ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. června 2010
o daňových podporách poskytnutých Francií Fondu pro předcházení nepředvídaným rizikům v odvětví rybolovu a rybářským podnikům (státní podpora C 24/08, ex NN 38/07)
(oznámeno pod číslem K(2010) 3938)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2010/569/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (2), a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po vyzvání zúčastněných stran k podání připomínek (3) v souladu s uvedenými články,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
V rámci přezkoumání podpor poskytnutých Fondu pro předcházení nepředvídaným rizikům v odvětví rybolovu (dále „FPAP“) a rybářským podnikům, které vyústilo v rozhodnutí Komise 2008/936/ES (4), věděla Komise o existenci zvláštního daňového režimu ve prospěch FPAP a jeho členů.
(2)
Tento daňový režim nebyl během řízení, které vyústilo v rozhodnutí ze dne 20. května 2008, zkoumán, neboť se jednalo o novou skutečnost, která Komisi v okamžiku zahájení formálního vyšetřovacího řízení nebyla známa (5).
(3)
Avšak vzhledem k tomu, že měla k dispozici dostatečně přesná fakta umožňující dospět k závěru o existenci ilegálních podpor, se Komise rozhodla provést předběžné posouzení těchto daňových podpor (6). Po skončení této analýzy zahájila formální vyšetřovací řízení těchto podpor rozhodnutím, které bylo rovněž přijato dne 20. května 2008 (7).
(4)
Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek ve lhůtě jednoho měsíce od data zveřejnění. Nebyla doručena žádná připomínka třetí zúčastněné strany.
(5)
Francie oznámila své připomínky k zahájení formálního vyšetřovacího řízení dopisem ze dne 8. září 2008.
(6)
Francie dále dopisem ze dne 29. listopadu 2008, zaslaným v rámci řízení o navrácení podpor, které bylo předmětem rozhodnutí 2008/936/ES, sdělila, že FPAP byl dne 27. února 2008 zrušen a zbytek záloh od státu byl státu vrácen.
2. POPIS PODPORY
(7)
Ohledně podrobného popisu způsobu fungování a kroků FPAP odkazuje Komise na rozhodnutí 2008/936/ES.
(8)
Zvláštní daňový režim ve prospěch FPAP a jeho členů je popsán ve dvou dopisech francouzského ministerstva pro rozpočet, které byly předány Komisi po zveřejnění rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení, jež vyústilo v rozhodnutí 2008/936/ES (8).
(9)
První dopis ze dne 5. února 2004 spadá do doby založení FPAP, jehož návrh stanov byl schválen zakládající valnou hromadou konanou dne 10. února 2004. V tomto dopise se uvádí, že:
„-
fond založený jako profesní odborový svaz nebude podléhat dani z příjmů právnických osob kvůli příspěvkům zaplaceným podnikateli v odvětví rybolovu a kvůli finančním výnosům z investování peněz,
-
zaplacené příspěvky bude možné odečíst od zdanitelného výsledku podnikatelů v odvětví rybolovu v roce jejich zaplacení. Výjimečně bude možné první příspěvky zaplacené nejpozději 30. března 2004 odečíst od výsledku hospodaření za rok 2003.“
(10)
Rovněž uvádí částky, které mohou být předmětem uvedeného odpočtu: roční příspěvek podnikatelů v odvětví rybolovu, kteří jsou členy fondu, který by bylo možné odečíst od zdanitelného příjmu, by se pohyboval mezi 1 000 a 15 000 EUR.
(11)
Druhý dopis ze dne 28. listopadu 2004 je zaměřen na odpočet příspěvků zaplacených členy od příjmů. Byl napsán v kontextu změny smluvní dohody zavazující FPAP a jeho členy, která měla napříště umožnit vracet členům zaplacené a nepoužité příspěvky.
(12)
Uvádí se v něm:
„-
příspěvky zaplacené členy na základě této nové dohody budou odčitatelné v roce jejich zaplacení do výše 10 000 EUR za rok pro jednoho člena, tato horní hranice bude zvýšena o 25 % z části výnosu, který se bude pohybovat mezi 40 000 a 80 000 EUR,
-
příspěvky zaplacené nad výše uvedené limity z titulu návrhu záruky poskytované fondem budou v plné výši odčitatelné od zdanitelného příjmu členů v roce jejich zaplacení.“
(13)
V tomto dopise je upřesněno, že „bilance tohoto experimentu“ má být hotová koncem roku 2006 a „budou posouzeny případné nezbytné úpravy“. Nejedná se tedy o trvalý daňový režim.
