PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1206/2011
ze dne 22. listopadu 2011,
kterým se stanoví požadavky na identifikaci letadla pro účely přehledu v jednotném evropském nebi
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 ze dne 10. března 2004 o interoperabilitě evropské sítě řízení letového provozu (nařízení o interoperabilitě) (1), a zejména na čl. 3 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Komise v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení) (2) pověřila Eurocontrol vypracováním požadavků na výkonnost a interoperabilitu přehledových systémů v rámci Evropské sítě uspořádání letového provozu (EATMN). Toto nařízení vychází z výsledné zprávy o pověření ze dne 9. července 2010.
(2)
Dříve než jsou letadlu poskytnuty letové provozní služby pomocí přehledového systému, měla by být stanovena individuální identifikace letadla v souladu s postupy Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO).
(3)
Plynulost provozu závisí na jednoznačné a nepřetržité identifikaci jednotlivých letadel provozovaných v rámci všeobecného letového provozu podle pravidel pro let podle přístrojů v rámci celého vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.
(4)
Současná metoda stanovení individuální identifikace letadla používá individuální kódy odpovídačů sekundárního přehledového radaru (kódy SSR) přidělované v souladu s postupy ICAO a evropským oblastním navigačním plánem.
(5)
Nárůst provozu za poslední desetiletí vyústil v běžný nedostatek dostupných individuálních kódů SSR k uspokojení poptávky v dopravních špičkách, takže individuální identifikaci letadla v evropském vzdušném prostoru nelze v současné době zaručit.
(6)
S cílem snížit celkovou poptávku po přidělení individuálních kódů SSR pro zajištění individuální identifikace letadla by měla být zpočátku harmonizovaným způsobem zavedena provozní možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem ve vymezené části vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.
(7)
S cílem optimalizovat dostupnost individuálních kódů SSR by měly být poskytovateli letových navigačních služeb, kteří nebudou mít možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem, zavedeny vylepšené a harmonizované možnosti automatického přidělování kódů SSR letadlům.
(8)
S cílem překonat potřebu individuálních kódů SSR pro identifikaci všeobecného letového provozu uskutečňovaného podle pravidel pro let podle přístrojů by měla být možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem zavedena v rámci celého vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.
(9)
Snížení požadavku na přidělování individuálních kódů SSR při používání funkce identifikace letadla sestupným spojem může být nejlépe dosaženo integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu, který označí ty lety, jež jsou způsobilé pro přidělení schváleného kódu viditelnosti, a na tom, že poskytovatelé letových navigačních služeb schválený kód viditelnosti těmto způsobilým letům přidělí, když je identifikace pomocí funkce identifikace letadla sestupným spojem úspěšná.
(10)
Funkce identifikace letadla sestupným spojem může být pro dosažení individuální identifikace letadla použita pouze tehdy, jestliže poskytovatelé letových navigačních služeb zavedou vhodné přehledové snímače, systém zpracování a šíření přehledových dat, systém zpracování letových údajů, komunikaci vzduch-země a země-země, obrazovky řídících letového provozu, a stanovit postupy a výcvik zaměstnanců.
(11)
Rozsah, v jakém poskytovatelé letových navigačních služeb mohou funkci identifikace letadla sestupným spojem skutečně využít s cílem snížit požadavek na přidělování individuálních kódů SSR, závisí na úrovni vybavenosti letadel funkcí identifikace letadla sestupným spojem, na míře, v níž jsou tratě těchto letadel pokryty sousedními systémy, které tuto možnost poskytují, a na zastřešujícím požadavku zajistit účinný a bezpečný provoz.
(12)
Řídícím letového provozu by měla být poskytnuta funkce upozornění na neúmyslné přidělení kódu SSR více než jednomu letadlu, aby se zabránilo možnosti chybné identifikace letadla.
(13)
Jednotné použití specifických postupů v rámci vzdušného prostoru jednotného evropského nebe je zásadní pro dosažení interoperability a plynulosti letového provozu.
(14)
Všechny změny zařízení a služeb uskutečněné v důsledku provádění tohoto nařízení by měly členské státy zohlednit v rámci evropského oblastního navigačního plánu ICAO prostřednictvím běžného postupu podávání pozměňovacích návrhů.
