PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 725/2011
ze dne 25. července 2011,
kterým se stanoví postup schvalování a certifikace inovativních technologií ke snižování emisí CO2 z osobních automobilů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nové osobní automobily v rámci integrovaného přístupu Společenství ke snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel (1), a zejména na čl. 12 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na podporu vývoje a včasného prosazování nových a vyspělých technologií ke snižování emisí CO2 z vozidel poskytuje nařízení (ES) č. 443/2009 výrobcům a dodavatelům možnost požádat o schválení některých inovativních technologií přispívajících ke snižování emisí CO2 z osobních automobilů. Proto je třeba vyjasnit kritéria pro určení technologií způsobilých ke schválení jako ekologické inovace podle uvedeného nařízení.
(2)
Podle čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 443/2009 technologie, které jsou součástí integrovaného přístupu Unie uvedeného ve sdělení Komise ze dne 7. února 2007 nazvaném Výsledky přezkumu strategie Společenství na snižování emisí CO2 z osobních automobilů a lehkých užitkových vozidel (2) a sdělení Komise ze dne 7. února 2007 nazvaném Rámec právní úpravy pro konkurenceschopnost automobilového průmyslu ve 21. století (3) a které upravují právní předpisy Unie, nebo jiné technologie, jež jsou povinné podle právních předpisů Unie, nejsou způsobilé ke schválení jako ekologické inovace podle uvedeného nařízení. Tyto technologie zahrnují systémy monitorování tlaku v pneumatikách, valivý odpor pneumatik a ukazatele rychlostních stupňů spadající do oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009 ze dne 13. července 2009 o požadavcích pro schvalování typu motorových vozidel, jejich přípojných vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla z hlediska obecné bezpečnosti (4), a pokud jde o valivý odpor pneumatik, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1222/2009 ze dne 25. listopadu 2009 o označování pneumatik s ohledem na palivovou účinnost a jiné důležité parametry (5).
(3)
Technologie, které jsou již po určitou dobu na trhu široce dostupné, nelze považovat za inovativní ve smyslu článku 12 nařízení (ES) č. 443/2009 a neměly by být způsobilé ke schválení jako ekologické inovace. Pro vytvoření náležitých pobídek je vhodné omezit úroveň proniknutí určité technologie na trh odpovídající specializovanému segmentu, jak je vymezeno v čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 443/2009, a za základ použít rok 2009. Tyto limity by měly podléhat přezkumu nejpozději v roce 2015.
(4)
Pro účely podpory technologií s nejvyšším potenciálem pro snižování emisí CO2 z osobních automobilů a zejména vývoje inovačních technik pohonu by měly být způsobilé pouze takové technologie, které přímo souvisejí s přepravní funkcí vozidla a významně přispívají ke zlepšení celkové spotřeby energie vozidla. Technologie, které jsou z hlediska tohoto účelu přídatné nebo zaměřené na zvýšení pohodlí řidiče či spolucestujících, by způsobilé být neměly.
(5)
Podle nařízení (ES) č. 443/2009 mohou žádosti podávat výrobci i dodavatelé. Žádost by měla obsahovat potřebné důkazy o splnění kritérií způsobilosti v celém rozsahu, včetně metody měření snížení emisí CO2 dosaženého použitím dané inovativní technologie.
(6)
Mělo by být možné měřit snížení emisí CO2 dosažené použitím ekologické inovace na uspokojivé úrovni přesnosti. Této přesnosti lze dosáhnout pouze tehdy, sníží-li se emise o 1 g CO2/km či více.
(7)
Pokud snížení emisí CO2 pomocí určité technologie závisí na chování řidiče nebo na jiných faktorech, které jsou mimo kontrolu žadatele, neměla by tato technologie být v zásadě způsobilá ke schválení jako ekologická inovace, pokud nelze na základě pádných a nezávislých statistických důkazů získat ověřitelné předpoklady ohledně průměrného chování řidičů.
(8)
Standardním zkušebním cyklem používaným pro měření emisí CO2 z určitého vozidla v rámci schvalování typu nelze prokázat veškeré snížení emisí, které lze přičítat určitým technologiím. Pro vytvoření patřičných pobídek k inovacím by mělo být pro výpočet celkového snížení emisí CO2 vzato v úvahu pouze snížení, které nezachycuje standardní zkušební cyklus.
(9)
Při prokazování snížení emisí CO2 by mělo být provedeno srovnání stejných vozidel vybavených ekologickou inovací a bez této inovace. Zkušební metoda by měla poskytnout ověřitelná, opakovatelná a srovnatelná měření. Pro zajištění stejných podmínek a při neexistenci dohodnutého a realističtějšího jízdního cyklu by měly být jako společný referenční základ používány jízdní režimy v novém evropském jízdním cyklu uvedeném v nařízení Komise (ES) č. 692/2008 ze dne 18. července 2008, kterým se provádí a mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (6). Zkušební metoda by měla být založena na měřeních na vozidlovém dynamometru nebo s použitím modelace či simulace tam, kde by tyto metody poskytly lepší a přesnější výsledky.
(10)
Pokyny k přípravě žádosti a zkušebním metodám by měla stanovit Komise a měly by být pravidelně aktualizovány, aby zohledňovaly zkušenosti získané při posuzování různých žádostí.
(11)
Podle nařízení (ES) č. 443/2009 k žádosti musí být přiložena zpráva o ověření provedeném nezávislým a autorizovaným subjektem. Tímto subjektem by měla být technická zkušebna kategorie A nebo B uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (7). Avšak pro zajištění nezávislosti uvedeného subjektu by neměly být považovány za nezávislý a autorizovaný subjekt ve smyslu tohoto nařízení technické zkušebny určené v souladu s čl. 41 odst. 6 uvedené směrnice. Uvedený subjekt by měl spolu se zprávou o ověření poskytnout příslušné důkazy o své nezávislosti na žadateli.
