NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 423/2012
ze dne 22. května 2012,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1083/2006, pokud jde o některá ustanovení týkající se nástrojů pro sdílení rizika pro členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 177 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nebývale závažná světová finanční krize a hospodářský útlum vážně poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení finančních, hospodářských a sociálních podmínek v několika členských státech.
(2)
Přestože již byla přijata řada významných opatření včetně změn v právním rámci, která mají vyvážit negativní vlivy finanční krize, je její dopad na reálnou ekonomiku, trh práce a občany pociťován v mnoha směrech.
(3)
Na základě čl. 122 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, podle kterého může Unie poskytnout finanční pomoc členskému státu, jemuž mimo jiné z důvodu mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, nastaly obtíže nebo je vážně ohrožen závažnými obtížemi, byl nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (3) zaveden evropský mechanismus finanční stabilizace s cílem zachovat finanční stabilitu celé Unie.
(4)
Prováděcími rozhodnutími Rady 2011/77/EU (4) a 2011/344/EU (5) poskytla Unie finanční pomoc podle nařízení (EU) č. 407/2010 Irsku a Portugalsku.
(5)
Finanční stabilita Řecka byla postižena vážnými obtížemi již před vstupem nařízení (EU) č. 407/2010 v platnost. Finanční pomoc Řecku proto nemohla vycházet z uvedeného nařízení.
(6)
Dohoda mezi věřiteli a dohoda o mechanismu úvěrů pro Řecko podepsané dne 8. května 2010 vstoupily v platnost dne 11. května 2010. Dohoda mezi věřiteli má být plně platná a účinná po dobu tříletého programového období, pokud budou v rámci dohody o mechanismu úvěrů existovat dlužné částky.
(7)
Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (6), stanoví, že Rada má poskytovat vzájemnou pomoc, pokud je platební bilance členského státu, který nepřijal euro, v obtížích nebo jí takové obtíže vážně hrozí.
(8)
Rozhodnutími Rady 2009/102/ES (7) a 2009/459/ES (8) byla finanční pomoc podle nařízení (ES) č. 332/2002 poskytnuta Maďarsku a Rumunsku.
(9)
Dne 11. července 2011 podepsali ministři financí ze 17 členských států eurozóny Smlouvu o založení Evropského mechanismu stability (ESM). V návaznosti na rozhodnutí představitelů států a vlád eurozóny, která byla přijata ve dnech 21. července a 9. prosince 2011, byla Smlouva upravena tak, aby se dosáhlo lepší účinnosti mechanismu, a podepsána dne 2. února 2012. Podle této Smlouvy ESM převezme do roku 2013 úkoly, které v současnosti plní evropský nástroj finanční stability a evropský mechanismus finanční stabilizace. S ESM by se tedy mělo počítat v tomto nařízení.
(10)
Evropská rada ve svých závěrech ze dne 23. a 24. června 2011 uvítala záměr Komise posílit vazby mezi úvěrovým programem pro Řecko a fondy Unie a podpořila snahy zaměřené na zvýšení schopnosti Řecka využívat prostředků z těchto fondů, aby se podpořil růst a zaměstnanost, čehož bude dosaženo zaměřením pozornosti na zvyšování konkurenceschopnosti a vytváření pracovních míst. Kromě toho uvítala a podpořila souhrnný program technické pomoci Řecku, na jehož přípravě se podílí Komise spolu s členskými státy.
(11)
V prohlášení hlav států nebo vlád zemí eurozóny a orgánů EU ze dne 21. července 2011 byly Komise a Evropská investiční banka (EIB) vyzvány k posílení vazeb mezi úvěrovými programy a fondy Unie ve všech zemích s podporou Unie nebo Mezinárodního měnového fondu. Toto nařízení by mělo přispět k uvedenému cíli.
(12)
V prohlášení členů Evropské rady ze dne 30. ledna 2012 se hlavy států a vlád dohodly, jakožto na naléhavém opatření, na posílení podpory infrastruktury ze strany EIB a vyzvaly Radu, Komisi a EIB, aby zvážily možnosti posílení opatření EIB na podporu růstu a vydaly náležitá doporučení, včetně možnosti využít finanční kapacity skupiny EIB pro souhrnný rozpočet Evropské unie. Cílem tohoto nařízení je reagovat na tuto výzvu v souvislosti s nynějším zvládáním krize.
(13)
Provádění operačních programů a projektů v oblasti investic do infrastruktury a produktivních investic v Řecku naráží na závažné problémy, protože podmínky pro účast soukromého sektoru, a zejména finančního sektoru, se v důsledku hospodářské a finanční krize dramaticky změnily.
(14)
Aby se tyto problémy zmírnily, urychlilo se provádění operačních programů a projektů a posílilo hospodářské oživení, je nezbytné umožnit členským státům, jejichž finanční stabilita je postižena nebo ohrožena závažnými obtížemi a kterým byla poskytnuta finanční pomoc v rámci některého z mechanismů stanovených v čl. 77 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti (9) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1311/2011 (10), aby přispívaly finančními zdroji z operačních programů na zřízení nástrojů pro sdílení rizika, které zajistí úvěry, záruky nebo jiné finanční nástroje na podporu projektů a operací plánovaných v rámci operačního programu.