(15)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na vojenské činnosti a výcvik podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
(16)
V zájmu zachování nebo zvýšení stávající úrovně bezpečnosti provozu by se mělo od členských států požadovat zajištění toho, aby dotčené strany provedly posouzení bezpečnosti včetně identifikace nebezpečí, posouzení rizik a postupů k jejich zmírnění. Harmonizované provádění těchto postupů u systémů, na které se vztahuje toto nařízení, si vyžaduje, aby specifické požadavky na bezpečnost byly stanoveny pro všechny požadavky na interoperabilitu a výkonnost.
(17)
Podle nařízení (ES) č. 552/2004 by prováděcí pravidla pro interoperabilitu měla popisovat jednotlivé postupy při posouzení shody, které se mají použít pro posouzení shody složek nebo vhodnosti složek k používání, jakož i ověření systémů.
(18)
V případě letových provozních služeb poskytovaných především letadlům provozovaným v rámci všeobecného letového provozu pod vojenským dohledem by dodržování tohoto nařízení mohla bránit omezení spojená se zadáváním zakázek.
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví požadavky na systémy, které přispívají k poskytování přehledových informací, jejich složky a śouvisející postupy v zájmu zajištění jednoznačné a nepřetržité individuální identifikace letadla v rámci EATMN.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na řetězec v rámci přehledu, který sestává:
a)
z palubních složek přehledových systémů a jejich souvisejících postupů;
b)
z pozemních přehledových systémů, jejich složek a souvisejících postupů;
c)
ze systémů a postupů pro letové provozní služby, zejména systémů zpracování letových údajů, systémů zpracování přehledových dat a systémů rozhraní člověk-stroj;
d)
ze systémů komunikace země-země a vzduch-země, jejich složek a souvisejících postupů používaných pro šíření přehledových dat.
2. Toto nařízení se vztahuje na všechny lety provozované v rámci všeobecného letového provozu v souladu s pravidly pro let podle přístrojů v rámci vzdušného prostoru vymezeného v čl. 1 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 551/2004 (3).
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
Použijí se rovněž tyto definice:
1)
„identifikací letadla“ se rozumí skupina písmen, číslic nebo jejich kombinace, která je buď totožná s volací značkou letadla nebo je kódovaným ekvivalentem volací značky letadla, jež se má používat v komunikaci vzduch-země, a která se používá k identifikaci letadla v komunikaci země-země v rámci letových provozních služeb;
2)
„kódem SSR“ se rozumí jeden z 4 096 identifikačních kódů sekundárního přehledového radaru, které mohou být vysílány palubními složkami přehledových systémů;
3)
„individuálním kódem SSR“ se rozumí čtyřmístný identifikační kód sekundárního přehledového radaru s posledními číslicemi jinými než „00“;
4)
„identifikací letadla sestupným spojem“ se rozumí identifikace letadla vysílaná palubními složkami přehledových systémů prostřednictvím přehledového systému vzduch-země;
5)
„kódem viditelnosti “ se rozumí individuální kód SSR určený pro zvláštní účely;
6)
„přeletem“ se rozumí let, který vstoupí do vymezeného vzdušného prostoru z přilehlého prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a vystoupí z vymezeného vzdušného prostoru do vnějšího přilehlého prostoru;
7)
„příletem“ se rozumí let, který vstoupí do vymezeného vzdušného prostoru z přilehlého prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a přistane v místě určení v rámci vymezeného vzdušného prostoru;
8)
„odletem“ se rozumí let, který má původ na letišti v rámci vymezeného vzdušného prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a buď přistane na letišti ve vymezeném vzdušném prostoru, nebo vystoupí z vymezeného vzdušného prostoru do vnějšího přilehlého prostoru;
9)
„provozovatelem“ se rozumí osoba, organizace nebo podnik zabývající se provozováním letadel nebo nabízející provozování letadel;
10)
„seznamem přidělených kódů“ se rozumí dokument podávající celkový přehled o rozdělení kódů SSR členským státům a stanovištím služeb letového provozu (ATS), jenž byl schválen členskými státy a zveřejněn v evropském oblastním navigačním plánu ICAO;
11)
„řetězcem v rámci kooperativního přehledu“ se rozumí řetězec v rámci přehledu, který k určení položek přehledových dat vyžaduje jak pozemní, tak palubní složky;
12)
"integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu" se rozumí systém v rámci evropské sítě uspořádání letového provozu, jehož prostřednictvím se centralizovaná služba zpracování a distribuce letového plánu zabývající se přijímáním, potvrzováním a distribucí letových plánů poskytuje v rámci vzdušného prostoru, na nějž se vztahuje toto nařízení.