(12)
Pro zajištění efektivní registrace a monitorování konkrétního snížení emisí z jednotlivých vozidel by měla být snížení emisí certifikována v rámci schvalování typu vozidla a celkové snížení emisí by mělo být uvedeno v prohlášení o shodě v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES.
(13)
Komise by měla mít možnost provést ad hoc ověření certifikovaných celkových snížení emisí u jednotlivých vozidel. V případě, kdy je zřejmé, že certifikovaná snížení emisí neodpovídají úrovni snížení emisí vyplývajících z rozhodnutí o schválení určité technologie jako ekologické inovace, měla by mít Komise možnost nepřihlížet k certifikovaným snížením emisí CO2 při výpočtu průměrných specifických emisí CO2. Výrobci by však měla být poskytnuta určitá lhůta, během níž by mohl prokázat, že jsou certifikované hodnoty přesné.
(14)
Pro zajištění transparentního postupu týkajícího se žádostí by měly být zpřístupněny veřejnosti souhrnné informace o žádostech o schválení inovativních technologií a zkušebních metod. Po schválení by měly být zkušební metody veřejně přístupné. Výjimky z práva veřejného přístupu k dokumentům stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (8) se použijí přiměřeně.
(15)
Podle čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 443/2009 nejsou ode dne použitelnosti revidovaného postupu pro měření emisí CO2 inovativní technologie nadále schvalovány postupem stanoveným v uvedeném nařízení. Pro zajištění příslušného postupného vyřazování kreditů ekologických inovací schválených podle tohoto nařízení by mělo být toto nařízení přezkoumáno nejpozději v roce 2015.
(16)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví postup podávání žádosti, posouzení, schválení a certifikace týkající se inovativních technologií snižujících emise CO2 z osobních automobilů podle článku 12 nařízení (ES) č. 443/2009.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Za inovativní technologii se nepovažují žádné technologie spadající do oblasti působnosti těchto opatření v rámci integrovaného přístupu uvedeného v článku 1 nařízení (ES) č. 443/2009:
a)
požadavky na minimální účinnost klimatizačních systémů;
b)
systémy monitorování tlaku v pneumatikách spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009;
c)
valivý odpor pneumatik spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009 a nařízení (ES) č. 1222/2009;
d)
ukazatele rychlostních stupňů spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009;
e)
používání biopaliv.
2. Žádost může být podána podle tohoto nařízení ve vztahu k technologii za předpokladu splnění těchto podmínek:
a)
touto technologií byla vybavena maximálně 3 % všech nových osobních automobilů zaregistrovaných v roce 2009;
b)
tato technologie se týká komponent, které jsou nezbytné pro účinné fungování daného vozidla, a je slučitelná se směrnicí 2007/46/ES.
Článek 3
Definice
Kromě definic stanovených v článcích 2 a 3 nařízení (ES) č. 443/2009 se použijí tyto definice:
a)
„inovativní technologií“ se rozumí technologie nebo kombinace technologií s podobnými technickými údaji a charakteristikami, kde lze snížení emisí CO2 prokázat pomocí jedné zkušební metody a kde každá jednotlivá technologie, která je součástí kombinace technologií, spadá do oblasti působnosti uvedené v článku 2;
b)
„dodavatelem“ se rozumí výrobce určité inovativní technologie odpovědný za zajištění shodnosti výroby nebo jeho pověřený zástupce v Unii či dovozce;
c)
„žadatelem“ se rozumí výrobce nebo dodavatel podávající žádost o schválení určité inovativní technologie jako ekologické inovace;
d)
„ekologickou inovací“ se rozumí inovativní technologie společně se zkušební metodou, které schválila Komise v souladu s tímto nařízením;
e)
„nezávislým a autorizovaným subjektem“ se rozumí technická zkušebna kategorie A nebo kategorie B uvedená v čl. 41 odst. 3 písm. a) a b) směrnice 2007/46/ES splňující požadavky stanovené v článku 42 uvedené směrnice, s výjimkou technických zkušeben určených v souladu s čl. 41 odst. 6 uvedené směrnice.
Článek 4
Žádost
1. Žádost o schválení inovativní technologie jako ekologické inovace se podává Komisi písemně. Žádost a veškerá podkladová dokumentace je podána též elektronickou poštou nebo na nosiči elektronických dat nebo prostřednictvím serveru spravovaného Komisí. V písemné žádosti je uveden seznam podkladové dokumentace.
2. Žádost obsahuje tyto informace:
a)
kontaktní údaje žadatele;
b)
popis dané inovativní technologie a způsob, jakým je instalována na vozidle, včetně důkazů, že daná technologie spadá do oblasti působnosti uvedené v článku 2;
c)
souhrnný popis inovativní technologie, včetně podrobných informací potvrzujících splnění podmínek stanovených v čl. 2 odst. 2, a zkušební metody uvedené v písmenu e) tohoto odstavce, který je zveřejněn při podání žádosti Komisi;
d)
předběžné určení jednotlivých vozidel, která mohou být vybavena danou inovativní technologií nebo jejichž vybavení danou inovativní technologií se zamýšlí, a odhadované snížení emisí CO2 dosažené u těchto vozidel na základě použití dané inovativní technologie;
e)
metodu, která bude použita pro prokázání snížení emisí CO2 prostřednictvím dané inovativní technologie, nebo pokud Komise tuto metodu již schválila, odkaz na schválenou metodu;
f)
důkaz toho, že
i)
snížení emisí dosažené použitím dané inovativní technologie splňuje limit uvedený v čl. 9 odst. 1, s ohledem na opotřebení technologie po určité době,
ii)
inovativní technologie nepodléhá standardnímu zkušebnímu cyklu měření CO2 uvedenému v čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 443/2009, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 2 tohoto nařízení,
iii)
žadatel odpovídá za snížení emisí CO2 pomocí dané inovativní technologie, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 3;
g)
zprávu o ověření provedeném nezávislým a autorizovaným subjektem, jak je uvedeno v článku 7.