(15)
Vzhledem k dlouholetým zkušenostem EIB, která je hlavním financovatelem projektů v oblasti infrastruktury, a vzhledem k jejímu odhodlání podpořit hospodářské oživení by Komise měla mít možnost zřizovat nástroje pro sdílení rizika pomocí dohody o spolupráci uzavřené za tímto účelem s EIB. Aby byla zajištěna právní jistota, je nezbytné v nařízení (ES) č. 1083/2006 stanovit hlavní a typické podmínky takové dohody o spolupráci. Pokud jde o specifickou povahu nástrojů pro sdílení rizik zaměřenou na řízení krize, jak je uvedeno v tomto nařízení, měly by být konkrétní a specifické podmínky každé spolupráce stanoveny v samostatné dohodě o spolupráci, která by měla být uzavřena mezi Komisí a EIB v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (11).
(16)
Vzhledem k potřebě rozmnožit příležitosti k investicím, která může v dotčených členských státech vyvstat, by měla Komise rovněž být schopna zřídit nástroje pro sdílení rizika s vnitrostátními nebo mezinárodními veřejnoprávními subjekty nebo subjekty soukromého práva pověřenými výkonem veřejné služby, které poskytují dostatečné záruky podle čl. 54 odst. 2 písm. c) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 za podobných podmínek, jaké se uplatňují v případě EIB a jaké uplatňuje EIB.
(17)
Aby bylo možné v kontextu stávající hospodářské, finanční a sociální krize rychle reagovat, měla by nástroje pro sdílení rizika upravená v tomto nařízení provádět Komise v souladu s čl. 54 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
(18)
V zájmu jasnosti a právní jistoty by měla být do článku 36a nařízení (ES) č. 1083/2006, ve znění tohoto nařízení, začleněna definice nástroje pro sdílení rizika. Nástroje pro sdílení rizika by měly být používány pro úvěry, záruky a jiné finanční nástroje s cílem financovat operace spolufinancované z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo z Fondu soudržnosti, pokud jde o investiční náklady, které nemohou být financovány jako způsobilé výdaje podle článku 55 nařízení (ES) č. 1083/2006 nebo podle pravidel Unie pro státní podporu. Za tímto účelem je rovněž nezbytné stanovit odchylku od čl. 54 odst. 5 nařízení (ES) č. 1083/2006.
(19)
Členský stát, který chce využít nástroje pro sdílení rizika, by měl ve své písemné žádosti Komisi jasně uvést, proč se domnívá, že splňuje některou z podmínek způsobilosti uvedených ve čl. 77 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006, a měl by k ní přiložit všechny informace požadované tímto nařízením k prokázaní toho, že daná podmínka způsobilosti byla splněna. Žádající členský stát by měl také určit programy (a přiložit seznam navrhovaných projektů a příslušných potřeb s ohledem na financování), které jsou spolufinancovány z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo z Fondu soudržnosti, a části finančních přídělů pro tyto programy na rok 2012 a 2013, které má v úmyslu vyčlenit na nástroj pro sdílení rizika. Žádost členského státu by proto měla být podána Komisi do 31. srpna 2013, aby Komise mohla o účasti žádajícího státu na nástroji pro sdílení rizika rozhodnout do 31. prosince 2013. Před rozhodnutím Komise o žádosti členského státu v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006 by měly být příslušné operační programy v rámci Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti revidovány.
(20)
Vybrané operace způsobilé v rámci nástroje pro sdílení rizika by měly být buď hlavní projekty, na které se již vztahuje rozhodnutí Komise podle článku 41 nařízení (ES) č. 1083/2006, nebo jiné projekty spolufinancované z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo Fondu soudržnosti a spadající pod jeden nebo více z jejich operačních programů, a to v případě, kdy tyto projekty čelí nedostatečnému financování v oblasti investičních nákladů, které by měli nést soukromí investoři. Vybrány by rovněž mohly být operace, které přispívají k cílům národního strategického referenčního rámce žádajícího členského státu a strategických obecných zásad Společenství pro soudržnost a které mohou ze své podstaty přispět k podpoře růstu a posílení hospodářského oživení, pokud k tomu budou dostupné finanční prostředky z nástroje pro sdílení rizika.
(21)
Kromě toho by měl žádající členský stát ve své žádosti uvést dostupnou částku, která se využije výlučně v jeho prospěch, která bude poskytnuta v rámci jeho finančního přídělu na politiku soudržnosti podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006, která může být vyčleněna pro cíle nástroje pro sdílení rizika výlučně z rozpočtových závazků Unie, jež zbývají k uskutečnění pro roky 2012 a 2013 podle čl. 75 odst. 1 nařízení (ES) č. 1083/2006, a která by neměla přesáhnout 10 % celkového orientačního přídělu pro žádající členský stát na období 2007 až 2013, co se týče Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo Fondu soudržnosti, schváleného v souladu s čl. 28 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1083/2006. Je také nezbytné zajistit, aby financování nástroje pro sdílení rizika Unií, včetně poplatků za správu a jiných způsobilých nákladů, bylo jednoznačně omezeno na shora uvedenou maximální výši příspěvku Unie na nástroj pro sdílení rizika, a neměly by vznikat žádné další podmíněné závazky pro souhrnný rozpočet Evropské unie. Jakákoli zbytková rizika spojená s operacemi financovanými v rámci zřízeného nástroje pro sdílení rizika by tedy měla nést EIB nebo vnitrostátní či mezinárodní veřejnoprávní subjekty nebo subjekty soukromého práva pověřené výkonem veřejné služby, s nimiž byla uzavřena dohoda o spolupráci a na jejím základě zřízen nástroj pro sdílení rizika. Opětovné použití jakýchkoliv vrácených či zbývajících částek přidělených nástroji pro sdílení rizika by mělo být podle tohoto nařízení umožněno stejnému členskému státu, a to na jeho žádost, v rámci stejného nástroje pro sdílení rizika a za předpokladu, že stále splňuje podmínky způsobilosti.
