uresničile domneve iz presoje vpliva, priložene tej uredbi, stroške, nastale zaradi izpolnjevanja zahtev, in učinek na naložbe. Komisija bi morala glede na tehnološki napredek preučiti tudi razpoložljivost in kakovost storitev, ki nadomeščajo gostovanje (na primer dostop prek WiFi).
(99)
Za varstvo potrošnikov bi bilo treba ohraniti regulativne obveznosti za veleprodajne in maloprodajne cene storitev govornega, SMS in podatkovnega gostovanja, in sicer vse dokler se dokončno ne oblikuje konkurenca na maloprodajni in veleprodajni ravni. V ta namen bi morala Komisija do 30. junija 2016 oceniti, ali so bili cilji te uredbe doseženi, vključno s tem, ali so bili strukturni ukrepi v celoti izvedeni in ali je konkurenca na notranjem trgu storitev gostovanja dovolj razvita. Če Komisija ugotovi, da konkurenca ni dovolj razvita, bi morala Evropskemu parlamentu in Svetu predstaviti ustrezne predloge, s katerimi bo zagotovljeno ustrezno varstvo potrošnikov od leta 2017.
(100)
Za zagotovitev stalnega spremljanja storitev gostovanja v Uniji bi morala Komisija po omenjenem pregledu vsaki dve leti pripraviti poročilo za Evropski parlament in Svet, ki vključuje splošen povzetek zadnjih gibanj pri storitvah gostovanja ter vmesno oceno napredka pri doseganju ciljev te uredbe in morebitnih alternativnih možnosti za doseganje teh ciljev -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet in področje uporabe
1. Ta uredba uvaja skupni pristop k zagotavljanju, da uporabniki javnih mobilnih komunikacijskih omrežij na potovanjih v Uniji ne plačujejo previsokih cen za storitve gostovanja v Uniji v primerjavi s konkurenčnimi nacionalnimi cenami, ko opravljajo in sprejemajo klice, pošiljajo in sprejemajo sporočila SMS ter uporabljajo paketno komutirane podatkovne komunikacijske storitve, s čimer prispeva k nemotenemu delovanju notranjega trga, hkrati pa dosega visoko raven zaščite potrošnikov, spodbuja konkurenco in preglednost na trgu ter zagotavlja spodbude za inovacije in izbiro potrošnikov.
Določa pravila, ki omogočajo ločitev prodaje reguliranih storitev gostovanja od domačih mobilnih komunikacijskih storitev, ter opredeljuje pogoje za veleprodajni dostop do javnih mobilnih komunikacijskih omrežij za zagotavljanje reguliranih storitev gostovanja. Določa tudi prehodna pravila za cene, ki jih lahko zaračunajo ponudniki storitev gostovanja za zagotavljanje reguliranih storitev gostovanja za govorne klice in sporočila SMS, ki izvirajo in se zaključujejo znotraj Unije, ter za paketno komutirane podatkovne komunikacijske storitve, ki jih uporabljajo uporabniki gostovanja med gostovanjem v mobilnem komunikacijskem omrežju znotraj Unije. Uporablja se tako za veleprodajne cene, ki jih zaračunavajo operaterji omrežij, kot tudi za maloprodajne cene, ki jih zaračunavajo ponudniki storitev gostovanja.
2. Ločitev prodaje reguliranih storitev gostovanja od domačih mobilnih komunikacijskih storitev je potreben vmesni ukrep za povečanje konkurence, kar bo znižalo tarife gostovanja za uporabnike in prispevalo k doseganju notranjega trga mobilnih komunikacijskih storitev, na katerem na koncu ne bo več razlikovanja med nacionalnimi tarifami in tarifami gostovanja.
3. Ta uredba določa tudi pravila za povečanje preglednosti cen in boljše obveščanje uporabnikov o cenah storitev gostovanja.
4. Ta uredba predstavlja poseben ukrep v smislu člena 1(5) Okvirne direktive.
5. Najvišje cene iz te uredbe so izražene v eurih.
6. Kadar so najvišje cene iz členov 7, 9, in 12, izražene v valutah, ki niso euro, se začetne mejne cene v teh valutah v skladu z navedenimi členi določijo z uporabo referenčnih menjalnih tečajev, ki jih je Evropska centralna banka 1. maja 2012 objavila v Uradnem listu Evropske unije.
Za namene naslednjih mejnih cen iz členov 7(2), 9(1) in 12(1) se spremenjene vrednosti določijo z uporabo referenčnih menjalnih tečajev, objavljenih 1. maja zadevnega koledarskega leta. Za najvišje cene iz členov 7(2), 9(1) in 12(1) se mejne cene v valutah, ki niso euro, po letu 2015 revidirajo letno. Letno revidirane mejne cene v teh valutah se uporabljajo od 1. julija in se določijo z uporabo referenčnih menjalnih tečajev, objavljenih 1. maja istega leta.
7. Kadar so najvišje cene iz členov 8, 10 in 13, izražene v valutah, ki niso euro, se začetne mejne cene v skladu z navedenimi členi v teh valutah določijo z uporabo povprečja referenčnih menjalnih tečajev, ki jih Evropska centralna banka objavi v Uradnem listu Evropske unije1. marca, 1. aprila in 1. maja 2012.
Za namene naslednjih mejnih cen iz členov 8(2), 10(2) in 13(2), se spremenjene vrednosti določijo z uporabo povprečja referenčnih menjalnih tečajev, objavljenih 1. marca, 1. aprila in 1. maja zadevnega koledarskega leta. Za najvišje cene, ki jih urejajo členi 8(2), 10(2) in 13(2), se mejne cene v valutah, ki niso euro po letu 2015 revidirajo letno. Letno revidirane mejne cene v teh valutah se uporabljajo od 1. julija in se določijo z uporabo povprečja referenčnih menjalnih tečajev, objavljenih 1. marca, 1. aprila in 1. maja istega leta.
Člen 2
Opredelitev pojmov
1. V tej uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 2 Direktive o dostopu, člena 2 Okvirne direktive in člena 2 Direktive o univerzalnih storitvah.
