SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2010/65/EU
ze dne 20. října 2010
o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich a o zrušení směrnice 2002/6/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/6/ES ze dne 18. února 2002 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států Společenství nebo odplouvajících z nich (4) vyžaduje, aby členské státy přijaly některé standardizované formuláře (dále jen „formuláře FAL“) s cílem usnadnit dopravu, jak je stanoveno v Úmluvě Mezinárodní námořní organizace (IMO) o usnadnění mezinárodní námořní dopravy (dále jen „úmluva FAL“), přijaté dne 9. dubna 1965, v platném znění.
(2)
V zájmu usnadnění námořní dopravy a omezení administrativní zátěže pro společnosti provozující lodní dopravu je třeba v nejvyšší možné míře zjednodušit a harmonizovat ohlašovací formality vyžadované právními předpisy Unie a členských států. Tato směrnice by se však neměla nijak dotýkat povahy a obsahu požadovaných informací a neměla by zavádět žádné další požadavky na ohlašování pro lodě, na něž se tato povinnost již nevztahuje podle právních předpisů použitelných v členských státech. Měla by se zabývat výhradně tím, jak je možno postupy informování zjednodušit a harmonizovat a jak je možno zefektivnit shromažďování informací.
(3)
Předávání údajů požadovaných při připlutí do přístavu nebo při odplutí z něj podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES ze dne 27. listopadu 2000 o přístavních zařízeních pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu (5), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel (6), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 725/2004 ze dne 31. března 2004 o zvýšení bezpečnosti lodí a přístavních zařízení (7), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES ze dne 23. dubna 2009 o státní přístavní inspekci (přepracované znění) (8) a případně podle Mezinárodního předpisu o námořní přepravě nebezpečného zboží, přijatého v roce 1965, v platném znění se vztahuje na informace požadované formuláři FAL. Proto pokud tyto informace odpovídají požadavkům uvedených právních předpisů, mělo by být akceptováno, aby byly poskytovány na formulářích FAL.
(4)
Má-li dojít ke zjednodušení, musí právní předpisy Unie vzhledem ke globálnímu rozměru námořní dopravy zohledňovat požadavky IMO.
(5)
Členské státy by měly prohloubit spolupráci mezi příslušnými orgány, jako jsou celní orgány, orgány ochrany hranic, orgány veřejného zdraví a dopravní orgány, s cílem i nadále zjednodušovat a harmonizovat ohlašovací formality v rámci Unie a co nejefektivněji využívat elektronického předávání údajů a systémů výměny informací, aby k odstranění překážek v námořní dopravě došlo pokud možno současně a aby byl vytvořen evropský prostor námořní dopravy bez překážek.
(6)
Měly by být k dispozici podrobné statistiky o námořní dopravě, které umožní vyhodnotit účinnost a potřebnost politických opatření k usnadnění námořní dopravy v Unii, s přihlédnutím k tomu, že by na členské státy neměly být kladeny další zbytečné požadavky na shromažďování statistických údajů a že by měl být plně využíván Eurostat. Pro účely této směrnice je důležité, aby byly sbírány relevantní údaje týkající se lodní dopravy uvnitř Unie nebo lodí, které zastavují v přístavech ve třetích zemích nebo ve svobodných pásmech.
(7)
Pro lodní společnosti by mělo být snazší využívat status „schválené pravidelné námořní linky“ v souladu s cílem sdělení Komise ze dne 21. ledna 2009 nazvaného „Sdělení a akční plán týkající se vytvoření evropského prostoru námořní dopravy bez překážek“.
(8)
Co nejdříve a nejpozději od 1. června 2015 by se měly v široké míře využívat elektronické prostředky předávání údajů pro všechny ohlašovací formality, a to na základě mezinárodních norem vypracovaných úmluvou FAL, je-li to možné. S cílem usnadnit a urychlit předávání informací, kterých může být velké množství, je třeba tam, kde je to možné, plnit ohlašovací formality elektronicky. V rámci Unie by měly být informace předávány na formulářích FAL v tištěné podobě pouze výjimečně a měly by být akceptovány pouze po omezenou dobu. Členské státy se vybízejí k tomu, aby administrativními prostředky, včetně finančních pobídek, podporovaly používání elektronické podoby ohlašování. Z výše uvedených důvodů by se výměna informací mezi příslušnými orgány členských států měla uskutečňovat elektronicky. Aby se tento vývoj usnadnil a aby se zajistilo plynulé fungování evropského prostoru námořní dopravy bez překážek, měly by být elektronické systémy ve větší míře technicky interoperabilní, a to pokud možno do stejného dne.
(9)
Subjekty zabývající se obchodem a dopravou by měly mít možnost podávat informace a dokumenty ke splnění ohlašovacích formalit ve standardizované podobě v rámci jednotného elektronického portálu. Jednotlivé údaje by měly být vždy poskytovány pouze jednou.
(10)
Systémy SafeSeaNet zřízené na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie by měly zjednodušit příjem, výměnu a distribuci informací mezi informačními systémy členských států v oblasti námořní činnosti. S cílem usnadnit námořní dopravu a snížit s ní související administrativní zátěž by měl být systém SafeSeaNet interoperabilní s jinými systémy Unie pro ohlašovací formality. Systém SafeSeaNet by měl být používán pro další výměnu informací pro usnadnění námořní dopravy. V systému SafeSeaNet by nemělo být nutné uvádět ohlašovací formality týkající se informací pro výhradně vnitrostátní účely.
(11)
Při přijímání nových opatření Unie by mělo být zajištěno, aby členské státy mohly zachovat elektronické předávání údajů a nebylo po nich požadováno použití formulářů v tištěné podobě.
