ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 26. července 2010
o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. února 2007 přijala Rada Evropské unie společný postoj 2007/140/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (1) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006).
(2)
Dne 23. dubna 2007 přijala Rada společný postoj 2007/246/SZBP (2) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti č. OSN 1747 (2007).
(3)
Dne 7. srpna 2008 přijala Rada společný postoj 2008/652/SZBP (3) k provedení rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1803 (2008).
(4)
Dne 9. června 2010 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č.1929 (2010), která rozšířila působnost omezujících opatření uložených rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007) a 1803 (2008) a která zavedla další omezující opatření vůči Íránu.
(5)
Dne 17. června 2010 zdůraznila Evropská rada, že je stále více znepokojena íránským jaderným programem a uvítala přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010). Evropská rada připomněla své prohlášení ze dne 11. prosince 2009 a vyzvala Radu, aby přijala opatření k provedení opatření uvedených v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) a doprovodná opatření s cílem napomoci prostřednictvím jednání k vyřešení všech existujících obav týkajících se vývoje citlivých technologií Íránem na podporu jeho jaderného a raketového programu. Tato opatření by se měla zaměřit na oblast obchodu, finanční sektor, odvětví dopravy, klíčová odvětví ropného a plynárenského průmyslu a určení dalších osob, zejména příslušníků islámských revolučních gard.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) zakazuje Íránu, jeho státním příslušníkům a subjektům registrovaným v Íránu nebo spadající do jeho pravomoci, osobám nebo subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a subjektům, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, aby investovali do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií.
(7)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rozšiřuje působnost finančních a cestovních omezení uložených rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) na další osoby a subjekty, včetně osob a subjektů působících v rámci islámských revolučních gard a subjektů společnosti Islamic Republic of Iran Shipping Line (IRISL).
(8)
V souladu s prohlášením Evropské rady by se vedle osob a subjektů určených Radou bezpečnosti nebo výborem zřízeným podle odstavce 18 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) (dále jen „výbor“) měla omezení vstupu a zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů vztahovat i na další osoby a subjekty, a to za použití týchž kritérií, která použila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor.
(9)
V souladu s prohlášením Evropské rady je vhodné zakázat dodávky, prodej nebo převod do Íránu dalších věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií vedle těch, které určila Rada bezpečnosti nebo výbor, jež by mohly přispět k íránským činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností spojených s dalšími tématy, v souvislosti s nimiž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo je označila za nedořešené. Tento zákaz by měl zahrnovat veškeré zboží a technologie dvojího užití uvedené v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití.
(10)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zachovat zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem za účelem snížení nesplacených částek, zejména s cílem zabránit veškeré finanční podpoře přispívající k jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a měly by zakázat přijímání jakýchkoli střednědobých i dlouhodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem.
(11)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, veškeré náklady pocházející z Íránu nebo směřující do něj, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010).
(12)
V rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) se také uvádí, že členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(13)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rovněž stanoví, že členské státy OSN zajistí a odstraní věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), a to způsobem, který není v rozporu s jejich závazky podle platných rezolucí Rady bezpečnosti a mezinárodních úmluv.
(14)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) dále stanoví, že členské státy OSN svým státním příslušníkům zakáží poskytovat íránským plavidlům služby spojené se zásobováním palivem či další služby, nebo poskytování těchto služeb z jejich území, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(15)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, měly přijmout nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště v jejich pravomoci.
(16)
Dále by mělo být zakázáno, aby osoby pocházejíc z členských států poskytovali íránským nákladním letadlům služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(17)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž vyzývá všechny členské státy OSN, aby zabránily tomu, aby se na jejich území, přes ně nebo z něj poskytovaly finanční služby, včetně pojištění a zajištění, nebo převáděla finanční nebo jiná aktiva či zdroje, které by mohly přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, nebo aby takové služby, aktiva či zdroje byly poskytovány státním příslušníkům těchto států nebo subjektům založeným podle jejich práva nebo jejich prostřednictvím či osobám nebo finančním institucím na území těchto států nebo jejich prostřednictvím.
(18)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo spadajícím do pravomoci Íránu nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
(19)
Dále je třeba zakázat prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo íránským bankám, včetně jejich poboček a dceřiných společností, a finančním subjektům ovládaným osobami a subjekty s bydlištěm nebo sídlem v Íránu.
(20)
V souladu s prohlášením Evropské rady a v zájmu splnění cílů rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) by mělo být zakázáno zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států, jakož i zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti íránskými bankami v bankách spadajících do pravomoci členských států. Členské státy by dále měly přijmout vhodná opatření s cílem zakázat finančním institucím nacházejícím se na jejich území nebo podléhajícím jejich pravomoci, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo bankovní účty.
(21)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž stanoví, že státy musí vyžadovat, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci nebo podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, pokud mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že by tato obchodní spolupráce mohla přispět k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(22)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) poukazuje na možnou souvislost mezi íránskými příjmy plynoucími z jeho odvětví energetiky a financováním íránských jaderných činností potenciálně ohrožujících nešíření a dále konstatuje, že zařízení a materiály určené k chemickým procesům v petrochemickém průmyslu mají mnoho společného se zařízením a materiály nezbytnými pro určité citlivé činnosti spojené s jaderným palivovým cyklem.
(23)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat, aby do Íránu bylo prodáváno, dodáváno či převáděno klíčové zařízení a technologie, které by mohly být využity v klíčových oborech odvětví ropy a zemního plynu, a rovněž by měly zakázat poskytování související technické a finanční pomoci. Členské státy by dále měly zakázat veškeré nové investice do těchto odvětví v Íránu.
(24)
Součástí postupu v případě změny příloh I a II tohoto rozhodnutí by mělo být to, že určeným osobám či subjektům budou sděleny důvody zařazení na seznam, aby tyto osoby či subjekty měly příležitost se k těmto důvodům vyjádřit. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, měla by Rada s ohledem na tyto připomínky své rozhodnutí přezkoumat a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informovat.
(25)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Toto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(26)
Toto rozhodnutí rovněž plně ctí závazky členských států podle Charty OSN a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti OSN.
(27)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OMEZENÍ VÝVOZU A DOVOZU
Článek 1
1. Zakazují se přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod následujících věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, ať již pocházejí z území členských států či nikoli, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států:
a)
věci, materiály, vybavení, zboží a technologie uvedené na seznamech skupiny jaderných dodavatelů a režimu kontroly raketových technologií;
b)
všechny další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie určené Radou bezpečnosti OSN nebo výborem, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní;
c)
zbraně a související materiál všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro tyto zbraně a související materiál, jakož i vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi. Tento zákaz se nevztahuje na nebojová vozidla vyrobená za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavená, která jsou určena pouze pro ochranu personálu EU a jejích členských států v Íránu;
d)
některé další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či s těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností souvisejících s jinými tématy, ohledně nichž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo které označila jako nedořešené. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat;
e)
jiné zboží a technologie dvojího užití, jež jsou uvedeny v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4), a na něž se nevztahuje písmeno a), kromě kategorie 5 - části 1 a kategorie 5 - části 2 v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na přímý ani nepřímý převoz věcí, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a jsou určeny pro lehkovodní reaktory, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch, přes území členských států, pokud byl zahájen dříve než v prosinci roku 2006.
3. Rovněž je zakázáno:
a)
poskytovat technickou pomoc nebo odbornou přípravu, investice nebo zprostředkovatelské služby související s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí a technologií, nebo v souvislosti s poskytováním technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v písmenech a) a b).
4. Zakazuje se rovněž pořízení věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1 z Íránu, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, příslušníky členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států.
Článek 2
1. Přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, které nejsou uvedeny v článku 1 a které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k pokračování v činnostech souvisejících s dalšími tématy, ohledně nichž MAAE vyjádřila své znepokojení nebo které označila jako nedořešené, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států nebo za použití plavidel či letadel spadajících do jejich pravomoci podléhají v jednotlivých případech povolení příslušných orgánů vyvážejícího členského státu. Evropská unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Poskytování:
a)
technické pomoci nebo odborné přípravy, investic nebo zprostředkovatelských služeb souvisejících s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
finančních prostředků nebo finanční pomoci v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnujících zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo v souvislosti s poskytováním související technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi
rovněž podléhá povolení příslušného orgánu vyvážejícího členského státu.
3. Příslušné orgány členského státu neudělí povolení pro žádné dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1, pokud určí, že dotyčný prodej, dodávky, převod nebo vývoz nebo poskytování dotyčných služeb přispěje k činnostem uvedeným v odstavci 1.
Článek 3
1. Opatření podle čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) a čl. 1 odst. 3 se tam, kde je to vhodné, nepoužijí, pokud výbor v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k potravinové pomoci, pomoci v zemědělství nebo zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
2. Opatření podle čl. 1. odst. 1 písm. e) a čl. 1 odst. 3 se nepoužijí, pokud příslušný orgán v členském státě v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k pomoci ve zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o veškerých zamítnutých výjimkách.
Článek 4
1. Zakazuje se prodej, dodávky nebo převod klíčového vybavení a technologií pro následující klíčové obory odvětví ropy a zemního plynu v Íránu nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu, které jsou prováděny státními příslušníky členských států nebo z území členských států, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, nebo za použití plavidel či letadel podléhajících pravomoci členských států:
a)
rafinace;
b)
zkapalněný zemní plyn;
c)
průzkum;
d)
výroba.
Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Pro podniky v Íránu působící v klíčových oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu podle odstavce 1 nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu se zakazuje poskytovat:
a)
technickou pomoc nebo odbornou přípravu a další služby související s klíčovým vybavením a technologiemi ve smyslu odstavce 1;
b)
finanční prostředky nebo finanční pomoc za účelem prodeje, dodávek, převodu nebo vývozu klíčového vybavení a technologií ve smyslu odstavce 1 nebo za účelem poskytnutí související technické pomoci nebo odborné přípravy.
3. Zakazuje se podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v odstavcích 1 a 2.
OMEZENÍ FINANCOVÁNÍ NĚKTERÝCH PODNIKŮ
Článek 5
Zakazují se investice na území podléhajícím pravomoci členských států ze strany Íránu, jeho státních příslušníků a podniků registrovaných v Íránu nebo podléhajících jeho pravomoci nebo osob či subjektů, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektů, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií, zejména obohacování a přepracování uranu, s činnostmi spojenými s těžkou vodu nebo technologiemi souvisejícími s balistickými raketami schopnými nést jaderné zbraně. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má tento článek vztahovat.
Článek 6
Zakazuje se:
a)
poskytovat jakékoli finanční půjčky nebo úvěry podnikům v Íránu, které působí v oborech íránských odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu;
b)
nabývat nebo zvyšovat účast v podnicích v Íránu, které působí v oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu, včetně úplného nabytí těchto podniků a nabývání akcií a jiných účastnických cenných papírů;
c)
zřizovat jakékoli společné podniky s podniky v Íránu, které působí v odvětvích ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, a s jejich dceřinými společnostmi či afilacemi pod jejich kontrolou.
Článek 7
1. Zákazem podle čl. 4 odst. 1 není dotčeno plnění závazků týkajících se dodávek zboží, které vyplývají ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
2. Zákazem podle článku 4 není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí a týkajících se investic vynaložených v Íránu před tímto dnem podniky usazenými v některém z členských států.
3. Zákazy podle čl. 6 písm. a) a b):
i)
není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv nebo dohod uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí;
ii)
nebrání zvýšení účasti, pokud toto zvýšení účasti představuje závazek podle dohody uzavřené před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
OMEZENÍ FINANČNÍ PODPORY OBCHODU
Článek 8
1. Členské státy zachovají zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem, včetně udělování vývozních úvěrů, záruk nebo pojištění jejich státním příslušníkům nebo subjektům zapojeným do takového obchodu za účelem snížení jejich nesplacených částek, zejména s cílem předejít tomu, aby tato finanční podpora přispívala k jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní. Členské státy dále nepřijmou nové střednědobé a dlouhodobé závazky v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem.
2. Odstavcem 1 nejsou dotčeny závazky přijaté před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost.
3. Odstavec 1 se netýká obchodu zaměřeného na potraviny, zemědělství, zdravotnictví nebo jiné humanitární účely.
KAPITOLA 2
FINANČNÍ SEKTOR
Článek 9
Členské státy nepřijmou nové závazky týkající se grantů, finanční pomoci a zvýhodněných půjček íránské vládě, a to ani prostřednictvím své účasti v mezinárodních finančních institucích, s výjimkou humanitárních a rozvojových účelů.
Článek 10
1. Ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k jaderným činnostem Íránu potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a s cílem zabránit poskytování finančních služeb nebo provádění převodů na území členských států, přes ně nebo z něj, nebo poskytování finančních služeb nebo provádění převodů, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva (včetně poboček v zahraničí) nebo osoby či finanční instituce nacházející se na území členských států, členské státy důkladně monitorují veškeré činnosti finančních institucí v rámci své pravomoci, do nichž jsou zapojeny:
a)
banky se sídlem v Íránu, zejména íránská centrální banka;
b)
pobočky a dceřiné společnosti podléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
c)
pobočky a dceřiné společnosti nepodléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
d)
finanční subjekty, které nemají sídlo v Íránu, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu.
2. Pro účely odstavce 1 se vyžaduje, aby finanční instituce v rámci svých činností, do nichž jsou zapojeny banky a finanční instituce uvedené v odstavci 1,
a)
nepřetržitě a obezřetně sledovaly operace na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých závazků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu;
b)
vyžadovaly vyplnění všech informačních kolonek platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné transakce, a v případě neposkytnutí těchto informací transakci odmítly;
c)
po dobu pěti let uchovávaly veškeré záznamy o transakcích a na požádání je zpřístupnily vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají podezření nebo se mohou důvodně domnívat, že finanční prostředky souvisejí s financováním šíření, neprodleně své podezření oznámí útvaru finančního zpravodajství nebo jinému příslušnému orgánu určenému dotčeným členským státem. Útvar finančního zpravodajství nebo jiný příslušný orgán má přímý či nepřímý přístup k aktuálním informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebuje k řádnému plnění svých úkolů, včetně analýz hlášení o podezřelých transakcích.
3. Převody finančních prostředků do Íránu a z Íránu se provádějí takto:
a)
převody související s transakcemi, jež se týkající potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro humanitárních účely, se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
b)
veškeré jiné převody částek nižších než 40 000 EUR se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
c)
veškeré jiné převody částek vyšších než 40 000 EUR vyžadují předchozí povolení příslušným orgánem dotčeného členského státu. Povolení se považuje za udělené, pokud příslušný orgán nevznese do čtyř týdnů námitku. Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o všech zamítnutých povoleních.
4. Rovněž se vyžaduje, aby pobočky a dceřiné společnosti bank se sídlem v Íránu podléhající pravomoci členských států informovaly příslušné orgány členského státu, v němž jsou usazeny, o všech převodech finančních prostředků, které provedly nebo obdržely, a to do pěti pracovních dnů po provedení nebo obdržení příslušného převodu finančních prostředků.
V závislosti na ujednáních o sdílení informací příslušné orgány tyto údaje po jejich oznámení neprodleně předají dle potřeby příslušným orgánům jiných členských států, v nichž jsou usazeny strany účastnící se těchto transakcí.
Článek 11
1. Zakazuje se zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států a zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti v íránských bankách nebo navazování nových korespondenčních bankovních vztahů ze strany íránských bank, včetně íránské centrální banky, poboček a dceřiných společností a dalších finančních institucí uvedených v čl. 10 odst. 1 s bankami, které podléhají pravomoci členských států.
2. Finančním institucím nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím pravomoci členských států se zakazuje, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo otevíraly bankovní účty.
Článek 12
1. Zakazuje se poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo podléhajícím pravomoci Íránu, nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
2. Odstavec 1 se nepoužije na poskytování zdravotního a cestovního pojištění fyzickým osobám.
3. Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v odstavci 1.
Článek 13
Zakazuje se přímý nebo nepřímý prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů vydaných po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo bankám se sídlem v Íránu, nebo pobočkám a dceřiným společnostem, ať již podléhají pravomoci členských států či nikoli a které náležejí bankám se sídlem v Íránu, nebo finančním subjektům, které nemají sídlo v Íránu ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu, jakož i osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány.
Článek 14
Členské státy vyžadují, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci a podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, včetně příslušníků islámských revolučních gard a společnosti IRISL, a s osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a se subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, s cílem zajistit, že tato obchodní spolupráce nebude přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
KAPITOLA 3
ODVĚTVÍ DOPRAVY
Článek 15
1. Členské státy kontrolují prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména mořským právem a příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Íránu a směřující do něj, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
2. Členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
3. Členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy spolupracují při kontrolách podle odstavce 2.
4. Letadla a plavidla přepravující náklad do Íránu nebo z něj podléhají požadavku na poskytování dodatečných informací před příjezdem a před odjezdem ohledně veškerého zboží, které je přiváženo do členského státu nebo z něj vyváženo.
5. V případech, kdy je provedena kontrola podle odstavců 1 a 2, členské státy zajistí a odstraní (například zničením, znehodnocením, uskladněním nebo převozem do jiného státu, než je stát původu nebo určení) věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí v souladu s odstavcem 16 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1929 (2010). Toto zajištění a odstranění se provede na náklady dovozce, nebo pokud není možné získat úhradu těchto výdajů od dovozce, může být získána v souladu s vnitrostátními právními předpisy od jakékoli jiné osoby nebo subjektu, které jsou odpovědné za pokus o nezákonnou dodávku, prodej, převod či vývoz.
6. Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali plavidlům vlastněným nebo najatým Íránem, včetně charterových plavidel, služby spojené se zásobováním nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území podléhajících pravomoci členských států, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné pro humanitární účely, nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s odstavci 1, 2 a 5.
Článek 16
Členské státy sdělí výboru veškeré dostupné informace o převodech činností nákladové divize společnosti Iran Air nebo převodech plavidel, jejichž vlastníkem nebo provozovatelem je společnost IRISL, na jiné společnosti, jež mohly být provedeny s cílem vyhnout se sankcím podle ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010) nebo v rozporu s těmito rezolucemi, včetně přejmenování nebo přeregistrování letadel, plavidel nebo lodí.
Článek 17
Členské státy přijmou prostřednictvím svých vnitrostátních příslušných orgánů a v souladu s vnitrostátními právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům provozovaným íránskými dopravci nebo pocházejícím z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště podléhající jejich pravomoci.
Článek 18
Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali íránským nákladním letadlům a služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že nákladní letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné z humanitárních či bezpečnostních důvodů nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s čl. 15 odst. 1 a 5.
KAPITOLA 4
OMEZENÍ VSTUPU
Článek 19
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zamezení vstupu na své území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám uvedeným na seznamu v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a dalším osobám určeným Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 10 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 č. (2006), jakož i příslušníkům islámských revolučních gard určeným Radou bezpečnosti nebo výborem. Tyto osoby jsou uvedeny v příloze I;
b)
jiným osobám, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobám, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo osobám, které napomáhaly určeným osobám a subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalším vysoce postaveným příslušníkům islámských revolučních gard uvedeným v příloze II.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na průjezd přes území členských států pro účely činností přímo souvisejících s věcmi, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určeny pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
3. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k tomu, aby svým státním příslušníkům zamítly vstup na své území.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, konkrétně:
i)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
ii)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané Organizací spojených národů nebo konané pod její záštitou;
iii)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách;
iv)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
5. Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
6. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5.
7. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření stanovených v odstavci 1, pokud je cesta odůvodněná na základě:
i)
naléhavé humanitární potřeby, včetně náboženské povinnosti,
ii)
nutnosti dosáhnout cílů rezolucí Rady bezpečnosti č. OSN 1737 (2006) a 1929 (2010), včetně případů, kdy se uplatní článek XV statutu MAAE,
iii)
účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Evropskou unií nebo těch, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Íránu.
8. Členský stát, který si přeje udělit výjimku podle odstavce 7, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
9. Pokud členský stát podle odstavců 4, 5 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze I nebo II vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
10. V případě udělení výjimky oznámí členské státy výboru vstup osob uvedených v příloze I na své území nebo jejich tranzit přes své území.
KAPITOLA 5
ZMRAZENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ A HOSPODÁŘSKÝCH ZDROJŮ
Článek 20
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo nebo nepřímo náležející, vlastněné, držené či ovládané
a)
osobami a subjekty uvedenými v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), dalšími osobami a subjekty určenými Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 (2006) a odstavce 7 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1803 (2008), jakož i osobami a subjekty působícími v rámci islámských revolučních gard a subjekty společnosti IRISL určenými Radou bezpečnosti nebo výborem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze I,
b)
osobami a subjekty, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, nebo osobami, které napomáhaly určeným osobám či subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalšími vysoce postavenými příslušníky a subjekty islámských revolučních gard a společnosti IRISL a subjekty, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány nebo jednají jejich jménem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze II.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Výjimku lze učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů, v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů,
za předpokladu, že dotčený členský stát oznámil výboru svůj úmysl případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům a do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení neobdržel od výboru zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimku lze rovněž učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, a to po oznámení dotyčného členského státu výboru a po schválení výborem,
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno před dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1737(2006) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení výboru ze strany dotyčného členského státu,
c)
nezbytné pro činnosti přímo související s věcmi uvedenými v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určenými pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
5. Odstavec 2 se nevztahuje na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tyto úroky, výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
6. Ustanovení odstavce 1 nebrání určeným osobám nebo subjektům v provádění plateb vyplývajících ze smlouvy, která byla uzavřena dříve, než byly tyto osoby nebo subjekty zařazeny na seznam, za předpokladu, že příslušný členský stát stanovil, že:
a)
smlouva se netýká žádné zakázané věci, materiálů, vybavení, zboží, technologií, pomoci, odborné přípravy, finanční pomoci, investic, zprostředkovatelství nebo služeb uvedených v článku 1;
b)
platba není přímo nebo nepřímo obdržena osobou nebo subjektem podle odstavce 1;
a pokud příslušný členský stát oznámil výboru úmysl takové platby provést nebo je přijmout nebo případně povolit uvolnění zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za tímto účelem, a to deset dnů před tímto povolením.
KAPITOLA 6
DALŠÍ OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
Článek 21
Členské státy přijmou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nezbytná opatření za účelem zabránění specializované výuce nebo odborné přípravě íránských státních příslušníků na svých územích nebo ze strany svých státních příslušníků v oborech, které by přispěly k íránským jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní.
KAPITOLA 7
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I a II ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v Íránu, včetně íránské vlády, ani jakékoli osobě nebo subjektu, která vznese nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace nebo jiný nárok tohoto druhu, jako je nárok na započtení pohledávek nebo nárok v rámci záruky v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), včetně opatření Evropské unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo opatření stanovených tímto rozhodnutím nebo v souladu nebo spojitosti s nimi.
Článek 23
1. Rada provede změny přílohy I na základě rozhodnutí přijatých Radou bezpečnosti OSN nebo výborem.
2. Rada jednomyslně na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku stanoví seznam v příloze II a přijímá jeho změny.
Článek 24
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo výbor zařadí na seznam určitou osobu nebo subjekt, Rada tuto osobu nebo subjekt zahrne do přílohy I.
2. Pokud Rada rozhodne o tom, že na určitou osobu nebo subjekt se budou vztahovat opatření uvedená v čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohu II.
3. Rada sdělí své rozhodnutí osobě nebo subjektu uvedeným v odstavcích 1 a 2, včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
4. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 25
1. V příloze I a II jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor s ohledem na přílohu I.
2. V příloze I a II jsou rovněž uvedeny informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti OSN nebo výborem pro účely přílohy I, pokud jsou tyto informace k dispozici. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha I rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti nebo výborem.
Článek 26
1. Toto rozhodnutí se odpovídajícím způsobem přezkoumá, změní nebo zruší, zejména s ohledem na příslušná rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN.
2. Opatření o bankovních stycích s íránskými bankami podle článků 10 a 11 budou přezkoumána do šesti měsíců od přijetí této směrnice.
3. Opatření podle čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b) se pravidelně přezkoumají, a to alespoň každých 12 měsíců. Tato opatření pro dotyčné osoby a subjekty přestávají platit, pokud Rada postupem podle článku 24 rozhodne, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 27
Společný postoj 2007/140/SZBP se zrušuje.
Článek 28
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 26. července 2010.
SKLEP SVETA
z dne 26. julija 2010
o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 29 Pogodbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Svet Evropske unije je 27. februarja 2007 sprejel Skupno stališče 2007/140/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (1), s katerim se izvaja Resolucija Varnostnega sveta Združenih narodov (RVSZN) 1737 (2006).
(2)
Svet je 23. aprila 2007 sprejel Skupno stališče 2007/246/SZVP (2), s katerim se izvaja RVSZN 1747 (2007).
(3)
Svet je 7. avgusta 2008 sprejel Skupno stališče 2008/652/SZVP (3), s katerim se izvaja RVSZN 1803 (2008).
(4)
Varnostni svet Združenih narodov (v nadaljnjem besedilu: „Varnostni svet“) je 9. junija 2010 sprejel RVSZN 1929 (2010), s katero je bilo razširjeno področje uporabe omejevalnih ukrepov iz RVSZN 1737 (2006), RVSZN 1747 (2007) in RVSZN 1803 (2008) ter so bili uvedeni dodatni omejevalni ukrepi proti Iranu.
(5)
Evropski svet je 17. junija 2010 poudaril, da je vedno bolj zaskrbljen zaradi iranskega jedrskega programa, in pozdravil sprejetje RVSZN 1929 (2010). Opozoril je na svojo izjavo z dne 11. decembra 2009 in pozval Svet, naj sprejme ukrepe za izvedbo ukrepov iz RVSZN 1929 (2010) pa tudi spremljevalne ukrepe, da bi v okviru pogajanj rešili preostala odprta vprašanja občutljivih tehnologij, ki jih Iran razvija v podporo jedrskim in raketnim programom. Ti ukrepi bi morali biti usmerjeni v trgovino, finančni sektor, prometni sektor Irana, ključne sektorje naftne in plinske industrije ter nadaljnje uvrstitve na seznam, zlasti za Islamsko revolucionarno gardo (IRGC).
(6)
V skladu z RVSZN 1929 (2010) je Iranu, njegovim državljanom in subjektom s sedežem v Iranu ali tistim, ki so pod iransko sodno pristojnostjo, osebam ali subjektom, ki delujejo v njihovem imenu ali po njihovih navodilih, ali subjektom, ki jih imajo v lasti ali jih nadzorujejo, prepovedano vlaganje v vse tržne dejavnosti, ki vključujejo pridobivanje urana, proizvodnjo ali uporabo jedrskih materialov in tehnologije.
(7)
RVSZN 1929 (2010) razširja omejitve financiranja in potovanj iz RVSZN 1737 (2006) na dodatne osebe in subjekte, tudi na pripadnike in subjekte IRGC in subjekte „Islamic Republic of Iran Shipping Lines“ (IRISL).
(8)
V skladu z izjavo Evropskega sveta bi bilo treba omejitve vstopa ter zamrznitev sredstev in gospodarskih virov uporabiti ne le zoper osebe in subjekte, ki sta jih na seznam uvrstila Varnostni svet ali Odbor, ustanovljen v skladu z odstavkom 18 RVSZN 1737 (2006) (v nadaljnjem besedilu: „Odbor“), ampak tudi zoper nadaljnje osebe in subjekte, pri čemer bi se uporabila enaka merila, kot sta jih uporabila Varnostni svet ali Odbor.
(9)
V skladu z izjavo Evropskega sveta bi bilo treba poleg predmetov, surovin, opreme, blaga in tehnologije, ki sta jih opredelila Varnostni svet ali Odbor, prepovedati tudi dobavo, prodajo ali prenos nekaterih dodatnih predmetov, surovin, opreme, blaga in tehnologije v Iran, ki bi jih lahko uporabili pri dejavnostih, povezanih z bogatenjem ali predelavo urana ali pridobivanjem težke vode, za razvoj izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja ali pri opravljanju dejavnosti, povezanih z drugimi vprašanji, o katerih je Mednarodna agencija za atomsko energijo (IAEA) izrazila zaskrbljenost ali ki jih opredelila kot nerešena, ali pri drugih programih orožja za množično uničevanje. Ta prepoved bi morala veljati tudi za blago in tehnologijo z dvojno rabo.