2. Poleg opredelitev pojmov iz odstavka 1 se uporabljajo naslednje opredelitve:
(a)
„ponudnik storitev gostovanja“ pomeni podjetje, ki uporabniku gostovanja zagotavlja regulirane maloprodajne storitve gostovanja;
(b)
„domači ponudnik“ pomeni podjetje, ki uporabniku gostovanja zagotavlja domače mobilne komunikacijske storitve;
(c)
„alternativni ponudnik storitev gostovanja“ pomeni ponudnika storitev gostovanja, ki ni domači ponudnik;
(d)
„domače omrežje“ pomeni javno komunikacijsko omrežje, ki se nahaja v državi članici in ga uporablja ponudnik storitev gostovanja za zagotavljanje reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja uporabniku gostovanja;
(e)
„obiskano omrežje“ pomeni javno prizemno mobilno komunikacijsko omrežje, nameščeno v državi članici, ki ni država domačega ponudnika storitev uporabniku gostovanja, ki uporabniku gostovanja omogoča, da na podlagi dogovora z operaterjem domačega omrežja opravlja ali sprejema klice, pošilja ali sprejema sporočila SMS ali uporablja paketno komutirane podatkovne komunikacijske storitve;
(f)
„gostovanje v Uniji“ pomeni, da uporabnik gostovanja uporablja mobilno napravo za opravljanje ali sprejemanje klicev znotraj Unije, pošiljanje ali sprejemanje sporočil SMS znotraj Unije ali uporabo paketno komutiranih podatkovnih komunikacijskih storitev, medtem ko je v državi članici, ki ni država, v kateri se nahaja omrežje domačega ponudnika, in sicer na podlagi dogovora med operaterjem domačega omrežja in operaterjem obiskanega omrežja;
(g)
„uporabnik gostovanja“ pomeni uporabnika pri ponudniku reguliranih storitev gostovanja prek javnega prizemnega mobilnega komunikacijskega omrežja, nameščenega v Uniji, katerega pogodba o naročniškem razmerju ali dogovor z navedenim ponudnikom storitev gostovanja dopušča gostovanje v Uniji;
(h)
„regulirani gostujoči klic“ pomeni mobilni govorni telefonski klic, ki ga opravi uporabnik gostovanja ter izvira iz obiskanega omrežja in se zaključuje v javnem komunikacijskem omrežju znotraj Unije, ali ki ga uporabnik gostovanja sprejme ter izvira iz javnega komunikacijskega omrežja znotraj Unije in se zaključuje v obiskanem omrežju;
(i)
„evrotarifa za govor“ pomeni vsako tarifo, ki ne presega najvišje cene, določene v členu 8, ki jo ponudnik storitev gostovanja lahko zaračuna za zagotavljanje reguliranih gostujočih klicev v skladu z navedenim členom;
(j)
„sporočilo SMS“ pomeni pisno sporočilo storitve kratkih sporočil, ki je sestavljeno zlasti iz črk in/ali številk ter se lahko pošilja med mobilnimi in/ali fiksnimi številkami, določenimi v skladu z nacionalnimi načrti številčenja;
(k)
„regulirano gostujoče sporočilo SMS“ pomeni sporočilo SMS, ki ga pošlje uporabnik gostovanja ter izvira iz obiskanega omrežja in se zaključuje v javnem komunikacijskem omrežju znotraj Unije ali ki ga uporabnik gostovanja sprejme ter izvira iz javnega komunikacijskega omrežja znotraj Unije in se zaključuje v obiskanem omrežju;
(l)
„evrotarifa za SMS“ pomeni vsako tarifo, ki ne presega najvišje cene, določene v členu 10, ki jo lahko zaračuna ponudnik storitev gostovanja za zagotavljanje reguliranih gostujočih sporočil SMS v skladu z navedenim členom;
(m)
„regulirana storitev podatkovnega gostovanja“ pomeni storitev gostovanja, ki omogoča uporabniku gostovanja, da prek svoje mobilne naprave uporablja paketno komutirane podatkovne komunikacijske storitve, medtem ko je povezan z obiskanim omrežjem. Regulirana storitev podatkovnega gostovanja ne vključuje prenosa ali sprejemanja reguliranih gostujočih klicev ali sporočil SMS, vključuje pa prenos in sprejemanje sporočil MMS;
(n)
„evrotarifa za prenos podatkov“ pomeni vsako tarifo, ki ne presega najvišje cene, določene v členu 13, ki jo lahko ponudnik storitev gostovanja zaračuna za zagotavljanje reguliranih storitev podatkovnega gostovanja v skladu z navedenim členom;
(o)
„veleprodajni dostop za gostovanje“ pomeni, da operater mobilnega omrežja zagotavlja neposredni veleprodajni dostop za gostovanje ali dostop za preprodajo veleprodajnega gostovanja;
(p)
„neposredni veleprodajni dostop za gostovanje“ pomeni, da operater mobilnega omrežja da drugemu podjetju na voljo zmogljivosti in/ali storitve pod določenimi pogoji z namenom, da to podjetje zagotavlja regulirane storitve gostovanja za uporabnike gostovanja;
(q)
„dostop za preprodajo veleprodajnega gostovanja“ pomeni, da operater mobilnega omrežja, ki ni operater obiskanega omrežja, zagotavlja storitve gostovanja na veleprodajni ravni drugemu podjetju z namenom, da to podjetje zagotavlja regulirane storitve gostovanja za uporabnike gostovanja.
Člen 3
Veleprodajni dostop za gostovanje
1. Operaterji mobilnih omrežij ugodijo vsem razumnim zahtevkom za veleprodajni dostop za gostovanje.
2. Operaterji mobilnih omrežij lahko zahtevke za veleprodajni dostop za gostovanje zavrnejo le na podlagi objektivnih meril.
3. Veleprodajni dostop za gostovanje zajema dostop do vseh omrežnih elementov in pripadajočih naprav, ustreznih storitev, sistemov programske opreme in informacijskih sistemov, potrebnih za zagotavljanje reguliranih storitev gostovanja uporabnikom.
4. Za zagotavljanje dostopa do vseh komponent veleprodajnega dostopa za gostovanje iz odstavka 3 se uporabljajo pravila o reguliranih veleprodajnih cenah gostovanja iz členov 7, 9 in 12.
Brez poseganja v prvi pododstavek lahko operaterji mobilnih omrežij pri dostopu za preprodajo veleprodajnega gostovanja zaračunajo poštene in razumne cene za komponente, ki niso zajete v odstavku 3.
5. Operaterji mobilnega omrežja objavijo referenčno ponudbo, pri čemer upoštevajo smernice BEREC iz odstavka 8, in jo dajo na voljo podjetju, ki zahteva veleprodajni dostop za glasovanje. Operaterji mobilnega omrežja najpozneje v enem mesecu, ko prvič prejmejo zahtevek, podjetju, ki zahteva dostop, predložijo osnutek pogodbe za tovrsten dostop, skladen s tem členom. Veleprodajni dostop za gostovanje se odobri v razumnem času, ki ni daljši od treh mesecev po sklenitvi pogodbe. Operaterji mobilnega omrežja, ki prejmejo zahtevek za veleprodajni dostop za gostovanja, in podjetja, ki zahtevajo dostop, se pogajajo v dobri veri.
6. Referenčna ponudba, navedena v odstavku 5, je dovolj podrobna in vključuje vse komponente, potrebne za veleprodajni dostop za gostovanje iz odstavka 3, ter vsebuje opis ponudb, ki se nanašajo na neposredni veleprodajni dostop za gostovanje in dostop za preprodajo veleprodajnega gostovanja, in s tem povezane pogoje. Nacionalni regulativni organi po potrebi naložijo spremembe referenčnih ponudb, da bi se izpolnile obveznosti, določene v tem členu.
7. Če želi podjetje, ki zahteva dostop, začeti poslovna pogajanja za vključitev dodatnih komponent, ki niso zajete v referenčni ponudbi, se operaterji mobilnega omrežja odzovejo na tovrstne zahtevke v razumnem času, ki ni daljši od dveh mesecev po prejemu prvotnega zahtevka. Za namene tega odstavka se ne uporabljata odstavka 2 in 5.
8. BEREC po posvetovanju z zainteresiranimi stranmi in v tesnem sodelovanju s Komisijo do 30. septembra 2012 določi smernice za veleprodajni dostop za gostovanje in tako prispeva k dosledni uporabi tega člena.