(12)
Výhod spojených s elektronickým přenosem údajů lze v plné míře využívat pouze tehdy, probíhá-li mezi SafeSeaNet, e-Customs a elektronickými systémy pro zadávání a vyvolávání údajů plynulá a efektivní komunikace. Přitom by se v první řadě mělo využít platných norem, aby se omezila administrativní zátěž.
(13)
Formuláře FAL jsou pravidelně aktualizovány. Tato směrnice by proto měla odkazovat na platnou verzi těchto formulářů. Veškeré informace požadované právními předpisy členských států nad rámec požadavků úmluvy FAL by měly být sdělovány v podobě vypracované na základě norem úmluvy FAL.
(14)
Touto směrnicí by nemělo být dotčeno nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (9), nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (10), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (11), ani vnitrostátní předpisy v oblasti hraničních kontrol v případě členských států, které neuplatňují schengenské acquis o hraničních kontrolách, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (Modernizovaný celní kodex) (12).
(15)
Za účelem standardizace elektronického předávání informací, a aby se usnadnila námořní doprava, měly by členské státy rozšířit využívání elektronických prostředků pro předávání údajů podle odpovídajícího harmonogramu a měly by ve spolupráci s Komisí projednat možnost harmonizace využívání elektronických prostředků pro předávání údajů. Za tímto účelem by se měla zohlednit práce řídící skupiny na vysoké úrovni pro systém SafeSeaNet v souvislosti s plánem rozvoje SafeSeaNet, jakmile bude přijat, a konkrétní požadavky na financování a příslušné přidělení finančních prostředků Unie pro rozvíjení elektronického předávání údajů.
(16)
Lodě plavící se mezi přístavy nacházejícími se na celním území Unie je třeba osvobodit od povinnosti zasílat informace uvedené na formulářích FAL, pokud nepocházejí z přístavu nacházejícího se mimo uvedené území nebo ze svobodného pásma s kontrolním režimem I ve smyslu celních předpisů, ani se v nich nezastavují nebo do nich nepřiplouvají, aniž jsou tím dotčeny platné právní předpisy Unie a informace, které členské státy mohou požadovat v zájmu ochrany vnitřního pořádku a bezpečnosti a k prosazování právních předpisů v oblasti cel, daní, přistěhovalectví, životního prostředí nebo hygieny.
(17)
Výjimky ze správních formalit by mělo být možné udělit i na základě nákladu převáženého lodí, a nikoliv pouze na základě místa určení nebo místa vyplutí lodě. To je nezbytné v zájmu minimalizace dodatečných formalit v případě lodí, které zastavují v přístavu ve třetí zemi nebo ve svobodném pásmu. Komise by měla tuto otázku posoudit ve zprávě Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice.
(18)
Je třeba zavést nový dočasný formulář s cílem harmonizovat údaje požadované podle předběžného prohlášení o bezpečnosti stanoveného v nařízení (ES) č. 725/2004.
(19)
Překážkou pro rozvoj sítě námořních pobřežních cest jsou často jazykové požadavky jednotlivých států. Členské státy by měly v souladu s mezinárodní praxí všemi prostředky usilovat o usnadnění písemné a ústní komunikace v námořní dopravě mezi členskými státy za účelem nalezení společných způsobů komunikace.
(20)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přílohu k této směrnici. Je zvláště důležité, aby Komise prováděla v rámci přípravných prací vhodné konzultace, včetně konzultací s odborníky.
(21)
Různé právní předpisy Unie, které vyžadují například předběžné ohlašovací formality při vstupu do přístavu, jako je směrnice 2009/16/ES, mohou stanovit rozdílné lhůty pro splnění těchto předběžných ohlašovacích formalit. Komise by měla přezkoumat možnost zkrácení a harmonizace těchto lhůt a využít výhod stávajícího pokroku v oblasti elektronického zpracování údajů v rámci zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice, která by měla, je-li to vhodné, obsahovat legislativní návrh.
(22)
Ve zprávě Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice by měla Komise posoudit, do jaké míry by bylo vhodné, aby se účel této směrnice, jejímž cílem je zjednodušit správní formality pro lodě připlouvající do přístavů členských států nebo z nich odplouvající, rozšířil i na vnitrozemské oblasti v okolí těchto přístavů, zejména na říční dopravu, za účelem rychlejšího a plynulejšího pohybu námořní lodní dopravy do vnitrozemí a v zájmu trvalého vyřešení problému přetížení námořních přístavů a jejich okolí.
(23)
Jelikož cílů této směrnice, zejména harmonizovaného zjednodušení námořní dopravy v rámci Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodů rozsahu a účinků uvedeného opatření lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(24)
Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie není v případech, v nichž je provedení směrnice ze zeměpisných důvodů bezpředmětné, toto provedení povinné. Proto se požadavky této směrnice nevztahují na ty členské státy, které nemají žádné přístavy, do nichž mohou lodě spadající do oblasti působnosti této směrnice běžně vplouvat.
(25)
Opatření stanovená v této směrnici přispívají k dosažení cílů lisabonské agendy.
(26)
Přístup do SafeSeaNet a do jiných elektronických systémů by měl být regulován, aby byla zajištěna ochrana obchodních a důvěrných informací, a neměly by jím být dotčeny platné právní předpisy na ochranu obchodních údajů, a pokud se týká ochrany osobních údajů, ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (13) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (14). Členské státy a orgány a instituce Unie by měly ochraně obchodních a důvěrných informací prostřednictvím vhodných systémů kontroly přístupu věnovat zvláštní pozornost.
