NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 835/2011
ze dne 19. srpna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity pro benzo[a]pyren v řadě potravin.
(2)
Benzo[a]pyren patří do skupiny polycyklických aromatických uhlovodíků (PAU) a používá se jako indikátor výskytu a účinku karcinogenních PAU v potravinách na základě vědeckého stanoviska dřívějšího Vědeckého výboru pro potraviny (SCF) (3). Ve svém stanovisku z prosince 2002 tento výbor doporučil provést další analýzy příslušných podílů těchto polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách, aby při příštím přezkoumání bylo možné rozhodnout o vhodnosti dalšího využívání benzo[a]pyrenu jako indikátoru.
(3)
V rámci doporučení Komise 2005/108/ES (4) byly členskými státy shromážděny nové údaje týkající se výskytu karcinogenních polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách. Komise požádala Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), aby stanovisko Vědeckého výboru pro potraviny přezkoumal s přihlédnutím k novým údajům o výskytu, k dalším souvisejícím novým vědeckým informacím i k přístupu založeném na limitech expozice (MOE). V rámci tohoto přezkumu byl úřad EFSA požádán, aby znovu posoudil vhodnost dalšího využívání benzo[a]pyrenu jako indikátoru.
(4)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci při úřadu EFSA přijal stanovisko o polycyklických aromatických uhlovodících v potravinách dne 9. června 2008 (5). V tomto stanovisku dospěl úřad EFSA k závěru, že benzo[a]pyren není vhodným indikátorem výskytu PAU v potravinách a že nejvhodnějším indikátorem PAU v potravinách by byl systém čtyř specifických látek (PAU4 (6)) nebo osmi specifických látek (PAU8 (7)). V závěru úřadu EFSA se rovněž uvádí, že systém osmi látek (PAU8) by v porovnání se systémem čtyř látek (PAU4) nepředstavoval podstatnou přidanou hodnotu.
(5)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci dále zjistil, že při použití přístupu založeného na limitech expozice (MOE) existují jen malé obavy o zdraví spotřebitelů při průměrné odhadované expozici z potravin. U spotřebitelů vystavených těmto látkám ve vysoké míře však limity expozice činily téměř či méně než 10 000, což může představovat obavy o zdraví spotřebitelů.
(6)
Na základě závěrů úřadu EFSA nemůže být stávající systém založený na používání benzo[a]pyrenu jakožto jediného indikátoru ze skupiny polycyklických aromatických uhlovodíků zachován. Nařízení (ES) č. 1881/2006 je proto třeba změnit.
(7)
Měly by být zavedeny nové maximální limity pro sumu čtyř látek (PAU4 - benzo[a]pyren, benzo[a]anthracen, benzo[b]fluoranthen a chrysen) a současně zachován zvláštní maximální limit pro benzo[a]pyren.
(8)
Takový systém by zajistil, že obsah PAU v potravinách bude udržován v mezích, které nepředstavují zdravotní riziko a že výši PAU bude možné kontrolovat i v těch vzorcích, ve kterých nelze zjistit přítomnost benzo[a]pyrenu, avšak jsou v nich přítomny jiné polycyklické aromatické uhlovodíky.
(9)
Zvláštní maximální limit pro benzo[a]pyren bude zachován s cílem zajistit srovnatelnost dřívějších a budoucích údajů. Po určitém období uplatňování této změny a na základě nových údajů získaných v budoucnosti by měla být potřeba zachování zvláštního maximálního limitu pro benzo[a]pyren přehodnocena.
(10)
V případě sumy čtyř látek (PAU4) by měly být jako základ pro rozhodnutí o shodě s předpisy používány dolní meze koncentrací.
(11)
Maximální limity polycyklických aromatických uhlovodíků musí být bezpečné a co nejnižší rozumně dosažitelné správnou výrobní a zemědělskou a rybolovnou praxí. Nové údaje o výskytu polycyklických aromatických uhlovodíků ukazují, že v některých potravinách je základní obsah PAU nižší, než se předpokládalo. Maximální limity benzo[a]pyrenu je proto třeba upravit tak, aby lépe odrážely skutečné nižší základní hodnoty v čerstvých a uzených mlžích.
