NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 311/2012
ze dne 21. prosince 2011,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 809/2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud jde o prvky související s prospekty a inzeráty
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně směrnice 2001/34/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 809/2004 (2) vyžaduje, aby emitenti ze třetích zemí připravili historické finanční údaje obsažené v prospektech pro veřejnou nabídkou cenných papírů nebo přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu v souladu s Mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS) nebo s vnitrostátními účetními standardy třetí země za předpokladu, že jsou rovnocenné s IFRS.
(2)
Za účelem posouzení rovnocennosti obecně uznávaných účetních zásad (GAAP) třetí země s přijatými IFRS stanoví nařízení Komise (ES) č. 1569/2007 (3) definici rovnocennosti a zřizuje mechanismus pro určení rovnocennosti GAAP třetí země. Na základě podmínek mechanismu rovnocennosti by mohlo být emitentům ze třetích zemí dovoleno po přechodné období končící dne 31. prosince 2011 používat zásady GAAP třetích zemí, které své standardy sbližují s IFRS nebo se zavázaly IFRS přijmout. Je důležité posoudit úsilí těch zemí, které přijaly opatření ke sblížení svých účetních standardů s IFRS nebo k přijetí IFRS. Nařízení (ES) č. 1569/2007 bylo proto změněno, aby se přechodné období prodloužilo do 31. prosince 2014. Komise vzala v úvahu zprávu podanou Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA) v listopadu 2010 o Číně, Kanadě, Indii a Jižní Koreji, které uplatňovaly přechodné období podle rozhodnutí Komise 2008/961/ES ze dne 12. prosince 2008 o používání vnitrostátních účetních standardů některých třetích zemí a mezinárodních standardů pro účetní výkaznictví emitenty cenných papírů ve třetích zemích při sestavování jejich konsolidovaných účetních závěrek (4), a nařízení Komise (ES) č. 809/2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud se jedná o prvky související s prospekty a inzeráty (5), a rovněž aktualizované informace o Číně a Indii z dubna 2011.
(3)
V dubnu 2010 vydalo ministerstvo financí Číny „Plán pro další sbližování účetních standardů pro obchodní společnosti (ASBE) se standardy IFRS“, v němž znovu zopakovalo závazek Číny pokračovat v procesu sbližování s IFRS. Od října 2010 byly všechny stávající standardy a výklady vydané Radou pro mezinárodní účetní standardy začleněny do ABSE. Úroveň sbližování je podle orgánu ESMA uspokojivá a rozdíly nejsou tak významné, aby představovaly nesoulad s IFRS. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat čínské účetní standardy pro obchodní společnosti (ASBE) za rovnocenné schváleným IFRS.
(4)
Rada pro účetní standardy Kanady se v lednu 2006 veřejně zavázala přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011. Schválila začlenění IFRS do příručky kanadského Institutu autorizovaných účetních znalců jako kanadské GAAP pro všechny veřejně odpovědné ziskové podniky počínaje rokem 2011. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat kanadské zásady GAAP za rovnocenné přijatým standardům IFRS.
(5)
Korejská komise finančního dozoru a Korejský účetní institut se v březnu 2007 veřejně zavázaly přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011. Korejská rada pro účetní standardy přijala IFRS ve formě korejských standardů IFRS (K-IFRS). K-IFRS jsou totožné s IFRS a od roku 2011 jsou povinné pro všechny společnosti kotované v Jižní Koreji. Nekotované finanční instituce a státní podniky jsou rovněž povinny K-IFRS používat. Ostatní nekotované společnosti se mohou rozhodnout, zda je budou uplatňovat, či nikoliv. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat zásady GAAP Jižní Korey za rovnocenné přijatým standardům IFRS.
(6)
Indická vláda a indický Institut autorizovaných účetních znalců se v červenci 2007 veřejně zavázaly přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011 s cílem uvést indické GAAP plně do souladu s IFRS do konce programu. Při šetření na místě v lednu 2011 však orgán ESMA zjistil, že indické zásady GAAP vykazují zřejmě řadu odchylek od IFRS, které by se mohly v praxi projevit jako významné. Nejasnosti ohledně časového harmonogramu pro zavedení systému podávání zpráv slučitelného s IFRS přetrvávají. Protože žádný z emitentů v Indii nevyužil dobrovolné předběžné uplatňování IFRS, neexistují žádné zkušenosti ohledně jejich prosazování.
(7)
Proto je vhodné prodloužit přechodné období v Unii nejvýše na tři roky, do 31. prosince 2014, aby emitenti třetích zemí mohli sestavit své roční a pololetní účetní závěrky v souladu se zásadami GAAP Indie.
(8)
Protože přechodné období, pro které byla udělena rovnocennost GAAP Číny, Kanady, Jižní Korey a Indie podle nařízení (ES) č. 809/2004, skončilo dne 31. prosince 2011, mělo by se toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2012. Je to nezbytné k tomu, aby byla emitentům z těchto třetích zemí kotovaným v Unii poskytnuta právní jistota a předešlo se riziku, že by své účetní závěrky museli přepracovat podle IFRS. Ustanovení o zpětné platnosti tak zmenšuje případné další zatížení pro dotčené emitenty.
