NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1311/2011
ze dne 13. prosince 2011,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1083/2006, pokud jde o některá ustanovení týkající se finančního řízení pro některé členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 177 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nebývale závažná světová finanční krize a hospodářský útlum vážně poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení finančních, hospodářských a sociálních podmínek v několika členských státech. Zvláště některé členské státy mají závažné obtíže nebo jim takové obtíže hrozí, zejména pak problémy s hospodářským růstem, finanční stabilitou a se zhoršením schodku a zadlužením, což je kromě jiného způsobeno také mezinárodním hospodářským a finančním prostředím.
(2)
Přestože již byla přijata řada významných opatření včetně změn v právním rámci, která mají vyvážit negativní vlivy krize, dopad finanční krize na reálnou ekonomiku, trh práce a občany je pociťován v mnoha směrech. Tlak na vnitrostátní finanční zdroje vzrůstá, a proto by měly být rychle podniknuty další kroky k jeho zmírnění, a to maximálním a optimálním využitím finančních prostředků ze strukturálních fondů a Fondu soudržnosti.
(3)
Na základě čl. 122 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, podle kterého může Unie poskytnout finanční pomoc členskému státu, jemuž z důvodu mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, nastaly obtíže nebo je vážně ohrožen závažnými obtížemi, byl nařízením Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (3) zaveden takový mechanismus s cílem zachovat finanční stabilitu celé Unie.
(4)
Prováděcími rozhodnutími Rady 2011/77/EU (4) a 2011/344/EU (5) poskytla Unie takovou finanční pomoc Irsku a Portugalsku.
(5)
Finanční stabilita Řecka byla postižena vážnými obtížemi již před vstupem nařízení (EU) č. 407/2010 v platnost. Finanční pomoc Řecku proto nemohla vycházet z uvedeného nařízení.
(6)
Dohoda mezi věřiteli a dohoda o mechanismu úvěrů uzavřené ve prospěch Řecka dne 8. května 2010 vstoupily v platnost dnem 11. května 2010. Dokud budou v rámci dohody o mechanismu úvěrů existovat dlužné částky, má být dohoda mezi věřiteli plně platná a účinná po dobu tříletého programového období.
(7)
Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (6), stanoví, že Rada poskytne střednědobou finanční pomoc, pokud je platební bilance členského státu, který nepřijal euro, v obtížích nebo jí takové obtíže vážně hrozí.
(8)
Rozhodnutími Rady 2009/102/ES (7), 2009/290/ES (8) a 2009/459/ES (9) byla taková finanční pomoc poskytnuta Maďarsku, Lotyšsku a Rumunsku.
(9)
Období, během kterých je finanční pomoc Irsku, Maďarsku, Lotyšsku, Portugalsku a Rumunsku poskytována, jsou uvedena v příslušných rozhodnutích Rady. Období, během kterého byla finanční pomoc poskytnuta Maďarsku, skončilo dne 4. listopadu 2010.
(10)
Období, během kterých je finanční pomoc v rámci dohody mezi věřiteli a dohody o mechanismu úvěrů poskytována Řecku, se liší v závislosti na konkrétním členském státu, který se těchto nástrojů účastní.
(11)
Dne 11. července 2011 podepsali ministři financí ze 17 členských států eurozóny Smlouvu o zřízení Evropského mechanismu stability (ESM). Podle uvedené smlouvy, jež navazuje na rozhodnutí Evropské rady 2011/199/EU ze dne 25. března 2011, kterým se mění článek 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o mechanismus stability pro členské státy, jejichž měnou je euro (10), má ESM do roku 2013 převzít úkoly, které v současnosti plní evropský nástroj finanční stability (EFSF) a evropský mechanismus finanční stabilizace (EFSM). S ESM by se tedy mělo počítat již v tomto nařízení.
(12)
Evropská rada ve svých závěrech ze dne 23. a 24. června 2011 uvítala záměr Komise posílit vazby mezi úvěrovým programem pro Řecko a fondy Unie a podpořila snahy zaměřené na zvýšení schopnosti Řecka využívat prostředků z fondů Unie, aby se zaměřením pozornosti na zvyšování konkurenceschopnosti a vytváření pracovních míst podpořil růst a zaměstnanost. Rada také uvítala a podpořila souhrnný program technické pomoci Řecku, na jehož přípravě se podílí Komise spolu s členskými státy. Tato změna nařízení Rady (ES) 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti (11) přispívá k takovým snahám o posílení vazeb.