(22)
Komise by měla ověřit, zda jsou informace předložené žádajícím členským státem správné a zda je jeho žádost oprávněná, a měla by mít pravomoc přijmout prováděcím aktem do čtyř měsíců od předložení žádosti členským státem rozhodnutí o podmínkách účasti žádajícího členského státu na nástroji pro sdílení rizika. Za způsobilé k financování ze zřízeného nástroje pro sdílení rizika by však měly být uznány jen ty projekty, o jejichž financování kladně rozhodla EIB nebo vnitrostátní či mezinárodní veřejnoprávní subjekty nebo subjekty soukromého práva pověřené výkonem veřejné služby, podle okolností. V zájmu transparentnosti a právní jistoty by rozhodnutí Komise mělo být zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(23)
Vzhledem k povaze nástroje pro sdílení rizika zavedeného tímto nařízením a jeho účelu, tedy zaměření na řízení krize, a vzhledem k nebývalé krizi, jež postihla mezinárodní trhy, a hospodářskému poklesu, který vážně narušil finanční stabilitu několika členských států a žádá si rychlou reakci, aby byly vyváženy dopady na reálnou ekonomiku, trh práce a občany, je vhodné, aby toto nařízení vstoupilo v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
(24)
Nařízení (ES) č. 1083/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1083/2006 se mění takto:
1)
V článku 14 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Rozpočet Evropské unie přidělený fondům je plněn v rámci sdíleného řízení, na němž se podílejí členské státy a Komise v souladu s čl. 53 písm. b) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (12), s výjimkou nástroje podle článku 36a tohoto nařízení a technické pomoci podle článku 45 tohoto nařízení.
V souladu s čl. 48 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 se uplatňuje zásada řádného finančního řízení.
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 36a
Nástroj pro sdílení rizika
1. Pro účely tohoto článku se nástrojem pro sdílení rizika rozumí finanční nástroj, který, v případě potřeby za dohodnutou odměnu, zaručuje celkové nebo částečné pokrytí vymezeného rizika.
2. Členský stát, který splňuje některou z podmínek uvedených v čl. 77 odst. 2 písm. a), b) a c), může přispět částí svých celkových zdrojů přidělených v souladu s články 19 a 20 na nástroj pro sdílení rizika, který bude zřízen dohodou o spolupráci, již Komise uzavře buď s EIB, nebo s vnitrostátními nebo mezinárodními veřejnoprávními subjekty nebo se subjekty soukromého práva pověřenými výkonem veřejné služby, které poskytují dostatečné záruky podle čl. 54 odst. 2 písm. c) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, za podobných podmínek jako v případě EIB (dále jen „smluvní prováděcí subjekt“), pro účely poskytování a přidělování kapitálu na úvěry, záruky a jiné finanční nástroje v rámci tohoto nástroje pro sdílení rizika.
3. Dohoda o spolupráci uvedená v odstavci 2 musí obsahovat pravidla zejména pro: celkovou výši příspěvku Unie a rozpis jeho vyplácení; podmínky svěřeneckých účtů, které má otevřít smluvní prováděcí subjekt; kritéria způsobilosti pro používání příspěvků Unie; podrobnosti o přesném sdílení rizika (včetně pákového poměru), jež má být pokryto, a záruky, které má poskytnout smluvní prováděcí subjekt; stanovení ceny nástroje pro sdílení rizika na základě rizikové přirážky a pokrytí všech administrativních nákladů nástroje pro sdílení rizika; postup pro předkládání a schvalování návrhů projektů krytých nástrojem pro sdílení rizika; období dostupnosti nástroje pro sdílení rizika; a požadavky na podávání zpráv.
Přesné sdílení rizika (včetně pákového poměru), k němuž se smluvní prováděcí subjekt zavazuje na základě dohody o spolupráci, směřuje v průměru k dosažení nejméně 1,5násobku příspěvku Unie na nástroj pro sdílení rizika.
Platby do nástroje pro sdílení rizika se provádějí v tranších v souladu s plánovaným využíváním nástroje pro sdílení rizika při poskytování úvěrů a záruk pro financování konkrétních operací.
4. Odchylně od čl. 54 odst. 5 nástroj pro sdílení rizika se použije pro finanční operace spolufinancované z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo z Fondu soudržnosti, pokud jde o investiční náklady, které nemohou být financovány ani jako způsobilé výdaje podle článku 55, ani podle pravidel Unie pro státní podporu.
Lze ho také použít na financování operací, které přispívají k dosažení cílů národního strategického referenčního rámce žádajícího členského státu a strategických obecných zásad Společenství pro soudržnost podle rozhodnutí Rady 2006/702/ES (13) a které přinášejí nejvyšší přidanou hodnotu unijní strategii pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění.