(10)
V skladu z izjavo Evropskega sveta bi se morale države članice vzdržati prevzemanja novih kratkoročnih obveznosti v zvezi z državno in zasebno finančno pomočjo za trgovino z Iranom, da bi tako zmanjšale neporavnane terjatve, in zlasti, da s tako finančno pomočjo ne bi prispevale k dejavnostim, nevarnim z vidika širjenja jedrskega orožja, ali k razvoju izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja, in prepovedati vse srednje- in dolgoročne zaveze v zvezi z državno in zasebno finančno pomoč za trgovino z Iranom.
(11)
RVSZN 1929 (2010) poziva vse države, naj skladno z nacionalnimi organi in zakonodajo ter ob upoštevanju mednarodnega prava na svojem ozemlju, vključno na letališčih in v pristaniščih, pregledajo vsakršen tovor, ki odhaja v Iran ali od tam prihaja, če ima zadevna država informacije, na podlagi katerih utemeljeno sumi, da tovor vsebuje predmete, katerih dobava, prodaja, prenos ali izvoz je prepovedan v skladu z RVSZN 1737 (2006), RVSZN 1747 (2007), RVSZN 1803 (2008) ali RVSZN 1929 (2010).
(12)
V RVSZN 1929 (2010) je navedeno tudi, da lahko države članice v skladu z mednarodnim pravom, zlasti pomorskim pravom, s soglasjem države zastave zahtevajo pregled plovil na odprtem morju, če imajo informacije, na podlagi katerih utemeljeno sumijo, da plovila prevažajo predmete, katerih dobava, prodaja, prenos ali izvoz je prepovedan v skladu z RVSZN 1737 (2006), RVSZN 1747 (2007), RVSZN 1803 (2008) ali RVSZN 1929 (2010).
(13)
RVSZN 1929 (2010) tudi določa, da morajo države članice ZN zaseči in odstraniti predmete, katerih dobava, prodaja, prenos ali izvoz je prepovedan v skladu z RVSZN 1737 (2006), RVSZN 1747 (2007), RVSZN 1803 (2008) ali RVSZN 1929 (2010), na način, ki ni v nasprotju z njihovimi obveznostmi, ki izhajajo iz veljavnih resolucij Varnostnega sveta in mednarodnih konvencij.
(14)
RVSZN 1929 (2010) nadalje določa, da morajo države članice ZN svojim državljanom ali na svojem ozemlju prepovedati oskrbovanje iranskih plovil ali opravljanje drugih storitev za ta plovila, če imajo informacije, na podlagi katerih utemeljeno sumijo, da ta plovila prevažajo predmete, katerih dobava, prodaja, prenos ali izvoz je prepovedan v skladu z RVSZN 1737 (2006), RVSZN 1747 (2007), RVSZN 1803 (2008) ali RVSZN 1929 (2010).
(15)
V skladu z izjavo Evropskega sveta bi morale države članice v skladu z nacionalnimi pristojnostmi in zakonodajo ter ob upoštevanju mednarodnega prava, zlasti ustreznih mednarodnih sporazumov o civilnem letalstvu, sprejeti potrebne ukrepe, s katerimi bi vsem tovornim letom iz Irana, razen mešanim potniškim in tovornim letom, preprečile dostop do letališč pod njihovo sodno pristojnostjo.
(16)
Poleg tega bi bilo treba prepovedati tudi tehnična in vzdrževalna dela, ki bi jih na iranskih tovornih zrakoplovih opravili državljani držav članic ali bi se opravila na ozemlju držav članic, če ima zadevna država informacije, na podlagi katerih utemeljeno sumi, da ti zrakoplovi prevažajo predmete, katerih dobava, prodaja, prenos ali izvoz je prepovedan v skladu z RVSZN 1737 (2006), RVSZN 1747 (2007), RVSZN 1803 (2008) ali RVSZN 1929 (2010).
(17)
RVSZN 1929 (2010) tudi poziva vse države članice ZN, naj preprečijo opravljanje finančnih storitev, vključno z zavarovanjem in pozavarovanjem, ali prenos vsakršnega finančnega ali drugega premoženja ali virov, ki bi lahko prispevali k dejavnostim Irana, ki so nevarne z vidika širjenja jedrskega orožja, ali k razvoju izstrelitvenega sistema jedrskega orožja, na ozemlje držav članic, prek ali iz njega ali državljanom držav članic ali subjektom, ustanovljenim v skladu z njihovimi zakoni, ali z njihove strani ali osebam ali finančnim institucijam na njihovem ozemlju.
(18)
V skladu z izjavo Evropskega sveta bi morale države članice prepovedati opravljanje storitev zavarovanja in pozavarovanja za iransko vlado, subjekte s sedežem v Iranu ali pod iransko sodno pristojnostjo, ali posameznike in subjekte, ki delujejo v njihovem imenu ali po njihovih navodilih, ali subjekte, ki jih imajo v lasti ali jih nadzorujejo, tudi z nezakonitimi sredstvi.
(19)
Prepovedati bi bilo treba tudi prodajo, nakup, posredovanje in pomoč pri izdaji državnih obveznic ali obveznic z jamstvom države iranski vladi, iranski centralni banki ali iranskim bankam, vključno s podružnicami in hčerinskimi družbami, in finančnim subjektom, ki jih nadzorujejo osebe in subjekti s sedežem v Iranu, ali z njihove strani.
(20)
V skladu z izjavo Evropskega sveta in zaradi izpolnitve ciljev RVSZN 1929 (2010) bi moralo biti prepovedano odpiranje novih podružnic, hčerinskih družb ali predstavništev iranskih bank na ozemlju držav članic, pa tudi ustanavljanje novih skupnih podjetij ali lastniška udeležba iranskih bank v bankah, ki so pod sodno pristojnostjo držav članic. Države članice bi morale zato sprejeti ustrezne ukrepe, s katerimi bi finančnim institucijam na njihovem ozemlju ali pod njihovo sodno pristojnostjo prepovedale odpiranje predstavništev ali hčerinskih družb ali bančnih računov v Iranu.
(21)
RVSZN 1929 (2010) državam tudi nalaga, naj pozovejo svoje državljane, osebe pod njihovo sodno pristojnostjo ali podjetja s sedežem na njihovem ozemlju ali pod njihovo sodno pristojnostjo, k previdnosti pri poslovanju s subjekti s sedežem v Iranu ali pod iransko sodno pristojnostjo, če utemeljeno sumijo, da bi lahko takšno poslovanje prispevalo k dejavnostim Irana, ki so nevarne z vidika širjenja jedrskega orožja, ali k razvoju izstrelitvenega sistema jedrskega orožja ali h kršitvam RVSZN 1737 (2006), RVSZN 1747 (2007), RVSZN 1803 (2008) ali RVSZN 1929 (2010).
(22)
V RVSZN 1929 (2010) je omenjena tudi morebitna povezava med prihodki, ki ga v Iranu ustvarja energetski sektor in financiranjem dejavnosti Irana, ki so nevarne z vidika širjenja jedrskega orožja; poleg tega je v njej navedeno, da imajo oprema za kemične postopke in materiali, ki so potrebni v petrokemični industriji, veliko skupnega s tistimi, ki so potrebni za nekatere občutljive dejavnosti v ciklusu jedrskega goriva.
(23)
V skladu z izjavo Evropskega sveta bi morale države članice prepovedati prodajo, dobavo ali prenos zadevne opreme in tehnologije v Iran ter s tem povezano tehnično in finančno pomoč, ki bi se lahko uporabila v ključnih sektorjih industrije nafte in zemeljskega plina. Države članice bi morale prepovedati tudi vse nove naložbe v te sektorje v Iranu.
(24)
Postopek za spremembo prilog I in II k temu sklepu bi moral med drugim določati, da se osebe in subjekte, ki so uvrščeni na seznam, obvesti o razlogih za to uvrstitev in se jim tako da možnost, da predložijo pripombe. V primeru pripomb ali novih tehtnih dokazov bi moral Svet svojo odločitev ponovno preučiti ob upoštevanju teh pripomb in o tem ustrezno obvestiti zadevno osebo ali subjekt.
(25)
Ta sklep spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki jih priznava zlasti Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, predvsem pa spoštuje pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sojenja, lastninsko pravico in pravico do varstva osebnih podatkov. Uporabljati bi ga bilo treba v skladu z navedenimi pravicami in načeli.
(26)
Ta sklep v celoti upošteva tudi obveznosti držav članic, ki izhajajo iz Listine Združenih narodov in pravno zavezujočih resolucij Varnostnega sveta.