9. Odstavki 5 do 7 se uporabljajo od 1. januarja 2013.
Člen 4
Ločena prodaja reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja
1. Domači ponudniki svojim uporabnikom omogočijo dostop do reguliranih storitev govornega, SMS in podatkovnega gostovanja, ki jih v paketu ponuja kateri koli alternativni ponudnik storitev gostovanja.
Niti domači ponudnik niti ponudniki storitev gostovanja uporabnikom ne preprečijo dostopa do reguliranih storitev podatkovnega gostovanja, ki jih neposredno v obiskanem omrežju zagotavlja alternativni ponudnik storitev gostovanja.
2. Uporabniki gostovanja lahko kadar koli zamenjajo ponudnika storitev gostovanja. Kadar se uporabnik gostovanja odloči, da bo zamenjal ponudnika storitev gostovanja, se ta zamenjava opravi brez nepotrebnega odlašanja, vsekakor pa v najkrajšem možnem času, odvisno od tehnične rešitve, izbrane za implementacijo ločene prodaje reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja, vendar nikoli pozneje kot v treh delovnih dneh od sklenitve dogovora z novim ponudnikom storitev gostovanja.
3. Odločitev za alternativnega ponudnika storitev gostovanja ali odločitev za menjavo ponudnika storitev gostovanja je za uporabnike brezplačna in je mogoča v vseh tarifnih skupinah. Taka menjava - v primerjavi s prevladujočimi pogoji pred njo - ni pogojena s sklenitvijo naročniškega razmerja ali povezana z dodatnimi stalnimi ali ponavljajočimi se stroški, ki se nanašajo na elemente pogodbe o naročniškem razmerju, ki niso povezani z gostovanjem.
4. Domači ponudniki vse svoje uporabnike gostovanja na jasen, razumljiv in lahko dostopen način obvestijo o možnosti izbire storitev iz prvega pododstavka odstavka 1.
Zlasti ob sklenitvi ali podaljšanju pogodbe o naročniškem razmerju za mobilne komunikacijske storitve domači ponudniki vsem svojim uporabnikom posamično zagotovijo popolne informacije o možnosti izbire alternativnega ponudnika storitev gostovanja in ne ovirajo sklenitve pogodbe o naročniškem razmerju z njim. Uporabniki, ki sklenejo pogodbo o naročniškem razmerju z domačim ponudnikom reguliranih storitev gostovanja, izrecno potrdijo, da so bili obveščeni o tej možnosti. Domači ponudnik preprodajalcem, ki so prodajna mesta domačega ponudnika, ne prepove ponujanja naročniških razmerij za ločene storitve gostovanja pri alternativnih ponudnikih storitev gostovanja, jih pri tem ne ovira in jih od tega ne odvrača.
5. Tehničnih lastnosti reguliranih storitev gostovanja se ne spreminja tako, da bi se razlikovale od tehničnih lastnosti reguliranih storitev gostovanja, vključno s parametri kakovosti, ki so bile uporabniku zagotovljene pred menjavo ponudnika. Kadar menjava ne zadeva vseh reguliranih storitev gostovanja, se te storitve, ki jih menjava ne zadeva, še vedno zagotavljajo po enaki ceni in s čim bolj enakimi tehničnimi lastnostmi, vključno s parametri kakovosti.
6. Ta člen se uporablja od 1. julija 2014.
Člen 5
Izvajanje ločene prodaje reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja
1. Domači ponudniki izvajajo ločeno prodajo reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja, navedeno v členu 4, da lahko uporabniki uporabljajo domače mobilne komunikacijske storitve in ločene regulirane storitve gostovanja. Domači ponudniki ugodijo vsem razumnim zahtevkom za dostop do objektov in naprav ter pripadajočih podpornih storitev, pomembnih za ločeno prodajo reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja. Dostop do objektov in naprav ter podpornih storitev, potrebnih za ločeno prodajo reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja, vključno s storitvami overjanja uporabnikov, je brezplačen in se uporabnikom neposredno ne zaračuna.
2. Da se zagotovi dosledno in hkratno izvajanje ločene prodaje reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja po vsej Uniji, Komisija po posvetovanju z BEREC do 31. decembra 2012 z izvedbenimi akti sprejme podrobna pravila o obveznostih obveščanja, določenih v členu 4(4), in o tehnični rešitvi za izvajanje ločene prodaje reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 6(2) in se uporabljajo od 1. julija 2014.
3. Tehnična rešitev za izvajanje ločene prodaje reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja izpolnjuje naslednja merila:
(a)
prijaznost do potrošnika; potrošnikom je treba zlasti omogočiti, da lahko preprosto in hitro preidejo k alternativnemu ponudniku storitev gostovanja, pri čemer ohranijo obstoječo mobilno številko in uporabljajo isto mobilno napravo;
(b)
zmožnost, da zadovolji zahteve različnih potrošnikov pod konkurenčnimi pogoji, vključno z omogočanjem intenzivne uporabe podatkovnih storitev;
(c)
zmožnost učinkovitega spodbujanja konkurence, upoštevajoč tudi možnosti operaterjev, da izkoristijo svoje infrastrukturne prednosti ali poslovne dogovore;
(d)
stroškovna učinkovitost, upoštevajoč razdelitev stroškov med domačimi ponudniki in alternativnimi ponudniki storitev gostovanja;
(e)
zmožnost učinkovitega uresničevanja obveznosti, navedenih v členu 4(1);
(f)
omogočanje najvišje možne ravni medobratovalnosti;
(g)
prijaznost do uporabnika, zlasti glede tehničnega ravnanja z mobilno napravo ob menjavi omrežij;
(h)
zagotavljanje, da gostovanje uporabnikov iz Unije v tretjih državah ali gostovanja uporabnikov iz tretje države v Uniji ni ovirano;
(i)
zagotavljanje, da se spoštujejo pravila o varstvu zasebnosti, osebnih podatkih, varnosti in celovitosti omrežij ter preglednosti, določena v Okvirni direktivi in posebnih direktivah;
(j)
upoštevanje dejstva, da nacionalni regulativni organi spodbujajo sposobnost končnih uporabnikov, da dostopajo do informacij in jih razširjajo ali uporabljajo programe in storitve po lastni izbiri, v skladu s členom 8(4)(g) Okvirne direktive;
(k)
zagotavljanje, da ponudniki nudijo enake pogoje v enakih okoliščinah.
4. Tehnična rešitev lahko za namene izpolnjevanja meril iz odstavka 3 združuje eno ali več tehničnih modalitet.
5. Komisija po potrebi pooblasti Evropski organ za standardizacijo, da sprejme ustrezne standarde, potrebne za usklajeno izvajanje ločene prodaje reguliranih maloprodajnih storitev gostovanja.
6. Odstavki 1, 3, 4 in 5 tega člena se uporabljajo od 1. julija 2014.
Člen 6
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga Odbor za komunikacije, ustanovljen s členom 22 Okvirne direktive. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 7
Veleprodajne cene za odhodne regulirane gostujoče klice
1. Povprečna veleprodajna cena, ki jo operater obiskanega omrežja lahko zaračuna uporabnikovemu ponudniku storitev gostovanja za zagotavljanje reguliranega gostujočega klica, ki izvira iz obiskanega omrežja, med drugim vključno s stroški izvora, prenosa in zaključevanja, od 1. julija 2012 ne presega 0,14 EUR na minuto.