(27)
V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (15) se členské státy vybízejí k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními členských států, a aby je zveřejnily.
(28)
V zájmu srozumitelnosti by měla být směrnice 2002/6/ES nahrazena touto směrnicí,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Účelem této směrnice je zjednodušit a harmonizovat správní postupy používané v námořní dopravě standardizací elektronického předávání informací a racionalizací ohlašovacích formalit.
2. Tato směrnice se vztahuje na ohlašovací formality použitelné v námořní dopravě pro lodě připlouvající do přístavů v členských státech a odplouvající z nich.
3. Tato směrnice se nevztahuje na lodě osvobozené od ohlašovacích formalit.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„ohlašovacími formalitami“ informace stanovené v příloze, které v souladu s platnými právními předpisy členského státu musí být pro správní a procesní účely poskytnuty při připlutí lodě do přístavu nebo odplutí lodě z přístavu v tomto členském státě;
b)
„úmluvou FAL“ Úmluva Mezinárodní námořní organizace o usnadnění mezinárodní námořní dopravy, přijatá dne 9. dubna 1965, v platném znění;
c)
„formuláři FAL“ normalizované formuláře, jak jsou uvedeny v úmluvě FAL;
d)
„lodí“ jakékoli námořní plavidlo nebo loď;
e)
„SafeSeaNet“ systém Unie pro výměnu informací na moři, jak je stanoven ve směrnici 2002/59/ES;
f)
„elektronickým přenosem údajů“ se rozumí proces přenosu digitálně kódovaných informací za použití upravitelného strukturovaného formátu, který lze přímo používat k ukládání a zpracování počítačem.
Článek 3
Harmonizace a koordinace ohlašovacích formalit
1. Každý členský stát přijme opatření, jimiž zajistí, aby byly ohlašovací formality v členském státě požadovány harmonizovaným a koordinovaným způsobem.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy vypracuje mechanismy pro harmonizaci a koordinaci ohlašovacích formalit v Unii.
Článek 4
Hlášení před připlutím do přístavu
V souladu se zvláštními ustanoveními o ohlašování obsaženými v platných právních předpisech Unie nebo mezinárodních právních předpisech použitelných pro námořní dopravu a závazných pro členské státy, včetně ustanovení o kontrole osob a zboží, zajistí členské státy, aby velitel nebo jiná osoba řádně oprávněná provozovatelem lodě podal příslušnému orgánu určenému členským státem před připlutím do přístavu v tomto členském státě hlášení s informacemi požadovanými podle ohlašovacích formalit:
a)
nejméně 24 hodin předem nebo
b)
nejpozději v době, kdy loď opouští předchozí přístav, pokud doba plavby trvá méně než 24 hodin, nebo
c)
není-li přístav, kde se má loď zastavit, znám nebo je-li změněn v průběhu plavby, jakmile je tato informace dostupná.
Článek 5
Elektronické předávání údajů
1. Členské státy akceptují plnění ohlašovacích formalit v elektronické podobě a jejich předávání prostřednictvím jednotného portálu co nejdříve a nejpozději ode dne 1. června 2015.
Tento jednotný portál propojující SafeSeaNet, e-Customs a jiné elektronické systémy je místem, kde jsou poskytovány veškeré informace v souladu s touto směrnicí, a to vždy pouze jednou, a dále zpřístupněny příslušným orgánům a členským státům.
2. Aniž je dotčena příslušná podoba stanovená v úmluvě FAL, musí být podoba uvedená v odstavci 1 v souladu s článkem 6.
3. Vyžadují-li právní předpisy Unie ohlašovací formality, musí být elektronické systémy uvedené v odstavci 1 v míře nutné pro řádné fungování jednotného portálu zavedeného podle odstavce 1 interoperabilní, dostupné a slučitelné se systémem SafeSeaNet zřízeným v souladu se směrnicí 2002/59/ES a tam, kde je to vhodné, s počítačovými systémy stanovenými rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 70/2008/ES ze dne 15. ledna 2008 o bezpapírovém prostředí pro celnictví a obchod (16).
4. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení o celních a hraničních kontrolách obsažená v nařízení (EHS) č. 2913/92 a nařízení (ES) č. 562/2006, konzultují členské státy s hospodářskými subjekty a informují Komisi o dosaženém pokroku podle postupů stanovených v rozhodnutí č. 70/2008/ES.
Článek 6
Výměna údajů
1. Členské státy zajistí, aby informace obdržené na základě ohlašovacích formalit stanovených v právním předpisu Unie byly vloženy do jejich vnitrostátních systémů SafeSeaNet a aby důležité části těchto informací byly zpřístupněny ostatním členským státům prostřednictvím systému SafeSeaNet. Nestanoví-li členský stát jinak, nevztahuje se toto ustanovení na informace obdržené podle nařízení (EHS) č. 2913/92, nařízení (EHS) č. 2454/93, nařízení (ES) č. 562/2006 a nařízení (ES) č. 450/2008.
2. Členské státy zajistí, aby k informacím obdrženým v souladu s odstavcem 1 měly na požádání přístup příslušné vnitrostátní orgány.
3. Vzor elektronické podoby zpráv, který se má používat v rámci systémů SafeSeaNet podle odstavce 1, se stanoví v souladu s článkem 22a směrnice 2002/59/ES.
4. Členské státy mohou poskytnout příslušný přístup k informacím uvedeným v odstavci 1 prostřednictvím buď vnitrostátního jednotného portálu s využitím elektronického systému pro výměnu informací, nebo vnitrostátních systémů SafeSeaNet.