Článek 5
Základní vozidlo a vozidlo s ekologickou inovací
1. Pro účely prokázání emisí CO2 uvedeného v článku 8 žadatel určí
a)
vozidlo s ekologickou inovací, které je vybaveno danou inovativní technologií;
b)
základní vozidlo, které není vybaveno danou inovativní technologií, ale které je ve všech ostatních aspektech totožné s vozidlem s ekologickou inovací.
2. Pokud lze podle názoru žadatele prokázat údaje uvedené v článcích 8 a 9 bez použití základního vozidla a vozidla s ekologickou inovací, jak je uvedeno v odstavci 1 tohoto článku, žádost obsahuje nezbytné informace zdůvodňující tento závěr a metodu poskytující rovnocenné výsledky.
Článek 6
Zkušební metoda
1. Zkušební metoda uvedená v čl. 4 odst. 2 písm. e) poskytne výsledky, které jsou ověřitelné, opakovatelné a srovnatelné. Je schopna reálně prokázat statisticky významné snížení emisí CO2 pomocí dané inovativní technologie a případně vezme v úvahu vzájemné působení s ostatními ekologickými inovacemi.
2. Komise zveřejní pokyny k přípravě zkušebních metod pro různé potenciální inovativní technologie splňující kritéria uvedená v odstavci 1.
Článek 7
Zpráva o ověření
1. Zprávu o ověření uvedenou v čl. 4 odst. 2 písm. g) zpracuje nezávislý a autorizovaný subjekt, který není součástí žadatele či jinak s ním spojen.
2. Pro účely zprávy o ověření nezávislý a autorizovaný subjekt
a)
ověří splnění kritérií způsobilosti uvedených v čl. 2 odst. 2;
b)
ověří, zda informace poskytnuté v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. f) splňují kritéria stanovená v článku 9;
c)
ověří, zda je zkušební metoda uvedená v čl. 4 odst. 2 písm. e) vhodná pro certifikaci snížení emisí CO2 dosaženého pomocí inovativní technologie u příslušných vozidel uvedených v čl. 4 odst. 2 písm. d) a splňuje minimální požadavky uvedené v čl. 6 odst. 1;
d)
ověří, zda je inovativní technologie slučitelná s příslušnými specifikovanými požadavky pro schválení typu vozidla;
e)
prohlásí, že splňuje požadavky uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
3. Pro účely certifikace snížení emisí CO2 v souladu s článkem 11 zpracuje nezávislý a autorizovaný subjekt na žádost výrobce zprávu o vzájemném působení několika ekologických inovací, jimiž je vybaven jeden typ, varianta nebo verze vozidla.
Zpráva uvede snížení emisí CO2 dosažené pomocí různých ekologických inovací s ohledem na dopad jejich vzájemného působení.
Článek 8
Prokázání emisí CO2
1. Tyto emise CO2 jsou prokázány u řady vozidel zastupujících jednotlivá vozidla uvedená v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. d):
a)
emise CO2 ze základního vozidla a z vozidla s ekologickou inovací vybaveného fungující inovativní technologií vyplývající z použití metody uvedené v čl. 4 odst. 2 písm. e);
b)
emise CO2 ze základního vozidla a z vozidla s ekologickou inovací vybaveného fungující inovativní technologií vyplývající z použití standardního zkušebního cyklu uvedeného v čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 443/2009.
Prokázání emisí CO2 v souladu s písmeny a) a b) prvního pododstavce se provádí za zkušebních podmínek stejných u všech zkoušek.
2. Celkové snížení emisí u jednotlivých vozidel představuje rozdíl mezi emisemi prokázanými v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. a).
V případě, že se vyskytne rozdíl mezi emisemi prokázanými v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. b), odečte se tento rozdíl od celkového snížení emisí prokázaného v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. a).
Článek 9
Kritéria způsobilosti
1. Minimální snížení emisí dosažené pomocí inovativní technologie je ve výši 1 g CO2/km. Tento limit se považuje za splněný, je-li celkové snížení dosažené pomocí dané inovativní technologie prokázané v souladu s čl. 8 odst. 2 ve výši 1 g CO2/km nebo více.
2. V případě, že celkové snížení emisí prostřednictvím určité inovativní technologie nezahrnuje snížení prokázané v rámci standardního zkušebního cyklu v souladu s čl. 8 odst. 2, je inovativní technologie považována za technologii nepodléhající standardnímu zkušebnímu cyklu.
3. Technický popis inovativní technologie uvedený v čl. 4 odst. 2 písm. b) obsahuje potřebné údaje pro prokázání, že výkonnost dané technologie v oblasti snižování emisí CO2 nezávisí na prostředí nebo výběru mimo kontrolu žadatele.
V případě, že popis vychází z určitých předpokladů, jsou tyto předpoklady ověřitelné a založené na pádných a nezávislých statistických důkazech podporujících tyto předpoklady a jejich použitelnost v rámci celé Unie.
Článek 10
Posouzení žádosti o ekologickou inovaci
1. Po přijetí žádosti zveřejní Komise souhrnný popis inovativní technologie a zkušební metody uvedený v čl. 4 odst. 2 písm. c).
2. Komise posoudí žádost a do devíti měsíců od přijetí úplné žádosti schválí danou inovativní technologii jako ekologickou inovaci spolu se zkušební metodou, pokud nejsou vzneseny námitky proti způsobilosti dané technologie nebo vhodnosti zkušební metody.