5. Nástroj pro sdílení rizika provádí Komise v rámci nepřímého centralizovaného řízení v souladu s články 54 a 56 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
6. Členský stát, který chce využít nástroje pro sdílení rizika, podá Komisi písemnou žádost do 31. srpna 2013. V této žádosti uvede všechny nezbytné informace, z nichž bude zřetelné:
a)
splnění některé z podmínek uvedených v čl. 77 odst. 2 písm. a), b) a c), a to poskytnutím odkazu na rozhodnutí Rady nebo jiný právní akt dokazující jeho způsobilost;
b)
seznam programů (včetně návrhů projektů a příslušných potřeb s ohledem na financování) spolufinancovaných buď z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo Fondu soudržnosti, a části finančních přídělů pro tyto programy na rok 2012 a 2013, které z nich chce vyjmout a přidělit je nástroji pro sdílení rizika;
c)
seznam navrhovaných projektů podle odst. 4 druhého pododstavce a části přídělů na rok 2012 a 2013, které chce vyjmout z programů a přidělit je nástroji pro sdílení rizika;
d)
částky dostupné výlučně v jeho prospěch v rámci finančního přídělu na politiku soudržnosti podle čl. 18 odst. 2 a odhad částky, která může být vyčleněna pro cíle nástroje pro sdílení rizika výlučně z rozpočtových závazků Unie, které zbývají k uskutečnění pro rok 2012 a 2013 podle čl. 75 odst. 1.
7. Komise ověří, zda je žádost členského státu správná a oprávněná, a poté přijme prováděcím aktem do čtyř měsíců od podání žádosti členským státem rozhodnutí, v němž uvede systém zřízený k zaručení toho, aby se dostupná částka využila výlučně ve prospěch členského státu, který ji poskytl v rámci svého finančního přídělu na politiku soudržnosti podle čl. 18 odst. 2, a zároveň stanoví podmínky účasti žádajícího státu na nástroji pro sdílení rizika. Tyto podmínky musí zahrnovat zejména:
a)
sledovatelnost a účetnictví, informace o využívání fondů, platební podmínky a systémy monitorování a kontroly;
b)
strukturu poplatků a jiných nákladů na správu a řízení;
c)
orientační seznam projektů způsobilých pro financování a
d)
maximální částku příspěvku Unie, která může být přidělena na nástroj pro sdílení rizika z dostupných přídělů členského státu, a splátky pro provádění v praxi.
Rozhodnutí Komise se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Při posuzování žádosti členského státu Komise zajistí, aby byly za způsobilé k financování ze zřízeného nástroje pro sdílení rizika uznány jen ty projekty, o jejichž financování kladně rozhodla EIB nebo vnitrostátní či mezinárodní veřejnoprávní subjekt nebo subjekt soukromého práva pověřený výkonem veřejné služby.
8. Rozhodnutí Komise uvedenému v odstavci 7 předchází revize operačních programů v rámci Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti v souladu s čl. 33 odst. 2.
9. Finanční příděly na nástroj pro sdílení rizika jsou přísně omezeny a nepřesáhnou 10 % celkového orientačního přídělu pro žádající členský stát pro roky 2007 až 2013, co se týče Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti, schváleného v souladu s čl. 28 odst. 3 písm. b). Finanční příděly dostupné pro projekty uvedené v odst. 4 druhém pododstavci tohoto článku jsou omezeny na částky zbývající z financování operací uvedených v odst. 4 prvním pododstavci tohoto článku. Až na celkový příspěvek Unie na nástroj pro sdílení rizika schválený v rozhodnutí uvedeném v odstavci 7 tohoto článku nezakládá účast Unie na jakémkoli nástroji pro sdílení rizika žádné další podmíněné závazky ani pro souhrnný rozpočet Evropské unie, ani pro dotčený členský stát.
10. Jakákoli vrácená částka nebo částka zbývající po dokončení operace kryté nástrojem pro sdílení rizika může být v jeho rámci použita znovu na žádost dotčeného členského státu za předpokladu, že tento členský stát stále splňuje některou z podmínek stanovených v čl. 77 odst. 2 písm. a), b) a c). Pokud již členský stát žádnou z uvedených podmínek nesplňuje, považuje se vrácená částka nebo zbývající částka za účelově vázaný příjem ve smyslu článku 18 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002. Na žádost dotčeného členského státu se dodatečné prostředky na závazky vzniklé z těchto účelově vázaných příjmů přičtou v následujícím roce k finančnímu přídělu na politiku soudržnosti tohoto členského státu.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 22. května 2012.
UREDBA (EU) št. 423/2012 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 22. maja 2012
o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 glede nekaterih določb o instrumentih za porazdelitev tveganja za države članice, ki imajo ali jim grozijo resne težave glede njihove finančne stabilnosti
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 177 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Doslej najhujša svetovna finančna kriza in gospodarski upad sta hudo prizadela gospodarsko rast in finančno stabilnost ter povzročila močno poslabšanje finančnih, ekonomskih in socialnih razmer v več državah članicah.
(2)
Čeprav so bili sprejeti že pomembni ukrepi za uravnavanje negativnih učinkov krize, vključno s spremembami zakonodajnega okvira, je vpliv finančne krize na realno gospodarstvo, trg dela in državljane velik.
(3)
V skladu s členom 122(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki določa možnost, da se lahko državi članici, ki je v težavah ali ji med drugim zaradi izjemnih okoliščin, nad katerimi nima nikakršnega nadzora, resno grozijo hude težave, odobri finančna pomoč Unije, je Uredba Sveta (EU) št. 407/2010 (3) vzpostavila Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo s ciljem ohranitve finančne stabilnosti Unije.