(27)
Za izvajanje nekaterih ukrepov je potrebno nadaljnje ukrepanje Unije -
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
POGLAVJE 1
OMEJITVE IZVOZA IN UVOZA
Člen 1
1. Prepovedana je neposredna ali posredna dobava, prodaja ali prenos naslednjih predmetov, surovin, opreme, blaga, tehnologije ter programske opreme v Iran, za uporabo v Iranu ali v njegovo korist, s strani državljanov držav članic, prek ozemlja držav članic oziroma z uporabo plovil ali zrakoplovov pod njihovo zastavo, ne glede na to, ali navedeno izvira z ozemlja držav članic ali ne:
(a)
predmetov, surovin, opreme, blaga in tehnologije s seznamov Skupine držav dobaviteljic jedrskega blaga in Režima kontrole raketne tehnologije;
(b)
drugih predmetov, surovin, opreme, blaga in tehnologije, ki jih določita Varnostni svet ali Odbor in ki bi lahko prispevali k dejavnostim v zvezi z bogatenjem ali predelavo urana ali pridobivanjem težke vode ali k razvoju izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja;
(c)
orožja in sorodnega materiala vseh vrst, vključno z orožjem in strelivom, vojaškimi vozili in opremo, paravojaško opremo in rezervnimi deli za navedeno orožje in materiale, kakor tudi opreme, ki bi se lahko uporabila za notranjo represijo. Ta prepoved ne velja za nebojna vozila, izdelana ali opremljena z materiali za balistično zaščito in namenjena izključno zaščiti osebja EU in njenih držav članic v Iranu;
(d)
nekaterih drugih predmetov, surovin, opreme, blaga in tehnologije, ki bi se lahko uporabili pri dejavnostih, povezanih z bogatenjem in predelavo urana ali pridobivanjem težke vode, za razvoj izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja ali pri dejavnostih, povezanih z drugimi vprašanji, glede katerih je IAEA izrazila zaskrbljenost ali jih opredelila kot nerešena. Unija sprejme potrebne ukrepe s katerimi določi, za katere predmete velja ta določba;
(e)
drugega blaga in tehnologije z dvojno rabo, kot je navedeno v Prilogi I k Uredbi Sveta (ES) št. 428/2009 z dne 5. maja 2009 o vzpostavitvi režima Skupnosti za nadzor izvoza, prenosa, posredovanja in tranzita blaga z dvojno rabo (4), ki ni zajeto pod točko (a), razen skupine 5 - del 1 in skupine 5 - del 2 iz Priloge I k Uredbi Sveta (ES) št. 428/2009.
2. Prepoved iz odstavka 1 ne velja za neposreden ali posreden prenos predmetov iz pododstavkov 3(b)(i) in (ii) RVSZN 1737 (2006) za lahkovodne reaktorje, katerih izgradnja se je začela pred decembrom 2006, prek ozemlja držav članic v Iran oziroma za uporabo v Iranu ali v njegovo korist.
3. Prepovedano je tudi:
(a)
neposredno ali posredno zagotavljanje tehnične pomoči ali usposabljanja, naložb ali posredniških storitev v zvezi s predmeti, surovinami, opremo, blagom in tehnologijo, opredeljenimi v odstavku 1, ter dobavo, izdelovanjem, vzdrževanjem in uporabo teh predmetov, surovin, opreme, blaga in tehnologije vsem osebam, subjektom ali organom v Iranu ali za uporabo v Iranu;
(b)
neposredno ali posredno zagotavljanje financiranja ali finančne pomoči v zvezi s predmeti in tehnologijami iz odstavka 1, še zlasti nepovratnih sredstev, posojil in zavarovanj izvoznih kreditov za prodajo, za vsako dobavo, prenos ali izvoz teh predmetov in tehnologij ali za zagotavljanje s tem povezanega tehničnega usposabljanja, storitev ali pomoči vsem osebam, subjektom ali organom v Iranu ali za uporabo v Iranu;
(c)
zavestno ali namerno sodelovanje pri dejavnostih, katerih namen ali učinek je izogibanje prepovedim iz točk (a) in (b).
4. Prepovedano je kupovanje predmetov, surovin, opreme, blaga in tehnologije iz odstavka 1 s strani državljanov držav članic ali z uporabo plovil ali zrakoplovov pod njihovo zastavo iz Irana, ne glede na to, ali navedeno izvira z ozemlja Irana ali ne.
Člen 2
1. Za vsak primer neposredne ali posredne dobave, prodaje ali prenosa v Iran, oziroma za uporabo v Iranu ali v njegovo korist, predmetov, surovin, opreme, blaga, tehnologije in programske opreme, ki niso vključeni v člen 1 in bi lahko prispevali k dejavnostim v zvezi z bogatitvijo ali predelavo urana oziroma pridobivanjem težke vode, k razvoju izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja ali k dejavnostim v zvezi z drugimi vprašanji, glede katerih je IAEA izrazila zaskrbljenost ali jih opredelila kot nerešena, s strani državljanov držav članic ali prek ozemlja držav članic ali z uporabo plovil ali zrakoplovov pod njihovo sodno pristojnostjo je potrebno dovoljenje pristojnih organov države članice izvoznice. Evropska unija sprejme potrebne ukrepe s katerimi določi, za katere predmete velja ta določba.
2. Tudi za zagotavljanje:
(a)
tehnične pomoči ali usposabljanja, naložb ali posredniških storitev v zvezi s predmeti, surovinami, opremo, blagom in tehnologijo iz odstavka 1 ter za dobavo, izdelovanje, vzdrževanje in uporabo teh predmetov, neposredno ali posredno, vsem osebam, subjektom ali organom v Iranu ali za uporabo v Iranu;
(b)
financiranja ali finančne pomoči v zvezi s predmeti in tehnologijami iz odstavka 1, še zlasti nepovratnih sredstev, posojil in zavarovanj izvoznih kreditov, za vsako prodajo, dobavo, prenos ali izvoz teh predmetov ali za zagotavljanje s tem povezanega tehničnega usposabljanja, storitev ali pomoči, neposredno ali posredno, vsem osebam, subjektom ali organom v Iranu ali za uporabo v Iranu,
je potrebno dovoljenje pristojnega organa države članice izvoznice.
3. Pristojni organi držav članic ne izdajo dovoljenja za nobeno dobavo, prodajo ali prenos predmetov, surovin, opreme, blaga ali tehnologije iz odstavka 1, če ugotovijo, da bi taka prodaja, dobava, prenos ali izvoz ali opravljanje take storitve prispevalo k dejavnostim iz odstavka 1.
Člen 3
1. Ukrepi, ki jih uvaja člen 1(1)(a), (b) in (c) ter (3), se po potrebi ne uporabljajo, če Odbor vnaprej in za vsak primer posebej ugotovi, da taka dobava, prodaja, prenos ali zagotavljanje tovrstnih predmetov ali pomoči zagotovo ne bi prispevali k razvoju tehnologij, s katerimi Iran podpira svoje dejavnosti, nevarne z vidika širjenja jedrskega orožja, in razvoj izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja, tudi v primerih, ko so takšni predmeti ali pomoč namenjeni v prehrambene, kmetijske, zdravstvene ali druge humanitarne namene, pod pogojem, da:
(a)
so v pogodbe o dobavi takšnih predmetov ali zagotavljanju pomoči vključena ustrezna zagotovila glede končnih uporabnikov; in
(b)
se je Iran zavezal, da takšnih predmetov ne bo uporabil za dejavnosti, nevarne z vidika širjenja jedrskega orožja, ali za razvoj izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja.
2. Ukrepi, ki jih uvaja člen 1(1)(e) in (3), se ne uporabljajo, če pristojni organ zadevne države članice vnaprej in za vsak primer posebej ugotovi, da taka dobava, prodaja, prenos ali zagotavljanje tovrstnih predmetov ali pomoči zagotovo ne bi prispevali k razvoju tehnologij, s katerimi Iran podpira svoje dejavnosti, nevarne z vidika širjenja jedrskega orožja, in razvoj izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja, tudi v primerih, ko so takšni predmeti ali pomoč namenjeni v zdravstvene ali druge humanitarne namene, pod pogojem, da:
(a)
so v pogodbe o dobavi takšnih predmetov ali zagotavljanju pomoči vključena ustrezna zagotovila glede končnih uporabnikov; in
(b)
se je Iran zavezal, da takšnih predmetov ne bo uporabil za dejavnosti, nevarne z vidika širjenja jedrskega orožja, ali za razvoj izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja.
Zadevna država članica obvesti druge države članice o vseh primerih, ko izjema ni odobrena.
Člen 4
1. Prodaja, dobava ali prevoz ključne opreme in tehnologije s strani državljanov držav članic ali z ozemlja držav članic ali z uporabo plovil ali zrakoplovov pod sodno pristojnostjo držav članic je ne glede na to, ali ta izvira z njihovega ozemlja, prepovedana, če je namenjena naslednjim ključnim panogam naftne industrije in industrije zemeljskega plina v Iranu ali iranskim podjetjem ali podjetjem v lasti Irana, ki so dejavna v teh panogah zunaj Irana:
(a)
rafiniranjem;
(b)
utekočinjenim zemeljskim plinom;
(c)
raziskavami;
(d)
proizvodnjo.
Unija sprejme potrebne ukrepe s katerimi določi, za katere predmete velja ta določba.
2. Podjetjem v Iranu, ki so dejavna v ključnih panogah iranske naftne industrije in industrije zemeljskega plina iz odstavka 1, ali iranskim podjetjem ali podjetjem v lasti Irana, ki so dejavna v teh panogah zunaj Irana, je prepovedano zagotavljati naslednje:
(a)
tehnično pomoč ali usposabljanje in druge storitve v zvezi s ključno opremo in tehnologijo, kot je opredeljeno v skladu z odstavkom 1;
(b)
financiranje ali finančno pomoč za vsako prodajo, dobavo, prevoz ali izvoz ključne opreme in tehnologije, kot je opredeljeno v skladu z odstavkom 1, ali za zagotavljanje s tem povezane tehnične pomoči ali usposabljanja.
3. Prepovedano je zavestno ali namerno sodelovati v dejavnostih, katerih namen ali učinek je izogibanje prepovedim iz odstavka 1 ali 2.
OMEJITVE FINANCIRANJA NEKATERIH PODJETIJ
Člen 5
Naložbe Irana, njegovih državljanov in subjektov s sedežem v Iranu ali pod njegovo sodno pristojnostjo, oseb ali subjektov, ki delujejo v njihovem imenu ali po njihovih navodilih, ali subjektov, ki jih imajo v lasti ali jih nadzorujejo, v vse gospodarske dejavnosti na ozemlju pod sodno pristojnostjo držav članic, ki vključujejo pridobivanje urana, proizvodnjo ali uporabo jedrskih materialov in tehnologije, zlasti dejavnosti za bogatenje in predelavo urana, vse dejavnosti za pridobivanje težke vode ali tehnologije v zvezi z balističnimi raketami, ki se lahko uporabijo za izstrelitev jedrskega orožja, so prepovedane. Unija sprejme potrebne ukrepe s katerimi določi, za katere predmete velja ta člen.