(12)
Z údajů týkajících se uzených ryb a uzeného masa rovněž vyplývá, že lze dosáhnout nižších maximálních limitů. V některých případech může být nicméně zapotřebí provést úpravy stávajících technologií uzení. Pro uzené maso a uzené ryby by proto měl být zaveden dvoufázový postup, v jehož rámci bude ode dne použitelnosti tohoto nařízení platit dvouleté přechodné období, po jehož uplynutí se začnou používat nižší maximální limity.
(13)
U uzených šprotů a konzervovaných uzených šprotů bylo zjištěno, že obsahují více PAU než ostatní uzené ryby. Pro uzené šproty a konzervované uzené šproty by tak měly být stanoveny zvláštní maximální limity, které by zohledňovaly hodnoty, jež jsou u těchto potravin dosažitelné.
(14)
V minulosti byl maximální limit pro benzo[a]pyren ve svalovině ryb kromě uzených ryb stanoven jakožto indikátor možného znečištění životního prostředí. Bylo však prokázáno, že PAU v čerstvých rybách podléhají rychlému metabolismu a neakumulují se ve svalovině. Zachování maximálního limitu PAU v čerstvých rybách již proto není zapotřebí.
(15)
V některých druzích tepelně ošetřeného masa a masných výrobků prodávaných konečnému spotřebiteli byly zjištěny vysoké hodnoty PAU. Těmto hodnotám lze zamezit v případě, že se používají náležité výrobní postupy a zařízení. Proto je třeba stanovit maximální limity PAU v mase a masných výrobcích, které byly vystaveny postupu tepelného ošetření, u něhož je známo, že může vést k tvorbě PAU, tj. výhradně grilování a rožnění.
(16)
Kakaové máslo bylo na základě nařízení (ES) č. 1881/2006 dočasně vyjmuto ze stávajícího maximálního limitu pro benzo[a]pyren v olejích a tucích a přezkoumání vhodnosti stanovení maximálního limitu PAU v kakaovém máslu mělo být provedeno do 1. dubna 2007. Přezkoumání bylo v dané době odloženo z důvodu očekávání výsledku tehdy probíhajícího nového vědeckého posouzení PAU úřadem EFSA.
(17)
Kakaové máslo obsahuje PAU ve větší míře než jiné oleje a tuky. Je to způsobeno převážně neodpovídajícími postupy sušení kakaových bobů a skutečností, že kakaové máslo nelze na rozdíl od jiných rostlinných olejů a tuků rafinovat. Kakaové máslo představuje hlavní složku kakaových surovin (jako jsou kakaové boby, kakaová hmota, kakaová drť nebo tekutá kakaová hmota) a vyskytuje se v čokoládě a jiných výrobcích z kakaa, jež často konzumují děti. Přispívá tak k expozici lidí, a zvláště pak k expozici dětí. Proto je nezbytné stanovit maximální limity PAU v kakaových bobech a odvozených produktech, tedy včetně kakaového másla.
(18)
Maximální limity PAU v kakaových bobech by měly být stanoveny na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni, s přihlédnutím ke stávajícím technologickým možnostem producentských zemí. Měly by být stanoveny na základě obsahu tuků, jelikož PAU se koncentrují v tukové složce, kakaovém máslu. Aby měly producentské země možnost provést technologická zlepšení v zájmu přizpůsobení se těmto maximálním limitům, mělo by být datum použitelnosti maximálních limitů pro kakaové boby a odvozené produkty odloženo. Zpočátku by se také měl na tyto produkty vztahovat vyšší maximální limit sumy čtyř látek. Po uplynutí dvouletého přechodného období by se měl začít uplatňovat nižší maximální limit. Obsah PAU v kakaových bobech a odvozených produktech by měl být pravidelně sledován s cílem posoudit, zda by bylo možné v budoucnosti tyto maximální limity dále snížit.