Článek 7
Informace ve formulářích FAL
Členské státy akceptují pro splnění ohlašovacích formalit formuláře FAL. Členské státy smějí přijímat informace požadované v souladu s právním předpisem Unie v tištěné podobě pouze do 1. června 2015.
Článek 8
Důvěrnost
1. Členské státy v souladu s platnými právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy přijmou nezbytná opatření k zajištění důvěrnosti obchodních nebo jiných důvěrných informací vyměněných v souladu s touto směrnicí.
2. Členské státy zejména dbají na zajištění ochrany obchodních údajů shromážděných podle této směrnice. Pokud jde o osobní údaje, dbají na to, aby dodržovaly směrnici 95/46/ES. Orgány a jiné subjekty Unie dbají o to, aby dodržovaly nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 9
Výjimky
Členské státy zajistí, aby lodě, které spadají do oblasti působnosti směrnice 2002/59/ES a které se plaví mezi přístavy nacházejícími se na celním území Unie, ale nepocházejí z přístavu nacházejícího se mimo toto území nebo ze svobodného pásma s kontrolním režimem I ve smyslu celních předpisů ani se v nich nezastavují ani do nich neodplouvají, byly osvobozeny od povinnosti poskytovat informace obsažené ve formulářích FAL, aniž jsou dotčeny příslušné právní předpisy Unie a možnost členských států vyžadovat na formulářích FAL informace uvedené v bodech 1 až 6 části B přílohy této směrnice, které jsou nezbytné z důvodu zajištění vnitřního pořádku a bezpečnosti a prosazování právních předpisů v oblasti cel, daní, přistěhovalectví, životního prostředí a hygieny.
Článek 10
Postup pro přijímání změn
1. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přílohu této směrnice, aby zajistila, že budou zohledněny veškeré změny formulářů FAL, které provede IMO. Tyto změny nesmějí mít za následek rozšíření oblasti působnosti této směrnice.
2. V případě aktů v přenesené pravomoci uvedených v tomto článku se použijí postupy stanovené v článcích 11, 12 a 13.
Článek 11
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 10 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 18. listopadu 2010. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhé období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 12.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 12 a 13.
Článek 12
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 10 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájil vnitřní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomocí, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno, a důvody tohoto zrušení.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 13
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada v původní dvouměsíční lhůtě nebo případně prodloužené lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím původní dvouměsíční lhůty nebo případně prodloužené lhůty, pokud Evropský parlamentu i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
Článek 14
Provedení
1. Členské státy do 19. května 2012 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí jejich znění Komisi.
Použijí tyto předpisy ode dne 19. května 2012.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 15
Zpráva
Komise podá Evropskému parlamentu a Radě do 19. listopadu 2013 zprávu o uplatňování této směrnice, v níž uvede mimo jiné:
a)
zda je možné rozšířit zjednodušující opatření zavedená touto směrnicí i na vnitrozemskou vodní dopravu;
b)
zda jsou říční informační služby kompatibilní s postupem elektronického předávání údajů uvedeným v této směrnici;
c)
informace o pokroku při harmonizaci a koordinaci ohlašovacích formalit, kterého bylo dosaženo v souladu s článkem 3;
d)
zda je možné odstranit nebo zjednodušit formality u lodí, které zastavují v přístavech ve třetích zemích nebo ve svobodných pásmech;
e)
dostupné údaje o pohybech lodí uvnitř Unie nebo o lodích zastavujících v přístavech třetích zemí nebo ve svobodných pásmech.
Tato zpráva je v případě potřeby doplněna legislativním návrhem.
Článek 16
Zrušení směrnice 2002/6/ES
Směrnice 2002/6/ES se zrušuje od 19. května 2012. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici.
Článek 17
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 20. října 2010.
DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA 2010/65/EU
z dne 20. oktobra 2010
o formalnostih poročanja za ladje, ki priplujejo v pristanišča držav članic in/ali izplujejo iz njih, in o razveljavitvi Direktive 2002/6/ES
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 100(2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Direktiva 2002/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. februarja 2002 o formalnostih poročanja za ladje, ki priplujejo v pristanišča držav članic Skupnosti in/ali izplujejo iz njih (4), določa, da morajo države članice sprejeti nekatere standardizirane obrazce (obrazci FAL) za olajšanje prometa, kakor so določeni v Konvenciji Mednarodne pomorske organizacije (IMO) o olajšavah v mednarodnem pomorskem prometu (konvencija FAL), sprejeti 9. aprila 1965, kakor je bila spremenjena.
(2)
Za olajšanje pomorskega prevoza in zmanjšanje upravne obremenitve ladijskih družb bi bilo treba v največji možni meri poenostaviti in uskladiti formalnosti poročanja, ki jih določajo pravni akti Unije in držav članic. Vendar ta direktiva ne bi smela posegati v naravo in vsebino zahtevanih informacij in ne bi smela uvajati dodatnih zahtev poročanja za ladje, za katere v skladu z zakonodajo, ki se uporablja v državah članicah, ta obveznost še ne velja. Obravnavati bi morala samo načine za poenostavitev in uskladitev postopkov obveščanja ter za učinkovitejše zbiranje informacij.