2. Povprečna veleprodajna cena iz odstavka 1 se uporablja med katerima koli operaterjema in se izračuna za dvanajstmesečno obdobje ali katero koli krajše obdobje, ki še ostaja do konca obdobja uporabe najvišje povprečne veleprodajne cene iz tega odstavka ali do 30. junija 2022. Najvišja povprečna veleprodajna cena se 1. julija 2013 zniža na 0,10 EUR in 1. julija 2014 na 0,05 EUR ter brez poseganja v člen 19 ostane 0,05 EUR do 30. junija 2022.
3. Povprečna veleprodajna cena iz odstavka 1 se izračuna z deljenjem skupnega prejetega prihodka iz gostovanja na veleprodajni ravni s skupnim številom minut gostovanja na veleprodajni ravni, ki jih je zadevni operater dejansko porabil za zagotavljanje gostujočih klicev na veleprodajni ravni znotraj Unije v zadevnem obdobju, ki se izračuna na podlagi sekundnega intervala, pri čemer se upošteva možnost, da operater obiskanega omrežja uporabi začetno najkrajše obdobje zaračunavanja, ki ne presega 30 sekund.
Člen 8
Maloprodajne cene za regulirane gostujoče klice
1. Ponudniki storitev gostovanja vsem svojim uporabnikom gostovanja na jasen in pregleden način omogočijo in aktivno ponujajo evrotarifo za govor iz odstavka 2. Ta tarifa ni pogojena s sklenitvijo naročniškega razmerja ali povezana z drugimi stalnimi ali ponavljajočimi se stroški ter se lahko kombinira s katero koli maloprodajno tarifo.
Ponudniki storitev gostovanja v okviru te ponudbe vse svoje uporabnike gostovanja, ki so se odločili za posebno tarifo ali paket gostovanja, opozorijo na pogoje, ki veljajo za to tarifo ali paket.
2. Od 1. julija 2012 maloprodajna cena (brez DDV) evrotarife za govor, ki jo lahko ponudnik storitev gostovanja zaračuna svojemu uporabniku gostovanja za zagotavljanje reguliranega gostujočega klica, se lahko razlikuje za vsak gostujoči klic, ne presega 0,29 EUR na minuto za vse odhodne klice oziroma 0,08 EUR na minuto za vse dohodne klice. Najvišja maloprodajna cena za odhodne klice se 1. julija 2013 zniža na 0,24 EUR in 1. julija 2014 na 0,19 EUR, najvišja maloprodajna cena za dohodne klice pa se 1. julija 2013 zniža na 0,07 EUR in 1. julija 2014 na 0,05 EUR. Brez poseganja v člen 19 te najvišje maloprodajne cene za evrotarifo za govor ostanejo veljavne do 30. junija 2017.
Ponudniki storitev gostovanja svojim uporabnikom gostovanja ne zaračunajo sprejemanja gostujočega govornega sporočila. To ne posega v druge veljavne cene, na primer za poslušanje tovrstnih sporočil.
Vsi ponudniki storitev gostovanja zaračunajo svojim uporabnikom gostovanja zagotavljanje katerih koli reguliranih gostujočih odhodnih ali dohodnih klicev, za katere se uporablja evrotarifa za govor, na podlagi sekundnega intervala.
Ponudnik storitev gostovanja lahko za odhodne klice, za katere velja evrotarifa za govor, uporabi začetno najkrajše obdobje zaračunavanja, ki ne presega 30 sekund.
3. Ponudniki storitev gostovanja samodejno uporabljajo evrotarifo za govor za vse obstoječe uporabnike gostovanja, razen za tiste, ki so se že namerno odločili za posebno tarifo ali paket gostovanja, na podlagi katerega so upravičeni do drugačne tarife za regulirane gostujoče klice, kot bi jo imeli, če take odločitve ne bi sprejeli.
4. Ponudniki storitev gostovanja uporabljajo evrotarifo za govor za vse nove uporabnike gostovanja, ki se namerno ne odločijo za drugačno tarifo gostovanja ali tarifni paket za storitve gostovanja, ki vključuje drugačno tarifo za regulirane gostujoče klice.
5. Vsak uporabnik gostovanja lahko zahteva, da se zanj začne ali preneha uporabljati evrotarifa za govor. Vsaka taka menjava se opravi brezplačno v enem delovnem dnevu od prejema zahtevka, in ne sme biti vezana s pogoji ali omejitvami, ki se nanašajo na druge dele naročniškega razmerja, razen če uporabnik gostovanja, ki je sklenil naročniško razmerje za poseben paket gostovanja, ki vključuje več kot eno regulirano storitev gostovanja, želi, da se začne zanj uporabljati evrotarifa za govor, pri čemer lahko ponudnik storitev gostovanja zahteva, da se zadevni uporabnik odpove ugodnostim drugih elementov zadevnega paketa. Ponudnik storitev gostovanja lahko tako menjavo odloži do izteka najkrajšega določenega obdobja veljavnosti prejšnje tarife gostovanja, ki ni daljše od dveh mesecev. Evrotarifa za govor se lahko vedno kombinira z evrotarifo za SMS in evrotarifo za prenos podatkov.
Člen 9
Veleprodajne cene za regulirana gostujoča sporočila SMS
1. Od 1. julija 2012 povprečna veleprodajna cena, ki jo operater obiskanega omrežja lahko zaračuna za zagotavljanje reguliranega gostujočega sporočila SMS, ki izvira iz tega obiskanega omrežja, ne presega 0,03 EUR na sporočilo SMS. Najvišja povprečna veleprodajna cena se 1. julija 2013 zniža na 0,02 EUR ter brez poseganja v člen 19 ostane 0,02 EUR do 30. junija 2022.
2. Povprečna veleprodajna cena iz odstavka 1 se uporablja med katerima koli operaterjema in se izračuna za dvanajstmesečno obdobje oziroma katero koli krajše obdobje do 30. junija 2022.
3. Povprečna veleprodajna cena iz odstavka 1 se izračuna z deljenjem skupnega veleprodajnega prihodka, ki ga prejme operater obiskanega omrežja ali operater domačega omrežja za izvor in prenos reguliranih gostujočih sporočil SMS v Uniji v zadevnem obdobju, s skupnim številom takih sporočil SMS, ki so poslana in prenesena v imenu zadevnega ponudnika storitev gostovanja ali operaterja domačega omrežja v tem obdobju.
4. Operater obiskanega omrežja ponudniku storitev gostovanja ali operaterju domačega omrežja uporabnika gostovanja zaračuna le stroške iz odstavka 1 in nobenih drugih stroškov za zaključitev reguliranega gostujočega sporočila SMS, poslanega uporabniku gostovanja med gostovanjem v njegovem obiskanem omrežju.
Člen 10
Maloprodajne cene za regulirana gostujoča sporočila SMS
1. Ponudniki storitev gostovanja vsem svojim uporabnikom gostovanja na jasen in pregleden način dajo na voljo in aktivno ponujajo evrotarifo za SMS iz odstavka 2. Evrotarifa za SMS ni pogojena s sklenitvijo naročniškega razmerja ali povezana z drugimi stalnimi ali ponavljajočimi se stroški ter se lahko kombinira s katero koli maloprodajno tarifo v skladu z drugimi določbami iz tega člena.