(14)
Dále, i když v dopise ze dne 28. listopadu 2004 se uvádí, že příspěvky se odečítají od zdanitelného příjmu v roce jejich zaplacení, nic neukazuje na to, že odpočet příspěvků zaplacených na začátku roku 2004 (až do konce března) z příjmů za rok 2003, jak to uvádí dopis ze dne 5. února 2004, by byl zpochybněn.
(15)
Z výše uvedených dvou dopisů vyplývá, že daňový režim poskytnutý ministerstvem financí FPAP a jeho členům má dva aspekty:
-
jednak osvobození FPAP od daně z příjmů právnických osob,
-
jednak možnost odečíst si od svých zdanitelných příjmů své příspěvky do tohoto fondu, vztahující se na členy FPAP.
3. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(16)
Komise měla za to, že daňový režim, který francouzské orgány poskytly FPAP a jeho členům, by měl být, stejně jako v případě spisu C-9/06, analyzován z hlediska režimů státních podpor z hlediska výhod, které představuje jednak pro samotný FPAP a jednak pro členské rybářské podniky.
3.1 Existence státní podpory
3.1.1 Státní podpora ve prospěch FPAP
(17)
Jak bylo uvedeno v rozhodnutí 2008/936/ES, je třeba FPAP pokládat za podnik ve smyslu práva hospodářské soutěže Evropské unie. Skutečnost, že FPAP nevykonával výdělečnou činnost či že byl odborovým svazem, je v tomto směru bezpředmětná.
(18)
V důsledku toho se Komise domnívala, že daňový režim poskytnutý francouzskými orgány FPAP mu oproti soukromým investorům činným na termínovaných trzích s ropnými produkty poskytl dvojí výhodu:
-
za prvé, osvobození od daně z příjmů právnických osob, popsané v 9. bodě odůvodnění, jehož FPAP požívá, je snížením nákladů, které zpravidla zatěžují rozpočet podniků aktivních v této oblasti,
-
za druhé, daňové zvýhodnění poskytnuté členům FPAP, ať jakékoli povahy, je pobídkou k příspěvkům pro FPAP; umožňuje tak FPAP zvyšovat jeho finanční prostředky, zatímco ostatní podniky aktivní v této oblasti takového mechanismu nevyužívají.
(19)
Na konci svého předběžného šetření Komise považovala výhodu uvedenou v 17. bodě odůvodnění za poskytnutou státem a zahrnující vzdání se státních prostředků.
(20)
FPAP požíval, díky daňovým opatřením uvedeným v 17. bodě odůvodnění, oproti jiným společnostem působícím na termínovaných trzích finanční výhody, a to jak ve Francii, tak v jiných členských státech.
(21)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise rovněž uvedla, že právní základ umožňující FPAP využívat osvobození od daně z příjmů právnických osob je tvořen čl. 206 odst. 1a všeobecného daňového zákoníku (9), který umožňuje profesní odborové svazy za určitých podmínek od daní osvobodit. Za těchto okolností je možné, že FPAP zároveň využíval osvobození od daně z podnikání, jak jej stanoví článek 1447 téhož zákoníku ve prospěch subjektů využívajících osvobození uvedeného v čl. 206 odst. 1a téhož zákoníku.
3.1.2 Státní podpora ve prospěch rybářských podniků
(22)
Finanční zvýhodnění uvedené v 17. bodě odůvodnění umožnilo členským rybářským podnikům nakupovat palivo za zvýhodněnou sazbu díky činnosti prováděné FPAP na termínovaných trzích s ropnými produkty.
(23)
Možnost daná rybářským podnikům odečíst si od svých příjmů příspěvky pro FPAP měla za následek snížení jejich normální rozpočtové zátěže. O této možnosti odpočtu rozhodl ministr pověřený rozpočtem, takže ji lze připsat státu.
(24)
Podniky, které mohly provést odpočet uvedený v 22. bodě odůvodnění, požívaly vzhledem k jiným rybářským podnikům Unie finančního zvýhodnění. Stejným způsobem se toto finanční zvýhodnění dotklo obchodu mezi členskými státy a narušilo nebo mohlo narušit hospodářskou soutěž. Z tohoto důvodu je státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(25)
Na druhou stranu, vzhledem k informacím obsaženým v „Podrobném způsobu použití Fondu pro předcházení nepředvídaným rizikům v odvětví rybolovu“, dokumentu, který byl rovněž předán v rámci formálního vyšetřovacího řízení podpory C-9/06, Komise konstatovala, že zatímco příspěvky do FPAP, stanovené na deklaratorním základě podle předpokládané spotřeby paliva na příští rok, byly vypočteny na vyšším základě než skutečná spotřeba, provedený daňový odpočet zůstal v celé výši majiteli plavidla. Tento systém představoval pro majitele plavidla podnět, aby nadhodnocovali svou potřebu krytí pouze s cílem využít daňového odpočtu.