Rozhodnutí o schválení inovativní technologie jakožto ekologické inovace obsahuje údaje požadované pro certifikaci snížení emisí CO2 v souladu s článkem 11 tohoto nařízení s výhradou použití výjimek z práva veřejnosti na přístup k dokumentům uvedeného v nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Komise může požadovat úpravy navrhované zkušební metody nebo si vyžádat použití jiné schválené zkušební metody než té, kterou navrhl žadatel. Navrhovaná úprava nebo výběr zkušební metody jsou konzultovány s žadatelem.
4. Lhůta pro posouzení může být prodloužena o pět měsíců, pokud Komise shledá, že vzhledem ke složitosti dané inovativní technologie a příslušné zkušební metody nebo z důvodu rozsahu a obsahu žádosti nelze žádost náležitě posoudit v rámci devítiměsíční lhůty pro posouzení.
Komise informuje žadatele o případném prodloužení lhůty pro posouzení do 40 dní od přijetí žádosti.
Článek 11
Certifikace snížení emisí CO2 prostřednictvím ekologických inovací
1. Výrobce, který chce získat výhody ze snížení svých průměrných specifických emisí CO2 pro účely splnění svého cíle pro specifické emise na základě snížení emisí CO2 prostřednictvím ekologické inovace, podá ve smyslu směrnice 2007/46/ES schvalovacímu orgánu žádost o certifikát ES schválení typu pro vozidlo vybavené ekologickou inovací. V žádosti o certifikát je kromě dokumentů obsahujících potřebné informace podle článku 6 směrnice 2007/46/ES uveden odkaz na rozhodnutí Komise o schválení ekologické inovace v souladu s čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Certifikované snížení emisí CO2 prostřednictvím dané ekologické inovace prokázané v souladu s článkem 8 tohoto nařízení je uvedeno zvlášť v dokumentaci o schválení typu a v prohlášení o shodě v souladu se směrnicí 2007/46/ES na základě zkoušek provedených technickými zkušebnami v souladu s článkem 11 uvedené směrnice, s použitím schválené zkušební metody.
Pokud je snížení emisí CO2 prostřednictvím určité ekologické inovace u specifického typu, varianty nebo verze pod limitem uvedeným v čl. 9 odst. 1, není snížení certifikováno.
3. V případě, že je vozidlo vybaveno více než jednou ekologickou inovací, je snížení emisí CO2 prokázáno zvlášť pro každou ekologickou inovaci postupem podle čl. 8 odst. 1. Součet výsledných snížení stanovených v souladu s čl. 8 odst. 2 pro každou ekologickou inovaci představuje celkové snížení emisí CO2 pro účely certifikace daného vozidla.
4. Pokud nelze vyloučit vzájemné působení několika ekologických inovací instalovaných na jednom vozidle z důvodu jejich zřejmě odlišné povahy, uvede výrobce tuto informaci v žádosti podané schvalovacímu orgánu a poskytne zprávu nezávislého a autorizovaného subjektu o dopadu uvedeného vzájemného působení na snížení emisí dosaženého prostřednictvím ekologických inovací u daného vozidla, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 3.
V případě, že z důvodu vzájemného působení je celkové snížení nižší než 1 g CO2/km vynásobené počtem ekologických inovací, jsou pro výpočet celkového snížení emisí v souladu s odstavcem 3 tohoto článku vzata v úvahu pouze snížení emisí prostřednictvím ekologických inovací, která splňují limit stanovený v čl. 9 odst. 1.
Článek 12
Přezkum certifikací
1. Komise zajistí ad hoc ověřování certifikací a snížení emisí CO2 přičítané jednotlivým vozidlům.
Tam, kde Komise zjistí rozdíl mezi certifikovaným snížením emisí CO2 a snížením těchto emisí, které ověřila pomocí příslušné zkušební metody nebo metod, oznámí svá zjištění výrobci.
Výrobce může do 60 dní od přijetí uvedeného oznámení poskytnout Komisi důkazy prokazující přesnost certifikovaného snížení emisí CO2. Na žádost Komise je předložena zpráva o vzájemném působení odlišných ekologických inovací uvedená v čl. 7 odst. 3.
2. Nejsou-li důkazy uvedené v odstavci 1 poskytnuty v uvedené lhůtě nebo zjistí-li Komise, že poskytnuté důkazy nejsou uspokojivé, může se rozhodnout nevzít certifikovaná snížení emisí CO2 v úvahu při výpočtu průměrných specifických emisí tohoto výrobce pro následující kalendářní rok.
3. Výrobce, u něhož se certifikované snížení emisí CO2 již nebere v úvahu, může požádat o novou certifikaci dotčených vozidel postupem podle článku 11.
Článek 13
Zpřístupnění informací
Žadatel požadující zachování důvěrnosti informací, které předkládá podle tohoto nařízení, zdůvodní, proč má být použita některá z výjimek uvedených v článku 4 nařízení (ES) č. 1049/2001.
Článek 14
Přezkum
Toto nařízení a ekologické inovace schválené podle tohoto nařízení jsou přezkoumány nejpozději do 31. prosince 2015.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. července 2011.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 725/2011
z dne 25. julija 2011
o uvedbi postopka za odobritev in certificiranje inovativnih tehnologij za zmanjšanje emisij CO2 iz osebnih vozil v skladu z Uredbo (ES) št. 443/2009 Evropskega parlamenta in Sveta
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 443/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o določitvi standardov emisijskih vrednosti za nove osebne avtomobile kot del celostnega pristopa Skupnosti za zmanjšanje emisij CO2 iz lahkih tovornih vozil (1) in zlasti člena 12(2) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Da bi se spodbudila razvoj ter hitro uvajanje novih in naprednih tehnologij za zmanjšanje emisij CO2 pri vozilih, Uredba (ES) št. 443/2009 proizvajalcem in dobaviteljem omogoča, da zaprosijo za odobritev nekaterih inovativnih tehnologij, ki prispevajo k zmanjšanju emisij CO2 iz osebnih vozil. Zato je treba pojasniti merila, na podlagi katerih se določa, katere tehnologije se v skladu z navedeno uredbo štejejo za upravičene kot ekološke inovacije.