2. Od 1. julija 2012 se lahko maloprodajna cena (brez DDV) evrotarife za SMS, ki jo lahko ponudnik storitev gostovanja zaračuna svojemu uporabniku gostovanja za zagotavljanje reguliranih gostujočih sporočil SMS, ki jih pošlje ta uporabnik gostovanja, razlikuje za vsako regulirano gostujoče sporočilo SMS, in ne presega 0,09 EUR. Ta najvišja cena se 1. julija 2013 zniža na 0,08 EUR in od 1. julija 2014 na 0,06 EUR ter brez poseganja v člen 19 ostane 0,06 EUR do 30. junija 2017.
3. Ponudniki storitev gostovanja svojim uporabnikom gostovanja ne zaračunajo sprejema reguliranega gostujočega sporočila SMS.
4. Ponudniki storitev gostovanja samodejno uporabljajo evrotarifo za SMS za vse obstoječe uporabnike gostovanja, razen za tiste, ki so se že namerno odločili za posebno tarifo ali paket gostovanja, na podlagi katerega so upravičeni do drugačne tarife za regulirana gostujoča sporočila SMS, kot bi jo imeli, če take odločitve ne bi sprejeli.
5. Ponudniki storitev gostovanja uporabljajo evrotarifo za SMS za vse nove uporabnike gostovanja, ki se ne odločijo namerno za drugačno tarifo za gostujoča sporočila SMS ali tarifni paket za gostujoče storitve, ki vključuje drugačno tarifo za regulirana gostujoča sporočila SMS.
6. Vsak uporabnik gostovanja lahko kadar koli zahteva, da se zanj začne ali preneha uporabljati evrotarifa za SMS. Vsaka taka menjava mora biti opravljena brezplačno v enem delovnem dnevu od prejema zahtevka, in ne sme biti vezana s pogoji ali omejitvami, ki se nanašajo na druge dele naročniškega razmerja in ne na gostovanje. Ponudnik storitev gostovanja lahko tako menjavo odloži do izteka določenega najkrajšega obdobja veljavnosti prejšnje tarife gostovanja, ki ni daljše od dveh mesecev. Evrotarifa za SMS se lahko vedno kombinira z evrotarifo za govor in evrotarifo za prenos podatkov.
Člen 11
Tehnične značilnosti reguliranih gostujočih sporočil SMS
Noben ponudnik storitev gostovanja, domači ponudnik, operater domačega omrežja ali operater obiskanega omrežja ne spremeni tehničnih značilnosti reguliranih gostujočih sporočil SMS tako, da se razlikujejo od tehničnih značilnosti sporočil SMS, ki se zagotavljajo na njegovem domačem trgu.
Člen 12
Veleprodajne cene reguliranih storitev podatkovnega gostovanja
1. Od 1. julija 2012 povprečna veleprodajna cena, ki jo operater obiskanega omrežja lahko zaračuna domačemu operaterju uporabnika gostovanja za zagotavljanje reguliranih storitev podatkovnega gostovanja prek tega obiskanega omrežja, ne presega varnostne meje 0,25 EUR za megabajt prenesenih podatkov. Od 1. julija 2013 se varovalna meja zniža na 0,15 EUR za megabajt prenesenih podatkov, od 1. julija 2014 pa na 0,05 EUR za megabajt prenesenih podatkov ter brez poseganja v člen 19 ostane 0,05 EUR za megabajt prenesenih podatkov do 30. junija 2022.
2. Povprečna veleprodajna cena iz odstavka 1 se uporablja med katerima koli operaterjema in se izračuna za dvanajstmesečno obdobje oziroma katero koli krajše obdobje do 30. junija 2022.
3. Povprečna veleprodajna cena iz odstavka 1 se izračuna z deljenjem skupnega veleprodajnega prihodka, ki ga operater obiskanega ali domačega omrežja prejme za zagotavljanje reguliranih storitev podatkovnega gostovanja v zadevnem obdobju, s skupnim številom megabajtov podatkov, dejansko porabljenih pri zagotavljanju teh storitev v tem obdobju, zaračunanih na podlagi kilobajtnega intervala, v imenu zadevnega ponudnika storitev gostovanja ali operaterja domačega omrežja v tem obdobju.
Člen 13
Maloprodajne cene reguliranih storitev podatkovnega gostovanja
1. Ponudniki storitev gostovanja vsem uporabnikom gostovanja na jasen in pregleden način dajo na voljo in aktivno ponujajo evrotarifo za prenos podatkov iz odstavka 2. Ta evrotarifa za prenos podatkov ni pogojena s sklenitvijo naročniškega razmerja ali povezana z drugimi stalnimi ali ponavljajočimi se stroški ter se lahko kombinira s katero koli maloprodajno tarifo.
Ponudniki storitev gostovanja v okviru te ponudbe tiste uporabnike gostovanja, ki so se že odločili za posebno tarifo ali paket gostovanja, opozorijo na pogoje, ki veljajo za to tarifo ali paket.
2. Od 1. julija 2012 maloprodajna cena (brez DDV) evrotarife za prenos podatkov, ki jo lahko ponudnik storitev gostovanja zaračuna svojemu uporabniku gostovanja za zagotavljanje reguliranih storitev podatkovnega gostovanja, ne presega 0,70 EUR za porabljen megabajt. Najvišja maloprodajna cena za uporabljene podatke se 1. julija 2013 zniža na 0,45 EUR za porabljen megabajt ter 1. julija 2014 na 0,20 EUR za porabljen megabajt ter brez poseganja v člen 19 ostane 0,20 EUR za porabljen megabajt do 30. junija 2017.
Vsak ponudnik storitev gostovanja uporabnikom gostovanja zaračuna zagotavljanje vseh reguliranih storitev podatkovnega gostovanja, za katere se uporablja evrotarifa za prenos podatkov, na podlagi kilobajtnega intervala, razen za sporočila iz multimedijskega sporočilnega sistema (MMS), za katera lahko zaračuna na enoto. V takem primeru maloprodajna cena, ki jo ponudnik storitev gostovanja lahko zaračuna uporabniku gostovanja za prenos ali sprejem gostujočih sporočil MMS, ne presega najvišje maloprodajne cene iz prvega pododstavka.
3. Ponudniki storitev gostovanja od 1. julija 2012 samodejno uporabljajo evrotarifo za prenos podatkov za vse obstoječe uporabnike gostovanja, razen za tiste, ki so se že namerno odločili za posebno tarifo gostovanja ali ki že plačujejo tarifo, ki je očitno nižja od evrotarife za prenos podatkov, ali ki so se že odločili za paket, na podlagi katerega so upravičeni do drugačne tarife za regulirane storitve podatkovnega gostovanja, kot bi jo imeli, če se zanj ne bi odločili.
4. Ponudniki storitev gostovanja od 1. julija 2012 uporabljajo evrotarifo za prenos podatkov za vse nove uporabnike gostovanja, ki se niso namerno odločili za drugačno tarifo za podatkovno gostovanje ali tarifni paket za gostujoče storitve, ki vključuje drugačno tarifo za regulirane storitve podatkovnega gostovanja.