(26)
Na základě téhož dokumentu Komise rovněž konstatovala, že někteří členové, jejichž činnost nesouvisela s rybolovem, ale kteří jsou „připraveni poskytnout odborovému sdružení morální podporu“, rovněž měli možnost využít daňového odpočtu na své příspěvky do FPAP, i když tyto nebyly určeny na záruční riziko.
3.2 Slučitelnost s vnitrostátním trhem
(27)
V této otázce Komise odkázala na analýzu provedenou v rozhodnutí 2008/936/ES. Komise se domnívala, že se jednalo o provozní podpory pro FPAP a rybářské podniky a že žádné ustanovení Smlouvy o fungování Evropské unie nebo jakéhokoli nástroje přijatého Komisí v oblasti státních podpor neumožňuje pokládat tyto podpory za slučitelné s vnitrostátním trhem.
(28)
V důsledku toho sdělila Komise Francii své vážné pochybnosti o slučitelnosti těchto opatření s vnitrostátním trhem.
4. KOMENTÁŘE FRANCIE
4.1 Daňové opatření ve prospěch rybářských podniků
(29)
Francie se domnívá, že daňová opatření ve prospěch rybářských podniků nejsou státní podporou, protože příspěvky zaplacené rybářskými podniky do FPAP jsou součástí režijních nákladů těchto podniků pro výkon jejich činnosti. Takže na základě článku 39 všeobecného daňového zákoníku jsou tyto výdaje odčitatelné od zdanitelných příjmů. Odpočet těchto příspěvků tedy odpovídá provádění obecného opatření, a není tudíž státní podporou.
(30)
Francie uznává, že dopisy uvedené v 7. bodě odůvodnění neobsahují žádné informace o způsobu vracení příspěvků. Francie upřesňuje, že to ovšem neznamená, že toto vracení nemá daňový dopad. V souladu s principy obecného práva pro určení zdanitelného výsledku představuje vrácení těchto příspěvků rybářským podnikům, které jsou členy FPAP, výnos podléhající dani z příjmů právnických osob. Francie rovněž upřesňuje, že v případě, že cena paliva překročila horní hranici stanovenou v záruční úmluvě, kompenzace, kterou obdržely členské podniky FPAP, byla zahrnuta do zisku podléhajícího dani z příjmů. V důsledku toho neměly členské podniky žádný zájem nadhodnocovat své potřeby krytí, neboť by se to projevilo dodatečným zdaněním.
(31)
Na druhou stranu Francie uvádí, že selektivní povaha podpůrného opatření může být zdůvodněna povahou a ekonomikou systému. Mohou tak existovat zákonné důvody opravňující odlišný přístup a tedy i případně poskytnutí výhod, které z toho mohou vyplývat. Francie ovšem nepředložila nic, co by v tomto případě umožnilo zdůvodnit odlišné zacházení ve prospěch rybářských podniků.
4.2 Daňové opatření ve prospěch FPAP
(32)
Francie se domnívá, že osvobození od daně z příjmů právnických osob, kterého požíval FPAP, je odůvodněno jeho nevýdělečným účelem a jeho povahou profesního odborového sdružení.
(33)
Francie poznamenala, že toto je v souladu s právem Evropské unie. Předmětem daně z příjmů právnických osob je totiž zdanění výdělečné činnosti. Na základě této zásady Francie připomněla, že sama Komise ve svém sdělení o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti (10) (dále „sdělení o přímém zdanění“) uvádí, že může být zdůvodněno povahou daňového systému, že neziskové podniky jsou osvobozeny od daně z příjmů.
5. POSOUZENÍ
(34)
Posouzení provedené v rozhodnutí o zahájení řízení musí být zrevidováno a doplněno s ohledem na připomínky, které sdělila Francie dne 8. září a 29. listopadu 2008 (viz 5. a 6. bod odůvodnění).
(35)
Analýza byla provedena z hlediska dvojího cíle FPAP, jednak získat finanční opce na termínovaných trzích s ropou a jejími deriváty, a jednak vyplácet rybářským podnikům, které jsou jeho členy, rozdíl mezi průměrnou měsíční referenční cenou a „maximální krytou cenou“, nebo cenou 0,30 EUR za litr, podle období.
5.1 Daňové opatření ve prospěch rybářských podniků
(36)
Dotčené daňové opatření spočívá v možnosti odečíst od zdanitelného příjmu příspěvky, které rybářské podniky zaplatily FPAP.
(37)
Francie se domnívá, že tento odpočet není státní podporou, protože tyto příspěvky spadají do kategorie režijních nákladů podniků a francouzský daňový systém stanoví odpočet těchto nákladů od zdanitelných příjmů. Z tohoto důvodu by se jednalo o zavedení obecného opatření a tento odpočet by nebyl státní podporou.