(4)
Finančna pomoč v skladu z Uredbo (EU) št. 407/2010 je bila z izvedbenima sklepoma Sveta 2011/77/EU (4) in 2011/344/EU (5) odobrena Irski oziroma Portugalski.
(5)
Grčija je imela resne težave s finančno stabilnostjo že pred začetkom veljavnosti Uredbe (EU) št. 407/2010. Ta uredba zato ni mogla biti podlaga za finančno pomoč Grčiji.
(6)
Sporazum med upnicami in Sporazum o posojilih za Grčijo, podpisana 8. maja 2010, sta začela veljati 11. maja 2010. Sporazum med upnicami ostaja v celoti veljaven in učinkovit v triletnem programskem obdobju, dokler bodo obstajali neporavnani zneski po Sporazumu o posojilih.
(7)
Uredba Sveta (ES) št. 332/2002 z dne 18. februarja 2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic (6) določa, da Svet odobri vzajemno pomoč, kadar ima država članica, ki ni sprejela eura, težave s plačilno bilanco ali jo te resno ogrožajo.
(8)
Finančna pomoč v skladu z Uredbo (EU) št. 332/2002 je bila z odločbama Sveta 2009/102/ES (7) in 2009/459/ES (8) dodeljena Madžarski in Romuniji.
(9)
Ministri za finance 17 držav članic euroobmočja so 11. julija 2011 podpisali Pogodbo o ustanovitvi evropskega mehanizma za stabilnost (EMS). Po sklepih, ki so jih voditelji držav članic in vlad euroobmočja sprejeli 21. julija in 9. decembra 2011, je bila ta pogodba spremenjena, da bi se izboljšala učinkovitost mehanizma, in podpisana 2. februarja 2012. EMS bo v skladu z navedeno pogodbo do leta 2013 prevzel naloge, ki jih trenutno opravljata evropski instrument za finančno stabilnost in evropski mehanizem za finančno stabilizacijo. Zato bi morala ta uredba upoštevati EMS.
(10)
Evropski svet je v svojih sklepih z dne 23. in 24. junija 2011 pozdravil namero Komisije za povečanje sinergij med programom posojil za Grčijo in skladi Unije ter podprl prizadevanja za povečanje grške zmogljivosti pri črpanju iz skladov Unije za spodbujanje rasti in zaposlovanja s preusmeritvijo v izboljšanje konkurenčnosti in ustvarjanje delovnih mest. Pozdravil in podprl je tudi celovit program tehnične pomoči Grčiji, ki ga Komisija pripravlja skupaj z državami članicami.
(11)
Voditelji držav ali vlad držav članic euroobmočja in institucije EU so v izjavi z dne 21. julija 2011 Komisijo in Evropsko investicijsko banko (EIB) pozvali, da povečata sinergije med programi posojil in skladi Unije v vseh državah, ki prejemajo pomoč Unije ali Mednarodnega denarnega sklada. Ta uredba bi morala prispevati k temu cilju.
(12)
Voditelji držav ali vlad so se v izjavi članov Evropskega sveta z dne 30. januarja 2012 dogovorili o krepitvi podpore EIB za infrastrukturo kot nujnem ukrepu ter Svet, Komisijo in EIB pozvali, naj preučijo možnosti za okrepitev dejavnosti banke v podporo rasti in podajo ustrezna priporočila, vključno z možnostmi, da bi splošni proračun Evropske unije uporabili za krepitev zmogljivosti financiranja skupine EIB. Namen te uredbe je vsebinsko obravnavanje tega poziva v okviru trenutnega kriznega upravljanja.
(13)
Izvajanje operativnih programov in projektov na področju infrastrukture in produktivnih naložb v Grčiji je v resnih težavah, ker so se pogoji za sodelovanje zasebnega sektorja in še zlasti finančnega sektorja korenito spremenili zaradi ekonomske in finančne krize.
(14)
Za ublažitev navedenih težav in pospešitev izvajanja operativnih programov in projektov ter krepitev oživljanja gospodarstva morajo države članice, ki so imele resne težave s svojo finančno stabilnostjo ali so jim te težave grozile, in jim je bila dodeljena finančna pomoč v skladu z enim od mehanizmov finančne pomoči iz člena 77(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu (9), kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 1311/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (10), imeti možnost, da prispevajo finančna sredstva iz operativnih programov za vzpostavitev instrumentov za porazdelitev tveganja, ki zagotavljajo posojila ali jamstva ali druge finančne instrumente v podporo projektom in dejavnostim, predvidenim v okviru operativnega programa.
(15)
Glede na dolgoletne izkušnje EIB kot glavnega financerja infrastrukturnih projektov in njeno zavezanost k podpiranju oživljanja gospodarstva bi bilo treba omogočiti, da Komisija vzpostavi instrumente za porazdelitev tveganja s sporazumom o sodelovanju, sklenjenim v ta namen z EIB. Za zagotovitev pravne varnosti je treba v Uredbi (ES) št. 1083/2006 določiti glavne pogoje takega sporazuma o sodelovanju. Glede posebne narave kriznega upravljanja instrumentov za porazdelitev tveganja iz te uredbe bi bilo treba konkretne in posebne pogoje vsakega sodelovanja določiti v posameznem sporazumu o sodelovanju, ki bo sklenjen med Komisijo in EIB v skladu z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (11).
