NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 461/2010
ze dne 27. května 2010
o použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví motorových vozidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady č. 19/65/EHS ze dne 2. března 1965 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod a jednání ve vzájemné shodě (1), a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
po zveřejnění předlohy tohoto nařízení,
po konzultaci Poradního výboru pro restriktivní praktiky a dominantní postavení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení č. 19/65/EHS zmocňuje Komisi k tomu, aby formou nařízení použila čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (2) na určité kategorie vertikálních dohod a jim odpovídající jednání ve vzájemné shodě spadající pod čl. 101 odst. 1 Smlouvy. Nařízení o blokových výjimkách se vztahují na vertikální dohody, které splňují určité podmínky, a mohou být obecná nebo specifická pro příslušná odvětví.
(2)
Komise definovala kategorii vertikálních dohod, které zpravidla splňují podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy, a přijala za tím účelem nařízení Komise (EU) č. 330/2010 ze dne 20. dubna 2010 o použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě (3), které nahrazuje nařízení Komise (ES) č. 2790/1999 (4).
(3)
Odvětví motorových vozidel, kam patří osobní automobily a užitková vozidla, bylo předmětem nařízení o specifických blokových výjimkách od roku 1985, z nichž nejnovější je nařízení Komise (ES) č. 1400/2002 ze dne 31. července 2002 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví motorových vozidel (5). Nařízení (ES) č. 2790/1999 výslovně uvádělo, že se nevztahuje na vertikální dohody, jejichž předmět spadal do působnosti jiných nařízení o blokových výjimkách. Odvětví motorových vozidel proto nespadal do působnosti tohoto nařízení.
(4)
Použitelnost nařízení (ES) č. 1400/2002 končí dnem 31. května 2010. Na odvětví motorových vozidel by se však měla bloková výjimka nadále vztahovat, aby se zjednodušila administrativa, snížily náklady na dosažení souladu pro dotčené podniky a zároveň byl zajištěn účinný dozor nad trhem v souladu s čl. 103 odst. 2 písm. b) Smlouvy.
(5)
Dosavadní zkušenosti nabyté od roku 2002 ohledně prodeje nových motorových vozidel, distribuce náhradních dílů a poskytování servisu oprav a údržby motorových vozidel umožňují definovat kategorie vertikálních dohod v odvětví motorových vozidel, o kterých je možné se domnívat, že zpravidla splňují podmínky uvedené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
(6)
Tato kategorie zahrnuje vertikální dohody o koupi, prodeji a dalším prodeji nových motorových vozidel, vertikální dohody o koupi, prodeji a dalším prodeji náhradních dílů pro motorová vozidla a vertikální dohody o poskytování servisu oprav a údržby pro tato vozidla, pokud jsou tyto dohody uzavřeny mezi podniky, které mezi sebou nesoutěží, mezi určitými soutěžiteli nebo mezi určitými sdruženími maloobchodníků nebo servisních pracovníků. Patří sem i vertikální dohody obsahující dodatečná ustanovení o postoupení nebo užívání práv duševního vlastnictví. „Vertikální dohody“ by měly být definovány tak, aby zahrnovaly jak tyto dohody, tak odpovídající jednání ve vzájemné shodě.
(7)
Určité typy vertikálních dohod mohou zlepšit hospodářskou účinnost uvnitř výrobního a distribučního řetězce tím, že usnadní koordinaci mezi zúčastněnými podniky. Zejména mohou vést ke snížení obchodních a distribučních nákladů stran a zajistit optimální úroveň jejich prodejů a investic.
(8)
Pravděpodobnost, že účinky k povzbuzení účinnosti převáží případné účinky škodlivé pro soutěž vycházející z omezení obsažených ve vertikálních dohodách, závisí na stupni tržní síly stran dohody, a tedy i na míře konkurenceschopnosti těchto podniků vůči dalším dodavatelům zboží a poskytovatelům služeb, které jejich zákazníci považují z důvodů vlastností výrobků, jejich ceny a zamýšleného použití za vzájemně zaměnitelné nebo nahraditelné. Vertikální dohody obsahující omezení, která mohou omezovat hospodářskou soutěž a poškozovat spotřebitele nebo která nejsou nezbytná k dosažení účinků k povzbuzení účinnosti, by měly být z výhod blokové výjimky vyloučeny.
(9)
Pro definování náležité oblasti působnosti nařízení o blokových výjimkách musí Komise přihlížet ke konkurenčním podmínkám v příslušném odvětví. V tomto ohledu závěry podrobného sledování odvětví motorových vozidel obsažené v hodnotící zprávě o uplatňování nařízení Komise (ES) č. 1400/2002 ze dne 28. května 2008 (6) a ve sdělení Komise - Budoucí rámec soutěžního práva použitelný v odvětví motorových vozidel ze dne 22. července 2009 (7) ukázaly, že by měl být stanoven rozdíl mezi dohodami týkajícími se prodeje nových motorových vozidel a dohodami o poskytování servisu oprav a údržby a o prodeji náhradních dílů.
(10)
Pokud jde o prodej nových motorových vozidel, nezdá se, že by existovaly významné nedostatky v hospodářské soutěži, které by toto odvětví odlišovaly od jiných odvětví hospodářství a které by vyžadovaly použití odlišných pravidel, která by byla přísnější než pravidla obsažená v nařízení (EU) č. 330/2010. Prahová hodnota výše podílu na trhu, nevyloučení některých vertikálních dohod a další podmínky stanovené v uvedeném nařízení zpravidla zajistí, že vertikální dohody týkající se prodeje nových motorových vozidel splňují požadavky čl. 101 odst. 3 Smlouvy. Na tyto dohody by se proto měla vztahovat výjimka udělená nařízením (EU) č. 330/2010 za předpokladu, že jsou splněny všechny podmínky, jež jsou v něm stanoveny.