(2)
V skladu s členom 12(2)(c) Uredbe (ES) št. 443/2009 se tehnologije, ki so del celostnega pristopa Unije iz sporočila Komisije z dne 7. februarja 2007 z naslovom Rezultati pregleda strategije Skupnosti za zmanjšanje emisij CO2 iz osebnih vozil in lahkih tovornih vozil (2) ter sporočila Komisije z dne 7. februarja 2007 z naslovom Konkurenčni ureditveni okvir za avtomobilsko industrijo v 21. stoletju (3) ter so že urejene s pravom Unije, ali druge tehnologije, ki so obvezne v skladu s pravom Unije, ne štejejo za upravičene kot ekološke inovacije. Te tehnologije vključujejo sisteme za nadzor tlaka v pnevmatikah, kotalni upor pnevmatik in kazalnike menjanja prestav, ki spadajo na področje uporabe Uredbe (ES) št. 661/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o zahtevah za homologacijo za splošno varnost motornih vozil, njihovih priklopnikov ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (4), ter v zvezi s kotalnim uporom pnevmatik Uredbe (ES) št. 1222/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o označevanju pnevmatik glede na izkoristek goriva in druge bistvene parametre (5).
(3)
Tehnologija, ki je že nekaj časa splošno dostopna na trgu, se ne more šteti za inovativno v smislu člena 12 Uredbe (ES) št. 443/2009 in se ne šteje za upravičeno kot ekološka inovacija. Da bi se oblikovale ustrezne spodbude, je primerno omejiti stopnjo uveljavitve tehnologije na trgu na stopnjo, ki jo ima ozko specializiran segment iz člena 11(4) Uredbe (ES) št. 443/2009, in za izhodišče uporabiti leto 2009. Te mejne vrednosti je treba pregledati najpozneje leta 2015.
(4)
Da bi se spodbujale tehnologije z največjim potencialom za zmanjšanje emisij CO2 iz osebnih vozil in zlasti razvoj inovativnih pogonskih tehnologij, se morajo šteti za upravičene le tehnologije, ki so tesno povezane s prometno funkcijo vozila in ki znatno prispevajo k izboljšanju celotne porabe energije vozila. Tehnologije, ki ta namen dopolnjujejo, ali katerih cilj je izboljšanje udobja voznika ali potnikov, se ne smejo šteti kot upravičene.
(5)
V skladu z Uredbo (ES) št. 443/2009 lahko prošnjo vložijo proizvajalci in dobavitelji. Prošnja mora vključevati potrebna dokazila, da so merila za upravičenost v celoti izpolnjena, vključno z metodologijo za merjenje prihrankov CO2 zaradi inovativne tehnologije.
(6)
Prihranki CO2 zaradi ekološke inovacije morajo biti merljivi, pri čemer je potrebna zadostna stopnja točnosti. To točnost je mogoče doseči le, če je prihranek 1 g CO2/km ali več.
(7)
Če so prihranki CO2 pri posamezni tehnologiji odvisni od obnašanja voznika ali drugih dejavnikov, ki so zunaj nadzora vlagatelja, se ta tehnologija načeloma ne šteje za upravičeno kot ekološka inovacija, razen če je mogoče na podlagi tehtnih in neodvisnih statističnih dokazov preverljivo predvideti obnašanje povprečnega voznika.
(8)
S standardnim poskusnim ciklom, ki se uporablja za merjenje emisij CO2 iz vozil pri homologacijah, se ne prikažejo vsi prihranki, ki jih je mogoče doseči z nekaterimi tehnologijami. Da bi se oblikovale pravilne spodbude za inovacije, je treba pri izračunu skupnega prihranka CO2 upoštevati le prihranke, ki niso zajeti v standardnem poskusnem ciklu.
(9)
Pri prikazu prihranka CO2 je treba med seboj primerjati enaka vozila z ekološko inovacijo in brez nje. Metodologija preskušanja mora vključevati zanesljive, ponovljive in primerljive meritve. Da bi se zagotovili enaki konkurenčni pogoji ter ker ni na voljo dogovorjenega in bolj realnega voznega cikla, je treba kot skupno referenco uporabiti vozne vzorce iz novega evropskega voznega cikla v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 692/2008 z dne 18. julija 2008 o izvajanju in spremembi Uredbe (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (6). Metodologija preskušanja mora temeljiti na meritvah z dinamometrom ali na modeliranju ali simulaciji, kadar bi takšni metodologiji zagotovili boljše in natančnejše rezultate.
(10)
Komisija mora zagotoviti smernice za pripravo prošnje in metodologij preskušanja, pri čemer jih mora redno posodabljati, da se bodo v njih upoštevale izkušnje, pridobljene z ocenjevanjem različnih prošenj.
(11)
Prošnji je treba v skladu z Uredbo (ES) št. 443/2009 priložiti poročilo o preverjanju, ki ga zagotovi neodvisni in priglašeni organ. Ta organ mora biti tehnična služba kategorije A ali B iz Direktive 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (7). Vendar se tehnične službe, imenovane v skladu s členom 41(6) navedene direktive, zaradi zagotavljanja neodvisnosti organa ne smejo šteti za neodvisni in priglašeni organ v smislu te uredbe. Organ mora skupaj s poročilom o preverjanju predložiti ustrezna dokazila o svoji neodvisnosti od vlagateljice.
(12)
Da bi se zagotovila učinkovita registracija in spremljanje posebnih prihrankov pri posameznih vozilih, je treba prihranke certificirati kot del homologacije vozila, pri čemer se skupni prihranek vpiše v certifikat o skladnosti v skladu z Direktivo 2007/46/ES.