Článek 4
Požadavky na výkonnost
1. Členské státy odpovědné za poskytování letových provozních služeb ve vzdušném prostoru vymezeném v příloze I zajistí, aby byla zavedena možnost stanovit individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem u:
a)
nejméně 50 % všech přeletů vymezeného vzdušného prostoru jednotlivých členských států a
b)
nejméně 50 % celkového kombinovaného počtu všech příletů a odletů v rámci vymezeného vzdušného prostoru jednotlivých členských států.
2. Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby řetězec v rámci kooperativního přehledu disponoval funkcí umožňující stanovit individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem nejpozději do 2. ledna 2020.
3. Poskytovatelé letových navigačních služeb stanovující individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem zajistí, aby postupovali v souladu s požadavky stanovenými v příloze II.
4. Poskytovatelé letových navigačních služeb stanovující individuální identifikaci letadla pomocí individuálních kódů SSR mimo vzdušný prostor vymezený v příloze I zajistí, aby postupovali v souladu s požadavky stanovenými v příloze III.
5. Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby:
a)
byly zavedeny systémy uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) jako systémy nezbytné na podporu požadavků stanovených v odstavcích 3 a 4 tohoto článku;
b)
byly zavedeny systémy nebo postupy uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) nezbytné k tomu, aby řídící letového provozu informovaly, pokud dojde k neúmyslnému dvojímu přidělení kódu SSR.
6. Členské státy přijmou zajistí:
a)
aby centralizované službě zpracování a distribuce letového plánu uvedené v bodě 1 přílohy II byly ohlášeny části vzdušného prostoru na podporu požadavků odstavců 1 a 2 tohoto článku a písmene b) tohoto odstavce;
b)
aby byly integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu sděleny všem dotčeným poskytovatelům letových navigačních služeb ty lety, které jsou způsobilé pro využití kódu viditelnosti uvedeného v písmenu c);
c)
aby se všechny členské státy v koordinaci s evropskými třetími zeměmi dohodly na přidělení jediného kódu viditelnosti výhradně těm letadlům, u nichž je individuální identifikace letadla stanovena pomocí identifikace letadla sestupným spojem.
Článek 5
Požadavky na bezpečnost
1. Členské státy zajistí, aby jakýmkoli změnám stávajících systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) nebo zavedení nových systémů předcházelo posouzení bezpečnosti, včetně identifikace nebezpečí a posouzení a zmírnění rizik, provedené dotčenými stranami.
2. Během posouzení uvedeného v odstavci 1 se zohlední alespoň požadavky stanovené v příloze IV.
Článek 6
Shoda složek nebo vhodnost složek k používání
Před vydáním prohlášení ES o shodě nebo vhodnosti k používání podle článku 5 nařízení (ES) č. 552/2004 posoudí výrobci složek systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 tohoto nařízení nebo jejich zplnomocnění zástupci usazení v Unii shodu těchto složek nebo vhodnost těchto složek k používání v souladu s požadavky stanovenými v příloze V.
Za přijatelné postupy pro posouzení shody složek se však považují rovněž jiné procesy certifikace, které jsou v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (4), pokud zahrnují prokázání souladu s platnými požadavky na výkonnost a bezpečnost stanovenými v tomto nařízení.
Článek 7
Ověření systémů
1. Poskytovatelé letových navigačních služeb, kteří mohou prokázat nebo kteří prokázali, že splňují podmínky stanovené v příloze VI, provedou ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) v souladu s požadavky stanovenými v části A přílohy VII.
2. Poskytovatelé letových navigačních služeb, kteří nemohou prokázat, že splňují podmínky stanovené v příloze VI, uzavřou subdodavatelskou smlouvu s oznámeným subjektem o ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d). Toto ověření se provede v souladu s požadavky stanovenými v části B přílohy VII.
3. Za přijatelné postupy pro ověření systémů se považují certifikační procesy v souladu s nařízením (ES) č. 216/2008, pokud zahrnují prokázání shody s platnými požadavky na výkonnost a bezpečnost stanovenými v tomto nařízení.