(11)
Pokud jde o dohody týkající se distribuce náhradních dílů a poskytování servisu oprav a údržby motorových vozidel, je třeba přihlédnout k některým specifickým vlastnostem poprodejního trhu motorových vozidel. Zkušenosti, jež Komise nabyla při používání nařízení (ES) č. 1400/2002, svědčí o tom, že zvyšování cen za jednotlivé opravy se jen částečně odrazí ve zvýšené spolehlivosti moderních automobilů a v prodloužení intervalů mezi opravami. Tyto trendy jsou spjaty s technologickým vývojem a zvyšující se složitostí a spolehlivostí automobilových komponentů, které výrobci vozidel nakupují od dodavatelů původního vybavení Tito dodavatelé komponentů prodávají své výrobky jako náhradní díly na poprodejním trhu jak prostřednictvím schválených sítí opraven provozovaných samotnými výrobci vozidel, tak prostřednictvím nezávislých kanálů, v důsledku čehož se na poprodejních trzích s motorovými vozidly stávají významnou konkurenční silou. Náklady, které spotřebitelé v Unii v průměru platí za servis opravy a údržby motorových vozidel, představují velmi vysoký podíl celkových výdajů spotřebitelů v souvislosti s motorovými vozidly.
(12)
Konkurenční podmínky na poprodejním trhu motorových vozidel mají také přímý dopad na veřejnou bezpečnost, neboť vozidla, nejsou-li správně opravena, mohou být řízena nebezpečným způsobem, a také na veřejné zdraví a životní prostředí, jelikož emise oxidu uhličitého a dalších znečišťujících látek ovzduší mohou být vyšší z vozidel u nichž není pravidelně prováděna údržba.
(13)
Pokud je možno definovat samostatný poprodejní trh, závisí účinná hospodářská soutěž na trzích s nákupem a prodejem náhradních dílů a s poskytováním servisu oprav a údržby motorových vozidel na stupni konkurenční interakce mezi schválenými servisními pracovníky, tzn. servisními pracovníky působícími v rámci sítí servisů zřizovaných přímo či nepřímo výrobcem vozidel, a mezi schválenými a nezávislými subjekty, včetně nezávislých dodavatelů náhradních dílů a servisních pracovníků. Schopnost nezávislých subjektů obstát v konkurenci závisí na neomezeném přístupu k nezbytným vstupům, jako jsou náhradní díly a technické informace.
(14)
S ohledem na uvedené zvláštnosti jsou pravidla uvedená v nařízení (EU) č. 330/2010 včetně jednotné prahové hodnoty podílu na trhu 30 % nezbytná, ale nikoliv dostatečná k tomu, aby bylo zajištěno, že bude výhoda blokové výjimky vyhrazena pouze těm vertikálním dohodám týkajícím se distribuce náhradních dílů a poskytování servisu oprav a údržby, o nichž lze s dostatečnou jistotou předpokládat, že splňují podmínky čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
(15)
Na vertikální dohody týkající se distribuce náhradních dílů a poskytování servisu oprav a údržby by se proto měla bloková výjimka vztahovat, pouze pokud kromě podmínek pro výjimku stanovených nařízení (EU) č. 330/2010 splňují přísnější požadavky ohledně některých závažných omezení hospodářské soutěže, která by mohla omezit dodávky a využití náhradních dílů na poprodejním trhu motorových vozidel.
(16)
Výhoda blokové výjimky by zejména neměla být udělena dohodám, jež omezují prodej náhradních dílů členy selektivního distribučního systému výrobce vozidel nezávislým servisním pracovníkům, kteří je používají pro poskytování servisu oprav a údržby. Bez přístupu k těmto náhradním dílům by nezávislí servisní pracovníci nebyli schopni účinně soutěžit se schválenými servisy, protože by nemohli poskytovat zákazníkům kvalitní služby, které přispívají k bezpečnému a spolehlivému fungování motorových vozidel.
(17)
V zájmu zajištění účinné hospodářské soutěže na trhu poskytování servisu oprav a údržby a s cílem umožnit servisům nabízet konečným uživatelům konkurenční náhradní díly by se bloková výjimka zároveň neměla vztahovat na vertikální dohody, které však, třebaže jsou v souladu s nařízením (EU) č. 330/2010, omezují schopnost výrobců náhradních dílů tyto díly prodávat schváleným servisním pracovníkům v rámci distribučního systému výrobce vozidel, nezávislým distributorům náhradních dílů, nezávislým servisním pracovníkům nebo konečným uživatelům. Není tím dotčena odpovědnost výrobců náhradních dílů podle občanského práva nebo schopnost výrobců vozidel požadovat od schválených servisních pracovníků v rámci jejich distribučního systému, aby používali náhradní díly, které odpovídají kvalitě komponentů použitých pro montáž určitého motorového vozidla. Navíc vzhledem k tomu, že výrobci vozidel mají přímou smluvní odpovědnost pro případ záručních oprav, servisu zdarma a svolávání vozidel, by dohody obsahující povinnost schválených servisních pracovníků používat pro tyto opravy pouze náhradní díly dodávané výrobcem vozidla měly být výjimkou pokryty.
(18)
Aby také bylo umožněno schváleným i nezávislým servisním pracovníkům a konečným uživatelům rozpoznat výrobce komponentů nebo náhradních dílů pro motorová vozidla a vybírat si mezi jinými možnými díly, bloková výjimka by se neměla vztahovat dohody, kterými výrobce motorových vozidel omezuje možnost výrobce komponentů nebo originálních náhradních dílů umisťovat účinně a čitelně svoji obchodní značku nebo logo na tyto díly.