(13)
S cílem usnadnit řízení finančních prostředků Unie, urychlit investice v členských státech a regionech a zlepšit dostupnost finančních prostředků k provádění politiky soudržnosti je nezbytné v odůvodněných případech dočasně umožnit zvýšení průběžných plateb a plateb konečného zůstatku ze strukturálních fondů a Fondu soudržnosti o částku odpovídající deseti procentním bodům nad platnou míru spolufinancování pro každou prioritní osu pro členské státy, jejichž finanční stabilita je vážně ohrožena a které požádají o účast na tomto opatření, a to aniž by to ovlivnilo programové období let 2014-2020. V důsledku toho bude požadovaný příspěvek členského státu odpovídajícím způsobem snížen. Vzhledem k dočasné povaze uvedeného zvýšení a v zájmu zachování původních měr spolufinancování, jakožto referenčního bodu pro výpočet dočasně zvýšených částek,by se změny plynoucí z uplatňování mechanismu neměly odrazit ve finančním plánu operačního programu. Operační programy však bude možná nutné aktualizovat, aby byly soustředěny fondy na konkurenceschopnost, růst a zaměstnanost a za účelem sladění jejich cílů se snížením celkových dostupných finančních prostředků.
(14)
Členský stát žádající Komisi o výjimku v souladu s čl. 77 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006 by měl ve své žádosti jasně určit den, od něhož považuje výjimku za odůvodněnou. Ve své žádosti by měl dotyčný členský stát předložit veškeré informace potřebné k doložení nedostupnosti zdrojů na příspěvek členského státu, a to ve formě údajů o své makroekonomické a fiskální situaci. Měl by rovněž prokázat, že zvýšení plateb na základě výjimky je nutné, aby bylo zachováno provádění operačních programů, a že problém se schopností využít prostředky přetrvává i při využití maximálních stropů použitelných pro míry spolufinancování, stanovených v příloze III nařízení (ES) č. 1083/2006. Dotyčný členský stát by měl rovněž uvést odkaz na příslušné rozhodnutí Rady nebo jiný právní akt, z něhož vyplývá, že má na výjimku nárok. Komise by měla ověřit správnost předložených informací a pro vznesení námitek by měla mít lhůtu 30 dní od předložení žádosti členským státem. V zájmu účinné a funkční výjimky by měla existovat domněnka, že pokud Komise námitku nevznese, je žádost členského státu oprávněná. Komise by však měla být zmocněna přijímat prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí o námitce vůči žádosti členského státu, přičemž v takovém případě by měla uvést důvody.
(15)
Pravidla pro výpočet průběžných plateb a plateb konečného zůstatku pro operační programy v období, v němž členské státy dostávají finanční pomoc pro řešení závažných obtíží postihujících jejich finanční stabilitu, by měla být odpovídajícím způsobem revidována.
(16)
Je nutné zajistit odpovídající podávání zpráv o využití zvýšených částek poskytnutých členským státům, které využívají dočasného zvýšení průběžných plateb a plateb konečného zůstatku v souladu s výjimkou podle čl. 77 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006.
(17)
Po skončení období, během něhož byla finanční pomoc poskytována, bude možná třeba v hodnoceních prováděných podle čl. 48 odst. 3 nařízení (ES) č. 1083/2006 mimo jiné posoudit, zda snížení vnitrostátního spolufinancování nevede k významnému odchýlení od původně stanovených cílů. Taková hodnocení by mohla vést k revizi operačního programu.
(18)
Jelikož nebývale vážná krize, která zasáhla mezinárodní finanční trhy, a hospodářský útlum, jenž vážně poškodil finanční stabilitu v několika členských státech, vyžadují rychlou reakci zaměřenou na potlačení dopadů na hospodářství jako celek, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost co nejdříve. S ohledem na výjimečné okolnosti v dotčených členských státech by se mělo v závislosti na postavení žádajícího členského státu použít zpětně od rozpočtového roku 2010, nebo ode dne, kdy byla finanční pomoc poskytnuta, pro období, během nichž členské státy dostávaly finanční pomoc ze strany Unie nebo ostatních členských států eurozóny, jejímž účelem bylo řešit závažné obtíže postihující jejich finanční stabilitu.