(9)
Nařízení (ES) č. 809/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 35 nařízení (ES) č. 809/2004 se mění takto:
1)
v odstavci 5 se vkládá druhý pododstavec, který zní:
„Kromě standardů uvedených v prvním pododstavci mohou od 1. ledna 2012 emitenti ze třetích zemí předkládat své historické finanční údaje v souladu s těmito standardy:
a)
obecně uznávanými účetními zásadami Čínské lidové republiky;
b)
obecně uznávanými účetními zásadami Kanady;
c)
obecně uznávanými účetními zásadami Korejské republiky.“
2)
odstavec 5a se nahrazuje tímto:
„5a. Emitenti ze třetích zemí nejsou povinni podle přílohy I bodu 20.1; přílohy IV bodu 13,1; přílohy VII bodu 8,2; přílohy X bodu 20.1 nebo přílohy XI bodu 11.1 přepracovat historické finanční údaje zahrnuté do prospektu a relevantní pro účetní období před účetním obdobím počínajícím dne 1. ledna 2015 nebo po tomto datu, nebo podle požadavku podle přílohy VII bodu 8.2a; přílohy IX bodu 11.1; nebo přílohy X bodu 20.1a poskytnout popis rozdílů mezi mezinárodními standardy pro účetní výkaznictví přijatými podle nařízení (ES) č. 1606/2002 a účetními zásadami, v souladu s nimiž byly tyto údaje vypracovány s ohledem na účetní období před účetním obdobím počínajícím dne 1. ledna 2015 nebo po tomto datu, za předpokladu, že historické finanční údaje jsou vypracovány v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami Indické republiky.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2011.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 311/2012
z dne 21. decembra 2011
o spremembi Uredbe (ES) št. 809/2004 o izvajanju Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede elementov v zvezi s prospekti in oglaševanjem
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje, in o spremembi Direktive 2001/34/ES (1) ter zlasti člena 7(1) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba Komisije (ES) št. 809/2004 (2) določa, da morajo izdajatelji iz tretjih držav pretekle finančne informacije v prospektih ob javni ponudbi vrednostnih papirjev ali sprejetju vrednostnih papirjev v trgovanje na reguliranem trgu pripraviti skladno s sprejetimi mednarodnimi standardi računovodskega poročanja (MSRP) ali z nacionalnimi računovodskimi standardi tretje države, če so slednji enakovredni tem standardom.
(2)
Za oceno enakovrednosti splošno sprejetih računovodskih načel (GAAP) tretje države s sprejetimi MSRP sta v Uredbi Komisije (ES) št. 1569/2007 (3) določena opredelitev enakovrednosti in mehanizem za ugotavljanje enakovrednosti GAAP tretje države. V skladu s pogoji mehanizma enakovrednosti se lahko izdajateljem iz tretjih držav za prehodno obdobje, ki se izteče 31. decembra 2011, dovoli uporaba GAAP tretjih držav, ki se približujejo MSRP ali so se zavezale k njihovemu sprejetju. Treba je oceniti napore tistih držav, ki so sprejele ukrepe za približevanje svojih računovodskih standardov MSPR ali za sprejetje MSRP. Zato je bila Uredba (ES) št. 1569/2007 spremenjena tako, da se je to prehodno obdobje podaljšalo do 31. decembra 2014. Komisija je upoštevala poročilo, ki ga je o Kitajski, Kanadi, Indiji in Južni Koreji, ki jim je bilo z Odločbo Komisije 2008/961/ES z dne 12. decembra 2008 o nacionalnih računovodskih standardih nekaterih tretjih držav in mednarodnih standardih računovodskega poročanja, ki jih izdajatelji vrednostih papirjev iz tretjih držav uporabljajo pri pripravi svojih konsolidiranih računovodskih izkazov (4) ter Uredbo Komisije (ES) št. 1289/2008 z dne 12. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 809/2004 o izvajanju Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede elementov v zvezi s prospekti in oglaševanjem (5) v okviru mehanizma enakovrednosti odobreno prehodno obdobje, novembra 2010 posredoval Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA), ter posodobitve glede Kitajske in Indije iz aprila 2011.
(3)
Aprila 2010 je kitajsko ministrstvo za finance izdalo „Načrt za nadaljnje približevanje računovodskih standardov za poslovna podjetja MSRP“, s katerim je potrdilo zavezo Kitajske k nadaljevanju postopka približevanja MSRP. Od oktobra 2010 se v računovodskih standardih za poslovna podjetja izvajajo vsi trenutni standardi in razlage, izdani s strani Upravnega odbora za mednarodne računovodske standarde. Organu ESMA je bilo sporočeno, da je stopnja približevanja zadovoljiva, odstopanja pa ne pomenijo neizvajanja MSRP. Zato je primerno, da se kitajski računovodski standardi za poslovna podjetja od 1. januarja 2012 naprej štejejo za enakovredne sprejetim MSRP.