(38)
Komise konstatuje, že režijní náklady jsou skutečně odčitatelné od zisku podniků na základě článku 39 obecného daňového zákoníku. Jedná se o obecné opatření platné pro všechny podniky, bez ohledu na oblast jejich činnosti. Tato možnost odpočtu by tedy spadala do kategorie daňových opatření otevřených pro všechny hospodářské subjekty, které jsou uvedeny v bodě 13 „sdělení o přímém zdanění“. Z tohoto titulu by takové opatření platné pro všechny podniky a všechny výroby nebylo státní podporou.
(39)
Francie vysvětlila, že odčitatelnost nákladů z titulu režijních nákladů se určuje podle předmětu nákladů. Pokud byly náklady vynaloženy v zájmu společnosti, jsou v zásadě odčitatelné. Příspěvky zaplacené profesním organizacím (odbory, obchodní komory atd.) jsou na základě definice výdaji v zájmu provozu a jsou vždy zahrnuty do odpočtu od zdanitelných příjmů. Protože FPAP je profesní odborová organizace, odpočitatelnost příspěvku spadá do stejné logiky.
(40)
Komise mimo jiné ve 20. bodě odůvodnění rozhodnutí 2008/936/ES uvedla, že „FPAP je zřízen jako společnost vzájemného pojištění nabízející svým členům jako protihodnotu za jejich příspěvky určitý počet služeb“.
(41)
Příspěvky na pojištění jsou tedy součástí nákladů, které podniky hradí, aby se zajistily před různými riziky. Riziko výkyvů cen ropy může být jedním z těchto rizik. Tyto výdaje jsou přímo spojené s prováděním profesní činnosti a nepřispívají ke zvyšování aktiv podniku; jsou rovněž odčitatelné od zdanitelných příjmů jako režijní náklady. Lze se tedy domnívat, že příspěvky do FPAP určené na riziko výkyvů cen ropy jsou odčitatelné od zisku podniků na základě článku 39 obecného daňového zákoníku Francie. Za těchto podmínek se jedná o provádění obecného ustanovení. Tato možnost odpočtu tedy není státní podporou.
5.2 Daňové opatření ve prospěch FPAP
(42)
Komise konstatuje, že FPAP byl zrušen dne 27. února 2008. Daňová ustanovení ve prospěch FPAP skončila ke stejnému datu.
(43)
Komise rovněž uvádí, že po skončení likvidace FPAP definitivně ukončil veškerou ekonomickou činnost. Činnosti a aktiva FPAP nebyly převedeny na jiný podnik. Navíc prostředky, kterými FPAP mohl ještě disponovat k datu svého zrušení, byly vráceny státu přes OFIMER, veřejný subjekt financovaný státem.
(44)
Z těchto důvodů se Komise domnívá, i za předpokladu, že by daňová opatření ve prospěch FPAP představovala výhodu pro FPAP a narušení hospodářské soutěže, by takové narušení skončilo v okamžiku, kdy FPAP ukončil činnost nebo kdy skončila opatření v jeho prospěch. Za těchto okolností by rozhodnutí Komise o existenci takových daňových podpor a případné slučitelnosti s vnitrostátním trhem bylo zbaveno jakéhokoli praktického účelu.
(45)
V důsledku toho se formální vyšetřovací řízení, zahájené na základě čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, stalo vůči FPAP bezpředmětným.
6. ZÁVĚR
(46)
Na základě analýzy uvedené v části 5.1 Komise konstatuje, že daňové výhody poskytnuté členům FPAP nepředstavují státní podporu ve smyslu č. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
(47)
Na základě úvah uvedených v části 5.2 Komise konstatuje, že řízení proti FPAP je bezpředmětné,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Daňová opatření poskytnutá Francií ve prospěch rybářských podniků nejsou státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
Článek 2
Formální vyšetřovací řízení zahájené na základě čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování EU ohledně daňových opatření ve prospěch FPAP je skončeno.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Francii.
V Bruselu dne 23. června 2010.
SKLEP KOMISIJE
z dne 23. junija 2010
o davčni pomoči Francije Skladu za preprečevanje tveganj ribištva in ribiškim podjetjem (državna pomoč C 24/08 (ex NN 38/07))
(notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 3938)
(Besedilo v francoskem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2010/569/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe (1),
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (2) in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe (3) v skladu z navedenimi določbami,
ob upoštevanju naslednjega:
1. POSTOPEK
(1)
Komisija se je pri preučitvi pomoči, dodeljenih Skladu za preprečevanje tveganj ribištva (Fonds de prévention des aléas pêche) (v nadaljnjem besedilu: FPAP) in ribiškim podjetjem, po kateri je sprejela Odločbo Komisije 2008/936/ES (4), seznanila z obstojem posebne davčne ureditve v korist FPAP in njegovih članov.