Člen 6
Prepovedano je:
(a)
odobriti vsa finančna posojila ali kredite podjetjem v Iranu, ki so dejavna v panogah iranske naftne industrije in industrije zemeljskega plina iz člena 4(1) ali iranskim podjetjem ali podjetjem v lasti Irana, ki so v teh panogah dejavna zunaj Irana;
(b)
pridobiti ali povečati lastniške deleže v podjetjih v Iranu, ki so dejavna v panogah iranske naftne industrije in industrije zemeljskega plina iz člena 4(1), ali iranskih podjetjih ali podjetjih v lasti Irana, ki so v teh panogah dejavna zunaj Irana, vključno z nakupom teh podjetij v celoti ali nakupom delnic in lastniških vrednostnih papirjev;
(c)
ustanoviti vsakršno skupno podjetje s podjetji v Iranu, ki so dejavna v panogah naftne industrije in industrije zemeljskega plina iz člena 4(1), in z vsemi hčerinskimi podjetji ali podružnicami pod njihovim nadzorom.
Člen 7
1. Prepoved iz člena 4(1) ne vpliva na izpolnitev obveznosti v zvezi z dobavo blaga, ki izhajajo iz pogodb, sklenjenih pred datumom sprejetja tega sklepa.
2. Prepovedi iz člena 4 ne vplivajo na izpolnitev obveznosti, ki izhajajo iz pogodb, sklenjenih pred datumom sprejetja tega sklepa, in so povezane z naložbami, ki so jih v Iranu pred tem datumom izvedla podjetja s sedežem v državah članicah.
3. Prepovedi iz člena 6(a) oziroma (b):
(i)
ne vplivajo na izpolnitev obveznosti, ki izhajajo iz pogodb ali dogovorov, sklenjenih pred datumom sprejetja tega sklepa;
(ii)
ne preprečujejo povečanja lastniškega deleža, če je tako povečanje obveznost, ki izhaja iz dogovora, sklenjenega pred datumom sprejetja tega sklepa.
OMEJITVE FINANČNE POMOČI ZA TRGOVINO
Člen 8
1. Države članice se vzdržijo prevzemanja novih kratkoročnih obveznosti v zvezi z državno in zasebno finančno pomočjo za trgovino z Iranom, vključno z zagotavljanjem izvoznih kreditov, izvoznih garancij ali zavarovanja izvoznih poslov svojim državljanom ali subjektom, ki se ukvarjajo s takimi trgovskimi posli, da bi zmanjšale neporavnane terjatve in zlasti, da s tako finančno pomočjo ne bi prispevale k dejavnostim, nevarnim z vidika širjenja jedrskega orožja, ali k razvoju izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja. Države članice tudi ne sklepajo novih srednje- in dolgoročnih zavez v zvezi z državno in zasebno finančno pomočjo za trgovino z Iranom.
2. Določba odstavka 1 ne vpliva na obveznosti, nastale pred začetkom veljavnosti tega sklepa.
3. Določba odstavka 1 se ne uporablja za trgovino v prehrambene, kmetijske, zdravstvene ali druge humanitarne namene.
POGLAVJE 2
FINANČNI SEKTOR
Člen 9
Države članice ne prevzemajo novih obveznosti za zagotavljanje nepovratnih sredstev, finančne pomoči ali ugodnih posojil iranski vladi, tudi ne s svojim sodelovanjem v mednarodnih finančnih ustanovah, razen v humanitarne in razvojne namene.
Člen 10
1. Da bi preprečile opravljanje finančnih storitev ali prenos vsakršnega finančnega ali drugega premoženja ali virov, ki bi lahko prispevali k dejavnostim Irana, nevarnim z vidika širjenja jedrskega orožja, ali k razvoju izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja, na ozemlje držav članic, prek ali z njega ali državljanom držav članic ali subjektom, ustanovljenim v skladu z njihovimi zakoni (vključno s podružnicami v tujini), ali z njihove strani ali osebam ali finančnim ustanovam na ozemlju držav članic, države članice okrepljeno nadzirajo vse dejavnosti finančnih ustanov pod njihovo sodno pristojnostjo v zvezi z:
(a)
bankami s sedežem v Iranu, zlasti iransko centralno banko;
(b)
podružnicami in hčerinskimi družbami bank s sedežem v Iranu, ki so pod sodno pristojnostjo držav članic;
(c)
podružnicami in hčerinskimi družbami bank s sedežem v Iranu, ki niso pod sodno pristojnostjo držav članic;
(d)
finančnimi ustanovami, ki nimajo sedeža v Iranu, vendar jih nadzirajo osebe ali subjekti s sedežem v Iranu.
2. Zato se za namene odstavka 1 od finančnih ustanov zahteva, da pri poslovanju z bankami in finančnimi ustanovami iz istega odstavka:
(a)
pozorno spremljajo gibanje na računih, med drugim s programi za skrbno preverjanje strank in v okviru svojih obveznosti v zvezi s pranjem denarja in financiranjem terorizma;
(b)
vztrajajo, naj se na plačilnih nalogih izpolnijo vsi podatki, ki se nanašajo na izdajatelja in prejemnika zadevnega nakazila, in zavrnejo izvedbo nakazila, če ti podatki niso zagotovljeni;
(c)
pet let hranijo vse evidence transakcij in jih na zahtevo dajo na voljo nacionalnim organom;
(d)
če sumijo ali imajo utemeljen razlog za sum, da so sredstva povezana s financiranjem širjenja jedrskega orožja, to takoj sporočijo enoti za finančni nadzor (FIU) ali drugemu pristojnemu organu, ki ga je imenovala zadevna država članica. FIU ali drugemu pristojnemu organu se pravočasno omogoči neposreden ali posreden dostop do finančnih in upravnih informacij ter informacij o kazenskem pregonu, ki jih potrebuje za pravilno izvedbo svojih nalog, vključno z analizo poročil o sumljivih transakcijah.
3. Sredstva se v Iran ali iz njega prenesejo na naslednji način:
(a)
prenosi na podlagi nakazil v zvezi z živili, zdravstvenim varstvom, medicinsko opremo ali v humanitarne namene potekajo brez predhodnega dovoljenja; o prenosu nad 10 000 EUR se obvesti pristojni organ zadevne države članice;
(b)
vsak drug prenos pod 40 000 EUR se izvede brez predhodnega dovoljenja; o prenosu nad 10 000 EUR se obvesti pristojni organ zadevne države članice;
(c)
za vsak drug prenos nad 40 000 EUR je potrebno predhodno dovoljenje pristojnega organa zadevne države članice. Šteje se, da je dovoljenje v štirih tednih odobreno, razen če je pristojni organ v istem roku odločil nasprotno. Zadevna država članica obvesti druge države članice o vseh primerih, ko je dovoljenje zavrnjeno.
4. Od podružnic in hčerinskih družb bank s sedežem v Iranu, ki so pod sodno pristojnostjo držav članic, se zahteva tudi, da pristojni organ države članice, v kateri imajo sedež, o vseh nakazilih sredstev, ki so jih izvedle ali prejele, obvestijo v petih delovnih dneh od izvedbe ali prejema nakazila.
Obveščeni pristojni organi ob upoštevanju dogovorov o izmenjavi informacij te podatke po potrebi takoj sporočijo pristojnim organom drugih držav članic, v katerih ima sedež pošiljatelj ali prejemnik takih nakazil.
Člen 11
1. Iranskim bankam, vključno z iransko centralno banko, njihovim podružnicam in hčerinskim družbam ter drugim finančnim ustanovam iz člena 10(1) je prepovedano odpiranje novih podružnic, hčerinskih družb ali predstavništev iranskih bank na ozemlju držav članic, pa tudi ustanavljanje novih skupnih podjetij ali lastniška udeležba v iranskih bankah, prav tako pa je prepovedano sklepanje novih korespondenčnih odnosov z bankami pod sodno pristojnostjo držav članic.
2. Prepovedano je, da bi finančne institucije na ozemlju držav članic ali pod njihovo sodno pristojnostjo odpirale predstavništva ali hčerinske družbe ali bančne račune v Iranu.
Člen 12
1. Prepovedano je opravljanje storitev zavarovanja in pozavarovanja za iransko vlado, subjekte s sedežem v Iranu ali pod iransko sodno pristojnostjo, ali vse posameznike in subjekte, ki delujejo v njihovem imenu ali po njihovih navodilih, ali subjekte, ki jih imajo v lasti ali jih nadzorujejo, tudi z nezakonitimi sredstvi.
2. Odstavek 1 se ne uporablja za opravljanje storitev zdravstvenega in potovalnega zavarovanja za posameznike.
3. Prepovedano je zavestno ali namerno sodelovati v dejavnostih, katerih namen ali učinek je izogibanje prepovedim iz odstavka 1.
Člen 13
Prepovedana je neposredna ali posredna prodaja, nakup, posredovanje in pomoč pri izdaji državnih obveznic ali obveznic z jamstvom države, izdanih po začetku veljavnosti tega sklepa, iranski vladi, iranski centralni banki ali bankam s sedežem v Iranu, ali podružnicam in hčerinskim družbam bank s sedežem v Iranu, ki so ali ki niso pod pristojnostjo držav članic, ali finančnim subjektom, ki nimajo sedeža v Iranu in niso v pristojnosti držav članic, vendar jih nadzorujejo osebe in subjekti s sedežem v Iranu, kakor tudi vsem osebam in subjektom, ki delujejo v njihovem imenu in po njihovih navodilih, ali subjektom, ki so v njihovi lasti ali pod njihovim nadzorom, ali z njihove strani.