(13)
Komisija mora imeti možnost, da občasno preveri certificirane skupne prihranke posameznih vozil. Kadar se izkaže, da certificirani prihranki niso skladni s stopnjo prihrankov, ki izhaja iz sklepa o odobritvi tehnologije kot ekološke inovacije, mora imeti Komisija možnost, da pri izračunu povprečnih specifičnih emisij CO2 ne upošteva certificiranih prihrankov CO2. Vendar mora imeti proizvajalec na voljo omejeno časovno obdobje, v katerem lahko dokaže, da so certificirane vrednosti točne.
(14)
Da bi se zagotovil pregleden postopek vlaganja prošenj, je treba javnosti dati na voljo povzetek informacij o prošnjah za odobritev inovativnih tehnologij in metodologij preskušanja. Potem ko so metodologije preskušanja potrjene, morajo biti javno dostopne. Po potrebi veljajo izjeme glede pravice do dostopa javnosti do dokumentov iz Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (8).
(15)
V skladu s členom 13(3) Uredbe (ES) št. 443/2009 po datumu začetka uporabe revidiranega postopka za merjenje emisij CO2 inovativne tehnologije ne smejo biti več odobrene v skladu s postopkom iz navedene uredbe. Da se zagotovi ustrezno postopno opuščanje olajšav za ekološke inovacije, odobrenih v skladu s to uredbo, je treba to uredbo pregledati najpozneje do leta 2015.
(16)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Odbora za podnebne spremembe -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Vsebina
Ta uredba določa postopek, ki ga je treba upoštevati pri prošnjah za odobritev inovativnih tehnologij, s katerimi se zmanjšujejo emisije CO2 iz osebnih vozil v skladu s členom 12 Uredbe (ES) št. 443/2009, ter pri oceni, odobritvi in certificiranju takšnih tehnologij.
Člen 2
Področje uporabe
1. Vsaka tehnologija, za katero veljajo naslednji ukrepi, ki so zajeti v celostni pristop iz člena 1 Uredbe (ES) št. 443/2009, se ne šteje kot inovativna tehnologija:
(a)
izboljšanje učinkovitosti klimatskih sistemov;
(b)
sistemi za nadzor tlaka v pnevmatikah, ki spadajo na področje uporabe Uredbe (ES) št. 661/2009;
(c)
kotalni upor pnevmatik, ki spada na področje uporabe Uredbe (ES) št. 661/2009 in Uredbe (ES) št. 1222/2009;
(d)
kazalniki menjanja prestav, ki spadajo na področje uporabe Uredbe (ES) št. 661/2009;
(e)
uporaba biogoriv.
2. V skladu s to uredbo se lahko prošnja za tehnologijo vloži, če sta izpolnjena naslednja pogoja:
(a)
vgrajena je bila v 3 % ali manj vseh novih osebnih vozil, registriranih leta 2009;
(b)
povezana je z elementi, bistvenimi za učinkovito delovanje vozila, in je združljiva z Direktivo 2007/46/ES.
Člen 3
Opredelitve pojmov
Poleg opredelitev iz členov 2 in 3 Uredbe (ES) št. 443/2009 se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„inovativna tehnologija“ pomeni tehnologijo ali kombinacijo tehnologij s podobnimi tehničnimi lastnostmi in značilnostmi, pri katerih se lahko z uporabo ene metodologije preskušanja prikažejo prihranki CO2 in pri katerih vsaka posamezna tehnologija, ki je del kombinacije, spada na področje uporabe iz člena 2;
(b)
„dobavitelj“ pomeni proizvajalca inovativne tehnologije, ki je odgovoren za zagotavljanje skladnosti proizvodnje, ali njegovega pooblaščenega zastopnika v Uniji ali uvoznika;
(c)
„vlagatelj“ pomeni proizvajalca ali dobavitelja, ki vloži prošnjo za odobritev inovativne tehnologije kot ekološke inovacije;
(d)
„ekološka inovacija“ pomeni inovativno tehnologijo, preskušeno po metodologiji, ki jo je odobrila Komisija v skladu s to uredbo;
(e)
„neodvisni in priglašeni organ“ pomeni tehnično službo kategorije A ali kategorije B iz člena 41(3)(a) in (b) Direktive 2007/46/ES, ki izpolnjuje zahteve iz člena 42 navedene direktive, razen tehničnih služb, imenovanih v skladu s členom 41(6) iste direktive.
Člen 4
Prošnja
1. Prošnja za odobritev inovativne tehnologije kot ekološke inovacije se Komisiji predloži pisno. Prošnja in vsa podporna dokumentacija se predložita tudi po elektronski pošti ali na nosilcu elektronskih podatkov ali naložita na strežnik, ki ga upravlja Komisija. Pisna prošnja mora vsebovati seznam podporne dokumentacije.
2. Prošnja vsebuje:
(a)
kontaktne podatke vlagatelja;
(b)
opis inovativne tehnologije in način vgradnje v vozilo, vključno z dokazili, da tehnologija spada na področje uporabe iz člena 2;
(c)
kratek opis inovativne tehnologije, vključno s podrobnostmi, ki dokazujejo, da so izpolnjeni pogoji iz člena 2(2), ter metodologij preskušanja iz točke (e) tega odstavka, ki so po predložitvi prošnje Komisiji na voljo javnosti;
(d)
oceno števila posameznih vozil, v katera bi se lahko vgradila inovativna tehnologija ali so namenjena za tako vgradnjo, in oceno zmanjšanja emisij CO2 za ta vozila zaradi inovativne tehnologije;
(e)
metodologijo, ki se uporabi za prikaz zmanjšanja emisij CO2 zaradi inovativne tehnologije, ali, če je Komisija takšno metodologijo že odobrila, sklic na odobreno metodologijo;
(f)
dokazila, da:
(i)
zmanjšanje emisij, doseženo z inovativno tehnologijo, dosega mejno vrednost iz člena 9(1), pri čemer se upošteva morebitno zastaranje tehnologije;
(ii)
inovativna tehnologija ni zajeta v standardni preskusni cikel za merjenje CO2 iz člena 12(2)(c) Uredbe (ES) št. 443/2009 v skladu s členom 9(2) te uredbe;
(iii)
je vlagatelj odgovoren za zmanjšanje emisij CO2 zaradi inovativne tehnologije v skladu s členom 9(3);
(g)
poročilo o preverjanju, ki ga predloži neodvisni in priglašeni organ iz člena 7.