(4)
Kanadski odbor za računovodske standarde se je januarja 2006 javno obvezal, da bo sprejel MSRP do 31. decembra 2011. Z začetkom v letu 2011 je odobril vključitev MSRP v priročnik Kanadskega inštituta licenciranih računovodij kot GAAP za vsa pridobitna podjetja z družbeno odgovornostjo. Zato je primerno šteti, da so kanadski GAAP enakovredni sprejetim MSRP od 1. januarja 2012.
(5)
Korejska finančna nadzorna komisija in Korejski inštitut za revizijo sta se marca 2007 javno obvezala, da bosta sprejela MSRP do 31. decembra 2011. Korejski inštitut za revizijo je sprejel MSRP kot korejske MSRP (K-MSRP). K-MSRP so enaki kot MSRP, njihova uporaba pa je od leta 2011 obvezna za vse družbe, ki kotirajo na borzi v Južni Koreji. Tudi finančne institucije, ki ne kotirajo na borzi, in podjetja v državni lasti morajo uporabljati K-MSRP. Druge družbe, ki ne kotirajo na borzi, se lahko odločijo za njihovo uporabo. Zato je primerno šteti, da so južnokorejski GAAP enakovredni sprejetim MSRP od 1. januarja 2012.
(6)
Indijska vlada in Indijski inštitut potrjenih računovodij sta se julija 2007 javno zavezala, da bosta MSRP sprejela do 31. decembra 2011, cilj pa je bil, da bodo indijska GAAP do zaključka programa povsem skladna z MSRP. Vendar je organ ESMA po preiskavi na kraju samem, ki je bila izvedena januarja 2011, ugotovil številne razlike med GAAP in MSRP, ki bi lahko bile v praksi pomembne. Ostajajo tudi negotovosti glede časovnega načrta izvedbe sistema poročanja, ki bi bil skladen z MSRP. Ker v Indiji ni noben izdajatelj izkoristil možnosti prostovoljne zgodnje uporabe MSRP, ni nikakršnih izkušenj z izvrševanjem MSRP.
(7)
Glede na navedeno je primerno podaljšati prehodno obdobje za največ tri leta, in sicer do 31. decembra 2014, da se izdajateljem iz tretjih držav v Uniji omogoči priprava letnih in polletnih računovodskih izkazov v skladu z GAAP Indije.
(8)
Ker se prehodno obdobje, za katerega je bila z Uredbo (ES) št. 809/2004 GAAP Kitajske, Kanade, Južne Koreje in Indije podeljena enakovrednost, izteče 31. decembra 2011, bi se morala ta uredba uporabljati od 1. januarja 2012. To je potrebno za zagotovitev pravne varnosti izdajateljem iz navedenih tretjih držav, ki kotirajo na borzah v Uniji, in za izogib tveganju, da bi morali svoje računovodske izkaze uskladiti z MSRP. Z določbo o retroaktivnosti se tako zmanjšujejo morebitna dodatna bremena za zadevne izdajatelje.
(9)
Uredbo (ES) št. 809/2004 je zato treba ustrezno spremeniti -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Člen 35 Uredbe (ES) št. 809/2004 se spremeni:
1.
v odstavku 5 se doda drugi pododstavek:
„Poleg standardov iz prvega pododstavka lahko izdajatelji iz tretjih držav od 1. januarja 2012 predstavljajo svoje pretekle finančne informacije v skladu z naslednjimi standardi:
(a)
splošno sprejetimi računovodskimi načeli Ljudske republike Kitajske;
(b)
splošno sprejetimi računovodskimi načeli Kanade;
(c)
splošno sprejetimi računovodskimi načeli Republike Koreje.“;
2.
odstavek 5a se nadomesti z naslednjim:
„5a. Za izdajatelje iz tretjih držav ne velja zahteva iz točke 20.1 Priloge I, točke 13.1 Priloge IV, točke 8.2 Priloge VII, točke 20.1 Priloge X ali točke 11.1 Priloge XI po ponovnem oblikovanju preteklih finančnih informacij, ki so navedene v prospektu in se nanašajo na poslovna leta pred poslovnimi leti, ki se pričnejo 1. januarja 2015 ali po tem datumu, ali zahteva iz točke 8.2a Priloge VII, točke 11.1 Priloge IX ali točke 20.1a Priloge X po predložitvi podrobnega opisa razlik med mednarodnimi standardi računovodskega poročanja, sprejetimi v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002, in računovodskimi načeli, v skladu s katerimi so bile te informacije pripravljene, v zvezi s finančnimi leti pred finančnim letom, ki se začne 1. januarja 2015 ali pozneje, če so pretekle finančne informacije pripravljene v skladu s splošno sprejetimi računovodskimi načeli Republike Indije.“
Člen 2
Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2012.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 21. decembra 2011