(16)
Zaradi potrebe po razširitvi naložbenih priložnosti, ki bi se lahko pojavile v zadevnih državah članicah, bi morali Komisiji omogočiti, da instrumente za porazdelitev tveganja vzpostavi tudi z nacionalnimi ali mednarodnimi organi javnega sektorja ali osebami zasebnega prava, ki opravljajo javne storitve, če dajo ustrezna finančna jamstva, iz člena 54(2)(c) Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 pod podobnimi pogoji, ki se uporabljajo za EIB in ki jih uporablja EIB.
(17)
Da se zagotovi hiter odziv v razmerah trenutne ekonomske, finančne in socialne krize, bi morala Komisija instrument za porazdelitev tveganja iz te uredbe izvajati v skladu s členom 54(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002.
(18)
Zaradi pravne jasnosti in varnosti bi bilo treba v člen 36a Uredbe (ES) št. 1083/2006, kakor je spremenjena s to uredbo, vključiti opredelitev instrumenta za porazdelitev tveganja. Instrument za porazdelitev tveganja bi se moral uporabljati za posojila in jamstva ter druge finančne instrumente za financiranje dejavnosti, ki se sofinancirajo iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) ali Kohezijskega sklada (KS), kar zadeva investicijske stroške, ki jih ni mogoče financirati kot upravičene izdatke v skladu s členom 55 Uredbe (ES) št. 1083/2006 ali v skladu s pravili Unije o državni pomoči. V ta namen je treba predvideti tudi odstopanje od člena 54(5) Uredbe (ES) št. 1083/2006.
(19)
Država članica, ki želi koristiti instrument za porazdelitev tveganja, bi morala v pisni prošnji Komisiji jasno navesti, zakaj meni, da izpolnjuje enega od pogojev za upravičenost iz člena 77(2) Uredbe (ES) št. 1083/2006, ter k tej prošnji priložiti vse potrebne informacije, ki se zahtevajo v skladu s to uredbo, da se preverijo navedeni pogoji za upravičenost. Država članica prosilka bi morala v svoji prošnji tudi opisati programe (vključno s seznamom predlaganih projektov in potreb po financiranju), ki se sofinancirajo s sredstvi ESRR ali KS, in del sredstev, dodeljenih tem programom za leti 2012 in 2013, ki jih želi razporediti v instrument za porazdelitev tveganja. Zato bi morala biti prošnja države članice poslana Komisiji do 31. avgusta 2013, da bi Komisija do 31. decembra 2013 sprejela odločitev o udeležbi države članice prosilke v instrumentu za porazdelitev tveganja. Preden Komisija sprejme odločitev o prošnji države članice v skladu s členom 33(2) Uredbe (ES) št. 1083/2006, bi bilo treba zadevne operativne programe v okviru ESRR in KS pregledati.
(20)
Izbrane dejavnosti, ki so upravičene do sredstev iz instrumenta za porazdelitev tveganja, bi morali biti veliki projekti, o katerih je Komisija že odločala v skladu s členom 41 Uredbe (ES) št. 1083/2006, ali drugi projekti, ki se sofinancirajo iz ESRR ali KS in sodijo v enega ali več njunih operativnih programov, kadar se ti projekti soočajo s pomanjkanjem finančnih sredstev za investicijske stroške, ki bi jih morali pokriti zasebni vlagatelji. Izbrane dejavnosti pa bi nazadnje lahko bile tudi dejavnosti, ki prispevajo k uresničevanju ciljev nacionalnega strateškega referenčnega okvira države članice prosilke in strateških smernic Skupnosti o koheziji ter ki lahko zaradi svoje narave prispevajo k podpori rasti in krepitvi gospodarskega okrevanja glede na razpoložljivost sredstev iz instrumenta za porazdelitev tveganja.
(21)
Poleg tega bi morala država članica prosilka v svoji prošnji navesti razpoložljivi znesek, ki se uporabi izključno v njeno korist in se zagotovi v okviru dodeljenih finančnih sredstev kohezijske politike v skladu s členom 18(2) Uredbe (ES) št. 1083/2006 ter se lahko nameni za cilje instrumenta za porazdelitev tveganja izključno v okviru proračunskih obveznosti Unije za leti 2012 in 2013 v skladu s členom 75(1) Uredbe (ES) št. 1083/2006, ta znesek pa ne bi smel presegati 10 % okvirne skupne dodelitve sredstev državi članici prosilki za obdobje 2007-2013 iz ESRR in KS, ki je bila potrjena v skladu s členom 28(3)(b) Uredbe (ES) št. 1083/2006. Nazadnje je treba zagotoviti, da so finančna sredstva Unije za instrument za porazdelitev tveganja, vključno s pristojbinami za upravljanje in drugimi upravičenimi stroški, jasno omejena na omenjeni najvišji znesek, ki ga Unija prispeva instrumentu za porazdelitev tveganja, ter da ni nadaljnjih obveznosti splošnega proračuna Evropske unije. Zato bi morali EIB ali nacionalni oziroma mednarodni organi javnega sektorja ali osebe zasebnega prava, ki opravljajo javno službo, s katerimi je bil s sporazumom o sodelovanju vzpostavljen instrument za porazdelitev tveganja, kriti vsako preostalo tveganje dejavnosti, ki se financirajo iz uvedenega instrumenta za porazdelitev tveganja. Istim državam članicam bi bilo treba na njihovo zahtevo v okviru istega instrumenta za porazdelitev tveganja omogočiti ponovno uporabo vrnjenih ali vseh preostalih zneskov, dodeljenih instrumentu za porazdelitev tveganja, če še vedno izpolnjujejo pogoje za upravičenost.