(3)
Prenos podatkov, ki priplujejo v pristanišča in/ali izplujejo iz njih zahtevajo na podlagi Direktive 2000/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. novembra 2000 o pristaniških zmogljivostih za sprejem ladijskih odpadkov in ostankov tovora (5), Direktive 2002/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet (6), Uredbe (ES) št. 725/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o povečanju zaščite na ladjah in v pristaniščih (7), Direktive 2009/16/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o pomorski inšpekciji države pristanišča (prenovitev) (8) ter po potrebi Mednarodnega kodeksa o prevozu nevarnega blaga po morju, sprejetega leta 1965, z njegovimi spremembami, ki so bile sprejete in so začele veljati, se nanaša na informacije, ki se zahtevajo z obrazci FAL. Kadar navedene informacije ustrezajo zahtevam iz navedenih pravnih aktov, bi se obrazci FAL morali sprejeti, ker jih vsebujejo.
(4)
Če se želi zagotoviti poenostavitev, morajo pravni akti Unije glede na svetovno razsežnost pomorskega prometa upoštevati zahteve IMO.
(5)
Države članice bi morale poglobiti sodelovanje med pristojnimi organi, kot so carinski organi ter organi za nadzor meja, javno zdravje in promet, da bi omogočili nadaljnje poenostavljanje in usklajevanje formalnosti poročanja znotraj Unije ter čim bolj učinkovito uporabili elektronski prenos podatkov in sisteme izmenjave informacij, da bi kolikor je to mogoče sočasno odpravili ovire v pomorskem prometu in vzpostavili evropski prostor za pomorski prevoz brez meja.
(6)
Za oceno učinkovitosti političnih ukrepov za lajšanje pomorskega prometa v Uniji in potrebe po njih bi morali biti na voljo podrobni statistični podatki, pri čemer bi bilo treba zagotoviti, da se s tem ne ustvarijo nepotrebne dodatne zahteve v zvezi z zbiranjem statističnih podatkov s strani držav članic, in da se v celoti izkoristijo zmogljivosti Eurostata. Za namene te direktive bi bilo pomembno zbrati ustrezne podatke o prometu ladij znotraj Unije in/ali o ladjah, ki imajo postanek v pristaniščih tretjih držav ali v prostih conah.
(7)
V skladu s ciljem sporočila Komisije z dne 21. januarja 2009 z naslovom „Sporočilo in akcijski načrt o vzpostavitvi evropskega prostora za pomorski prevoz brez meja“ bi bilo treba ladijskim podjetjem zagotoviti enostavnejše uživanje prednosti, ki izhajajo iz statusa „pooblaščene redne službe za pomorski prevoz“.
(8)
Elektronska sredstva za pošiljanje podatkov bi se morala čim prej, najpozneje pa 1. junija 2015, splošno uporabljati za vse formalnosti poročanja, če je to izvedljivo, pa bi se morali pri tem opreti na mednarodne standarde, ki jih je oblikovala konvencija FAL. Za poenostavitev in pospešitev prenosa potencialno zelo velike količine informacij bi bilo treba za formalnosti poročanja uporabiti elektronsko obliko, če je to izvedljivo. Znotraj Unije bi moralo biti posredovanje informacij na obrazcih FAL v papirni obliki le izjema, ki bi jo bilo treba odobriti le za omejeno obdobje. Države članice se spodbuja, naj uporabijo upravna sredstva, vključno z ekonomskimi spodbudami, da pospešijo uporabo elektronskih oblik. Zaradi navedenih razlogov bi morale tudi izmenjave informacij med pristojnimi organi držav članic potekati v elektronski obliki. Da bi to omogočili, bi morali biti elektronski sistemi čim bolj in kolikor se da tehnično interoperabilni do istega roka, da se zagotovi nemoteno delovanje evropskega prostora za pomorski prevoz brez meja.
(9)
Vsi, ki sodelujejo v trgovini in prometu, bi morali imeti možnost, da za izpolnitev formalnosti poročanja vložijo vse standardizirane informacije in dokumente prek elektronskega enotnega okenca. Treba bi bilo zagotoviti, da se posamezni podatki predložijo samo enkrat.
(10)
Sistemi SafeSeaNet, vzpostavljeni na nacionalni ravni in na ravni Unije, bi morali olajšati sprejem, izmenjavo in razširjanje informacij med informacijskimi sistemi držav članic o pomorskih dejavnostih. Za olajšanje pomorskega prometa in zmanjšanje upravne obremenitve pomorskega prevoza bi moral biti sistem SafeSeaNet interoperabilen z drugimi sistemi Unije za formalnosti poročanja. Sistem SafeSeaNet bi bilo treba uporabljati za dodatno izmenjavo informacij za olajševanje pomorskega prevoza. V sistem SafeSeaNet naj ne bi bilo treba vnašati formalnosti poročanja, ki imajo izključno nacionalne namene.
(11)
Pri sprejemanju novih ukrepov Unije bi bilo treba zagotoviti, da lahko države članice ohranijo elektronski prenos podatkov in jim ni treba uporabljati papirne oblike.
(12)
Celotno korist elektronskega prenosa podatkov je mogoče doseči le z neovirano in učinkovito komunikacijo med omrežjem SafeSeaNet, e-carinami in elektronskimi sistemi za vnos ali pridobivanje podatkov. Za zmanjšanje upravnih bremen bi se bilo treba najprej opreti na veljavne standarde.
(13)
Obrazci FAL se redno posodabljajo. Ta direktiva bi zato morala navajati veljavno različico teh obrazcev. Vse informacije, ki jih zahteva zakonodaja držav članic in presegajo zahteve konvencije FAL, bi bilo treba sporočiti v obliki, ki bo pripravljena na podlagi standardov konvencije FAL.