(19)
Aby byl všem hospodářským subjektům poskytnut čas přizpůsobit se tomuto nařízení, bylo by vhodné prodloužit použitelnost ustanovení nařízení (ES) č. 1400/2002 týkajících se vertikálních dohod o nákupu, prodeji a dalším prodeji nových motorových vozidel do 31. května 2013. Pokud jde o vertikální dohody o prodeji náhradních dílů a o poskytování servisu oprav a údržby, mělo by se toto nařízení použít od 1. června 2010, aby byla zachována náležitá ochrana hospodářské soutěže na poprodejních trzích motorových vozidel.
(20)
Komise bude neustále sledovat vývoj v odvětví motorových vozidel a přijme vhodná nápravná opatření, pokud se objeví nedostatky v hospodářské soutěži, jež mohou na trhu distribuce nových motorových vozidel, dodávek náhradních dílů nebo poprodejního servisu motorových vozidel poškozovat spotřebitele.
(21)
Komise může odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení podle čl. 29 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (8), pokud v konkrétním případě zjistí, že dohoda, na kterou se vztahuje výjimka podle tohoto nařízení, má dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
(22)
Podle čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 může úřad pro hospodářskou soutěž členského státu odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení na celém území členského státu nebo na jeho části, pokud v konkrétním případě zjistí, že dohoda, na kterou se vztahuje výjimka podle tohoto nařízení, má na celém území členského státu nebo na jeho části dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy, a pokud má toto území všechny vlastnosti odděleného zeměpisného trhu.
(23)
Při určování, zda by měla být podle článku 29 nařízení (ES) č. 1/2003 odejmuta možnost využívat toto nařízení, mohou mít v tomto ohledu zvláštní význam negativní účinky na hospodářskou soutěž vyplývající z existence paralelních sítí vertikálních dohod, jež mají podobné účinky omezující přístup na relevantní trh nebo hospodářskou soutěž na tomto trhu. Tyto kumulativní účinky mohou například vzniknout v případech selektivní distribuce nebo závazků zakazujících soutěž.
(24)
K posílení dohledu nad paralelními sítěmi vertikálních dohod, které mají podobné účinky omezující hospodářskou soutěž a které se týkají více než 50 % daného trhu, může Komise formou nařízení prohlásit, že se toto nařízení nevztahuje na vertikální dohody obsahující určitá omezení vztahující se k dotyčnému trhu, čímž obnoví plné použití článku 101 Smlouvy na tyto dohody.
(25)
K posouzení účinků tohoto nařízení na hospodářskou soutěž v oblasti maloobchodu s motorovými vozidly, dodávek náhradních dílů a poprodejního servisu pro motorová vozidla na vnitřním trhu je vhodné, aby byla vypracována hodnotící zpráva o provádění tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„vertikální dohodou“ dohoda nebo jednání ve vzájemné shodě, jež byly uzavřeny mezi dvěma nebo více podniky, z nichž každý pro účely dohody nebo jednání ve vzájemné shodě jedná na různé úrovni výrobního či distribučního řetězce, a které se týkají podmínek, za kterých mohou strany nakupovat, prodávat nebo dále prodávat určité zboží nebo služby;
b)
„vertikálním omezením“ omezení hospodářské soutěže obsažené ve vertikální dohodě spadající do oblasti působnosti čl. 101 odst. 1 Smlouvy;
c)
„schváleným servisním pracovníkem“ poskytovatel servisu oprav a údržby motorových vozidel, který působí v rámci distribučního systému vytvořeného dodavatelem motorových vozidel;
d)
„schváleným distributorem“ distributor náhradních dílů pro motorová vozidla, který působí v rámci distribučního systému vytvořeného dodavatelem motorových vozidel;
e)
„samostatným servisním pracovníkem“
i)
poskytovatel servisu oprav a údržby motorových vozidel nezačleněný do distribučního systému vytvořeného dodavatelem motorových vozidel, pro která poskytuje opravy nebo údržbu,
ii)
schválený servisní pracovník v rámci distribučního systému dotyčného dodavatele v tom rozsahu, ve kterém poskytuje servis oprav a údržby pro motorová vozidla jiného dodavatele, do jehož distribučního systému nenáleží;
f)
„samostatným distributorem“
i)
distributor náhradních dílů pro motorová vozidla, který nepůsobí v rámci distribučního systému vytvořeného dodavatelem motorových vozidel pro která prodává náhradní díly,
ii)
schválený distributor v rámci distribučního systému dotyčného dodavatele v tom rozsahu, ve kterém prodává náhradní díly pro motorová vozidla jiného dodavatele, do jehož distribučního systému nenáleží;
g)
„motorovým vozidlem“ vozidlo s vlastním pohonem a třemi či více koly určené pro použití na veřejných komunikacích;
h)
„náhradními díly“ zboží, které je určené k instalaci do motorového vozidla nebo na něj, aby se nahradily komponenty uvedeného vozidla, včetně zboží, jako jsou maziva nutná pro použití motorového vozidla, s výjimkou paliva;
i)
„systémem selektivní distribuce“ distribuční systém, ve kterém se dodavatel zavazuje přímo nebo nepřímo k prodeji smluvního zboží nebo služeb pouze distributorům vybraným na základě stanovených kritérií a ve kterém se tito distributoři zavazují, že nebudou prodávat toto zboží nebo tyto služby neschváleným distributorům na území, které je dodavatelem vyhrazeno pro provoz systému.