(2)
Ta davčna ureditev ni bila preučena med postopkom, ki je pripeljal do Odločbe z dne 20. maja 2008, ker je to bilo novo dejstvo, s katerim Komisija ob sprožitvi formalnega postopka preiskave ni bila seznanjena (5).
(3)
Ker je Komisija vseeno menila, da ima dovolj jasne dokaze, na podlagi katerih lahko ugotovi obstoj nezakonitih pomoči, se je odločila opraviti predhodno preiskavo teh davčnih pomoči (6). Po tej analizi je s sklepom, prav tako sprejetim 20. maja 2008 (7), sprožila formalni postopek preiskave v zvezi z navedenimi pomočmi.
(4)
Komisija je zainteresirane strani pozvala, naj pripombe predložijo v enem mesecu od datuma objave. Pripomb ni predložila nobena zainteresirana tretja stran.
(5)
Francija je svoje pripombe o sprožitvi formalnega postopka preiskave poslala z dopisom z dne 8. septembra 2008.
(6)
Poleg tega je Francija z dopisom z dne 29. novembra 2008 v okviru postopka vračila pomoči, ki so bile predmet Odločbe 2008/936/ES, sporočila podatek, da je bil FPAP 27. februarja 2008 razpuščen in da je bil ostanek predplačil, prejetih od države, povrnjen.
2. OPIS POMOČI
(7)
Komisija se za podroben opis načina delovanja in ukrepov FPAP sklicuje na Odločbo 2008/936/ES.
(8)
Posebna davčna ureditev v korist FPAP in njegovih članov je opisana v dveh dopisih francoskega ministrstva za proračun, ki sta bila Komisiji poslana po objavi odločitve o sprožitvi postopka preiskave, ki je pripeljal do Odločbe 2008/936/ES (8).
(9)
Prvi dopis z dne 5. februarja 2004 spada v okvir ustanovitve FPAP, katerega osnutek statuta je bil odobren na ustanovitveni seji 10. februarja 2004. V tem dopisu je navedeno, da:
„-
sklad, ustanovljen v obliki strokovnega združenja, ne bo zavezan davku od dohodkov pravnih oseb iz naslova prispevkov, ki jih plačujejo ribiči lastniki, in finančnih prihodkov iz naložb denarnih sredstev,
-
plačane prispevke bo mogoče odšteti od obdavčljivega prihodka ribičev lastnikov v letu njihovega plačila. Izjemoma bo prve prispevke, plačane najpozneje do 30. marca 2004, mogoče odšteti od prihodkov za leto 2003.“
(10)
V dopisu so omenjeni tudi zneski, ki bi jih bilo mogoče odšteti, kot je navedeno: letni prispevek ribičev lastnikov, članov FPAP, ki bi ga bilo mogoče odšteti od obdavčljivega prihodka, bi bil med 1 000 in 15 000 EUR.
(11)
Drugi dopis z dne 28. novembra 2004 se osredotoča na odštetje prispevkov, ki jih plačujejo člani, od prihodkov. Ta dopis spada v okvir spremembe sporazuma o poroštvu, ki FPAP veže na njegove člane in na podlagi katerega bi člani lahko odslej dobili vrnjene plačane in neporabljene prispevke.
(12)
V njem je navedeno:
„-
prispevke, ki jih člani plačajo na podlagi tega novega sporazuma, bo mogoče odšteti v letu njihovega plačila do 10 000 EUR na leto in na člana, pri čemer se ta zgornja meja poveča za 25 % deleža v dobičku med 40 000 in 80 000 EUR,
-
prispevke, plačane prek navedenih omejitev iz naslova načrtovanega poroštva, ki ga vzpostavi sklad, bo v celoti mogoče odšteti od obdavčljivega prihodka članov v letu njihovega plačila.“
(13)
V tem dopisu je določeno, da bo treba konec leta 2006 sestaviti „oceno tega poskusa“ in „preučiti morebiti potrebne spremembe“. To torej ni davčna ureditev, ki bi bila odobrena za stalno.
(14)
Poleg tega, čeprav je v tem dopisu z dne 28. novembra 2004 predvideno, da se prispevki odštejejo od obdavčljivega prihodka v letu njihovega plačila, nič ne kaže, da bi bilo odštetje prispevkov, plačanih na začetku leta 2004 (do konca marca), od prihodkov za leto 2003, predvideno v dopisu z dne 5. februarja 2004, postavljeno pod vprašaj.