(19)
Z údajů vyplývá, že kokosový olej může vykazovat vyšší obsah PAU4 než jiné rostlinné oleje a tuky. Je to způsobeno poměrně vyšším obsahem benzo[a]anthracenu a chrysenu, které nelze při rafinaci kokosového oleje snadno odstranit. Proto by měly být stanoveny zvláštní maximální limity pro kokosový olej na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni, s přihlédnutím ke stávajícím technologickým možnostem producentských zemí. Jelikož se očekává, že v producentských zemích dojde k technologickým zlepšením, měly by být limity PAU v kokosovém oleji pravidelně sledovány s cílem posoudit, zda by bylo možné v budoucnosti stanovit nižší limity.
(20)
Údaje o výskytu PAU v obilovinách a zelenině jsou v současnosti omezené. Z dostupných údajů vyplývá, že obiloviny a zelenina obsahují PAU spíše v malé míře. Tyto nízké hodnoty zaznamenané ve stávajících dostupných údajích o výskytu neodůvodňují bezprostřední stanovení maximálních limitů. Úřad EFSA nicméně zjistil, že obiloviny a zelenina mohou významně přispívat k expozici lidí z důvodu jejich vysoké spotřeby. Obsah PAU v těchto dvou skupinách produktů by proto měl být dále sledován. Na základě dalších údajů bude posouzena potřeba stanovení maximálních limitů.
(21)
Vysoký obsah PAU byl zjištěn v některých doplňcích stravy. Tyto hodnoty jsou však proměnlivé a závisí na konkrétním druhu těchto doplňků. Je třeba, aby byly shromážděny další údaje týkající se doplňků stravy. Jakmile budou tyto údaje dostupné, bude posouzena potřeba stanovení maximálních limitů PAU v doplňcích stravy.
(22)
Členským státům a provozovatelům potravinářských podniků by měl být poskytnut čas přizpůsobit se novým maximálním limitům stanoveným tímto nařízením. Datum použitelnosti tohoto nařízení by proto mělo být odloženo. Pro produkty, které byly uvedeny na trh přede dnem použitelnosti změn, jež zavádí toto nařízení, by mělo být stanoveno přechodné období.
(23)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. září 2012 stanovené v oddílu 6 „Polycyklické aromatické uhlovodíky“ přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. zářím 2012, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
2. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. září 2014 stanovené v oddílech 6.1.4 a 6.1.5 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. zářím 2014, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
3. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. dubna 2013 stanovené v oddíle 6.1.2 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. dubnem 2013, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
4. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. dubna 2015 stanovené v oddíle 6.1.2 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. dubnem 2015, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. září 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. srpna 2011.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 835/2011
z dne 19. avgusta 2011
o spremembi Uredbe Komisije (ES) št. 1881/2006 glede mejnih vrednosti policikličnih aromatskih ogljikovodikov v živilih
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 315/93 z dne 8. februarja 1993 o določitvi postopkov Skupnosti za kontaminante v hrani (1) in zlasti člena 2(3) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba Komisije (ES) št. 1881/2006 o določitvi mejnih vrednosti nekaterih onesnaževal v živilih (2) določa mejne vrednosti benzo(a)pirena v izboru živil.
(2)
Benzo(a)piren spada v skupino policikličnih aromatskih ogljikovodikov (PAH) in se uporablja kot kazalnik prisotnosti in vpliva rakotvornih PAH v hrani na podlagi znanstvenega mnenja nekdanjega Znanstvenega odbora za hrano (SCF) (3). Znanstveni odbor za hrano je v svojem mnenju iz decembra 2002 priporočil, da bi bile nadaljnje analize relativnih deležev teh PAH v hrani nujne za prihodnji pregled primernosti nadaljnje uporabe benzo(a)pirena kot kazalnika.