2. Pro účely tohoto nařízení zahrnují pojmy „podnik“, „dodavatel“, „výrobce“ a „kupující“ i jejich spojené podniky.
„Propojenými podniky“ se rozumí:
a)
podniky, ve kterých jedna strana dohody přímo nebo nepřímo:
i)
má pravomoc vykonávat více než polovinu hlasovacích práv, nebo
ii)
má pravomoc jmenovat více než polovinu členů dozorčí rady, představenstva nebo orgánů právně zastupujících podnik, nebo
iii)
má právo řídit záležitosti podniku;
b)
podniky, které mohou přímo nebo nepřímo v jedné smluvní straně vykonávat práva, uvedená v písmenu a);
c)
podniky, v nichž podnik uvedený v písmenu b) má přímo či nepřímo práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
d)
podniky, v nichž jedna strana dohody spolu s jedním nebo více podniky uvedenými v písmenu a), b) nebo c), nebo v nichž dva nebo více posledně zmíněných podniků, mají společně práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
e)
podniky, ve kterých vykonávají práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a) společně:
i)
smluvní strany nebo jejich spojené podniky uvedené v písmenech a) až d), nebo
ii)
jedna nebo více smluvních stran nebo jeden nebo více spojených podniků uvedených v písmenech a) až d) a jedna nebo více třetích stran.
KAPITOLA II
VERTIKÁLNÍ DOHODY TÝKAJÍCÍ SE NÁKUPU, PRODEJE NEBO DALŠÍHO PRODEJE NOVÝCH MOTOROVÝCH VOZIDEL
Článek 2
Použitelnost nařízení (ES) č. 1400/2002
Podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy se od 1. června 2010 do 31. května 2013 ustanovení čl. 101 odst. 1 Smlouvy nepoužije na vertikální dohody týkající se podmínek, na jejichž základě mohou strany kupovat, prodávat nebo dále prodávat nová motorová vozidla a které splňují požadavky pro výjimku podle nařízení (ES) č. 1400/2002, jež se vztahují konkrétně na vertikální dohody týkající se nákupu, prodeje a dalšího prodeje nových motorových vozidel.
Článek 3
Použití nařízení (EU) č. 330/2010
S účinkem ode dne 1. června 2013 se nařízení (EU) č. 330/2010 použije na vertikální dohody týkající se nákupu, prodeje a dalšího prodeje nových motorových vozidel.
KAPITOLA III
VERTIKÁLNÍ DOHODY TÝKAJÍCÍ SE POPRODEJNÍHO TRHU MOTOROVÝCH VOZIDEL
Článek 4
Výjimka
Podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy a s výhradou ustanovení tohoto nařízení se čl. 101 odst. 1 Smlouvy nepoužije pro vertikální dohody týkající se podmínek, za kterých mohou strany nakupovat, prodávat nebo dále prodávat náhradní díly pro motorová vozidla nebo poskytovat servis oprav a údržby pro motorová vozidla, které splňují požadavky pro výjimku podle nařízení Komise (EU) č. 330/2010 a neobsahují žádné z tvrdých omezení uvedených v článku 5 tohoto nařízení.
Tato výjimka se použije, pokud uvedené dohody obsahují vertikální omezení.
Článek 5
Omezení, jež vedou k odebrání výhody blokové výjimky - tvrdá omezení
Výjimka podle článku 4 se nevztahuje na vertikální dohody, jejichž cílem je přímo nebo nepřímo, samostatně nebo společně s jinými faktory pod kontrolou stran:
a)
omezení prodeje náhradních dílů pro motorová vozidla členy selektivního distribučního systému nezávislým servisním pracovníkům, kteří používají tyto díly k opravám a údržbě motorových vozidel;
b)
omezení dohodnuté mezi dodavatelem náhradních dílů, nástrojů pro opravy nebo diagnostického nebo jiného zařízení a výrobcem motorových vozidel, které omezuje možnost dodavatele prodávat toto zboží schváleným nebo nezávislým distributorům nebo schváleným nebo nezávislým servisním pracovníkům nebo konečným uživatelům;
c)
omezení dohodnuté mezi výrobcem motorových vozidel, který používá komponenty pro první montáž motorových vozidel, a dodavatelem těchto komponentů, které omezuje schopnost dodavatele účinným a dobře viditelným způsobem umisťovat svoji obchodní značku nebo logo na dodávané komponenty nebo na náhradní díly.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 6
Nepoužití tohoto nařízení
Podle článku 1a nařízení č. 19/65/EHS může Komise tam, kde paralelní sítě podobných vertikálních omezení pokrývají více než 50 % relevantního trhu, nařízením prohlásit, že se toto nařízení nepoužije na vertikální dohody obsahující specifická omezení vztahující se k uvedenému trhu.
Článek 7
Dohled a hodnotící zpráva
Komise pravidelně dohlíží na provádění tohoto nařízení a vypracuje zprávu o provádění tohoto nařízení nejpozději do dne 31. května 2021 zejména s ohledem na podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
Článek 8
Doba platnosti
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. června 2010.
Jeho použitelnost končí dnem 31. května 2023.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. května 2010.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 461/2010
z dne 27. maja 2010
o uporabi člena 101(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj v sektorju motornih vozil
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta št. 19/65/EGS z dne 2. marca 1965 o uporabi člena 85(3) Pogodbe za nekatere skupine sporazumov in usklajenih ravnanj (1), in zlasti člena 1 Uredbe,
po objavi osnutka te uredbe,
po posvetovanju s Svetovalnim odborom za omejevalna ravnanja in prevladujoče položaje,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba št. 19/65/EGS pooblašča Komisijo, da z uredbo določi uporabo člena 101(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije (2) za nekatere skupine vertikalnih sporazumov in zadevnih usklajenih ravnanj iz področja uporabe člena 101(1) Pogodbe. Uredbe o skupinskih izjemah veljajo za vertikalne sporazume, ki izpolnjujejo določene pogoje, in so lahko splošne, ali pa se uporabljajo za določen sektor.