(15)
Iz zgoraj navedenih dopisov izhaja, da davčna ureditev, ki jo je ministrstvo za finance odobrilo FPAP in njegovim članom, vključuje dva vidika:
-
po eni strani oprostitev davka od dohodkov pravnih oseb v korist FPAP,
-
po drugi strani možnost za člane FPAP, da od svojih obdavčljivih prihodkov odštejejo svoje prispevke v ta sklad.
3. RAZLOGI ZA SPROŽITEV FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE
(16)
Komisija je menila, da je treba davčno ureditev, ki so jo francoski organi odobrili FPAP in njegovim članom, tako kot v zadevi C-9/06, analizirati glede na sistem državnih pomoči ob upoštevanju ugodnosti, ki jih je predstavljala po eni strani za sam FPAP in po drugi strani za ribiška podjetja, ki so člani FPAP.
3.1 Obstoj državne pomoči
3.1.1 Državna pomoč v korist FPAP
(17)
Kot je bilo navedeno v Odločbi 2008/936/ES, je treba FPAP šteti za podjetje v smislu konkurenčnega prava Evropske unije. Dejstvo, da FPAP ni imel pridobitnega namena ali je bil združenje, v zvezi s tem ni pomembno.
(18)
Zato je Komisija menila, da davčna ureditev, ki so jo francoski organi odobrili FPAP, temu prinaša dvojno ugodnost v primerjavi z drugimi zasebnimi vlagatelji na terminskih trgih naftnih proizvodov:
-
prvič, oprostitev davka od dohodkov pravnih oseb, opisana v uvodni izjavi 9, do katere je upravičen FPAP, pomeni razbremenitev stroškov, ki navadno bremenijo proračun podjetij, dejavnih na tem področju,
-
drugič, kakršna koli davčna ugodnost, odobrena članom FPAP, spodbuja prispevanje k dohodkom FPAP; tako skladu FPAP omogoča, da poveča svoja denarna sredstva, medtem ko druga podjetja, dejavna na tem področju, niso upravičena do takega mehanizma.
(19)
Komisija je po koncu svoje predhodne preiskave menila, da je ugodnost iz uvodne izjave 17 odobrila država in da pomeni odpoved državnim sredstvom.
(20)
FPAP je bil zaradi davčnih ukrepov iz uvodne izjave 17 deležen finančne ugodnosti v primerjavi z drugimi družbami, ki poslujejo na terminskih trgih v Franciji in drugih državah članicah.
(21)
Komisija je v odločitvi o sprožitvi formalnega postopka preiskave navedla tudi, da domneva, da je bila pravna podlaga, s katero je bil FPAP deležen oprostitve davka od dohodkov pravnih oseb, člen 206(1a) splošnega davčnega zakonika (9), v skladu s katerim so lahko strokovna združenja pod nekaterimi pogoji oproščena davka. V teh okoliščinah je mogoče, da je bil FPAP upravičen tudi do oprostitve davka od dohodkov iz dejavnosti, kot je določena v členu 1447 istega zakonika v korist organov, upravičenih do oprostitve iz člena 206(1a) istega zakonika.
3.1.2 Državna pomoč v korist ribiških podjetij
(22)
Finančna ugodnost iz uvodne izjave 17 je ribiškim podjetjem, ki so člani FPAP, zaradi dejavnosti, ki jo je FPAP izvajal na terminskih trgih naftnih proizvodov, omogočala nakup goriva po preferenčni tarifi.
(23)
Možnost, odobrena ribiškim podjetjem, da od svojih prihodkov odštejejo prispevke v FPAP, je imela za rezultat razbremenitev stroškov, ki navadno bremenijo njihov proračun. Ker je o tej možnosti odštetja odločilo ministrstvo za proračun, je zanjo odgovorna država.
(24)
Podjetja, ki so lahko izvedla odštetje iz uvodne izjave 22, so bila deležna finančne ugodnosti v primerjavi z drugimi ribiškimi podjetji v Uniji. Prav tako je ta finančna ugodnost vplivala na trgovino med državami članicami in izkrivljala ali bi lahko izkrivljala konkurenco. Zato pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.
(25)
Po drugi strani je Komisija glede na informacije iz dokumenta „Podrobna pravila uporabe Sklada za preprečevanje tveganj ribištva“, ki je bil prav tako poslan v okviru formalnega postopka preiskave pomoči C-9/06, ugotovila, da je izvedena davčna olajšava v celoti ostala priznana ladjarju, saj so bili prispevki v FPAP, določeni na podlagi izjave glede na domnevno porabo goriva v naslednjem letu, izračunani na višji osnovi kot dejanska potrošnja. Zdi se, da je ta sistem ladjarje spodbujal k precenjevanju svojih potreb po kritju samo zato, da bi bili upravičeni do davčne olajšave.