(3)
Nove podatke o prisotnosti rakotvornih PAH v živilih so zbrale države članice v okviru Priporočila Komisije 2005/108/ES (4). Komisija je pozvala Evropsko agencijo za varnost hrane (EFSA), da pregleda mnenje Znanstvenega odbora za hrano, pri čemer naj upošteva nove podatke o prisotnosti, druge ustrezne nove znanstvene informacije ter pristop stopenj izpostavljenosti (MOE). V okviru tega pregleda je bila EFSA pozvana, da ponovno oceni primernost nadaljnje uporabe benzo(a)pirena kot kazalnika.
(4)
Znanstveni odbor za onesnaževalce v prehranjevalni verigi (odbor CONTAM) Evropske agencije za varnost hrane je 9. junija 2008 sprejel mnenje o policikličnih aromatskih ogljikovodikih v hrani (5). V tem mnenju je EFSA ugotovila, da benzo(a)piren ni primeren kazalnik prisotnosti policikličnih aromatskih ogljikovodikov v hrani ter da bi bil najprimernejši pokazatelj PAH v hrani sistem štirih posebnih snovi (PAH4 (6)) ali osmih posebnih snovi (PAH8 (7)). EFSA je ugotovila tudi, da se s sistemom osmih snovi (PAH8) ne bi zagotovila večja dodana vrednost v primerjavi s sistemom štirih snovi (PAH4).
(5)
Poleg tega je odbor CONTAM z uporabo pristopa stopenj izpostavljenosti ugotovil, da je stopnja ogroženosti zdravja potrošnikov pri povprečno ocenjeni prehranski izpostavljenosti nizka. Kljub temu so bile stopnje izpostavljenosti pri nadpovprečnih potrošnikih blizu ali manjše od 10 000, kar kaže na morebitno ogroženost zdravja potrošnikov.
(6)
Na podlagi ugotovitev Evropske agencije za varnost hrane sedanjega sistema uporabe benzo(a)pirena kot edinega kazalnika za skupino policikličnih aromatskih ogljikovodikov ni mogoče ohraniti. Sprememba Uredbe (ES) št. 1881/2006 je tako nujna.
(7)
Uvesti je treba nove mejne vrednosti za skupno vrednost štirih snovi (PAH4) (benzo(a)piren, benz(a)antracen, benzo(b)fluoranten in krizen), pri tem pa ohraniti ločeno mejno vrednost za benzo(a)piren.
(8)
S takim sistemom bi se zagotovilo, da so vrednosti PAH v hrani v mejah, ki ne ogrožajo zdravja, ter da je količino PAH mogoče nadzirati tudi v vzorcih, v katerih benzo(a)pirena ni mogoče zaznati, prisotni pa so drugi PAH.
(9)
Ločena mejna vrednost za benzo(a)piren se ohrani, da se zagotovi primerljivost s predhodnimi in prihodnjimi podatki. Po določenem času izvajanja te spremembe in na podlagi novih podatkov, ki bodo pridobljeni v prihodnosti, je treba ponovno oceniti potrebo po ohranitvi ločene mejne vrednosti za benzo(a) piren.
(10)
Kar zadeva skupno vrednost štirih snovi (PAH4), je treba odločitve o skladnosti sprejeti na podlagi spodnjih koncentracij.
(11)
Mejne vrednosti za policiklične aromatske ogljikovodike morajo biti varne in tako nizke, kot jih je razumno še mogoče doseči (ALARA) na podlagi dobre proizvodne in kmetijske/ribiške dejavnosti. Novi podatki o prisotnosti PAH kažejo, da so v nekaterih živilih ravni prisotnosti PAH, kot je veljalo doslej. Mejne vrednosti benzo(a)pirena so bile zato prilagojene, tako da izražajo bolj realne nižje ravni prisotnosti v svežih in prekajenih školjkah.
(12)
Tudi podatki za prekajene ribe in prekajeno meso so pokazali, da je mogoče doseči nižje mejne vrednosti. Kljub temu bodo v nekaterih primerih morda nujne prilagoditve sedanje tehnologije prekajevanja. Zato je treba za prekajeno meso in prekajene ribe določiti postopek v dveh korakih, ki omogoča, da se od začetka veljavnosti te uredbe do začetka uporabe nižjih mejnih vrednosti uporablja dveletno prehodno obdobje.