(2)
Komisija je opredelila skupino vertikalnih sporazumov, za katere meni, da običajno izpolnjujejo pogoje iz člena 101(3) Pogodbe, in v ta namen sprejela Uredbo Komisije (EU) št. 330/2010 z dne 20. aprila 2010 o uporabi člena 101(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj (3), ki nadomešča Uredbo Komisije (ES) št. 2790/1999 (4).
(3)
Za sektor motornih vozil, ki vključuje tako osebna kot tudi gospodarska vozila, od leta 1985 veljajo posebne uredbe o skupinskih izjemah, od katerih je najnovejša Uredba Komisije (ES) št. 1400/2002 z dne 31. julija 2002 o uporabi člena 81(3) Pogodbe za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj na področju motornih vozil (5). V Uredbi (ES) št. 2790/1999 je bilo izrecno določeno, da ni veljala za vertikalne sporazume, ki so po vsebini spadali na področje uporabe katere koli druge uredbe o skupinskih izjemah. Sektor motornih vozil zato ne spada na področje uporabe navedene uredbe.
(4)
Uredba (ES) št. 1400/2002 preneha veljati 31. maja 2010. Vendar bi se morala za sektor motornih vozil še vedno uporabljati skupinska izjema, da se poenostavi upravljanje in zmanjšajo stroški skladnosti za zadevna podjetja ter hkrati zagotovi učinkovit nadzor trgov v skladu s členom 103(2)(b) Pogodbe.
(5)
Izkušnje, pridobljene od leta 2002 glede distribucije novih motornih vozil, distribucije rezervnih delov ter storitev popravljanja in vzdrževanja motornih vozil, omogočajo opredelitev skupin vertikalnih sporazumov v sektorju motornih vozil, pri katerih lahko pogoji iz člena 101(3) Pogodbe praviloma veljajo za izpolnjene.
(6)
Ta skupina vključuje vertikalne sporazume za nakup, prodajo ali preprodajo novih motornih vozil, vertikalne sporazume za nakup, prodajo ali preprodajo rezervnih delov za motorna vozila ter vertikalne sporazume za opravljanje storitev popravljanja in vzdrževanja teh vozil, če so ti sporazumi sklenjeni med nekonkurenčnimi podjetji, med nekaterimi konkurenti ali z nekaterimi združenji trgovcev na drobno ali serviserji. Vključuje tudi vertikalne sporazume, ki vsebujejo pomožne določbe o prenosu in uporabi pravic intelektualne lastnine. Izraz „vertikalni sporazum“ bi moral biti ustrezno opredeljen, da bi vključeval tako tovrstne sporazume kot tudi ustrezna usklajena ravnanja.
(7)
Nekatere vrste vertikalnih sporazumov lahko izboljšajo ekonomsko učinkovitost znotraj proizvodne ali distribucijske verige, tako da omogočajo boljšo usklajenost med udeleženimi podjetji. Zlasti lahko vodijo k zmanjševanju transakcijskih in distribucijskih stroškov udeležencev ter k optimizaciji stopenj njihove prodaje in naložb.
(8)
Verjetnost, da bodo taki vplivi na izboljšanje učinkovitosti prevladali nad kakršnimi koli protikonkurenčnimi učinki zaradi omejitev v vertikalnih sporazumih, je odvisna od stopnje tržne moči pogodbenic sporazuma, s tem pa tudi od stopnje izpostavljenosti teh podjetij konkurenci drugih dobaviteljev blaga ali storitev, ki jih imajo njihove stranke zaradi značilnosti proizvodov, njihovih cen in namena uporabe za zamenljive ali medsebojno nadomestljive. Vertikalne sporazume, ki vsebujejo omejitve, ki bodo verjetno omejevale konkurenco in škodile potrošnikom ali ki niso nepogrešljive za doseganje zgoraj navedenega izboljšanja učinkovitosti, je treba izključiti iz ugodnosti skupinske izjeme.
(9)
Za ustrezno opredelitev področja uporabe uredbe o skupinskih izjemah, mora Komisija upoštevati konkurenčne razmere v ustreznem sektorju. V povezavi s tem so ugotovitve poglobljenega spremljanja sektorja motornih vozil iz Poročila o oceni delovanja Uredbe Komisije (ES) št. 1400/2002 z dne 28. maja 2008 (6), kot tudi iz Sporočila Komisije o prihodnjem okviru konkurenčnega prava za področje motornih vozil z dne 22. julija 2009 (7), pokazale, da je treba razlikovati med sporazumi o distribuciji novih motornih vozil in sporazumi o opravljanju storitev popravljanja in vzdrževanja ter distribuciji rezervnih delov.
(10)
Kar zadeva distribucijo novih motornih vozil se zdi, da ni večjih pomanjkljivosti na področju konkurence, zaradi katerih bi se ta sektor razlikoval od drugih gospodarskih sektorjev in zaradi katerih bi bila potrebna uporaba drugačnih in strožjih pravil od tistih iz Uredbe (EU) št. 330/2010. Prag tržnega deleža, neizvzetje nekaterih vertikalnih sporazumov ter drugi pogoji iz navedene uredbe običajno zagotavljajo skladnost vertikalnih sporazumov za distribucijo novih motornih vozil z zahtevami člena 101(3) Pogodbe. Zato mora za te sporazume veljati izjema iz Uredbe (EU) št. 330/2010, če so izpolnjeni vsi pogoji iz navedene uredbe.