(22)
Komisija bi morala preveriti, ali so informacije, ki jih posreduje država članica prosilka, točne in je prošnja države članice utemeljena, in bi nanjo bilo treba prenesti pooblastilo, da z izvedbenim aktom v štirih mesecih po prošnji države članice sprejme odločitev o pogojih udeležbe države članice prosilke v instrumentu za porazdelitev tveganja. Vendar so lahko do financiranja iz vzpostavljenega instrumenta za porazdelitev tveganja upravičeni samo projekti, za katere so EIB ali nacionalni ali mednarodni javni organi oziroma osebe zasebnega prava, ki opravljajo javne storitve, sprejeli ugoden sklep o financiranju. Zaradi preglednosti in pravne varnosti bi bilo treba odločitev Komisije objaviti v Uradnem listu Evropske unije.
(23)
Zaradi namena in narave s to uredbo uvedenega instrumenta za porazdelitev tveganja, ki sta povezana s kriznim upravljanjem, ter krize brez primere, ki je prizadela mednarodne trge, in gospodarskega upada, ki je močno prizadelo finančno stabilnost številnih držav članic, na kar se je treba hitro odzvati, da se preprečijo učinki na realno gospodarstvo, trg dela in državljane, je primerno, da ta uredba začne veljati na dan njene objave v Uradnem listu Evropske unije.
(24)
Uredbo (ES) št. 1083/2006 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Uredba (ES) št. 1083/2006 se spremeni:
1.
V členu 14 se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
„1. Proračun Evropske unije, dodeljen skladom, se izvaja v okviru deljenega upravljanja med državami članicami in Komisijo, v skladu s točko (b) člena 53 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (12), z izjemo instrumenta iz člena 36a te uredbe in tehnične pomoči iz člena 45 te uredbe.
Načelo dobrega finančnega poslovodenja se uporablja v skladu s členom 48(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002.
2.
Vstavi se naslednji člen:
„Člen 36a
Instrument za porazdelitev tveganja
1. Za namene tega člena pomeni instrument za porazdelitve tveganja finančni instrument, ki zagotavlja popolno ali delno kritje opredeljenega tveganja, po možnosti v zameno za dogovorjeno nadomestilo.
2. Država članica, ki izpolnjuje enega od pogojev iz točk (a), (b) in (c) člena 77(2), lahko del skupnih sredstev, razdeljenih v skladu s členoma 19 in 20, nameni instrumentu za porazdelitev tveganja, ki se vzpostavi s sporazumom o sodelovanju, ki ga sklene Komisija z EIB ali nacionalnimi ali mednarodnimi organi javnega sektorja ali osebami zasebnega prava, ki opravljajo javne storitve, če dajo ustrezna finančna jamstva, iz člena 54(2)(c) Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002, pod podobnimi pogoji, kot se uporabljajo za EIB (v nadaljnjem besedilu: pogodbeni izvajalski organ) in jih slednja uporablja za kritje rezervacij in kapitala za jamstva in posojila ter druge finančne ugodnosti, zagotovljene v okviru instrumenta za porazdelitev tveganja.
3. Sporazum o sodelovanju iz odstavka 2 vsebuje pravila, zlasti o: skupnem znesku, ki ga prispeva Unija, in časovnem razporedu, po katerem bo na razpolago; pogojih skrbniškega računa, ki jih določi pogodbeni izvajalski organ; merilih o izpolnjevanju pogojev za uporabo prispevka Unije, podrobnostih v zvezi z natančno porazdelitvijo tveganja (vključno s stopnjo finančnega vzvoda), ki ga krije in za katerega jamči pogodbeni izvajalski organ; oblikovanju cen instrumenta za porazdelitev tveganja na podlagi meje tveganja in kritja vseh upravnih stroškov instrumenta za porazdelitev tveganja; postopku zaprositve in odobritve za predloge projektov, ki jih krije instrument za porazdelitev tveganja; obdobju, ko je instrument za porazdelitev tveganja na razpolago; zahtevah po poročanju.
Točna porazdelitev tveganja (vključno s stopnjo finančnega vzvoda), h kateri se zaveže pogodbeni izvajalski organ v skladu s sporazumom o sodelovanju, v povprečju ustreza najmanj 1,5-kratnemu znesku, ki ga instrumentu za porazdelitev tveganja prispeva Unija.
Plačila v instrument za porazdelitev tveganja se opravijo v tranšah v skladu z načrtovano uporabo instrumenta za porazdelitev tveganja pri zagotavljanju posojil in jamstev za financiranje določenih dejavnosti.
4. Z odstopanjem od člena 54(5) se instrument za porazdelitev tveganja uporabi za financiranje dejavnosti, ki jih sofinancirata ESRR ali Kohezijski sklad, da se pokrijejo stroški naložb, ki ne morejo biti financirani kot upravičeni izdatki v skladu s členom 55 ali v skladu s pravili Unije o državni pomoči.