(14)
Ta direktiva ne bi smela vplivati na Uredbo Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (9), Uredbo Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o Carinskem zakoniku Skupnosti (10), Uredbo (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (11) ali na nacionalno zakonodajo na področju nadzora meja za tiste države članice, ki ne uporabljajo schengenskega pravnega reda za nadzor meja, in Uredbo (ES) št. 450/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o carinskem zakoniku Skupnosti (Modernizirani carinski zakonik) (12).
(15)
Da bi elektronski prenos informacij postal standarden in zaradi olajševanja pomorskega prometa, bi morale države članice razširiti uporabo elektronskih sredstev prenosa podatkov v skladu z ustreznim časovnim razporedom, v sodelovanju s Komisijo pa bi morale razpravljati o možnosti uskladitve uporabe elektronskih sredstev za prenos podatkov. V ta namen bi bilo treba razmisliti o delu usmerjevalne skupine na visoki ravni za sistem SafeSeaNet glede časovnega načrta SafeSeaNet, ko bo sprejet, in o konkretnih zahtevah po financiranju ter ustrezni dodelitvi finančnih sredstev Unije za razvoj elektronskega prenosa podatkov.
(16)
Obveznosti pošiljanja informacij iz obrazcev FAL bi bilo treba oprostiti ladje, ki plujejo med pristanišči, ki so na carinskem ozemlju Unije, kadar te ladje ne prihajajo iz pristanišča, ki je izven tega ozemlja, in v takem pristanišču nimajo postanka oziroma niso vanj namenjena, ali iz proste cone nadzornega tipa I v smislu carinske zakonodaje, ne glede na veljavne pravne akte Unije in informacije, ki jih države članice lahko zahtevajo za varstvo notranjega reda in varnosti ter izvrševanje zakonodaje s področja carine, davkov, priseljevanja, okolja ali zdravja.
(17)
Oprostitve iz upravnih postopkov bi bilo treba omogočiti tudi na podlagi tovora ladje in ne samo na podlagi ciljnega in/ali odhodnega pristanišča. Tak ukrep je nujen zato, da se zagotovi zmanjšanje dodatnih formalnosti za ladje, ki imajo postanek v pristanišču v tretji državi ali v prosti coni. Komisija bi morala preučiti to vprašanje v okviru poročila Evropskemu parlamentu in Svetu o delovanju te direktive.
(18)
Treba bi bilo uvesti nov začasni obrazec, da se uskladijo informacije, zahtevane v predhodni izjavi o zaščitnih ukrepih, ki jo določa Uredba (ES) št. 725/2004.
(19)
Zahteve po uporabi nacionalnih jezikov so pogosto ovira za razvoj omrežja plovnih poti. Države članice bi si morale na vsak način prizadevati olajšati pisno in ustno komunikacijo v pomorskem prometu med državami članicami, v skladu z mednarodno prakso, z namenom najti skupna komunikacijska sredstva.
(20)
Komisijo bi bilo treba pooblastiti, da skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme delegirane akte v zvezi s Prilogo k tej direktivi. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov.
(21)
Različni pravni akti Unije, ki zahtevajo na primer formalnosti sporočanja pred vplutjem v pristanišča, kot je Direktiva 2009/16/ES, lahko naložijo različne roke za izpolnitev teh formalnosti predhodnega sporočanja. Komisija bi morala v okviru poročila Evropskemu parlamentu in Svetu o delovanju te direktive, ki naj bi, če je to ustrezno, vseboval zakonodajni predlog, preučiti možnost skrajšanja in uskladitve teh rokov, pri tem pa bi morala izkoristiti sedanji napredek pri elektronski obdelavi podatkov.
(22)
V okviru poročila Evropskemu parlamentu in Svetu o delovanju te direktive bi morala Komisija preučiti, v kolikšni meri bi bilo treba namen te direktive, tj. poenostavitev upravnih postopkov za ladje, ki priplujejo v pristanišča držav članic ali izplujejo iz njih, razširiti na zaledje teh pristanišč, zlasti na rečni promet, s ciljem zagotoviti hitrejši in bolj tekoči pomorski promet v notranjosti in trajno rešitev zasičenosti v pristaniščih in okrog njih.
(23)
Ker ciljev te direktive, zlasti usklajenega olajšanja pomorskega prevoza po Uniji, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se te cilje zaradi obsega in učinkov ukrepov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev.
(24)
V skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije ta prenos ni obvezen, če je zaradi geografskih značilnosti nesmotrn. Zaradi tega zahteve iz te direktive niso zavezujoče za države članice, ki nimajo pristanišč, kjer bi lahko ladje iz področja uporabe te direktive imele postanek.
(25)
Ukrepi, predvideni v tej direktivi, pomagajo doseči cilje lizbonske agende.
(26)
Dostop do sistema SafeSeaNet in drugih elektronskih sistemov bi bilo treba urediti, da se zaščitijo poslovni in zaupni podatki, in bi moral biti omogočen brez poseganja v zakonodajo o varstvu poslovnih podatkov ter, glede osebnih podatkov, brez poseganja v Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (13) in Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (14). Države članice ter institucije in organi Unije bi morali nameniti posebno pozornost potrebi po varovanju trgovskih in zaupnih podatkov z ustreznimi sistemi za nadzor dostopa.
(27)
V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (15) se države članice poziva, da za lastne potrebe in v interesu Unije pripravijo tabele, ki naj kar najbolj nazorno prikazujejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos, ter da te tabele objavijo.
(28)
Zaradi jasnosti bi bilo treba Direktivo 2002/6/ES nadomestiti s to direktivo -
SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:
Člen 1
Vsebina in področje uporabe
1. Namen te direktive je poenostaviti in uskladiti upravne postopke, ki se uporabljajo pri pomorskem prevozu, s standardizacijo uporabe elektronskega pošiljanja informacij in racionalizacijo formalnosti poročanja.