(11)
Kar zadeva sporazume za distribucijo rezervnih delov ter opravljanje storitev popravljanja in vzdrževanja, je treba upoštevati nekatere lastnosti poprodajnega trga motornih vozil. Zlasti iz izkušenj, ki jih je Komisija pridobila z uporabo Uredbe (ES) št. 1400/2002, je razvidno, da se višje cene posameznih popravil le deloma odražajo v večji zanesljivosti sodobnih avtomobilov in daljših intervalih med servisi. Slednji trendi so povezani s tehnološkim razvojem in vedno večjo kompleksnostjo in zanesljivostjo avtomobilskih delov, ki jih proizvajalci vozil kupujejo pri dobaviteljih originalne opreme. Takšni dobavitelji sestavnih delov svoje proizvode kot sestavne dele prodajajo na poprodajnem trgu kot rezervne dele prek mrež pooblaščenih serviserjev proizvajalcev in prek neodvisnih kanalov, tako da predstavljajo pomembno konkurenčno silo na poprodajnem trgu motornih vozil. Povprečni stroški potrošnikov v Uniji za storitve popravljanja in vzdrževanja motornih vozil predstavljajo zelo velik delež skupnih izdatkov potrošnikov za motorna vozila.
(12)
Konkurenčni pogoji na poprodajnem trgu motornih vozil tudi neposredno vplivajo na javno varnost, saj je lahko vožnja vozil nevarna, če niso bila pravilno popravljena, pa tudi na javno zdravje in okolje, saj so lahko emisije ogljikovega dioksida in drugih onesnaževal zraka večje pri vozilih, ki niso bila redno vzdrževana.
(13)
V kolikor je mogoče opredeliti ločen poprodajni trg, je učinkovita konkurenca na trgih za nakup in prodajo rezervnih delov, pa tudi za opravljanje storitev popravljanja in vzdrževanja motornih vozil, odvisna od stopnje konkurence med pooblaščenimi serviserji, to je tistimi, ki delujejo znotraj servisnih mrež, ki so jih neposredno ali posredno vzpostavili proizvajalci vozil, pa tudi med pooblaščenimi in neodvisnimi izvajalci, vključno z neodvisnimi dobavitelji rezervnih delov in serviserji. Njihova konkurenčna sposobnost je odvisna od neoviranega dostopa do bistvenih proizvodnih dejavnikov, kot so rezervni deli in tehnične informacije.
(14)
Ob upoštevanju teh posebnosti so pravila iz Uredbe (EU) št. 330/2010, vključno s 30 % enotnim pragom tržnega deleža, potrebna, vendar ne zadoščajo za zagotovitev, da se ugodnost skupinske izjeme omeji na vertikalne sporazume za distribucijo rezervnih delov ter opravljanje storitev popravljanja in vzdrževanja, za katere je mogoče z zadostno gotovostjo domnevati, da so pogoji iz člena 101(3) Pogodbe izpolnjeni.
(15)
Zato lahko za vertikalne sporazume za distribucijo rezervnih delov ter opravljanje storitev popravljanja in vzdrževanja velja ugodnost skupinske izjeme le, če poleg pogojev za izjeme iz Uredbe (EU) št. 330/2010 izpolnjujejo strožje zahteve v zvezi z nekaterimi vrstami hudega omejevanja konkurence, ki lahko omeji dobavo in uporabo rezervnih delov na poprodajnem trgu motornih vozil.
(16)
Zlasti ugodnosti skupinske izjeme ne bi smele veljati za sporazume, ki omejujejo prodajo rezervnih delov s strani članov selektivnega distribucijskega sistema proizvajalca vozil neodvisnim serviserjem, ki jih uporabljajo pri opravljanju storitev popravljanja in vzdrževanja. Brez dostopa do takih rezervnih delov neodvisni serviserji ne bi mogli učinkovito konkurirati pooblaščenim serviserjem, ker potrošnikom ne bi mogli zagotavljati kakovostnih storitev, ki prispevajo k varnemu in zanesljivemu delovanju motornih vozil.
(17)
Da se zagotovi učinkovita konkurenca na trgih popravljanja in vzdrževanja ter da se serviserjem omogoči, da končnim uporabnikom ponudijo konkurenčne rezervne dele, poleg tega skupinska izjema ne bi smela veljati za vertikalne sporazume, ki kljub skladnosti z Uredbo (EU) št. 330/2010 vseeno omejujejo možnosti proizvajalcev rezervnih delov, da take dele prodajajo pooblaščenim serviserjem znotraj distribucijskega sistema proizvajalca vozil, neodvisnim distributerjem rezervnih delov, neodvisnim serviserjem ali končnim uporabnikom. To ne vpliva na civilnopravno odgovornost proizvajalcev rezervnih delov ali možnost proizvajalcev vozil, da od pooblaščenih serviserjev znotraj svojega distribucijskega sistema zahtevajo, da uporabljajo samo rezervne dele, ki po kakovosti ustrezajo sestavnim delom, uporabljenim pri sestavljanju določenega motornega vozila. Poleg tega bi morali zaradi neposredne pogodbene udeležbe proizvajalcev vozil v garancijskih popravilih, brezplačnem servisiranju in opravljanju opravil zaradi poziva kupcem, naj vrnejo izdelke s serijsko napako, v izjemo zajeti sporazume, ki vsebujejo obveznost pooblaščenih serviserjev, da uporabljajo samo rezervne dele, ki jih za ta popravila dobavlja proizvajalec vozil.
(18)
Končno, zato da se pooblaščenim in neodvisnim serviserjem ter končnim uporabnikom omogoči identificiranje proizvajalca sestavnih delov motornega vozila ali njegovih rezervnih delov in izbira med enakovrstnimi deli, skupinska izjema ne bi smela obsegati sporazumov, s katerimi proizvajalec motornih vozil omejuje možnosti proizvajalca sestavnih ali originalnih rezervnih delov, da te dele učinkovito in na vidnem mestu označi s svojo blagovno znamko ali logotipom.