Lahko se uporabi tudi za financiranje dejavnosti, ki pripomorejo k doseganju ciljev nacionalnega strateškega referenčnega okvira države članice prosilke in strateških smernic Skupnosti o koheziji v skladu s Sklepom Sveta 2006/702/ES (13) ter zagotavljajo največjo dodano vrednost strategiji Unije za pametno, trajnostno in vključujočo rast.
5. Komisija izvaja instrument za porazdelitev tveganja v okviru posrednega centraliziranega upravljanja v skladu s členoma 54 in 56 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002.
6. Država članica, ki želi koristiti instrument za porazdelitev tveganja, najpozneje do 31. avgusta 2013 Komisiji predloži pisno prošnjo. Država članica v svoji prošnji predloži vse podatke, ki so potrebni za ugotovitev:
(a)
ali izpolnjuje enega od pogojev iz točk (a), (b) in (c) člena 77(2) s pomočjo sklicevanja na sklep Sveta ali na drugi pravni akt, ki potrjuje njeno upravičenost;
(b)
seznama programov (vključno s predlogi projektov in potreb za njihovo financiranje), ki se sofinancirajo iz ESRR ali Kohezijskega sklada, ter dela sredstev, dodeljenih tovrstnim programom za leti 2012 in 2013, ki jih želi iz teh programov prerazporediti v instrument za porazdelitev tveganja;
(c)
seznama predlaganih projektov v skladu z drugim pododstavkom odstavka 4 in del sredstev, dodeljenih za leti 2012 in 2013, ki jih želi iz programov prerazporediti v instrument za porazdelitev tveganja;
(d)
razpoložljivega zneska za svojo izključno korist v okviru dodeljenih finančnih sredstev kohezijske politike v skladu s členom 18(2) in napovedi zneska, ki ga je mogoče le iz proračunskih obveznostih Unije za leti 2012 in 2013 v skladu s členom 75(1) nameniti za cilje instrumenta za porazdelitev tveganja.
7. Ko Komisija preveri, da je prošnja države članice pravilna in utemeljena, v štirih mesecih po tem, ko je država članica vložila prošnjo, sprejme odločitev z izvedbenim aktom, v katerem določi sistem, ki bo zagotovil, da se razpoložljivi znesek uporabi izključno v korist države članice, ki ga je zagotovila v okviru dodeljenih finančnih sredstev kohezijske politike v skladu s členom 18(2), ter pogoje za sodelovanje države članice prosilke v instrumentu za porazdelitev tveganja. Pogoji se nanašajo zlasti na:
(a)
sledljivost in računovodstvo, informacije o uporabi sredstev, plačilne pogoje ter sisteme za spremljanje in nadzor;
(b)
strukturo pristojbin ter drugih upravnih stroškov in stroškov upravljanja;
(c)
okvirni seznam projektov, upravičenih do financiranja, ter
(d)
najvišji znesek prispevka Unije, ki se lahko dodeli instrumentu za porazdelitev tveganja od razpoložljivih sredstev, dodeljenih državi članici, ter obroke za dejansko izvajanje.
Odločitev Komisije se objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Komisija pri odločanju o prošnji države članice zagotovi, da bodo do financiranja iz vzpostavljenega instrumenta za porazdelitev tveganja upravičeni le projekti, za katere je Evropska investicijska banka ali nacionalni oziroma mednarodni javni organ ali oseba zasebnega prava, ki opravlja javne storitve, sprejela pozitiven sklep o financiranju.
8. Pred odločitvijo Komisije iz odstavka 7 se v skladu s členom 33(2) opravi pregled operativnih programov v okviru ESRR in Kohezijskega sklada.
9. Finančna sredstva, dodeljena instrumentu za porazdelitev tveganja, so strogo omejena in ne presegajo 10 % okvirnih skupnih dodeljenih sredstev za obdobje 2007-2013 v okviru ESRR in Kohezijskega sklada, ki so bila državi članici, ki je vložila zahtevo, odobrena v skladu s členom 28(3)(b). Dodeljena finančna sredstva, ki so na razpolago za projekte iz drugega pododstavka odstavka 4 tega člena, so omejena na znesek, ki ostane po financiranju dejavnosti iz prvega pododstavka odstavka 4 tega člena. Udeležba Unije v instrumentu za porazdelitev tveganja razen skupnega prispevka Unije instrumentu za porazdelitev tveganja, sprejetega z odločitvijo iz odstavka 7 tega člena, ne ustvarja nobenih drugih morebitnih obveznosti za splošni proračun Evropske unije ali zadevno državo članico.
10. Vsa vrnjena sredstva ali znesek, ki ostane na voljo po končani dejavnosti, krite z instrumentom za porazdelitev tveganja, se lahko na prošnjo zadevne države članice ponovno uporabi v okviru instrumenta za porazdelitev tveganja pod pogojem, da država članica še izpolnjuje enega od pogojev iz točk (a), (b) in (c) člena 77(2). Če država članica katerega od navedenih pogojev ne izpolnjuje več, se vrnjena ali ostala sredstva štejejo za namenske prejemke v smislu člena 18 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002. Na prošnjo zadevne države članice se dodatne odobritve za prevzem obveznosti, ki jih ustvarijo ti namenski prejemki, naslednje leto dodajo dodeljenim finančnim sredstvom kohezijske politike te države članice.
Člen 2
Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 22. maja 2012