Člen 14
Države članice pozivajo svoje državljane, osebe pod njihovo sodno pristojnostjo in podjetja s sedežem na njihovem ozemlju ali pod njihovo sodno pristojnostjo, naj bodo pri poslovanju s subjekti s sedežem v Iranu ali pod iransko sodno pristojnostjo, vključno z IRGC in IRISL, in vsemi posamezniki in subjekti, ki delujejo v njihovem imenu ali po njihovih navodilih, in subjekti, ki jih imajo v lasti ali jih nadzorujejo, tudi z nezakonitimi sredstvi, previdni, da se zagotovi, da takšno poslovanje ne bo prispevalo k dejavnostim Irana, ki so nevarne z vidika širjenja jedrskega orožja, ali k razvoju izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja ali h kršitvam RVSZN 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) ali 1929 (2010).
POGLAVJE 3
SEKTOR PROMETA
Člen 15
1. Države članice v skladu z nacionalnimi pristojnostmi in zakonodajo ter ob upoštevanju mednarodnega prava, zlasti pomorskega prava in ustreznih mednarodnih sporazumov o civilnem letalstvu, na svojem ozemlju, tudi na letališčih in v pristaniščih, pregledajo vsak tovor, ki odhaja v Iran ali od tam prihaja, če imajo informacije, na podlagi katerih utemeljeno sumijo, da tovor vsebuje predmete, katerih dobava, prodaja, prenos ali izvoz je v skladu s tem sklepom prepovedan.
2. Države članice lahko v skladu z mednarodnim pravom, zlasti pomorskim pravom, s soglasjem države zastave zahtevajo pregled plovil na odprtem morju, če imajo informacije, na podlagi katerih utemeljeno sumijo, da plovila prevažajo predmete, katerih dobava, prodaja, prenos ali izvoz je prepovedan v skladu s tem sklepom.
3. Države članice v skladu z nacionalno zakonodajo sodelujejo pri pregledih iz odstavka 2.
4. Od zrakoplovov in plovil, ki prevažajo tovor v Iran ali iz njega, se zahteva predhodno obvestilo o vsem blagu, ki se prinese v državo članico ali iz nje.
5. Pri pregledih iz odstavkov 1 in 2 države članice zasežejo in odstranijo (tako da jih uničijo, naredijo neuporabne, jih shranijo ali pa pošljejo v drugo državo, ki ni država izvora ali namembna država, v uničenje) predmete, katerih dobava, prodaja, prenos ali izvoz je prepovedan v skladu s tem sklepom na podlagi odstavka 16 RVSZN 1929 (2010). Stroške tega zasega ali odstranitve krije uvoznik; če sredstev za povrnitev teh stroškov ni mogoče izterjati od uvoznika, se lahko v skladu z nacionalno zakonodajo sredstva izterjajo od vsake druge osebe ali subjekta, ki je odgovoren za poskus nedovoljene dobave, prodaje, prenosa ali izvoza.
6. Državljanom držav članic ali z ozemlja pod sodno pristojnostjo držav članic je prepovedano oskrbovati plovila z gorivom ali drugimi zalogami ali opravljati druge storitve za plovila, ki so v iranski lasti ali v pogodbenem razmerju z Iranom, vključno z zakupljenimi plovili, če imajo informacije, na podlagi katerih utemeljeno sumijo, da plovila prevažajo predmete, katerih dobava, prodaja, prenos ali izvoz je prepovedan v skladu s tem sklepom, razen če je opravljanje takšnih storitev potrebno v humanitarne namene ali dokler tovor ni pregledan ter po potrebi zasežen in odstranjen v skladu z odstavki 1, 2 in 5.
Člen 16
Države članice posredujejo Odboru vse razpoložljive informacije o prenosih na druga podjetja ali dejavnostih tovornega prometa prevoznika Iran Air ali plovil, katerih lastnik ali upravljavec je IRISL, morda opravljenih zaradi izogibanja sankcijam, določenim v RVSZN 1737 (2006), RVSZN 1747 (2007), RVSZN 1803 (2008) ali RVSZN 1929 (2010), ali kot kršitev določb navedenih resolucij, vključno s preimenovanjem ali ponovno registracijo zrakoplovov, plovil ali ladij.
Člen 17
Države članice sprejmejo skladno z nacionalnimi pravnimi organi in zakonodajo ter ob upoštevanju mednarodnega prava, zlasti ustreznih mednarodnih sporazumov o civilnem letalstvu, vse potrebne ukrepe, s katerimi vsem tovornim letom, ki jih opravljajo iranski prevozniki ali ki prihajajo iz Irana, z izjemo mešanih potniških in tovornih letov, preprečijo dostop do letališč pod njihovo sodno pristojnostjo.
Člen 18
Tehnična in vzdrževalna dela, ki bi jih na iranskih tovornih zrakoplovih opravili državljani držav članic ali bi se opravila na ozemlju držav članic, so prepovedana, če imajo države članice informacije, na podlagi katerih utemeljeno sumijo, da tovorni zrakoplovi prevažajo predmete, katerih dobava, prodaja, prenos ali izvoz je prepovedan po tem sklepu, razen če je opravljanje takšnih storitev nujno za humanitarne namene in iz varnostnih razlogov ali dokler tovor v skladu s členom 15(1) in (5) ni pregledan in po potrebi zasežen in uničen.
POGLAVJE 4
OMEJITEV VSTOPA
Člen 19
1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi preprečijo, da bi na njihovo ozemlje vstopale ali čezenj potovale:
(a)
osebe iz priloge k RVSZN 1737 (2006), in druge osebe, ki sta jih v skladu z odstavkom 10 RVSZN 1737 (2006) na seznam uvrstila Varnostni svet ali Odbor, in pripadniki IRGC, ki sta jih na seznam uvrstila Varnostni svet in Odbor. Te osebe so naštete v Prilogi I;
(b)
osebe, ki niso navedene v Prilogi I in ki sodelujejo v dejavnostih Irana, nevarnih z vidika širjenja jedrskega orožja, ali pri razvoju izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja, so z njimi neposredno povezane ali jih podpirajo, vključno s sodelovanjem pri nabavi prepovedanih predmetov, blaga, opreme, surovin in tehnologije, ali osebe, ki delujejo v njihovem imenu ali po njihovih navodilih, ali osebe, ki so osebam ali subjektom, uvrščenim na seznam, pomagale pri izmikanju določbam RVSZN 1737 (2006), RVSZN 1747 (2007), RVSZN 1803 (2008) ali RVSZN 1929 (2010) ali tega sklepa ali kršenju teh določb, ter vodilni člani IRGC; te osebe so navedene v Prilogi II.
2. Prepoved iz odstavka 1 ne velja za tranzit čez ozemlje držav članic zaradi dejavnosti, ki so neposredno povezane s predmeti iz odstavka 3(b)(i) in (ii) RVSZN 1737 (2006) za lahkovodne reaktorje, katerih izgradnja se je začela pred decembrom 2006.
3. Odstavek 1 nobene države članice ne zavezuje k temu, da lastnim državljanom odkloni vstop na svoje ozemlje.
4. Odstavek 1 ne vpliva na primere, ko posamezno državo članico zavezuje mednarodnopravna obveznost, in sicer:
(i)
kot državo gostiteljico mednarodne medvladne organizacije;
(ii)
kot državo gostiteljico mednarodne konference, sklicane s strani ali pod pokroviteljstvom Združenih narodov;
(iii)
v skladu z večstranskim sporazumom o dodeljenih privilegijih in imunitetah;
(iv)
v okviru Lateranske pogodbe, ki sta jo leta 1929 sklenila Sveti sedež (Vatikanska mestna država) in Italija.
5. Odstavek 4 se uporablja tudi v primerih, ko je država članica gostiteljica Organizacije za varnost in sodelovanje v Evropi (OVSE).
6. Svet je ustrezno obveščen o vseh primerih, ko država članica odobri izjemo v skladu z odstavkoma 4 ali 5.
7. Države članice lahko odobrijo izjemo pri ukrepih iz odstavka 1, če ugotovijo, da je potovanje upravičeno zaradi:
(i)
nujne humanitarne potrebe, vključno z verskimi obveznostmi;
(ii)
potrebe po izpolnitvi ciljev RVSZN 1737 (2006) in RVSZN 1929 (2010), tudi tistih, ki izhajajo iz člena XV Statuta IAEA;
(iii)
sodelovanja na medvladnih sestankih, vključno s tistimi, ki jih podpira Unija ali gosti država članica, ki predseduje OVSE, na katerih poteka politični dialog, ki neposredno spodbuja demokracijo, človekove pravice in vladavino prava v Iranu.
8. Država članica, ki želi odobriti izjeme iz odstavka 7, o tem pisno uradno obvesti Svet. Izjema se šteje za odobreno, razen če eden ali več članov Sveta ne vloži pisnega ugovora v dveh delovnih dneh po prejemu uradnega obvestila o predlagani izjemi. Če eden ali več članov Sveta vloži ugovor, lahko Svet s kvalificirano večino odloči, da se predlagana izjema odobri.
9. Kadar država članica v skladu z odstavki 4, 5 in 7 osebam s seznama v prilogah I in II dovoli vstop na svoje ozemlje ali tranzit prek njega, se dovoljenje omeji na namen, za katerega je bilo odobreno, in na osebe, na katere se nanaša.
10. Če je bila izjema odobrena, države članice Odbor uradno obvestijo o vstopu oseb iz Priloge I na njihovo ozemlje ali o tranzitu teh oseb prek njihovega ozemlja.