2. Ta direktiva se uporablja za formalnosti poročanja, ki se uporabljajo za pomorski promet za ladje, ki vplujejo v pristanišča v državah članicah, in ladje, ki iz njih izplujejo.
3. Ta direktiva se ne uporablja za ladje, ki so oproščene formalnosti poročanja.
Člen 2
Opredelitve pojmov
Za namene te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve:
(a)
„formalnosti poročanja“ pomeni informacije, navedene v Prilogi, ki se morajo, v skladu z veljavno zakonodajo države članice, zagotoviti v upravne in postopkovne namene, ko ladja pripluje v pristanišče te države članice ali izpluje iz njega;
(b)
„konvencija FAL“ pomeni Konvencijo IMO o olajšavah v mednarodnem pomorskem prometu, sprejeto 9. aprila 1965, kakor je bila spremenjena;
(c)
„obrazci FAL“ pomeni standardizirane obrazce, kakor jih predvideva konvencija FAL;
(d)
„ladja“ pomeni kakršno koli plovilo ali morsko plovilo;
(e)
„SafeSeaNet“ pomeni sistem Unije za izmenjavo pomorskih informacij, kakor je opredeljen v Direktivi 2002/59/ES;
(f)
„elektronski prenos podatkov“ pomeni postopek prenosa digitalno kodiranih podatkov z uporabo prilagodljivega strukturiranega formata, ki se lahko neposredno uporabi za računalniško shranjevanje in obdelavo.
Člen 3
Uskladitev in koordinacija formalnosti poročanja
1. Vsaka država članica sprejme ukrepe za zagotovitev, da se v tej državi članici formalnosti poročanja zahtevajo usklajeno in koordinirano.
2. Komisija v sodelovanju z državami članicami oblikuje mehanizme za uskladitev in koordinacijo formalnosti poročanja v okviru Unije.
Člen 4
Sporočilo pred vplutjem v pristanišča
Ob upoštevanju posebnih določb o sporočanju, določenih v veljavnih pravnih aktih Unije ali v skladu z mednarodnopravnimi instrumenti, ki veljajo za pomorski promet in so zavezujoči za države članice, vključno z določbami o nadzoru oseb in blaga, države članice zagotovijo, da poveljnik ali katera koli druga oseba, ki jo je ladjar ustrezno pooblastil, pred vplutjem v pristanišče države članice sporoči informacije, ki jih zahtevajo formalnosti poročanja, pristojnemu organu, ki ga je določila ta država članica:
(a)
najmanj 24 ur vnaprej; ali
(b)
najpozneje v času, ko ladja izpluje iz prejšnjega pristanišča, če je čas potovanja krajši od 24 ur; ali
(c)
takoj ko so te informacije na voljo, če pristanišče postanka ni znano ali je spremenjeno med plovbo.
Člen 5
Elektronski prenos podatkov
1. Države članice sprejmejo izpolnjevanje formalnosti poročanja v elektronski obliki in njihovo posredovanje prek enotnega okenca v najkrajšem možnem času, v vsakem primeru pa najpozneje do 1. junija 2015.
To enotno okence, ki povezuje SafeSeaNet, e-carine in druge elektronske sisteme, je točka, kjer se v skladu s to direktivo vsi podatki poročajo le enkrat in se posredujejo različnim pristojnim organom ter državam članicam.
2. Brez poseganja v ustrezno obliko, določeno v konvenciji FAL, mora biti oblika iz odstavka 1 skladna s členom 6.
3. Kadar pravni akti Unije zahtevajo formalnosti poročanja in v obsegu, potrebnem za dobro delovanje enotnega okenca, ustanovljenega na podlagi odstavka 1, morajo biti elektronski sistemi iz odstavka 1 interoperabilni, dostopni in združljivi s sistemom SafeSeaNet, vzpostavljenim v skladu z Direktivo 2002/59/ES, in, kadar je to potrebno, z informacijskimi sistemi, predvidenimi v Odločbi št. 70/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o brezpapirnem okolju za carino in trgovino (16).
4. Brez poseganja v posebne določbe o carini in mejnem nadzoru, ki jih določata Uredba (EGS) št. 2913/92 in Uredba (ES) št. 562/2006, se države članice posvetujejo z gospodarskimi operaterji in obvestijo Komisijo o napredku, doseženem v skladu z modalitetami, predvidenimi v Odločbi št. 70/2008/ES.
Člen 6
Izmenjava informacij
1. Države članice zagotovijo, da se informacije, prejete v skladu s formalnostmi poročanja iz pravnega akta Unije, vnesejo v njihove nacionalne sisteme SafeSeaNet in ustrezne dele takih informacij dajo na voljo prek sistema SafeSeaNet tudi drugim državam članicam. Razen če država članica ne določi drugače, se to ne uporablja za informacije, prejete v skladu z Uredbo (EGS) št. 2913/92, Uredbo (EGS) št. 2454/93, Uredbo (ES) št. 562/2006 in Uredbo (ES) št. 450/2008.
2. Države članice zagotovijo, da se dostop do informacij, prejetih v skladu z odstavkom 1, na zahtevo omogoči ustreznim nacionalnim organom.
3. Osnovna digitalna oblika sporočil, ki se uporablja v nacionalnih sistemih SafeSeaNet v skladu z odstavkom 1, se določi v skladu s členom 22a Direktive 2002/59/ES.