Člen 5
Osnovno vozilo in ekološko inovativno vozilo
1. Vlagatelj za namen prikaza emisij CO2 iz člena 8 določi:
(a)
ekološko inovativno vozilo, ki ima vgrajeno inovativno tehnologijo;
(b)
osnovno vozilo, ki nima vgrajene inovativne tehnologije, vendar je v vseh drugih vidikih enako ekološko inovativnemu vozilu.
2. Če vlagatelj meni, da se lahko informacije iz členov 8 in 9 prikažejo brez uporabe osnovnega vozila in ekološko inovativnega vozila v skladu z odstavkom 1 tega člena, prošnja vključuje podrobnosti, ki so potrebne za utemeljitev tega mnenja, in metodologijo, s katero se zagotovijo enaki rezultati.
Člen 6
Metodologija preskušanja
1. Z metodologijo preskušanja iz člena 4(2)(e) se zagotovijo rezultati, ki so preverljivi, ponovljivi in primerljivi. Z njo se morajo realno prikazati koristi inovativne tehnologije v zvezi z emisijami CO2 s pomembnimi statističnimi značilnostmi in, kadar je to pomembno, upošteva medsebojno vplivanje z drugimi ekološkimi inovacijami.
2. Komisija objavi smernice za pripravo metodologij preskušanja za različne potencialne inovativne tehnologije, ki izpolnjujejo merila iz odstavka 1.
Člen 7
Poročilo o preverjanju
1. Poročilo o preverjanju iz člena 4(2)(g) pripravi neodvisni in priglašeni organ, ki ni del vlagateljice ali kako drugače povezan z njo.
2. Za namene poročila o preverjanju neodvisni in priglašeni organ
(a)
preveri, ali so izpolnjena merila za upravičenost iz člena 2(2);
(b)
preveri, ali informacije, zagotovljene v skladu s členom 4(2)(f), izpolnjujejo merila iz člena 9;
(c)
preveri, ali je metodologija preskušanja iz člena 4(2)(e) primerna za certificiranje prihrankov CO2 zaradi inovativne tehnologije za ustrezna vozila iz člena 4(2)(d) in izpolnjuje minimalne zahteve iz člena 6(1);
(d)
preveri, ali je inovativna tehnologija združljiva z ustreznimi zahtevami, določenimi za homologacijo vozila;
(e)
izjavi, da izpolnjuje zahtevo iz odstavka 1 tega člena.
3. Za namene certificiranja prihrankov CO2 v skladu s členom 11 neodvisni in priglašeni organ na zahtevo proizvajalca pripravi poročilo o medsebojnem vplivanju med več ekološkimi inovacijami, vgrajenimi v posamezni tip, varianto ali različico vozila.
V poročilu so opredeljeni prihranki CO2 zaradi različnih ekoloških inovacij, pri čemer se upošteva učinek njihovega medsebojnega vplivanja.
Člen 8
Prikaz emisij CO2
1. Za več predstavnikov posameznih vozil, navedenih v skladu s členom 4(2)(d), se prikažejo naslednje emisije CO2:
(a)
emisije CO2 iz osnovnega vozila in ekološko inovativnega vozila z delujočo inovativno tehnologijo, dobljene z uporabo metodologije iz člena 4(2)(e);
(b)
emisije CO2 iz osnovnega vozila in ekološko inovativnega vozila z delujočo inovativno tehnologijo, dobljene z uporabo standardnega preskusnega cikla iz člena 12(2)(c) Uredbe (ES) št. 443/2009.
Prikaz emisij CO2 v skladu s točkama (a) in (b) prvega pododstavka se izvede pod preskusnimi pogoji, ki so enaki za vse preskuse.
2. Skupni prihranek za posamezno vozilo je razlika med emisijami, prikazanimi v skladu z odstavkom 1(a).
Če obstaja razlika med emisijami, prikazanimi v skladu z odstavkom 1(b), se ta razlika odšteje od skupnega prihranka, prikazanega v skladu z odstavkom 1(a).
Člen 9
Merila za upravičenost
1. Minimalno zmanjšanje, doseženo z inovativno tehnologijo, je 1 g CO2/km. Da je mejna vrednost dosežena, se šteje, če skupni prihranek zaradi inovativne tehnologije, prikazan v skladu s členom 8(2), znaša 1 g CO2/km ali več.
2. Če skupni prihranek zaradi inovativne tehnologije ne vključuje nobenih prihrankov, prikazanih v okviru standardnega preskusnega cikla v skladu s členom 8(2), se šteje, da inovativna tehnologija ni zajeta v standardnem preskusnem ciklu.
3. Tehnični opis inovativne tehnologije iz člena 4(2)(b) vsebuje potrebne podrobnosti, ki dokazujejo, da učinkovitost tehnologije pri zmanjšanju emisij CO2 ni odvisna od nastavitev ali izbir, na katere vlagatelj ne more vplivati.
Če opis temelji na predpostavkah, so te preverljive ter temeljijo na tehtnih in neodvisnih statističnih dokazih, ki podpirajo te predpostavke in njihovo uporabnost v celotni Uniji.