5. Vsak uporabnik gostovanja lahko v skladu s svojimi pogodbenimi pogoji kadar koli zahteva, da se zanj začne ali preneha uporabljati evrotarifa za prenos podatkov. Vsaka taka menjava se opravi brezplačno v enem delovnem dnevu od prejema zahtevka in ne sme biti vezana s pogoji ali omejitvami, ki se nanašajo na druge dele naročniškega razmerja in ne na gostovanje v Uniji. Ponudnik storitev gostovanja lahko tako menjavo odloži do izteka določenega najkrajšega obdobja veljavnosti prejšnje tarife gostovanja, ki ni daljše od dveh mesecev. Evrotarifa za prenos podatkov se lahko vedno kombinira z evrotarifo za sporočila SMS in evrotarifo za govor.
6. Ponudniki storitev gostovanja do 30. junija 2012 vsakega svojega uporabnika gostovanja posebej na jasen in razumljiv način ter na trajnem nosilcu podatkov obvestijo o evrotarifi za prenos podatkov, ki se bo uporabljala najpozneje od 1. julija 2012 za vse uporabnike gostovanja, ki se niso namerno odločili za posebno tarifo ali paket, ki se uporablja za regulirane storitve podatkovnega gostovanja, in o pravici do menjave v skladu z odstavkom 5.
Člen 14
Preglednost maloprodajnih cen za gostujoče klice in sporočila SMS
1. Da se uporabnike gostovanja opozori na dejstvo, da se jim bodo za opravljanje ali sprejemanje klicev ali pošiljanje sporočil SMS zaračunale cene gostovanja, vsak ponudnik storitev gostovanja uporabniku - razen če uporabnik obvesti ponudnika storitev gostovanja, da te storitve ne potrebuje - ob vstopu v državo članico, ki ni država njegovega domačega ponudnika, prek sporočilne storitve samodejno ter brez nepotrebnega odlašanja in brezplačno zagotovi osnovne, njegovim potrebam prilagojene informacije o cenah gostovanja (vključno z DDV), ki se zaračunajo za opravljanje in sprejemanje klicev ter pošiljanje sporočil SMS zadevnega uporabnika v obiskani državi članici.
Te osnovne, uporabnikovim potrebam prilagojene informacije o cenah vključujejo najvišje cene (v valuti njegovega domačega računa, ki ga pošlje domači ponudnik uporabnika), ki bi lahko bile zaračunane uporabniku v skladu z njegovo tarifno shemo za:
(a)
regulirane gostujoče odhodne klice v obiskani državi članici in v državo članico njegovega domačega ponudnika ter za regulirane gostujoče dohodne klice in
(b)
pošiljanje reguliranih gostujočih sporočil SMS med nahajanjem v obiskani državi članici.
Prav tako vključujejo brezplačno številko iz odstavka 2 za pridobitev podrobnejših informacij in informacij o možnosti dostopa do storitev v sili z brezplačnim klicem na evropsko številko za klic v sili 112.
Pri vsakem sporočilu lahko uporabnik ponudnika storitev gostovanja brezplačno in enostavno obvesti, da ne potrebuje samodejne sporočilne storitve. Uporabnik, ki sporoči, da ne potrebuje samodejne sporočilne storitve, ima pravico, da od ponudnika storitev gostovanja kadar koli brezplačno ponovno zahteva to storitev.
Ponudniki storitev gostovanja slepim ali slabovidnim uporabnikom na zahtevo prek govornega klica samodejno in brezplačno zagotovijo osnovne in njim prilagojene informacije o cenah iz prvega pododstavka.
Prvi, drugi, četrti in peti pododstavek se uporabljajo tudi za govorne in SMS storitve gostovanja, ki jih uporabljajo uporabniki gostovanja med potovanjem zunaj Unije, zagotavlja pa jih ponudnik storitev gostovanja.
2. Poleg odstavka 1 imajo uporabniki, ne glede na to, kje v Uniji se nahajajo, pravico z govornim klicem ali s storitvijo SMS brezplačno zahtevati in prejeti podrobnejše in njihovim potrebam prilagojene informacije o cenah gostovanja, ki veljajo v obiskanem omrežju za govorne klice in sporočila SMS, ter informacije o ukrepih v zvezi s preglednostjo, ki se uporabljajo na podlagi te uredbe. Za takšne zahteve se uporabi brezplačna številka, ki jo za ta namen določi ponudnik storitev gostovanja. Obveznosti iz odstavka 1 ne veljajo za naprave, ki nimajo funkcije SMS.
3. Ponudniki storitev gostovanja ob sklenitvi naročniškega razmerja zagotovijo vsem uporabnikom vse informacije o veljavnih cenah gostovanja, zlasti o evrotarifi za govor in evrotarifi za SMS. Poleg tega svojim uporabnikom gostovanja brez nepotrebnega odlašanja zagotovijo najnovejše informacije o veljavnih cenah gostovanja, kadar se te cene spremenijo.
Ponudniki storitev gostovanja sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da so vsi njihovi uporabniki gostovanja seznanjeni z možnostjo uporabe evrotarife za govor in evrotarife za SMS. Vsem uporabnikom gostovanja na jasen in nepristranski način sporočijo zlasti pogoje v zvezi z evrotarifo za govor in pogoje v zvezi z evrotarifo za SMS. Nato v razumnih intervalih pošiljajo obvestila o tem vsem uporabnikom, ki so se odločili za drugo tarifo.
Te informacije so dovolj podrobne, da lahko uporabniki presodijo, ali bi bil prehod na evrotarifo zanje ugoden.
4. Ponudniki storitev gostovanja svojim uporabnikom zagotovijo informacije o tem, kako se lahko izognejo nenamernemu gostovanju v obmejnih regijah. Ponudniki storitev gostovanja sprejmejo razumne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da njihovim uporabnikom ni treba plačevati za nenamerni dostop do storitev gostovanja, kadar so v domači državi članici.
Člen 15
Preglednost in zaščitni mehanizmi za maloprodajne storitve podatkovnega gostovanja
1. Ponudniki storitev gostovanja zagotovijo, da so njihovi uporabniki gostovanja pred sklenitvijo pogodbe in po njej ustrezno obveščeni o cenah, ki veljajo za uporabo reguliranih storitev podatkovnega gostovanja, na način, ki uporabnikom omogoča, da razumejo finančne posledice take uporabe ter da spremljajo in nadzirajo svoje izdatke za regulirane storitve podatkovnega gostovanja v skladu z odstavkoma 2 in 3.
Ponudniki storitev gostovanja svoje uporabnike po potrebi pred sklenitvijo pogodbe obvestijo in jih tudi po sklenitvi pogodbe redno obveščajo o nevarnosti samodejne in nenadzorovane vključitve podatkovnega gostovanja ter snemanja podatkov. Ponudniki storitev gostovanja poleg tega svoje uporabnike brezplačno ter jasno in razumljivo obvestijo, kako naj izklopijo te samodejne vključitve podatkovnega gostovanja, ter se tako izognejo nenadzorovani uporabi storitev podatkovnega gostovanja.