4. Države članice lahko nudijo ustrezen dostop do informacij iz odstavka 1 bodisi prek enega nacionalnega okenca po sistemu elektronske izmenjave podatkov bodisi prek nacionalnih sistemov SafeSeaNet.
Člen 7
Podatki na obrazcih FAL
Države članice sprejmejo obrazce FAL za izpolnitev formalnosti poročanja. Države članice lahko dopustijo, da se zahtevane informacije v skladu s pravnim aktom Unije predložijo v papirni obliki, vendar samo do 1. junija 2015.
Člen 8
Zaupnost
1. Države članice v skladu z veljavnimi pravnimi akti Unije ali nacionalno zakonodajo sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev zaupnosti poslovnih in drugih zaupnih informacij, izmenjanih v skladu s to direktivo.
2. Države članice zagotovijo zlasti varstvo poslovnih podatkov, zbranih na podlagi te direktive. V zvezi z osebnimi podatki države članice zagotovijo skladnost z Direktivo 95/46/ES. Institucije in organi Unije zagotovijo skladnost z Uredbo (ES) št. 45/2001/ES.
Člen 9
Oprostitve
Države članice zagotovijo, da so ladje, na katere se nanaša Direktiva 2002/59/ES in ki plujejo med pristanišči, ki so na carinskem območju Unije, pri čemer ne prihajajo iz pristanišča, ki je izven navedenega ozemlja ali proste cone, za katero veljajo načini nadzora tipa I v smislu carinske zakonodaje, in nimajo v takem pristanišču postanka ter niso v tako pristanišče namenjene, oproščene pošiljanja informacij iz obrazca FAL, brez poseganja v veljavne pravne akte Unije in možnost, da lahko države članice zahtevajo informacije iz obrazcev FAL iz točk 1 do 6 dela B Priloge k tej direktivi, ki so potrebne za varstvo notranjega reda in varnosti ter za izvrševanje zakonodaje s področja carine, davkov, priseljevanja, okolja ali zdravja.
Člen 10
Postopek za spremembo
1. Komisija lahko kar zadeva Prilogo k tej direktivi sprejme delegirane akte v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije, s čimer zagotovi upoštevanje vseh zadevnih sprememb, ki jih v obrazce FAL uvede IMO. Te spremembe ne smejo imeti za posledico širitev področja uporabe te direktive.
2. Za delegirane akte iz tega člena se uporabljajo postopki iz členov 11, 12 in 13.
Člen 11
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 10 se prenese na Komisijo za obdobje petih let z začetkom 18. novembra 2010. Komisija pripravi poročilo o pooblastilu najpozneje šest mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet pooblastilo prekliče v skladu s členom 12.
2. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
3. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je prenešeno na Komisijo pod pogoji, določenimi v členih 12 in 13.
Člen 12
Preklic pooblastila
1. Pooblastilo iz člena 10 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet.
2. Institucija, ki je začela notranji postopek o morebitnem preklicu pooblastila, si prizadeva o tem obvestiti drugo institucijo in Komisijo v razumnem roku pred sprejetjem končne odločitve ter pri tem navede pooblastila, ki bi se lahko preklicala, in možne razloge za preklic.
3. Z odločitvijo o preklicu pooblastil prenehajo veljati pooblastila, navedena v tej odločitvi. Odločitev začne veljati nemudoma ali na dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. Odločitev se objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 13
Nasprotovanje delegiranim aktom
1. Evropski parlament ali Svet lahko nasprotuje delegiranemu aktu v dveh mesecih od datuma uradnega obvestila.
Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se navedeni rok podaljša za dva meseca.
2. Če do izteka začetnega dvomesečnega roka oziroma, če je primerno, podaljšanega roka, niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu, se akt objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati na dan, ki je v njem določen.
Delegirani akt se lahko objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati pred iztekom začetnega dvomesečnega roka oziroma, če je primerno, podaljšanega roka, če sta Evropski parlament in Svet obvestila Komisijo o nameri, da delegiranemu aktu ne bosta nasprotovala.
3. Če Evropski parlament ali Svet nasprotuje delegiranemu aktu, akt ne začne veljati. Institucija, ki nasprotuje, navede razloge za nasprotovanje delegiranemu aktu.
Člen 14
Prenos
1. Države članice do 19. maja 2012 sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo. Komisiji takoj posredujejo besedilo navedenih predpisov.
Države članice te predpise uporabljajo od 19. maja 2012.
Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
2. Države članice Komisiji sporočijo besedilo temeljnih določb predpisov nacionalnega prava, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 15
Poročilo
Komisija do 19. novembra 2013 poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o delovanju te direktive, vključno o:
(a)
možnostih za razširitev poenostavitve, ki jo uvaja ta direktiva, na celinske plovne poti;
(b)
združljivosti rečnih informacijskih storitev s procesom elektronskega prenosa informacij iz te direktive;
(c)
napredku pri usklajevanju in koordinaciji formalnosti poročanja, doseženem v skladu s členom 3;
(d)
izvedljivosti izogibanja formalnostim ali njihovemu poenostavljanju za ladje, ki imajo postanek v pristanišču v tretji državi ali v prosti coni;
(e)
razpoložljivih podatkih o prometu/gibanju ladij znotraj Unije in/ali postankih v pristaniščih tretjih držav ali v prostih conah.
To poročilo po potrebi spremlja zakonodajni predlog.
Člen 16
Razveljavitev Direktive 2002/6/ES
Direktiva 2002/6/ES se razveljavi z dnem 19. majem 2012. Sklicevanja na razveljavljeno direktivo se štejejo za sklicevanja na to direktivo.
Člen 17
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Strasbourgu, 20. oktobra 2010