(19)
Každé předpokládané dočasné zvýšení průběžných plateb nebo plateb konečného zůstatku v souladu s výjimkou podle čl. 77 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006 by mělo být též vzato v úvahu v souvislosti s rozpočtovými omezeními, jimž čelí všechny členské státy, což by se mělo náležitě projevit v souhrnném rozpočtu Evropské unie. Uplatňování mechanismu by dále mělo být časově omezené, neboť jeho hlavním účelem je reagovat na konkrétní současné potíže. Mechanismus by tedy měl být uplatňován od 1. ledna 2010 a jeho doba trvání by měla být omezena do 31. prosince 2013.
(20)
Nařízení (ES) č. 1083/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 77 nařízení (ES) č. 1083/2006 se nahrazuje tímto:
„Článek 77
Společná pravidla pro výpočet průběžných plateb a plateb konečného zůstatku
1. Průběžné platby a platby konečného zůstatku se vypočítávají tak, že se míra spolufinancování stanovená v rozhodnutí o daném operačním programu pro každou prioritní osu použije na způsobilé výdaje uvedené pro tuto prioritní osu v každém výkazu výdajů certifikovaném certifikačním orgánem.
2. Odchylně od čl. 53 odst. 2, čl. 53 odst. 4 druhé věty a stropů stanovených v příloze III se průběžné platby a platby konečného zůstatku zvýší o částku odpovídající deseti procentním bodům nad míru spolufinancování pro každou prioritní osu, avšak nelze přesáhnout 100 %; navýšení se použije na částku způsobilých výdajů nově vykázaných v každém certifikovaném výkazu výdajů předloženém v průběhu období, v němž členský stát splňuje jednu z těchto podmínek:
a)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (12) nebo je mu finanční pomoc poskytnuta jinými členskými státy eurozóny před vstupem uvedeného nařízení v platnost;
b)
je mu poskytnuta střednědobá finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (13);
c)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu se Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability po jejím vstupu v platnost.
3. Členský stát, který hodlá využít výjimky podle odstavce 2, předloží Komisi písemou žádost do 21. února 2012 nebo do dvou měsíců ode dne, k němuž splnil jednu z podmínek uvedených v odstavci 2.
4. V žádosti podle odstavce 3 členský stát odůvodní nutnost výjimky poskytnutím informací potřebných k doložení:
a)
nedostupnosti zdrojů na příspěvek členského státu, a to ve formě údajů o jeho makroekonomické a fiskální situaci;
b)
skutečnosti, že zvýšení plateb podle odstavce 2 je nutné, aby bylo zachováno provádění operačních programů;
c)
skutečnosti, že problémy přetrvávají i při využití maximálních stropů použitelných pro míry spolufinancování, stanovených v příloze III;
d)
skutečnosti, že splňuje jednu z podmínek uvedených v odst. 2 písm. a), b) nebo c),a to uvedením odkazu na příslušné rozhodnutí Rady nebo na jiný právní akt, a konkrétního data, od něhož je tomuto členskému státu finanční pomoc poskytována.
Komise ověří, zda předložené informace odůvodňují udělení výjimky uvedené v odstavci 2. Komise vznese námitku ohledně správnosti předložených informací do 30 dní ode dne podání žádosti.
Pokud se Komise rozhodne vznést námitku vůči žádosti členského státu, přijme o tom rozhodnutí prostřednictvím prováděcího aktu, které odůvodní.
Pokud Komise vůči žádosti členského státu podle odstavce 3 námitku nevznese, považuje se žádost za odůvodněnou
5. Žádost členského státu též specifikuje zamýšlené využití výjimky podle odstavce 2 a uvede informace o předpokládaných doplňkových opatřeních k soustředění fondů na konkurenceschopnost, růst a zaměstnanost, včetně případné úpravy operačních programů.
6. Výjimka podle odstavce 2 se nevztahuje na výkazy výdajů předložené po 31. prosinci 2013.
7. Pro účely výpočtu průběžných plateb a plateb konečného zůstatku poté, kdy členský stát přestane využívat finanční pomoc uvedenou v odstavci 2, nebere Komise v úvahu zvýšené částky vyplacené v souladu s uvedeným odstavcem.