Článek 8
Dodatečné požadavky pro poskytovatele letových navigačních služeb
1. Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby všichni dotčení zaměstnanci byli řádně informováni o požadavcích stanovených v tomto nařízení a absolvovali dostatečný výcvik pro výkon své pracovní funkce.
2. Poskytovatelé letových navigačních služeb:
a)
vypracují a udržují provozní příručky obsahující pokyny a informace nezbytné k tomu, aby všichni příslušní zaměstnanci mohli používat toto nařízení;
b)
zajistí, aby příručky uvedené v písmenu a) byly dostupné a aktualizované a aby jejich aktualizace a distribuce podléhala odpovídajícímu řízení jakosti a uspořádání dokumentace;
c)
zajistí, aby pracovní metody a provozní postupy byly v souladu s tímto nařízením.
Článek 9
Dodatečné požadavky pro provozovatele
1. Provozovatelé přijmou nezbytná opatření pro zajištění toho, aby zaměstnanci provozující a udržující přehledové vybavení byli informováni o příslušných ustanoveních tohoto nařízení a absolvovali dostatečný výcvik pro výkon své pracovní funkce a aby pokyny k používání tohoto vybavení byly k dispozici v pilotní kabině.
2. Provozovatelé přijmou nezbytná opatření pro zajištění toho, aby byla v případě, že si to vyžádají provozní podmínky podle čl. 4 odst. 1 a čl. 4 odst. 2, zajištěna identifikace letadla sestupným spojem.
3. Provozovatelé zajistí, aby stanovení identifikace letadla sestupným spojem uvedené v odstavci 4 bylo v souladu s položkou 7 „identifikace letadla“ letového plánu uvedeného v bodu 2 přílohy nařízení Komise (ES) č. 1033/2006 (5).
4. Provozovatelé letadel, která mohou měnit identifikaci letadla sestupným spojem uvedenou v odstavci 2 za letu, zajistí, aby ke změně identifikace letadla sestupným spojem došlo během letu pouze za předpokladu, že o to požádá poskytovatel letových navigačních služeb.
Článek 10
Dodatečné požadavky pro členské státy
Členské státy zajistí soulad s tímto nařízením, včetně zveřejnění příslušných informací ve vnitrostátních leteckých informačních příručkách.
Článek 11
Výjimky
1. Ve zvláštním případě přístupových oblastí, ve kterých jsou letové provozní služby poskytovány vojenskými jednotkami nebo pod vojenským dohledem, a v případě, že souladu s čl. 4 odst. 2 brání omezení spojená se zadáváním zakázek, sdělí členské státy Komisi do 31. prosince 2017 datum zajištění souladu s požadavkem na identifikaci letadla sestupným spojem, které musí být stanoveno nejpozději na den 2. ledna 2025.
2. Po konzultacích s manažerem struktury vzdušného prostoru a nejpozději do 31. prosince 2018 může Komise přezkoumat výjimky sdělené podle odstavce 1, které by mohly mít významný dopad na EATMN.
Článek 12
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 9. února 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. listopadu 2011.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1206/2011
z dne 22. novembra 2011
o zahtevah glede identifikacije zrakoplova v okviru dejavnosti nadzora za enotno evropsko nebo
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 552/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o interoperabilnosti evropske mreže za upravljanje zračnega prometa (uredba o interoperabilnosti) (1) in zlasti člena 3(5) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Komisija je v skladu s členom 8(1) Uredbe (ES) št. 549/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o določitvi okvira za oblikovanje enotnega evropskega neba (okvirna uredba) (2) pooblastila organizacijo Eurocontrol, da oblikuje zahteve za učinkovitost in interoperabilnost nadzora znotraj evropske mreže za upravljanje zračnega prometa („EATMN“). Ta uredba temelji na poročilu o pooblastilu z dne 9. julija 2010.
(2)
Treba je določiti individualno identifikacijo zrakoplova v skladu s postopki Mednarodne organizacije za civilno letalstvo („ICAO“), preden se zrakoplovu zagotovijo službe zračnega prometa z uporabo nadzornega sistema.
(3)
Nemoteno delovanje je odvisno od jasne in stalne identifikacije posameznih zrakoplovov, ki se uporabljajo v splošnem zračnem prometu v skladu s pravili instrumentalnega letenja v zračnem prostoru enotnega evropskega neba.