(26)
Komisija je na podlagi istega dokumenta ugotovila še, da so bili tudi nekateri člani, katerih dejavnost ni bila povezana z ribištvom, bili pa so „pripravljeni združenje moralno podpreti“, upravičeni do davčne olajšave v zvezi s svojimi prispevki v FPAP, čeprav ti niso bili namenjeni poroštvu za tveganje.
3.2 Združljivost z notranjim trgom
(27)
Komisija se je v zvezi s tem vprašanjem sklicevala na analizo iz Odločbe 2008/936/ES. Menila je namreč, da so to pomoči za tekoče poslovanje za FPAP in ribiška podjetja ter da na podlagi nobene določbe PDEU ali kakršnega koli instrumenta, ki ga je Komisija sprejela na področju državnih pomoči, teh pomoči ni mogoče šteti za združljive z notranjim trgom.
(28)
Zato je Komisija Francijo obvestila, da resno dvomi o združljivosti teh ukrepov pomoči z notranjim trgom.
4. PRIPOMBE FRANCIJE
4.1 Davčni ukrep v korist ribiških podjetij
(29)
Francija meni, da davčni ukrepi v korist ribiških podjetij niso državne pomoči, ker so prispevki ribiških podjetij v FPAP del splošnih stroškov teh podjetij za opravljanje njihove dejavnosti. Na podlagi člena 39 splošnega davčnega zakonika pa je te stroške mogoče odšteti od obdavčljivega prihodka. Odštetje teh prispevkov torej ustreza izvajanju splošnega ukrepa in zato ni državna pomoč.
(30)
Francija priznava, da v dopisih, navedenih v uvodni izjavi 7, ni nobene informacije o sistemu vračila prispevkov. Francija pojasnjuje, da to kljub temu ne pomeni, da je bilo to vračilo brez davčnega vpliva. V skladu z načeli občega prava za določitev obdavčljivega prihodka je namreč vračilo teh prispevkov ribiškim podjetjem, ki so člani FPAP, pomenilo dobiček, zavezan davku od dobička teh podjetij. Francija pojasnjuje še, da je, če je cena goriva presegla prag, določen v sporazumu o poroštvu, nadomestilo, ki so ga dobila podjetja, ki so člani FPAP, pomenilo dobiček, zavezan davku od dobička. Zato podjetja člani niso imela nikakršnega interesa, da bi precenila svoje potrebe po kritju, saj bi to pomenilo dodatne obdavčitve.
(31)
Po drugi strani Francija navaja, da je mogoče selektivnost ukrepa pomoči upravičiti z naravo in splošno shemo sistema. Tako lahko obstajajo legitimni razlogi, ki upravičujejo različno obravnavanje in torej po potrebi dodelitev ugodnosti, ki lahko izhajajo iz njega. Vendar pa Francija ni posredovala nobene utemeljitve, na podlagi katere bi bilo mogoče v tem primeru upravičiti različno obravnavanje v korist ribiških podjetij.
4.2 Davčni ukrep v korist FPAP
(32)
Francija meni, da je oprostitev davka od dohodkov pravnih oseb, do katere je bil upravičen FPAP, upravičena zaradi njegovega nepridobitnega značaja in narave strokovnega združenja.
(33)
Francija navaja, da je to v skladu s pravom Evropske unije. Sam cilj davka od dohodkov pravnih oseb je namreč obdavčiti pridobitne dejavnosti. Francija na podlagi tega načela opozarja, da Komisija sama v obvestilu o uporabi pravil o državnih pomočeh za ukrepe v zvezi z neposrednim obdavčenjem podjetij (10) (v nadaljnjem besedilu: obvestilo o neposrednem obdavčenju) meni, da so lahko nepridobitna podjetja upravičena do oprostitve davka od dobička na podlagi narave davčnega sistema.
5. OCENA
(34)
Oceno iz odločitve o sprožitvi formalnega postopka preiskave je treba spremeniti in dopolniti glede na pripombe, ki jih je Francija sporočila 8. septembra in 29. novembra 2008 (uvodni izjavi 5 in 6).
(35)
Analiza je opravljena z vidika dvojnega cilja FPAP, in sicer po eni strani pridobiti finančne opcije na terminskih trgih nafte in naftnih derivatov ter po drugi strani izplačati ribiškim podjetjem članom znesek, ki pomeni razliko med povprečno mesečno referenčno ceno in „najvišjo ceno, vključeno v kritje“ ali ceno 30 centov na liter glede na obdobje.