Tyto částky jsou však brány v úvahu pro účely čl. 79 odst. 1.
8. Zvýšené průběžné platby vyplývající z použití odstavce 2 jsou řídícímu orgánu poskytnuty co nejdříve a jsou využívány pouze k platbám v rámci provádění operačního programu.
9. V souvislosti se strategickými zprávami podle čl. 29 odst. 1 poskytnou členské státy Komisi odpovídající informace o využití výjimky uvedené v odstavci 2 tohoto článku o tom, jak zvýšená podpora přispěla v daném členském státě k posílení konkurenceschopnosti, růstu a zaměstnanosti. Komise tyto informace zohlední při vypracovávání strategických zpráv podle čl. 30 odst. 1.
10. Bez ohledu na odstavec 2 nesmí být příspěvek Unie prostřednictvím průběžných plateb a plateb konečného zůstatku vyšší než příspěvek z veřejných zdrojů a maximální výše pomoci z fondů pro každou prioritní osu stanovená v rozhodnutí Komise o schválení operačního programu.
11. Odstavce 2 až 9 se nepoužijí na operační programy v rámci cíle „Evropská územní spolupráce“.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Na tyto členské státy se však použije se zpětným účinkem: v případě Irska, Řecka a Portugalska s účinkem ode dne, k němuž byla těmto členským státům poskytnuta finanční pomoc, jak uvádí čl. 77 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006, a v případě Maďarska, Lotyšska a Rumunska s účinkem od 1. ledna 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. prosince 2011.
UREDBA (EU) št. 1311/2011 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 13. decembra 2011
o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 glede nekaterih določb o finančnem upravljanju za nekatere države članice, ki imajo ali jim grozijo resne težave v zvezi s svojo finančno stabilnostjo
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 177 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske Komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, (2)
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Doslej najhujša svetovna finančna kriza in gospodarski upad sta hudo prizadela gospodarsko rast in finančno stabilnost ter povzročila močno poslabšanje finančnih, gospodarskih in socialnih razmer v več državah članicah. Nekatere države članice imajo ali jim grozijo resne težave, zlasti tiste, ki zadevajo gospodarsko rast in finančno stabilnost ter povečan primanjkljaj in dolg, tudi zaradi mednarodnih gospodarskih in finančnih razmer.
(2)
Čeprav so bili sprejeti že številni pomembni ukrepi za uravnavanje negativnih učinkov krize, vključno s spremembami zakonodajnega okvira, se obsežno občuti vpliv finančne krize na realno gospodarstvo, trg dela in državljane. Pritisk na nacionalne finančne vire se povečuje, zaradi česar bi bilo treba hitro sprejeti dodatne ukrepe za zmanjšanje tega pritiska na podlagi čim večje in čim boljše uporabe finančnih sredstev iz Strukturnih skladov in Kohezijskega sklada.
(3)
V skladu s členom 122(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki določa možnost, da se lahko državi članici, ki je v težavah ali ji zaradi izjemnih okoliščin, nad katerimi nima nikakršnega nadzora, resno grozijo hude težave, odobri finančna pomoč Unije, je Uredba Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 o vzpostavitvi Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (3) vzpostavila takšen mehanizem z namenom ohraniti finančno stabilnost Unije.
(4)
Z izvedbenima sklepoma Sveta 2011/77/EU (4) in 2011/344/EU (5) je bila Irski oziroma Portugalski odobrena takšna finančna pomoč.
(5)
Grčija je imela resne težave v zvezi s finančno stabilnostjo že pred začetkom veljavnosti Uredbe (EU) št. 407/2010. Finančna pomoč za Grčijo zato ni mogla temeljiti na navedeni uredbi.
(6)
Sporazum med upniki in Sporazum o posojilu za Grčijo, sklenjena 8. maja 2010, sta začela veljati 11. maja 2010. Določeno je, da Sporazum med upniki ostane v celoti veljaven in učinkuje v triletnem programskem obdobju, dokler obstajajo neporavnani zneski v okviru Sporazuma o posojilu.
(7)
Uredba Sveta (ES) št. 332/2002 z dne 18. februarja 2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic (6) določa, da Svet odobri srednjeročno finančno pomoč, kadar ima država članica, ki ni sprejela eura, težave s svojo plačilno bilanco ali ji te resno grozijo.