2. Ponudnik storitev gostovanja s samodejnim sporočilom obvesti uporabnika gostovanja, da slednji gostuje in zagotovi uporabnikovim potrebam prilagojene osnovne informacije o cenah (v valuti njegovega domačega računa, ki ga pošlje domači ponudnik uporabnika), izraženih v ceni na megabajt, za zagotavljanje reguliranih storitev podatkovnega gostovanja temu uporabniku gostovanja v zadevni državi članici, razen če uporabnik obvesti svojega ponudnika storitev gostovanja, da takih informacij ne potrebuje.
Take uporabnikovim potrebam prilagojene osnovne informacije o tarifah se pošljejo na mobilno napravo uporabnika gostovanja, na primer s sporočilom SMS, po elektronski pošti ali s pojavnim oknom na mobilni napravi, vsakič ko uporabnik gostovanja vstopi v državo članico, ki ni država njegovega domačega ponudnika, in prvič uporabi storitev podatkovnega gostovanja v tej državi članici. Zagotovijo se brezplačno, ko uporabnik gostovanja prvič uporabi regulirano storitev podatkovnega gostovanja, z uporabo primernih sredstev, prilagojenih lažjemu prejemanju in razumevanju informacij.
Uporabnik, ki je obvestil svojega ponudnika storitev gostovanja, da ne potrebuje samodejnih informacij o tarifah, ima pravico, da od ponudnika storitev gostovanja kadar koli brezplačno ponovno zahteva to storitev.
3. Vsak ponudnik storitev gostovanja vsem svojim uporabnikom gostovanja omogoči, da se namerno in brezplačno odločijo za možnost prejemanja informacij o skupnem seštevku porabe, izražene v količini podatkov ali valuti, v kateri se izdajajo računi uporabniku gostovanja za regulirane storitve podatkovnega gostovanja, ki bo zagotovila, da skupna poraba reguliranih storitev podatkovnega gostovanja, z izjemo MMS, za katere se zaračunava po enoti, brez izrecnega soglasja uporabnika v določenem obdobju uporabe ne preseže določene finančne meje.
V ta namen ponudnik storitev gostovanja zagotovi eno ali več finančnih zgornjih mej za določena obdobja uporabe pod pogojem, da je uporabnik vnaprej obveščen o ustrezajočih količinah podatkov. Ena od teh mej (privzeta finančna meja) je blizu, vendar ne presega 50 EUR neporavnanih obveznosti na mesečno obračunsko obdobje (brez DDV).
Ponudnik storitev gostovanja lahko namesto tega določi meje, izražene v količini podatkov, pod pogojem, da je uporabnik vnaprej obveščen o ustrezajočih finančnih zneskih. Ena od teh mej (privzeta količinska meja) ustreza finančnemu znesku, ki ne presega 50 EUR neporavnanih obveznosti na mesečno obračunsko obdobje (brez DDV).
Ponudnik storitev gostovanja lahko poleg tega svojim uporabnikom gostovanja ponudi druge meje z različnimi, tj. višjimi ali nižjimi, mesečnimi finančnimi zgornjimi mejami.
Privzeta meja iz drugega in tretjega pododstavka velja za vse uporabnike, ki se niso odločili za drugo mejo.
Vsak ponudnik storitev gostovanja zagotovi tudi, da se na mobilno napravo uporabnika gostovanja, na primer s sporočilom SMS, po elektronski pošti ali s pojavnim oknom na računalniku, pošlje ustrezno obvestilo, ko poraba storitev podatkovnega gostovanja doseže 80 % dogovorjene finančne ali količinske meje. Vsak uporabnik ima pravico od ponudnika storitev gostovanja zahtevati prekinitev pošiljanja takšnih obvestil, prav tako pa lahko od ponudnika kadar koli brezplačno zahteva, naj začne to storitev ponovno zagotavljati.
Če bi bila ta finančna ali količinska meja drugače presežena, se na mobilno napravo uporabnika gostovanja pošlje obvestilo. V tem obvestilu je naveden postopek, ki ga mora upoštevati uporabnik, če želi še naprej uporabljati te storitve, in stroške, povezane z vsako dodatno porabljeno enoto. Če se uporabnik gostovanja ne odzove v skladu s prejetim obvestilom, mu ponudnik storitev gostovanja takoj preneha zagotavljati in zaračunavati regulirane storitve podatkovnega gostovanja, dokler uporabnik gostovanja ne zahteva nadaljnjega ali ponovnega zagotavljanja teh storitev.
Kadar koli se uporabnik gostovanja odloči za uporabo ali prenehanje uporabe funkcije „finančne ali količinske meje“, se ta sprememba opravi brezplačno v enem delovnem dnevu od prejema zahtevka in ne sme biti vezana s pogoji ali omejitvami, ki se nanašajo na druge dele naročniškega razmerja.
4. Odstavka 2 in 3 se ne uporabljata za naprave vrste stroj-stroj, ki uporabljajo mobilno podatkovno komunikacijo.
5. Ponudniki storitev gostovanja sprejmejo razumne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da njihovim uporabnikom ni treba plačevati nenamernih storitev gostovanja, kadar so v domači državi članici. Ti ukrepi vključujejo obveščanje uporabnikov o tem, kako se izogniti nenamernemu dostopu do storitev gostovanja v obmejnih regijah.
6. Z izjemo odstavka 5 in pod pogoji iz drugega in tretjega pododstavka tega odstavka se ta člen uporablja tudi za storitve podatkovnega gostovanja, ki jih uporabniki gostovanja uporabljajo med potovanjem zunaj Unije, zagotavlja pa jih ponudnik storitev gostovanja.
Kadar uporabnik izbere možnost iz prvega pododstavka odstavka 3, se zahteve iz odstavka 3 ne uporabljajo, če operater obiskanega omrežja v obiskani državi zunaj Unije ne dovoli, da bi ponudnik storitev gostovanja spremljal porabo svojih uporabnikov v realnem času.
V takem primeru je uporabnik ob vstopu v tako državo brez nepotrebnega odlašanja in brezplačno s sporočilom SMS obveščen, da podatki o skupni porabi in jamstvo, da določena finančna meja ne bo presežena, nista na voljo.
Člen 16
Nadzor in uveljavljanje
1. Nacionalni regulativni organi spremljajo in nadzirajo skladnost s to uredbo na svojem ozemlju.
2. Nacionalni regulativni organi poskrbijo, da so najnovejše informacije o uporabi te uredbe, zlasti členov 7, 8, 9, 10, 12 in 13, javno dostopne ter da jih lahko zainteresirane strani pridobijo brez težav.
3. Nacionalni regulativni organi za pripravo na pregled iz člena 19 spremljajo spreminjanje veleprodajnih in maloprodajnih cen zagotavljanja govornih in podatkovnih komunikacijskih storitev uporabnikom gostovanja, vključno s storitvijo SMS in MMS, tudi v najbolj oddaljenih regijah, navedenih v členu 349 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Nacionalni regulativni organi so pozorni na poseben primer nenamernega gostovanja v obmejnih regijah sosednjih držav članic in spremljajo, ali se tehnike za usmerjanje prometa uporabljajo na škodo uporabnikov.
Nacionalni regulativni organi spremljajo in zbirajo podatke o nenamernem gostovanju ter sprejmejo ustrezne ukrepe.