POGLAVJE 5
ZAMRZNITEV SREDSTEV IN GOSPODARSKIH VIROV
Člen 20
1. Zamrznejo se vsa sredstva ali gospodarski viri, ki neposredno ali posredno pripadajo, so v lasti, posesti ali jih nadzirajo:
(a)
osebe in subjekti, navedeni v prilogi k RVSZN 1737 (2006), in druge osebe in subjekti, ki sta jih v skladu z odstavkom 12 RVSZN 1737 (2006) in odstavkom 7 RVSZN 1803 (2008) na seznam uvrstila Varnostni svet ali Odbor, ter pripadniki in subjekti IRGC in subjekti IRISL, ki sta jih na seznam uvrstila Varnostni svet in Odbor; te osebe in subjekti so navedeni v Prilogi I;
(b)
osebe in subjekti, ki niso navedeni v Prilogi I in ki sodelujejo v dejavnostih Irana, nevarnih z vidika širjenja jedrskega orožja, ali pri razvoju izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja, so z njimi neposredno povezani ali jih podpirajo, vključno s sodelovanjem pri nabavi prepovedanih predmetov, blaga, opreme, surovin in tehnologije, ali osebam in subjektom, ki delujejo v njihovem imenu ali po njihovih navodilih, ali subjektom, ki jim pripadajo ali jih nadzirajo (tudi na nezakonit način), ali osebe in subjekti, ki so osebam ali subjektom, uvrščenim na seznam, pomagale pri izmikanju določbam RVSZN 1737 (2006), RVSZN 1747 (2007), RVSZN 1803 (2008) ali RVSZN 1929 (2010) ali tega sklepa ali kršenju teh določb, kakor tudi drugim vodilnim članom in subjektom IRGC in IRISL in subjektom, ki so v njihovi lasti ali pod njihovim nadzorom ali delujejo v njihovem imenu; te osebe in subjekti so navedeni v Prilogi II.
2. Osebam in subjektom iz odstavka 1 se posredno ali neposredno ne dajo na voljo ali v njihovo korist nobena sredstva ali gospodarski viri.
3. Izjeme so dopustne za sredstva in gospodarske vire, ki so:
(a)
potrebni za zadovoljevanje osnovnih potreb, vključno s plačilom živil, najemnine ali hipoteke, zdravil in zdravljenja, davkov, zavarovalnih premij in komunalnih storitev;
(b)
namenjeni izključno za plačilo zmernih honorarjev in povračilo nastalih izdatkov, povezanih z zagotavljanjem pravnih storitev;
(c)
namenjeni izključno za plačila pristojbin in stroškov storitev v skladu z nacionalno zakonodajo za rutinsko vodenje ali vzdrževanje zamrznjenih sredstev ali gospodarskih virov;
potem ko zadevna država članica uradno obvesti Odbor o nameri da, če je ustrezno, odobri dostop do teh sredstev in gospodarskih virov in če Odbor v petih delovnih dneh po takšnem uradnem obvestilu o tem ne sprejme negativne odločitve.
4. Izjeme so dopustne tudi za sredstva in gospodarske vire, ki so:
(a)
potrebni za izredne stroške, potem ko zadevna država članica uradno obvesti Odbor in od njega pridobi odobritev;
(b)
predmet sodne, upravne ali arbitražne pravice do zadržanja ali razsodbe; v tem primeru se lahko sredstva in gospodarski viri uporabijo za izvršitev te pravice do zadržanja ali razsodbe, pod pogojem, da je pravica do zadržanja ali razsodba nastala pred datumom RVSZN 1737 (2006) in da ni v korist osebe ali subjekta iz odstavka 1 ter potem ko zadevna država članica uradno obvesti Odbor;
(c)
potrebni za dejavnosti, ki so neposredno povezane s predmeti iz odstavka 3(b)(i) in (ii) RVSZN 1737 (2006) za lahkovodne reaktorje, katerih izgradnja se je začela pred decembrom 2006.
5. Odstavek 2 se ne uporablja za dobropise na zamrznjenih računih iz naslova:
(a)
obresti ali drugih donosov na teh računih; ali
(b)
zapadlih plačil na zamrznjene račune za pogodbe, sporazume ali obveznosti, ki so bili sklenjeni ali so nastali pred dnem, ko so za te račune začeli veljati omejevalni ukrepi,
pod pogojem, da za vse takšne obresti, druge dohodke in plačila še naprej velja odstavek 1.
6. Odstavek 1 ne preprečuje določeni osebi ali subjektu, da nakaže plačilo po pogodbi, sklenjeni preden je bila ta oseba ali subjekt uvrščena na seznam, pod pogojem, da je zadevna država članica ugotovila, da:
(a)
pogodba ni povezana s prepovedanimi predmeti, surovinami, opremo, blagom, tehnologijami, pomočjo, usposabljanjem, finančno pomočjo, naložbo, posredništvom ali storitvami iz člena 1;
(b)
plačila neposredno ali posredno ne prejme oseba ali subjekt iz odstavka 1;
in potem, ko zadevna država članica uradno obvesti Odbor o nameri, da nakaže ali prejme taka plačila ali v ta namen odobri, če je ustrezno, odmrznitev sredstev ali gospodarskih virov, in sicer deset delovnih dni pred takšno odobritvijo.
POGLAVJE 6
DRUGI OMEJEVALNI UKREPI
Člen 21
Države članice v skladu s svojo nacionalno zakonodajo sprejmejo potrebne ukrepe za preprečevanje specializiranega poučevanja ali usposabljanja iranskih državljanov na svojem ozemlju ali s strani svojih državljanov v strokah, ki bi prispevale k dejavnostim Irana, nevarnim z vidika širjenja jedrskega orožja, in razvoju izstrelitvenih sistemov jedrskega orožja.
POGLAVJE 7
SPLOŠNE IN KONČNE DOLOČBE
Člen 22
V zvezi s pogodbami ali drugimi pravnimi posli, katerih izvedba je bila posredno ali neposredno, v celoti ali deloma ovirana zaradi ukrepov, uvedenih v skladu z RVSZN 1737 (2006), RVSZN 1747 (2007), RVSZN 1803 (2008) ali RVSZN 1929 (2010) - vključno z ukrepi, ki so jih Unija ali države članice sprejele v skladu z ustreznimi sklepi Varnostnega sveta, za njihovo izvajanje ali v zvezi s tem, ali ukrepi, zajetimi s tem sklepom - se ne odobri nobena terjatev, vključno z zahtevkom za odškodnino ali podobno terjatvijo, kot je zahtevek za terjatev ali uveljavljanje garancije, ki bi jo zahtevale osebe ali subjekti, uvrščeni na seznam iz Priloge I ali II, ali druge osebe ali subjekti v Iranu, vključno z vlado Irana, ali druge osebe ali subjekti, ki delujejo prek take osebe ali subjekta ali v njeno oziroma njegovo korist.
Člen 23
1. Svet spremeni Prilogo I na podlagi ugotovitev Varnostnega sveta ali Odbora.
2. Svet na predlog držav članic ali visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko soglasno sestavi seznam v Prilogi II in ga spremeni.
Člen 24
1. Če Varnostni svet ali Odbor uvrsti osebo ali subjekt na seznam, Svet to osebo ali subjekt vključi v Prilogo I.
2. Če Svet odloči, da bodo za osebo ali subjekt veljali ukrepi iz členov 19(1)(b) in 20(1)(b), Prilogo II ustrezno spremeni.
3. Svet o svojem sklepu in razlogih za vključitev na seznam obvesti osebo ali subjekt iz odstavka 1 in 2, bodisi neposredno, če je naslov znan, bodisi z objavo uradnega obvestila, s tem pa tej osebi ali subjektu da možnost, da predloži pripombe.
4. Če so predložene pripombe ali novi tehtni dokazi, Svet pregleda svojo odločitev in o tem ustrezno obvesti zadevno osebo ali subjekt.
Člen 25
1. V prilogah I in II so navedeni razlogi za uvrstitev teh oseb in subjektov na seznam; te, kar zadeva Prilogo I, zagotovi Varnostni svet ali Odbor.
2. Prilogi I in II vključujeta tudi podatke, potrebne za identifikacijo zadevnih oseb ali subjektov, če so podatki na voljo, ki jih, kar zadeva Prilogo I posreduje Varnostni svet ali Odbor. Pri osebah lahko ti podatki vključujejo imena, pa tudi vzdevke, datum in kraj rojstva, državljanstvo, številki potnega lista in osebne izkaznice, spol, naslov, če je znan, ter funkcijo ali poklic. Pri subjektih lahko ti podatki vključujejo imena, kraj in datum vpisa, številko vpisa in sedež podjetja. V Prilogo I se vključi tudi datum, ko je Varnostni svet ali Odbor subjekt uvrstil na seznam.
Člen 26
1. Ta sklep se revidira, spremeni ali razveljavi, kot je ustrezno, predvsem v skladu z ustreznimi odločitvami Varnostnega sveta.
2. Ukrepi v zvezi s korespondenčnimi odnosi z iranskimi bankami iz členov 10 in 11 se ponovno pregledajo v šestih mesecih po sprejetju tega sklepa.
3. Ukrepi iz členov 19(1)(b) in 20(1)(b) se revidirajo v rednih časovnih presledkih in vsaj vsakih 12 mesecev. Za zadevne osebe in subjekte se bodo nehali uporabljati, če Svet v skladu s postopkom iz člena 24 ugotovi, da ni več pogojev za njihovo uporabo.
Člen 27
Skupno stališče 2007/140/SZVP se razveljavi.
Člen 28
Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.
V Bruslju, 26. julija 2010