Člen 10
Ocena prošnje za odobritev ekološke inovacije
1. Komisija ob prejemu prošnje objavi povzetek opisa inovativne tehnologije in metodologije preskušanja iz člena 4(2)(c).
2. Komisija oceni prošnjo in v devetih mesecih od prejema popolne prošnje inovativno tehnologijo odobri kot ekološko inovacijo skupaj z metodologijo preskušanja, razen v primeru vloženih ugovorov v zvezi z upravičenostjo tehnologije ali primernostjo metodologije preskušanja.
V sklepu o odobritvi inovativne tehnologije kot ekološke inovacije so navedene informacije, potrebne za certificiranje prihrankov CO2 v skladu s členom 11 te uredbe, pri čemer veljajo izjeme glede pravice do dostopa javnosti do dokumentov iz Uredbe (ES) št. 1049/2001.
3. Komisija lahko zahteva prilagoditve predlagane metodologije preskušanja ali zahteva uporabo odobrene metodologije preskušanja, ki je drugačna od metodologije, ki jo predlaga vlagatelj. Glede predlagane prilagoditve ali izbire metodologije preskušanja se posvetuje z vlagateljem.
4. Ocenjevalno obdobje se lahko podaljša za pet mesecev, če Komisija meni, da prošnje zaradi zapletenosti inovativne tehnologije in pripadajoče metodologije preskušanja ali zaradi obsega in vsebine prošnje ni mogoče ustrezno oceniti v ocenjevalnem obdobju devetih mesecev.
Komisija vlagatelja v 40 dneh od prejema prošnje obvesti, če se bo ocenjevalno obdobje podaljšalo.
Člen 11
Certificiranje prihrankov CO2 zaradi ekoloških inovacij
1. Proizvajalec, ki želi izkoristiti ugodnosti, ker je zmanjšal povprečne specifične emisije CO2, da bi izpolnil cilj v zvezi s specifičnimi emisijami s prihranki CO2 zaradi ekoloških inovacij, zaprosi pri homologacijskem organu v smislu Direktive 2007/46/ES za certifikat o ES-homologaciji za vozilo, v katerega je vgrajena ekološka inovacija. Vloga za pridobitev certifikata poleg dokumentov, ki zagotavljajo potrebne informacije iz člena 6 Direktive 2007/46/ES, vsebuje sklic na sklep Komisije o odobritvi ekološke inovacije v skladu s členom 10(2) te uredbe.
2. Certificirani prihranki CO2 zaradi ekološke inovacije, prikazani v skladu s členom 8 te uredbe, se navedejo ločeno v dokumentaciji o homologaciji in certifikatu o skladnosti v skladu z Direktivo 2007/46/ES na podlagi preskusov, ki jih izvedejo tehnične službe v skladu s členom 11 navedene direktive z uporabo odobrene metodologije preskušanja.
Če so prihranki CO2 zaradi ekološke inovacije za posamezen tip, varianto ali različico manjši od mejne vrednosti iz člena 9(1), se ne certificirajo.
3. Če je v vozilo vgrajena več kot ena ekološka inovacija, se prihranki CO2 prikažejo ločeno za vsako ekološko inovacijo v skladu s postopkom iz člena 8(1). Vsota dobljenih prihrankov, določenih v skladu s členom 8(2) za vsako ekološko inovacijo, pomeni skupni prihranek CO2 za namen certificiranja zadevnega vozila.
4. Če medsebojnega vplivanja med več ekološkimi inovacijami, vgrajenimi v eno vozilo, ni mogoče izključiti zaradi njihove očitne različne narave, proizvajalec to navede v prošnji homologacijskemu organu ter predloži poročilo neodvisnega in priglašenega organa o medsebojnem vplivu na prihranke zaradi ekoloških inovacij v vozilu v skladu s členom 7(3).
Če je zaradi tega medsebojnega vpliva skupni prihranek manjši od 1 g CO2/km, pomnoženo s številom ekoloških inovacij, se za izračun skupnega prihranka v skladu z odstavkom 3 tega člena upoštevajo le prihranki zaradi ekološke inovacije, ki dosegajo mejno vrednost iz člena 9(1).
Člen 12
Pregled certifikatov
1. Komisija zagotovi, da se certifikati in prihranki CO2, opredeljeni za posamezna vozila, občasno preverjajo.
Če Komisija ugotovi, da obstaja razlika med certificiranimi prihranki CO2 in prihranki, ki jih je preverila z ustrezno metodologijo ali metodologijami preskušanja, o svojih ugotovitvah obvesti proizvajalca.
Proizvajalec lahko v 60 dneh po prejemu obvestila Komisiji predloži dokazila, da so certificirani prihranki CO2 točni. Na zahtevo Komisije se predloži poročilo o medsebojnem vplivanju različnih ekoloških inovacij iz člena 7(3).
2. Komisija se lahko odloči, da certificiranih prihrankov CO2 ne upošteva pri izračunu povprečnih specifičnih emisij tega proizvajalca v naslednjem koledarskem letu, če dokazila iz odstavka 1 niso predložena v navedenem času ali če meni, da predložena dokazila niso zadovoljiva.
3. Proizvajalec, pri katerem se certificirani prihranki CO2 ne upoštevajo več, lahko zaprosi za novo certificiranje zadevnih vozil v skladu s postopkom iz člena 11.
Člen 13
Razkrivanje informacij
Vlagatelj, ki zahteva, da se informacije, predložene v skladu s to uredbo, obravnavajo kot zaupne, pojasni, zakaj se uporablja posamezna izjema iz člena 4 Uredbe (ES) št. 1049/2001.
Člen 14
Pregled
Ta uredba in ekološke inovacije, odobrene v skladu s to uredbo, se pregledajo najpozneje do 31. decembra 2015.
Člen 15
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 25. julija 2011