5.1 Davčni ukrep v korist ribiških podjetij
(36)
Zadevni davčni ukrep vključuje možnost, da se od obdavčljivega prihodka odštejejo prispevki, ki so jih ribiška podjetja plačala FPAP.
(37)
Francija meni, da to odštetje ni državna pomoč, ker ti prispevki spadajo v kategorijo splošnih stroškov podjetij in ker je v francoskem davčnem sistemu predvideno odštetje teh stroškov od obdavčljivega prihodka. Zato naj bi bilo to izvajanje splošnega ukrepa, to odštetje pa naj ne bi pomenilo državne pomoči.
(38)
Komisija ugotavlja, da se na podlagi člena 39 splošnega davčnega zakonika splošni stroški dejansko odštejejo od prihodka podjetij. To je splošni ukrep, ki se uporablja za vsa podjetja, ne glede na njihovo področje dejavnosti. Ta možnost odštetja naj bi torej spadala v kategorijo davčnih ukrepov, ki so na voljo vsem gospodarskim akterjem iz točke 13 obvestila o neposrednem obdavčenju. V zvezi s tem tak ukrep, ki se uporablja enako za vsa podjetja in vse proizvodnje, ne bi predstavljal državne pomoči.
(39)
Francija navaja, da se možnost odštetja stroškov iz naslova splošnih stroškov določi na podlagi cilja stroškov. Če so stroški nastali v interesu družbe, se načeloma lahko odštejejo. Tako prispevki, plačani strokovnim organom (združenja, trgovinske zbornice …), po opredelitvi pomenijo stroške, nastale v interesu poslovanja, in se lahko vedno odštejejo od obdavčljivega prihodka. Ker je FPAP strokovno združenje, za odštetje prispevkov velja enako sklepanje.
(40)
Poleg tega je Komisija v uvodni izjavi 20 Odločbe 2008/936/ES navedla, da je „FPAP […] tako zasnovan kot vzajemna zavarovalnica, ki svojim članom v zameno za njihove prispevke ponuja nekatere storitve“.
(41)
Prispevki za zavarovanje so del stroškov, ki jih podjetja nosijo, da bi se zavarovala proti različnim tveganjem. Tveganje nihanja cen nafte lahko pomeni eno od takih tveganj. Ti stroški so neposredno povezani z opravljanjem poslovne dejavnosti in ne prispevajo k povečanju sredstev podjetja; prav tako se lahko kot splošni stroški odštejejo od obdavčljivih prihodkov. Ugotoviti je torej mogoče, da je prispevke v FPAP, namenjene kritju tveganja nihanja cen nafte, mogoče odšteti od prihodka podjetij na podlagi člena 39 splošnega davčnega zakonika Francije. V teh okoliščinah gre za izvajanje splošnega ukrepa. Ta možnost odštetja torej ne pomeni državne pomoči.
5.2 Davčni ukrep v korist FPAP
(42)
Komisija ugotavlja, da je bil FPAP razpuščen 27. februarja 2008. Davčne določbe v korist FPAP so prenehale veljati istega dne.
(43)
Komisija poudarja tudi, da je FPAP po koncu postopka likvidacije dokončno prenehal opravljati vsakršno gospodarsko dejavnost. Dejavnosti in sredstva FPAP niso bila prenesena na drugo podjetje. Poleg tega so bila sredstva, s katerimi je FPAP lahko še razpolagal na dan svoje razpustitve, povrnjena državi prek javnega organa OFIMER, ki ga financira država.
(44)
Zaradi teh razlogov Komisija meni, da tudi če bi davčni ukrepi v korist FPAP pomenili ugodnost za FPAP in izkrivljanje konkurence, se je tako izkrivljanje končalo s prenehanjem dejavnosti FPAP in prenehanjem veljavnosti ukrepov v njegovo korist. V teh okoliščinah bi bil sklep Komisije o obstoju takih davčnih pomoči in njihovi morebitni združljivosti z notranjim trgom brez vsakega praktičnega učinka.
(45)
Zato je formalni postopek preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU postal v zvezi s FPAP brezpredmeten.
6. SKLEPNA UGOTOVITEV
(46)
Komisija na podlagi analize iz oddelka 5.1 ugotavlja, da davčne ugodnosti, odobrene članom FPAP, ne pomenijo državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.
(47)
Komisija na podlagi ugotovitev iz oddelka 5.2 ugotavlja, da je postopek zoper FPAP brezpredmeten -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Davčni ukrepi, ki jih je Francija odobrila v korist ribiških podjetij, ne pomenijo državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.
Člen 2
Formalni postopek preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU v zvezi z davčnimi ukrepi v korist FPAP se zaključi.
Člen 3
Ta sklep je naslovljen na Francijo.
V Bruslju, 23. junija 2010