(8)
Z odločbami Sveta 2009/102/ES (7), 2009/290/ES (8) in 2009/459/ES (9) je bila Madžarski, Latviji oziroma Romuniji odobrena takšna finančna pomoč.
(9)
Obdobje, v katerem je finančna pomoč na voljo Irski, Madžarski, Latviji, Portugalski in Romuniji, je določeno v zadevnih sklepih in odločbah Sveta. Obdobje, v katerem je bila dana finančna pomoč na voljo Madžarski, se je izteklo 4. novembra 2010.
(10)
Obdobje, v katerem je finančna pomoč v okviru Sporazuma med upniki in Sporazuma o posojilu na voljo Grčiji, je različno glede na države članice, ki sodelujejo v teh instrumentih.
(11)
Finančni ministri 17 držav članic euroobmočja so 11. julija 2011 podpisali Pogodbo o ustanovitvi Evropskega mehanizma za stabilnost (EMS). V skladu z navedeno pogodbo, ki sledi Sklepu Evropskega sveta 2011/199/EU z dne 25. marca 2011 o spremembi člena 136 Pogodbe o delovanju Evropske unije glede mehanizma za stabilnost za države članice, katerih valuta je euro (10), bo EMS do leta 2013 prevzel naloge, ki jih zdaj izvajata Evropski instrument za finančno stabilnost (EFSF) in Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (EFSM). Zato bi morala ta uredba že upoštevati EMS.
(12)
Evropski svet je v sklepih z dne 23. in 24. junija 2011 pozdravil namero Komisije, da poveča sinergije med programom posojil za Grčijo in skladi Unije, in podprl prizadevanja za povečanje grške zmogljivosti pri črpanju iz skladov EU, da bi se spodbudila rast in zaposlovanje, in sicer s preusmeritvijo v izboljšanje konkurenčnosti in ustvarjanje delovnih mest. Poleg tega je pozdravil in podprl celovit program tehnične pomoči Grčiji, ki ga Komisija pripravi skupaj z državami članicami. Ta sprememba Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu (11) prispeva k takšnim sinergijskim prizadevanjem.
(13)
Za olajšanje upravljanja finančnih sredstev Unije, pomoč pri pospeševanju naložb v državah članicah in regijah ter izboljšanje dostopnosti sredstev za izvajanje kohezijske politike je v upravičenih primerih treba začasno in brez poseganja v programsko obdobje 2014 do 2020 omogočiti povečanje vmesnih plačil in končnih plačil iz Strukturnih skladov in Kohezijskega sklada za znesek, ki ustreza desetim odstotnim točkam nad stopnjo sofinanciranja, ki se uporablja za vsako prednostno os za države članice, ki se soočajo z resnimi težavami v zvezi s svojo finančno stabilnostjo in so prosile za koriščenje teh sredstev. Zahtevana nacionalna protipostavka se bo zato ustrezno zmanjšala. Ker je to povečanje začasno, začasno povečane zneske pa bi bilo treba še naprej izračunavati na podlagi prvotnih stopenj sofinanciranja, se spremembe, ki izhajajo iz uporabe mehanizma, ne bi smele odražati v finančnem načrtu, vključenem v operativni program. Vendar pa je morebiti treba posodobiti operativne programe, da bi sklade osredotočili na konkurenčnost, rast in zaposlovanje ter da bi njihove cilje prilagodili znižanju skupnih razpoložljivih sredstev.
(14)
Država članica, ki zaprosi Komisijo, da se ji prizna odstopanje v skladu s členom 77(2) Uredbe (ES) št. 1083/2006, bi morala v svoji prošnji jasno navesti datum, od katerega je po njenem mnenju upravičena do odstopanja. Zadevna država članica bi morala v svoji prošnji navesti vse potrebne informacije, ki preko podatkov o svojem makroekonomskem in fiskalnem položaju izkazujejo, da sredstva za nacionalno protipostavko niso na voljo. Morala bi prikazovati tudi, da je povečanje plačil na podlagi odstopanja nujno za zagotovitev nadaljnjega izvajanja operativnih programov in da težave z njeno absorpcijsko sposobnostjo, tudi ob uporabi zgornjih mej stopenj financiranja iz Priloge III k Uredbi (ES) št. 1083/2006, še naprej ostajajo. Zadevna država članica bi morala navesti tudi ustrezni sklep Sveta ali drug pravni akt, na podlagi katerega je upravičena do koriščenja odstopanja. Komisija bi morala preveriti točnost predloženih informacij in bi morala imeti na voljo 30 dni od vložitve prošnje za podajo ugovora. Da bi se odstopanje dejansko začelo uporabljati, bi morala obstajati domneva, da je prošnja države članice utemeljena, če ji Komisija ne ugovarja. Vendar bi Komisija morala biti pooblaščena, da o kakršnem koli ugovoru prošnji države članice sprejme sklep v obliki izvedbenega akta, ki bi ga Komisija morala obrazložiti.