(4)
Sedanja metoda za identifikacjo posameznega zrakoplova uporablja diskretne oznake radarskih odzivnikov za sekundarni nadzor (v nadaljnjem besedilu: oznake SSR), dodeljene v skladu s postopki ICAO in navigacijskim načrtom zračnega prometa za evropsko regijo..
(5)
Zaradi naraščanja prometa v zadnjem desetletju je ob času konic redno manj razpoložljivih diskretnih oznak SSR od povpraševanja, zato zdaj ne moremo zagotoviti individualne identifikacije zrakoplova v evropskem zračnem prostoru.
(6)
Začetno operativno zmožnost za uporabo funkcije identifikacije zrakoplova z navzdolnjo povezavo je treba uporabiti na usklajen način v določeni prostornini zračnega prostora enotnega evropskega neba, da bi zmanjšali splošno povpraševanje po dodeljevanju diskretnih oznak SSR za individualno identifikacijo zrakoplova.
(7)
Da bi optimizirali razpoložljivost diskretnih oznak SSR, morajo izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa brez zmožnosti uporabe funkcije identifikacije zrakoplova z navzdolnjo povezavo uporabiti izboljšane in usklajene zmožnosti za samodejno dodeljevanje oznak SSR zrakoplovom.
(8)
Uporabiti je treba zmožnost uporabe funkcije identifikacije zrakoplova z navzdolnjo povezavo v vsem zračnem prostoru enotnega evropskega neba, da bi zadostili potrebi po diskretnih oznakah SSR za opredelitev splošnega zračnega prometa, ki poteka v skladu s pravili instrumentalnega letenja.
(9)
Zmanjšanje zahteve po dodeljevanju diskretnih oznak SSR pri uporabi funkcije identifikacije zrakoplova z navzdolnjo povezavo je bi bilo najbolje doseči z integriranim sistemom za obdelavo začetnih načrtov leta, ki identificira lete, upravičene do dodelitve dogovorjene razvidne oznake, in od izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa, ki upravičenim letom dodeljujejo dogovorjene razvidne oznake, ko je identifikacija z uporabo funkcije identifikacije zrakoplova z navzdolnjo povezavo uspešna.
(10)
Funkcije identifikacije zrakoplova z navzdolnjo povezavo se lahko uporablja samo za dosego individualne identifikacije zrakoplova kjer izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa uporabljajo ustrezne nadzorne senzorje, funkcije sistema za obdelavo in razdeljevanje nadzornih podatkov, funkcijo sistema za obdelavo podatkov o letu, komunikacijska sredstva zrak-zemlja in zemlja-zemlja, funkcijo prikaza na ekranu kontrolorjev letov, ter omogočajo postopke in usposabljanja osebja.
(11)
Stopnja, do katere lahko izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa dejansko uporabijo zmožnost uporabe funkcije identifikacije zrakoplova z navzdolnjo povezavo za zmanjšanje zahteve po dodeljevanju diskretnih oznak SSR, je odvisna od stopnje, do katere je zrakoplov opremljen s funkcijo identifikacije zrakoplova z navzdolnjo povezavo, od obsega, v katerem so proge, ki jih zrakoplov preleti, neprekinjeno pod nadzorom sistemov, ki omogočajo to funkcijo, ter od nadrejene zahteve po zagotavljanju učinkovitega in varnega delovanja.
(12)
Kontrolorji letov bi morali prejeti opozorila, kadar se več kot enemu zrakoplovu nenamerno dodeli ista oznaka SSR, da bi preprečili možnost napačne identifikacije zrakoplova.
(13)
Enotna uporaba posebnih postopkov znotraj zračnega prostora enotnega evropskega neba je bistvena za doseganje interoperabilnosti in nemotenega delovanja.
(14)
Države članice morajo vse spremembe zmogljivosti in storitev, ki so posledica izvajanja te uredbe, vključiti v evropski navigacijski načrt zračnega prometa ICAO, in sicer z običajnim postopkom predloga za spremembo.
(15)
Ta uredba ne zajema vojaških operacij in usposabljanj, kakor je navedeno v členu 1(2) Uredbe (ES) št. 549/2004.