(19)
Da se vsem izvajalcem zagotovi dovolj časa za prilagoditev tej uredbi, je smiselno, da se obdobje uporabe določb Uredbe (ES) št. 1400/2002, ki se nanašajo na vertikalne sporazume za nakup, prodajo in ponovno prodajo novih motornih vozil, podaljša do 31. maja 2013. Kar zadeva vertikalne sporazume za distribucijo rezervnih delov ter opravljanje storitev popravljanja in vzdrževanja, se mora ta uredba uporabljati od 1. junija 2010, da se še naprej zagotavlja ustrezno varstvo konkurence na poprodajnih trgih motornih vozil.
(20)
Komisija bo neprestano spremljala razvoj na področju sektorja motornih vozil in bo sprejela ustrezne korektivne ukrepe, če bodo nastale pomanjkljivosti na področju konkurence, ki bi lahko povzročile škodo potrošnikom na trgu distribucije novih motornih vozil oziroma dobavi rezervnih delov ali poprodajnih storitev za motorna vozila.
(21)
Komisija lahko na podlagi člena 29(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (8) odvzame ugodnost iz te uredbe, če v posameznem primeru ugotovi, da ima sporazum, za katerega velja izjema iz te uredbe, kljub temu učinke, ki so nezdružljivi s členom 101(3) Pogodbe.
(22)
Organ, pristojen za konkurenco zadevne države članice, lahko umakne ugodnost iz člena 29(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 za ozemlje te države članice ali del njenega ozemlja, če ima v posameznem primeru sporazum, za katerega veljajo izjeme iz te uredbe, kljub temu učinke, ki so nezdružljivi s členom 101(3) Pogodbe, na ozemlju te države članice ali delu njenega ozemlja, ki ima vse lastnosti samostojnega geografskega trga.
(23)
Pri odločanju o tem, ali naj se v skladu s členom 29 Uredbe (ES) št. 1/2003 umakne ugodnost iz te uredbe, so zlasti pomembni protikonkurenčni učinki, ki lahko izhajajo iz obstoječih vzporednih mrež vertikalnih sporazumov, ki imajo podobne učinke, ki bistveno omejujejo dostop do upoštevnega trga ali konkurenco na njem. Do takih kumulativnih učinkov lahko pride na primer pri selektivni distribuciji ali pri prepovedih konkurence.
(24)
Za okrepitev nadzora nad vzporednimi mrežami vertikalnih sporazumov, ki imajo podobne protikonkurenčne učinke in pokrivajo več kakor 50 % danega trga, lahko Komisija z uredbo razglasi, da se ta uredba ne uporablja za vertikalne sporazume, ki vključujejo posebne omejitve glede zadevnega trga, s čimer znova vzpostavi celovito uporabo člena 101 Pogodbe za take sporazume.
(25)
Za oceno učinkov te uredbe na konkurenco na področju prodaje motornih vozil na drobno ter dobave rezervnih delov in opravljanja poprodajnih servisnih storitev za motorna vozila na notranjem trgu je smiselno sestaviti poročilo o uporabi te uredbe -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Opredelitev pojmov
1. V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„vertikalni sporazum“ pomeni sporazum ali usklajeno ravnanje med dvema ali več podjetji, od katerih za namene sporazuma ali usklajenega ravnanja vsako posluje na različni stopnji proizvodne ali distribucijske verige, in ki se nanaša na pogoje, po katerih lahko udeležena podjetja kupujejo, prodajajo ali preprodajajo nekatero blago ali storitve;
(b)
„vertikalna omejitev“ pomeni omejevanje konkurence v vertikalnem sporazumu, ki spada na področje uporabe člena 101(1) Pogodbe;
(c)
„pooblaščeni serviser“ pomeni ponudnika storitev popravljanja in vzdrževanja motornih vozil, ki deluje v distribucijskem sistemu, vzpostavljenem pri dobavitelju motornih vozil;
(d)
„pooblaščeni distributer“ pomeni distributerja rezervnih delov za motorna vozila, ki deluje v distribucijskem sistemu, vzpostavljenem pri dobavitelju motornih vozil;
(e)
„neodvisni serviser“ pomeni:
(i)
ponudnika storitev popravljanja in vzdrževanja motornih vozil, ki ne deluje v distribucijskem sistemu, vzpostavljenem pri dobavitelju motornih vozil, za katerega opravlja popravila ali vzdrževanje;
(ii)
pooblaščenega serviserja v distribucijskem sistemu danega dobavitelja, v kolikor opravlja storitve popravljanja in vzdrževanja za motorna vozila dobavitelja, v čigar distribucijski sistem ni včlanjen;
(f)
„neodvisni distributer“ pomeni:
(i)
distributerja rezervnih delov za motorna vozila, ki ne deluje v distribucijskem sistemu, vzpostavljenem pri dobavitelju motornih vozil, za katerega distribuira rezervne dele;
(ii)
pooblaščenega distributerja v distribucijskem sistemu danega dobavitelja, v kolikor dobavlja rezervne dele za motorna vozila dobavitelja, v čigar distribucijski sistem ni včlanjen;
(g)
„motorno vozilo“ pomeni vozilo na lastni pogon, namenjeno za uporabo na javnih cestah, ki ima tri vozna kolesa ali več;
(h)
„rezervni deli“ pomenijo blago, namenjeno vgradnji v ali na motorno vozilo, ki nadomesti sestavne dele vozila, vključno z blagom, kakor so maziva, potrebnim za uporabo motornega vozila, razen goriva;
(i)
„sistem selektivne distribucije“ pomeni distribucijski sistem, pri katerem se dobavitelj zaveže, da bo prodajal pogodbeno blago ali storitve, bodisi neposredno bodisi posredno, samo distributerjem, izbranim na podlagi določenih meril, ti pa se zavežejo, da takega blaga ali storitev ne bodo prodajali nepooblaščenim distributerjem na ozemlju, ki ga je dobavitelj določil za uporabo tega sistema.