(13)
Ugotovljeno je bilo, da prekajene papaline in konzervirane prekajene papaline vsebujejo višje vrednosti PAH kot druge prekajene ribe. Za prekajene papaline in konzervirane prekajene papaline je treba določiti posebne mejne vrednosti, da bi se upoštevale dosegljive vrednosti za ta živila.
(14)
Nekdaj je bila mejna vrednost za benzo(a)piren v „mišičnini rib, razen prekajenih rib“, določena kot pokazatelj morebitne onesnaženosti okolja. Kljub temu je bilo ugotovljeno, da se PAH pri svežih ribah hitro prebavijo in se ne nabirajo v mišičnini. Zato ohranitev mejne vrednosti za PAH pri svežih ribah ni več primerna.
(15)
Visoke vrednosti PAH so bile ugotovljene pri nekaterih vrstah toplotno obdelanega mesa in toplotno obdelanih mesnih izdelkov, ki se prodajajo končnim potrošnikom. Tem vrednostim se je mogoče izogniti ob ustreznih pogojih obdelave in uporabi ustrezne opreme. Zato je primerno določiti mejne vrednosti za PAH v mesu in mesnih izdelkih, ki so bili toplotno obdelani s postopkom, za katerega je znano, da lahko povzroči prisotnost PAH, tj. samo pečenje in priprava na žaru.
(16)
Kakavovo maslo je bilo začasno izvzeto iz obstoječe mejne vrednosti za benzo(a)piren v oljih in maščobah v skladu z Uredbo (ES) št. 1881/2006, pri čemer je bil pregled primernosti določitve mejne vrednosti za PAH v kakavovem maslu predviden do 1. aprila 2007. Ta pregled je bil nato odložen zaradi čakanja na rezultate ponovne znanstvene ocene PAH, ki jo je takrat izvajala EFSA.
(17)
Kakavovo maslo vsebuje višje vrednosti PAH kot druga olja in maščobe. Vzrok za to so predvsem neprimerni načini sušenja kakavovih zrn in dejstvo, da kakavovega masla ni mogoče rafinirati, tako kot druga rastlinska olja in maščobe. Kakavovo maslo je glavna sestavina surovih kakavovih proizvodov (npr. kakavova zrna, kakavova masa, kakavova jedra ali kakavov liker), pri čemer je prisotno v čokoladi in drugih kakavovih proizvodih, ki jih pogosto uživajo otroci. Tako prispeva k izpostavljenosti ljudi, zlasti otrok. Zato je nujno določiti mejne vrednosti za PAH v kakavovih zrnih in iz njih pridobljenih proizvodih, kar vključuje tudi kakavovo maslo.
(18)
Mejne vrednosti za PAH v kakavovih zrnih je treba določiti tako nizko, kot jih je razumno še mogoče doseči, pri čemer je treba upoštevati sedanje tehnološke možnosti držav proizvajalk. Določiti jih je treba na podlagi maščobe, saj so PAH koncentrirani v maščobnih frakcijah, torej v kakavovem maslu. Da bi državam proizvajalkam omogočili tehnološke izboljšave za prilagoditev tem mejnih vrednostim, je treba odložiti datum začetka uporabe mejnih vrednosti za kakavova zrna in iz njih pridobljene proizvode. Prav tako je treba na začetku za te proizvode uporabiti višjo mejno vrednost za skupno vrednost štirih snovi. Po dveletnem prehodnem obdobju je treba uporabiti nižjo mejno vrednost. Vrednosti PAH v kakavovih zrnih in iz njih pridobljenih proizvodih je treba redno spremljati, da se oceni možnost za dodatno zniževanje mejnih vrednosti v prihodnosti.