(16)
Za ohranitev ali izboljšanje sedanjih ravni varnosti delovanja morajo države članice zagotoviti, da udeležene strani opravijo oceno varnosti, vključno s prepoznavanjem nevarnosti ter postopki v zvezi z oceno in ublažitvijo tveganja. Za usklajeno izvajanje teh postopkov v sistemih, ki jih zajema ta uredba, je treba določiti posebne varnostne zahteve za vse zahteve glede interoperabilnosti in učinkovitosti.
(17)
V skladu z Uredbo (ES) št. 552/2004 morajo izvedbene določbe za interoperabilnost vsebovati opis posebnih postopkov za oceno skladnosti, na podlagi katerih se ocenjujeta skladnost ali primernost uporabe sestavnih delov in verifikacija sistemov.
(18)
Če bi se službe zračnega prometa izvajale predvsem za zrakoplove, ki letijo v splošnem zračnem prometu pod vojaškim nadzorom, bi lahko omejitve pri naročanju preprečile skladnost s to uredbo.
(19)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Odbora za enotno evropsko nebo -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Vsebina
Ta uredba določa zahteve za sisteme, ki prispevajo k zagotavljanju nadzornih podatkov, njihovih sestavnih delov in z njimi povezanih postopkov, da bi zagotovili jasno in stalno individualno identifikacijo zrakoplova znotraj evropske mreže zračnega prometa (EATMN).
Člen 2
Področje uporabe
1. Ta uredba se uporablja za nadzorno verigo, sestavljeno iz:
(a)
nadzornih sistemov v zraku, njihovih sestavnih delov in pripadajočih postopkov;
(b)
nadzornih sistemov na zemlji, njihovih sestavnih delov in pripadajočih postopkov;
(c)
sistemov in postopkov za službe zračnega prometa, zlasti sistemov za obdelovanje podatkov o letih, sistemov za obdelovanje nadzornih podatkov in sistemov vmesnikov med človekom in strojem;
(d)
komunikacijskih sistemov zemlja-zemlja in zrak-zemlja, njihovih sestavnih delov in z njimi povezanih postopkov, ki se uporabljajo za razdeljevanje nadzornih podatkov.
2. Ta uredba se uporablja za vse lete splošnega zračnega prometa v skladu s pravili instrumentalnega letenja v zračnem prostoru, opredeljenem v členu 1(3) Uredbe (ES) št. 551/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (3).
Člen 3
Opredelitev pojmov
Za namene te uredbe se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 2 Uredbe (ES) št. 549/2004.
Uporabljajo se tudi naslednje opredelitve:
1.
„identifikacija zrakoplova“ pomeni skupino črk, številk ali kombinacijo obeh, enako ali po oznaki enako klicnemu znaku zrakoplova, ki se uporablja za komunikacijo zrak-zemlja in ki se uporablja za identifikacijo zrakoplova pri komunikaciji zemlja-zemlja služb zračnega prometa;
2.
„oznaka SSR“ pomeni eno od 4 096 oznak identitete radarjev za sekundarni nadzor, ki jo lahko posredujejo sestavni deli nadzornih sistemov v zraku;
3.
„diskretna oznaka SSR“ pomeni štirimestno številčno oznako identitete radarjev za sekundarni nadzor, pri kateri vsaj dve številki nista „00“;
4.
„identifikacija zrakoplova z navzdolnjo povezavo“ pomeni identifikacijo zrakoplova, ki jo posredujejo sestavni deli nadzornih sistemov v zraku prek nadzornega sistema zrak-zemlja;
5.
„razvidna oznaka“ pomeni individualno oznako SSR, določeno za posebne namene;
6.
„prelet“ pomeni let, ki vstopi v opredeljeni zračni prostor iz sosednjega sektorja, ga prepotuje in iz njega izstopi v zunanji sosednji sektor;
7.
„prihodni let“ pomeni let, ki vstopi v opredeljeni zračni prostor iz sosednjega sektorja, ga prepotuje in znotraj njega pristane v namembnem kraju;
8.
„odhodni let“ pomeni let, ki izvira z letališča znotraj opredeljenega zračnega prostora, ta prostor prepotuje in pristane na letališču znotraj njega ali iz njega izstopi v zunanji sosednji sektor;
9.
„operater“ pomeni osebo, organizacijo ali podjetje, ki je vključeno ali želi biti vključeno v obratovanje zrakoplova;
10.