4. Nacionalni regulativni organi so pooblaščeni, da od podjetij, za katera veljajo obveznosti po tej uredbi, zahtevajo, da zagotovijo vse informacije, ki so pomembne za izvajanje in izvrševanje te uredbe. Ta podjetja takšne informacije na zahtevo zagotovijo hitro ter v zahtevanem roku in v skladu s stopnjo podrobnosti, ki jo zahteva nacionalni regulativni organ.
5. Nacionalni regulativni organi lahko posredujejo na lastno pobudo, da bi zagotovili skladnost s to uredbo. Zlasti po potrebi uporabijo pooblastila iz člena 5 Direktive o dostopu, da zagotovijo ustrezen dostop in medomrežno povezovanje za zagotovitev povezljivosti med koncema in medobratovalnosti storitev gostovanja, na primer kadar si uporabniki ne morejo izmenjavati reguliranih gostujočih sporočil SMS z uporabniki prizemnega javnega mobilnega komunikacijskega omrežja v drugi državi članici, ker ni bil sklenjen dogovor, ki bi omogočal dostavo teh sporočil.
6. Če nacionalni regulativni organ ugotovi kršitev obveznosti, določenih v tej uredbi, je pooblaščen, da zahteva takojšnje prenehanje take kršitve.
Člen 17
Reševanje sporov
1. Pri sporih glede obveznosti, določenih v tej uredbi, med podjetji, ki zagotavljajo elektronska komunikacijska omrežja ali storitve v državi članici, se uporabljajo postopki za reševanje sporov, določeni v členih 20 in 21 Okvirne direktive.
2. Pri nerešenem sporu, v katerega je vpleten potrošnik ali končni uporabnik in zadeva vprašanje, ki spada v področje uporabe te uredbe, države članice zagotovijo, da so na voljo izvensodni postopki za reševanje sporov, določeni v členu 34 Direktive o univerzalnih storitvah.
Člen 18
Kazni
Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve te uredbe, in sprejmejo vse potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo njihovo izvajanje. Predvidene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice obvestijo Komisijo o teh določbah do 30. junija 2013 in jo takoj obvestijo tudi o vseh poznejših spremembah, ki vplivajo nanje.
Člen 19
Pregled
1. Komisija pregleda delovanje te uredbe in po javnem posvetovanju poroča Evropskemu parlamentu in Svetu do 30. junija 2016. Komisija zlasti oceni, ali so bili doseženi cilji te uredbe. Komisija pri tem med drugim pregleda:
(a)
ali je konkurenca dovolj razvita, da je upravičena ukinitev najvišjih maloprodajnih cen;
(b)
ali bo konkurenca zadoščala za odstranitev najvišjih veleprodajnih cen;
(c)
razvoj in pričakovane prihodnje trende veleprodajnih in maloprodajnih cen zagotavljanja govornih in podatkovnih komunikacijskih storitev ter storitev SMS uporabnikom gostovanja v primerjavi s cenami mobilnih komunikacijskih storitev na domači ravni v državah članicah, in sicer ločeno za predplačnike in naročnike, ter kakovost in hitrost teh storitev;
(d)
razpoložljivost in kakovost storitev, vključno s storitvami, ki lahko nadomestijo storitve govornega, SMS in podatkovnega gostovanja, zlasti glede na tehnološki napredek;
(e)
koristi, ki so jih imeli potrošniki zaradi realnega znižanja cen storitev gostovanja, razpon tarif in proizvodov, ki so na voljo potrošnikom z različnimi klicnimi vzorci, razlike med tarifami za gostovanje in nacionalnimi tarifami, kar vključuje razpoložljivost ponudb, ki imajo za nacionalne storitve in storitve gostovanja samo eno tarifo;
(f)
stopnjo konkurence na maloprodajnem in veleprodajnem trgu, zlasti konkurenčni položaj manjših, neodvisnih ali novih operaterjev, vključno z učinki poslovnih dogovorov na konkurenco in stopnjo medsebojne povezanosti med operaterji;
(g)
v kakšnem obsegu je izvajanje strukturnih ukrepov, predvidenih v členih 3 in 4, vplivalo na razvoj konkurence na notranjem trgu za storitve gostovanja in ali se je zaradi tega izničila razlika med tarifami za gostovanje in nacionalnimi tarifami;
(h)
v kakšnem obsegu je stopnja najvišjih veleprodajnih in maloprodajnih cen zagotovila ustrezno varstvo pred previsokimi cenami za uporabnike ter hkrati omogočila razvoj konkurence na notranjem trgu za storitve gostovanja.
2. Če je iz poročila razvidno, da strukturni ukrepi iz te uredbe niso bili zadostni, da bi se na notranjem trgu za storitve gostovanja spodbudilo konkurenco v korist vseh evropskih potrošnikov, ali da se razlika med tarifami za gostovanje in nacionalnimi tarifami ni izničila, Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži ustrezne predloge za odpravo tega položaja ter posledično oblikovanje notranjega trga mobilnih komunikacijskih storitev, na katerem na koncu ne bo razlik med nacionalnimi tarifami in tarifami za gostovanje. Komisija predvsem preuči, ali je potrebno:
(a)
določiti dodatne tehnične in strukturne ukrepe;
(b)
prilagoditi strukturne ukrepe;
(c)
podaljšati veljavnost in morebiti pregledati stopnjo najvišjih maloprodajnih cen, predvideno v členih 8, 10 in 13;
(d)
spremeniti veljavnosti ali pregledati stopnjo najvišjih veleprodajnih cen, predvideno v členih 7, 9 in 12;
(e)
določiti morebitne druge potrebne zahteve, tudi zahtevo, da med tarifami za gostovanje in nacionalnimi tarifami ni razlik.
3. Poleg tega Komisija po poročilu iz odstavka 1 Evropskemu parlamentu in Svetu vsaki dve leti predloži poročilo. Vsako poročilo vključuje povzetek spremljanja zagotavljanja storitev gostovanja v Uniji ter oceno o napredku pri izpolnjevanju ciljev te uredbe, med drugim pri zadevah iz odstavkov 1 in 2.
4. Da bi lahko ocenil razvoj konkurence na trgih gostovanja v Uniji, BEREC redno zbira podatke nacionalnih regulativnih organov o razvoju maloprodajnih in veleprodajnih cen storitev govornega, SMS in podatkovnega gostovanja. Te podatke najmanj dvakrat letno sporoči Komisiji. Komisija jih objavi.
BEREC prav tako vsako leto zbere podatke nacionalnih regulativnih organov o preglednosti in primerljivosti različnih tarif, ki jih operaterji ponujajo svojim uporabnikom. Komisija objavi te podatke in ugotovitve.
Člen 20
Zahteve po obveščanju
Države članice obvestijo Komisijo o identiteti vseh nacionalnih regulativnih organov, odgovornih za opravljanje nalog na podlagi te uredbe.
Člen 21
Razveljavitev
Uredba (ES) št. 717/2007 se v skladu s Prilogo I razveljavi z učinkom od 1. julija 2012.
Sklicevanje na razveljavljeno uredbo se šteje kot sklicevanje na to uredbo in se bere v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge II.
Člen 22
Začetek in prenehanje veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije in njene določbe se uporabljajo od tega dneva, razen če je drugače določeno v določenih členih.
Veljati preneha 30. junija 2022.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 13. junija 2012