(15)
Pravila za izračun vmesnih plačil in končnih plačil za operativne programe v obdobju, v katerem države članice prejemajo finančno pomoč za spopadanje z resnimi težavami v zvezi s svojo finančno stabilnostjo, bi bilo treba ustrezno popraviti.
(16)
Treba je zagotoviti ustrezno poročanje o uporabi povečanih zneskov, danih na voljo državam članicam, upravičenim do začasnega povečanja vmesnih plačil in končnih plačil v skladu z odstopanjem iz člena 77(2) Uredbe (ES) št. 1083/2006.
(17)
Po koncu obdobja, v katerem je bila dana na voljo finančna pomoč, bi bilo morda med drugim treba oceniti, v okviru vrednotenj, izvedenih v skladu s členom 48(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006, ali zmanjšanje nacionalnega sofinanciranja privede do znatnega odstopanja od prvotno zastavljenih ciljev. Takšna vrednotenja lahko privedejo do spremembe operativnega programa.
(18)
Ker doslej najhujša kriza na mednarodnih finančnih trgih in gospodarski upad, ki sta močno prizadela finančno stabilnost več držav članic, zahtevata hiter odziv za zoperstavljanje učinkom na gospodarstvo v celoti, bi ta uredba morala začeti veljati čim prej. Glede na izjemne okoliščine v zadevnih državah članicah bi se ta uredba morala uporabljati retroaktivno za obdobja, v katerih so države članice prejemale finančno pomoč iz Unije ali od drugih držav članic iz euroobmočja za reševanje resnih težav glede svoje finančne stabilnosti, in sicer, odvisno od statusa države članice prosilke, od finančnega leta 2010 oziroma od datuma, ko je bila dana na voljo finančna pomoč.
(19)
Kadar je predvideno začasno povečanje vmesnih plačil in končnih plačil v skladu z odstopanjem na podlagi člena 77(2) Uredbe (ES) št. 1083/2006, bi ga bilo treba obravnavati tudi v okviru proračunskih omejitev, s katerimi se soočajo vse države članice, kar bi se moralo ustrezno odražati v splošnem proračunu Evropske unije. Ker je glavni namen mehanizma spopasti se s trenutnimi specifičnimi težavami, bi bilo treba njegovo uporabo tudi časovno omejiti. Mehanizem bi se torej moral začeti uporabljati 1. januarja 2010, uporabljal pa bi se najdlje do 31. decembra 2013.
(20)
Uredbo (ES) št. 1083/2006 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Člen 77 Uredbe (ES) št. 1083/2006 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 77
Splošna pravila za izračun vmesnih plačil in končnih plačil
1. Vmesna plačila in končna plačila se izračunajo z uporabo stopnje sofinanciranja iz odločitve o zadevnem operativnem programu za vsako prednostno os glede upravičenih izdatkov, navedenih v okviru zadevne prednostne osi, v vsaki izjavi o izdatkih, ki jo potrdi organ za potrjevanje.
2. Z odstopanjem od člena 53(2), od drugega stavka člena 53(4) ter od zgornjih meja, določenih v Prilogi III, se vmesna plačila in končna plačila povečajo za znesek, ki ustreza desetim odstotnim točkam nad stopnjo sofinanciranja, ki se uporablja za vsako prednostno os, pri čemer ne sme preseči 100 %, in ki se uporablja za znesek upravičenih izdatkov, ki so bili nedavno prijavljeni v vsaki potrjeni izjavi o izdatkih, predloženi v obdobju, v katerem država članica izpolnjuje katerega koli od naslednjih pogojev:
(a)
finančna pomoč ji je dana na voljo v skladu z Uredbo Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2011 o vzpostavitvi Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (12) ali ji je finančna pomoč dana na voljo s strani drugih držav članic euroobmočja pred začetkom veljavnosti navedene uredbe;
(b)
srednjeročna finančna pomoč ji je dana na voljo v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 332/2002 z dne 18. februarja o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic (13);
(c)
finančna pomoč ji je dana na voljo v skladu s Pogodbo o ustanovitvi evropskega mehanizma za stabilnost, ko ta začne veljati.