„seznam dodeljevanja oznak“ pomeni dokument, v katerem je podrobno določeno splošno razdeljevanje oznak SSR državam članicam in enotam službe zračnega prometa ter o katerem so se dogovorile države članice in je bil objavljen v navigacijskem načrtu zračnega prometa za evropsko regijo ICAO;
11.
„kooperativna nadzorna veriga“ pomeni nadzorno verigo, ki za določitev nadzornih podatkov potrebuje sestavne dele tako na zemlji kot v zraku;
12.
„integrirani sistem za obdelavo začetnih načrtov leta“(integrated initial flight plan processing system; v nadaljnjem besedilu „IFPS“) je sistem v okviru evropske mreže za upravljanje zračnega prometa (European Air Traffic Management Network), prek katerega je v zračnem prostoru, ki ga zajema ta uredba, zagotovljena centralizirana služba za obdelavo in razdelitev načrtov letov, ki opravlja sprejem, potrditev in razdelitev načrtov letov.
Člen 4
Zahteve glede učinkovitosti
1. Države članice, odgovorne za opravljanje služb zračnega prometa v zračnem prostoru, opredeljenem v Prilogi I, zagotovijo zmožnosti, ki omogoča uvedbo individualne identifikacije zrakoplova z uporabo identifikacije zrakoplova z navzdolnjo povezavo za:
(a)
najmanj 50 % vseh preletov opredeljenega zračnega prostora posamezne države članice in
(b)
najmanj 50 % skupnega števila vseh prihodnih in odhodnih letov znotraj opredeljenega zračnega prostora posamezne države članice.
2. Izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa zagotovijo, da ima sodelovalna nadzorna veriga najpozneje 2. januarja 2020 potrebno zmožnost, ki ji omogoča uvedbo individualne identifikacije zrakoplova z uporabo identifikacije zrakoplova z navzdolnjo povezavo.
3. Izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa, ki želijo uvesti individualno identifikacijo zrakoplova z uporabo identifikacije zrakoplova z navzdolnjo povezavo, zagotovijo, da so upoštevane zahteve iz Priloge II.
4. Izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa, ki želijo uvesti individualno identifikacijo zrakoplova z uporabo diskretnih oznak SSR zunaj zračnega prostora iz Priloge I, zagotovijo, da so upoštevane zahteve iz Priloge III.
5. Izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa zagotovijo, da:
(a)
se sistemi iz točk (b), (c) in (d) člena 2(1) uporabljajo v skladu s potrebami po podpori zahtev iz odstavkov 3 in 4 tega člena;
(b)
se sistemi iz točk (b), (c) in (d) člena 2(1) ali postopki uporabljajo v skladu s potrebami po informiranju kontrolorjev o primerih nenamerno podvojenih dodelitev oznak SSR.
6. Države članice zagotovijo, da:
(a)
se prostornine zračnega prometa prijavijo centralizirani službi za obdelavo in razdelitev načrtov letov iz točke (1) Priloge II v podporo zahtevam iz odstavkov 1 in 2 tega člena in točke (b) tega odstavka;
(b)
integrirani sistem za obdelavo začetnih načrtov leta vsem zadevnim izvajalcem navigacijskih služb zračnega prometa sporoči lete, ki so upravičeni do uporabe razvidne oznake iz točke c;
(c)
se vse države članice sporazumejo o enotni razvidni oznaki, ki je usklajena z evropskimi tretjimi državami in se dodeli le zrakoplovom, pri katerih individualna identifikacija zrakoplova poteka z uporabo identifikacije zrakoplova z navzdolnjo povezavo.
Člen 5
Varnostne zahteve
1. Države članice zagotovijo, da je pred vsako spremembo obstoječih sistemov iz točk (b), (c) in (d) člena 2(1) ali pred uvedbo novih sistemov opravljena ocena varnosti, vključno s prepoznavanjem nevarnosti ter oceno in zmanjšanjem tveganja, ki jo opravijo udeležene strani.
2. Pri oceni varnosti iz odstavka 1 se upoštevajo najmanj zahteve iz Priloge IV.
Člen 6
Skladnost ali primernost za uporabo sestavnih delov
Pred izdajo ES-izjave o skladnosti ali primernosti za uporabo sestavnih delov iz člena 5 Uredbe (ES) št. 552/2004 proizvajalci sestavnih delov sistemov iz člena 2(1) te uredbe ali njihovi pooblaščeni zastopniki s sedežem v Uniji ocenijo skladnost ali primernost za uporabo teh sestavnih delov v skladu z zahtevami iz Priloge V.