2. V tej uredbi izrazi „podjetje“, „dobavitelj“, „proizvajalec“ in „kupec“ vključujejo povezana podjetja vsakega od njih.
„Povezana podjetja“ pomenijo:
(a)
podjetja, v katerih lahko podpisnica sporazuma neposredno ali posredno:
(i)
uveljavlja več kot polovico glasovalnih pravic, ali
(ii)
imenuje več kot polovico članov nadzornega sveta, uprave ali teles, ki zakonito zastopajo podjetje, ali
(iii)
ima pravico upravljati posle podjetja;
(b)
podjetja, ki imajo, neposredno ali posredno, nad stranko sporazuma pravice ali možnosti vplivanja, naštete v točki (a);
(c)
podjetja, v katerih ima podjetje iz točke (b) neposredno ali posredno pravice ali pooblastila, naštete v točki (a);
(d)
podjetja, v katerih ima pogodbenica sporazuma, skupaj z enim ali več podjetji iz točk (a), (b) ali (c), ali v katerih imata dve ali več navedenih podjetij skupaj pravice ali pooblastila, naštete pod točko (a);
(e)
podjetja, v katerih imajo pravice ali pooblastila iz točke (a) skupaj:
(i)
pogodbenice sporazuma ali povezana podjetja vsake od njih iz točk (a) do (d) ali
(ii)
ena ali več pogodbenic sporazuma ali eno ali več njihovih povezanih podjetij iz točk (a) do (d) ter ena ali več tretjih oseb.
POGLAVJE II
VERTIKALNI SPORAZUMI V ZVEZI Z NAKUPOM, PRODAJO ALI PREPRODAJO MOTORNIH VOZIL
Člen 2
Uporaba Uredbe (ES) št. 1400/2002
V skladu s členom 101(3) Pogodbe se člen 101(1) Pogodbe od 1. junija 2010 do 31. maja 2013 ne uporablja za vertikalne sporazume v zvezi s pogoji, po katerih lahko pogodbene stranke kupujejo, prodajajo ali preprodajajo nova motorna vozila, če so izpolnjene zahteve za izjemo iz Uredbe (ES) št. 1400/2002, ki se nanašajo posebej na vertikalne sporazume o nakupu, prodaji ali preprodaji novih motornih vozil.
Člen 3
Uporaba Uredbe (EU) št. 330/2010
Z učinkom od 1. junija 2013 se za vertikalne sporazume o nakupu, prodaji ali preprodaji novih motornih vozil uporablja Uredba (EU) št. 330/2010.
POGLAVJE III
VERTIKALNI SPORAZUMI V ZVEZI S POPRODAJNIM TRGOM MOTORNIH VOZIL
Člen 4
Izjema
V skladu s členom 101(3) Pogodbe in v skladu z določbami te uredbe člen 101(1) Pogodbe ne velja za vertikalne sporazume v zvezi s pogoji, po katerih lahko pogodbene stranke kupujejo, prodajajo ali preprodajajo rezervne dele za motorna vozila ali opravljajo storitve popravljanja in vzdrževanja motornih vozil, če ti sporazumi izpolnjujejo zahteve za izjemo v skladu z Uredbo (EU) št. 330/2010 in ne vsebujejo nobene klavzule o nedopustnih omejitvah iz člena 5 te uredbe.
Ta izjema velja v obsegu, v katerem vsebujejo takšni vertikalni sporazumi vertikalne omejitve.
Člen 5
Omejitve, zaradi katerih se odvzame ugodnost skupinske izjeme - nedopustne omejitve
Izjema iz člena 4 se ne uporablja za vertikalne sporazume, katerih namen je, neposredno ali posredno, samostojno ali v kombinaciji z drugimi dejavniki pod nadzorom pogodbenic:
(a)
omejitev prodaje rezervnih delov za motorna vozila, s strani članov sistema selektivne distribucije neodvisnim serviserjem, ki te dele uporabljajo za popravljanje in vzdrževanje motornih vozil;
(b)
omejitev, dogovorjeno med dobaviteljem rezervnih delov, orodja za popravljanje ali diagnostične ali druge opreme in proizvajalcem motornih vozil, ki ovira dobaviteljevo možnost prodaje navedenega blaga pooblaščenim ali neodvisnim distributerjem ali pooblaščenim ali neodvisnim serviserjem ali končnim uporabnikom;
(c)
omejitev, dogovorjeno med proizvajalcem motornih vozil, ki uporablja sestavne dele za prvotno sestavljanje motornih vozil, in dobaviteljem takih sestavnih delov, ki ovira dobaviteljevo možnost, da dobavljene sestavne ali rezervne dele učinkovito in na vidnem mestu označi s svojo blagovno znamko ali logotipom.
POGLAVJE IV
KONČNE DOLOČBE
Člen 6
Neuporaba te uredbe
Na podlagi člena 1a Uredbe št. 19/65/EGS lahko Komisija z uredbo razglasi, da se v primerih, ko vzporedne mreže podobnih vertikalnih omejitev pokrivajo več kakor 50 % upoštevnega trga, ta uredba ne uporablja za vertikalne sporazume, ki vsebujejo posebne omejitve za navedeni trg.
Člen 7
Poročilo o spremljanju in vrednotenju
Komisija spremlja uporabo te uredbe in ob upoštevanju pogojev iz člena 101(3) Pogodbe najpozneje do 31. maja 2021 pripravi poročilo o njeni uporabi.
Člen 8
Veljavnost
Ta uredba začne veljati 1. junija 2010.
Veljati preneha 31. maja 2023.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 27. maja 2010