(19)
Podatki so pokazali, da ima lahko kokosovo olje višjo vsebnost PAH4 kot druga rastlinska olja in maščobe. Razlog za to je sorazmerno višja prisotnost benz(a)antracena in krizena, ki ju je med rafiniranjem kokosovega olja težko odstraniti. Posebne mejne vrednosti za kokosovo olje je zato treba določiti tako, da so razumno dosegljive, pri čemer se upoštevajo sedanje tehnološke možnosti držav proizvajalk. Ker se pričakujejo tehnološke izboljšave v državah proizvajalkah, je treba vrednosti PAH v kokosovem olju redno spremljati, da se oceni možnost določitve nižjih vrednosti v prihodnosti.
(20)
Sedanji podatki o prisotnosti PAH v žitih in zelenjavi so omejeni. Razpoložljivi podatki kažejo, da žita in zelenjava vsebujejo precej nizke vrednosti PAH. Ker trenutno razpoložljivi podatki o prisotnosti kažejo, da so vrednosti nizke, takojšnja določitev mejnih vrednosti ni upravičena. Kljub temu je EFSA opredelila žita in zelenjavo kot živila, ki pomembno prispevajo k izpostavljenosti ljudi zaradi njihove visoke potrošnje. Zato je treba še naprej spremljati vrednosti PAH v teh dveh skupinah proizvodov. Na podlagi nadaljnjih podatkov bo ocenjena potreba po določitvi mejnih vrednosti.
(21)
Visoke vrednosti PAH so bile ugotovljene v nekaterih prehranskih dopolnilih. Kljub temu te vrednosti nihajo in so odvisne od posamezne vrste prehranskih dopolnil. Potrebni so dodatni podatki o prehranskih dopolnilih, pri čemer je treba te podatke zbirati. Ko bodo ti podatki na voljo, bo ocenjena potreba po določitvi mejnih vrednosti za PAH v prehranskih dopolnilih.
(22)
Državam članicam in nosilcem živilske dejavnosti je treba zagotoviti dovolj časa za prilagoditev na mejne vrednosti, ki jih določa ta uredba. Zato je treba odložiti datum začetka veljavnosti te uredbe. Za proizvode, ki so dani na trg že pred začetkom uporabe sprememb, uvedenih s to uredbo, je treba določiti prehodno obdobje.
(23)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali, Evropski parlament in Svet pa mu nista nasprotovala -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Priloga k Uredbi (ES) št. 1881/2006 se spremeni v skladu s Prilogo k tej uredbi.
Člen 2
1. Živila, ki niso v skladu z mejnimi vrednostmi, ki veljajo od 1. septembra 2012 v skladu z oddelkom 6 „Policiklični aromatski ogljikovodiki“ Priloge k Uredbi (ES) št. 1881/2006, kakor je bila spremenjena s to uredbo, pri čemer so ta živila zakonito dana na trg pred 1. septembrom 2012, se lahko tržijo po navedenem datumu do datuma minimalnega roka trajanja ali roka uporabe.
2. Živila, ki niso v skladu z mejnimi vrednostmi, ki veljajo od 1. septembra 2014 v skladu s točkama 6.1.4 in 6.1.5 Priloge k Uredbi (ES) št. 1881/2006, kakor je bila spremenjena s to uredbo, pri čemer so ta živila zakonito dana na trg pred 1. septembrom 2014, se lahko tržijo po navedenem datumu do datuma minimalnega roka trajanja ali roka uporabe.
3. Živila, ki niso v skladu z mejnimi vrednostmi, ki veljajo od 1. aprila 2013 v skladu s točko 6.1.2 Priloge k Uredbi (ES) št. 1881/2006, kakor je bila spremenjena s to uredbo, pri čemer so ta živila zakonito dana na trg pred 1. aprilom 2013, se lahko tržijo po navedenem datumu do datuma minimalnega roka trajanja ali roka uporabe.
4. Živila, ki niso v skladu z mejno vrednostjo, ki velja od 1. aprila 2015 v skladu s točko 6.1.2 Priloge k Uredbi (ES) št. 1881/2006, kakor je bila spremenjena s to uredbo, pri čemer so ta živila zakonito dana na trg pred 1. aprilom 2015, se lahko tržijo po tem datumu do datuma minimalnega roka trajanja ali roka uporabe.
Člen 3
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. septembra 2012.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 19. avgusta 2011