3. Država članica, ki želi biti upravičena do odstopanja v skladu z odstavkom 2, predloži pisno prošnjo Komisiji do 21. februarja 2012 ali v dveh mesecih od datuma, ko izpolni enega od pogojev iz odstavka 2.
4. Država članica v prošnji iz odstavka 3 utemelji, zakaj potrebuje odstopanje, in sicer z navedbo potrebnih informacij, da se izkaže:
(a)
s podatki o svojem makroekonomskem in fiskalnem položaju, da ni na voljo sredstev za nacionalno protipostavko;
(b)
da je povečanje plačil iz odstavka 2 potrebno za zagotovitev nadaljnjega izvajanja operativnih programov;
(c)
da težave ostajajo kljub uporabi zgornjih mej stopenj sofinanciranja iz Priloge III;
(d)
da izpolnjuje enega od pogojev iz točk (a), (b) ali (c) odstavka 2, in sicer z navedbo ustreznega sklepa Sveta ali drugega pravnega akta, kakor tudi dejanskega datuma, od katerega ji je bila dana na voljo finančna pomoč.
Komisija preveri, ali je na podlagi predloženih informacij upravičeno odobriti odstopanje v skladu z odstavkom 2. Komisija ima na voljo 30 dni od datuma vložitve prošnje, da ugovarja glede tega, ali so predložene informacije točne.
Če Komisija sklene ugovarjati prošnji države članice, o tem sprejme sklep v obliki izvedbenega akta z obrazložitvijo.
Če Komisija prošnji države članice ne ugovarja v skladu z odstavkom 3, se prošnja šteje za utemeljeno.
5. Država članica v prošnji podrobneje navede tudi, kako namerava uporabljati odstopanje, predvideno v odstavku 2, in informacije o dopolnilnih ukrepih, ki jih načrtuje, da bi sklade osredotočili na konkurenčnost, rast in zaposlovanje, vključno s spremembo operativnih programov, kjer je to ustrezno.
6. Odstopanje, predvideno v odstavku 2, se ne uporablja za izjave o izdatkih, predložene po 31. decembru 2013.
7. Za namene izračuna vmesnih plačil in končnih plačil po tem, ko država članica preneha koristiti finančno pomoč iz odstavka 2, Komisija ne upošteva povečanih zneskov, plačanih v skladu z navedenim odstavkom.
Vendar se ti zneski upoštevajo za namene člena 79(1).
8. Povečana vmesna plačila na podlagi uporabe odstavka 2 se dajo čim prej na voljo organu upravljanja in se uporabijo le za plačila v zvezi z izvajanjem operativnega programa.
9. V okviru strateškega poročanja v skladu s členom 29(1) države članice Komisiji predložijo ustrezne informacije o uporabi odstopanja, predvidenega v odstavku 2 tega člena, ki prikazujejo, kako je povečan znesek podpore prispeval k spodbujanju konkurenčnosti, rasti in zaposlovanja v zadevni državi članici. Komisija te informacije upošteva pri pripravi strateškega poročanja iz člena 30(1).
10. Ne glede na odstavek 2 prispevek Unije v obliki vmesnih plačil in končnih plačil ni višji od javnega prispevka in najvišjega zneska pomoči iz skladov za vsako prednostno os, kakor je določeno v odločitvi Komisije o potrditvi operativnega programa.
11. Odstavki od 2 do 9 se ne uporabljajo za operativne programe v okviru cilja evropskega teritorialnega sodelovanja.
Člen 2
Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
Vendar se uporablja retroaktivno za naslednje države članice: v primeru Irske, Grčije in Portugalske z učinkom od datuma, ko je bila tem državam članicam dana na voljo finančna pomoč, kakor je navedeno v členu 77(2 Uredbe (ES) št. 1083/2006, ter v primeru Madžarske, Latvije in Romunije z učinkom od 1. januarja 2010.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 13. decembra 2011