Vendar pa se postopki certificiranja, ki so v skladu z Uredbo (ES) št. 216/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (4) štejejo za sprejemljive postopke pri ugotavljanju skladnosti teh sestavnih delov, če dokazujejo izpolnjevanje skladnosti z veljavnimi zahtevami te uredbe glede učinkovitosti in varnosti.
Člen 7
Verifikacija sistemov
1. Izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa, ki lahko dokažejo ali so dokazali, da izpolnjujejo pogoje iz Priloge VIII, opravijo verifikacijo sistemov iz točk (b), (c) in (d) člena 2(1) v skladu z zahtevami iz dela A Priloge VII.
2. Izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa, ki ne morejo dokazati, da izpolnjujejo pogoje iz Priloge VI, s priglašenim organom sklenejo podizvajalsko pogodbo o verifikaciji sistemov iz točk (b), (c) in (d) člena 2(1). Verifikacija se izvaja v skladu z zahtevami iz dela B Priloge VII.
3. Postopki certificiranja v skladu z Uredbo (ES) št. 216/2008 veljajo za sprejemljive postopke za verifikacijo sistemov, če dokazujejo izpolnjevanje zahtev te uredbe glede učinkovitosti in varnosti.
Člen 8
Dodatne zahteve za izvajalce navigacijskih služb zračnega prometa
1. Izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa zagotovijo, da je vse zadevno osebje ustrezno seznanjeno z zahtevami te uredbe in da je ustrezno usposobljeno za svoje delovne naloge.
2. Izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa:
(a)
razvijajo in vzdržujejo priročnike obratovanja, ki vsebujejo potrebna navodila in informacije, in s tem zagotovijo, da vso zadevno osebje uporablja to uredbo;
(b)
zagotovijo, da so priročniki iz točke (a) dostopni in se posodabljajo ter da se njihova posodobitev in razdelitev izvajata v skladu z načeli ustreznega upravljanja kakovosti in razvrstitve dokumentacije;
(c)
zagotovijo, da so delovne metode in postopki obratovanja skladni s to uredbo.
Člen 9
Dodatne zahteve za operaterje
1. Operaterji sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da je osebje, ki upravlja in vzdržuje opremo za nadzor, seznanjeno z zadevnimi določbami te uredbe, ustrezno usposobljeno za svoje delovne naloge in da so navodila za uporabo opreme na voljo v pilotski kabini.
2. Operaterji sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da je na krovu na voljo identifikacija zrakoplova z navzdolnjo povezavo, kadar je to operativno zahtevano v členu 4(1) in (2).
3. Operaterji zagotovijo, da je nastavitev identifikacije zrakoplova z navzdolnjo povezavo iz odstavka 4 v skladu s točko 7 „identifikacija zrakoplova“ načrta leta iz točke 2 priloge k Uredbi Komisije (ES) št. 1033/2006 (5).
4. Operaterji zrakoplovov, ki imajo zmožnost zamenjave identifikacije zrakoplova z navzdolnjo povezavo iz odstavka 2, ko je zrakoplov v zraku, zagotovijo, da se identifikacija zrakoplova z navzdolnjo povezavo ne spremeni med letom, razen če to zahteva izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa.
Člen 10
Dodatne zahteve za države članice
Države članice zagotovijo skladnosti s to uredbo, vključno z objavo pomembnih informacij v nacionalnih zbornikih letalskih informacij.
Člen 11
Izjeme
1. V posebnem primeru dostopov, v katerih storitve zračnega prometa opravljajo vojaške enote ali ki so pod vojaškim nadzorom, in kadar omejitve pri naročanju preprečujejo skladnost s členom 4(2), države članice Komisiji najpozneje 31. decembra 2017 sporočijo datum skladnosti z identifikacijo zrakoplova z navzdolnjo povezavo, ki ne sme biti poznejši od 2. januarja 2025.
2. Po posvetovanju z upraviteljem omrežja in najpozneje 31. decembra 2018 lahko Komisija pregleda izjeme, sporočene na podlagi odstavka 1, ki bi lahko znatno vplivale na EATMN.
Člen 12
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 9. februarja 2012.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 22. novembra 2011