NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 513/2011
ze dne 11. května 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Skupina odborníků na vysoké úrovni vedená Jacquem de Larosièrem a pověřená Komisí došla ve své závěrečné zprávě zveřejněné dne 25. února 2009 k závěru, že rámec dohledu nad finančním odvětvím v Evropské unii má být posílen, aby se snížilo riziko a závažnost budoucích finančních krizí. Doporučila proto dalekosáhlé reformy struktury dohledu. Tato skupina odborníků dále dospěla k závěru, že by měl být vytvořen Evropský systém orgánů dohledu nad finančním trhem (dále jen „ESFS“), který by se skládal ze tří evropských orgánů dohledu, jednoho pro bankovnictví, jednoho pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a jednoho pro cenné papíry a trhy, a doporučila zřídit Evropskou radu pro systémová rizika.
(2)
Komise ve svém sdělení ze dne 4. března 2009 nazvaném „Urychlit oživení evropské ekonomiky“ navrhla předložení legislativních návrhů týkajících se zřízení ESFS a ve sdělení ze dne 27. května 2009 nazvaném „Evropský dohled nad finančním trhem“ uvedla podrobnější informace o případné architektuře tohoto nového rámce dohledu, přičemž zdůraznila specifičnost dohledu nad ratingovými agenturami.
(3)
Evropská rada v závěrech ze dne 19. června 2009 doporučila, aby byl zřízen ESFS, který by se měl skládat ze sítě vnitrostátních orgánů finančního dohledu fungujících souběžně se třemi novými evropskými orgány dohledu. ESFS by se měl zaměřit na zvýšení kvality a jednotnosti vnitrostátního dohledu, posílení kontroly nad skupinami působícími přeshraničně zřízením kolegií orgánů dohledu a vytvoření jednotného evropského souboru pravidel, která by se vztahovala na všechny účastníky finančního trhu na vnitřním trhu. Evropská rada zdůraznila, že Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít pravomoc dohledu nad ratingovými agenturami. Komise by si dále měla ponechat svou pravomoc prosazovat Smlouvy, a zejména hlavu VII kapitolu 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o společná pravidla hospodářské soutěže, v souladu s předpisy přijatými pro provádění těchto pravidel.
(4)
Nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (4) byl zřízen Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy).
(5)
Je třeba jasně definovat oblast působnosti Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, aby účastníci finančního trhu mohli určit orgán příslušný v oblasti činnosti ratingových agentur. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít obecnou pravomoc v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 (5) v záležitostech týkajících se registrace ratingových agentur a průběžného dohledu nad registrovanými ratingovými agenturami.
(6)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl být výlučně odpovědný za registraci ratingových agentur v Unii a dohled nad nimi. I v případě, že Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přenese konkrétní úkoly na příslušné orgány, měl by i nadále nést právní odpovědnost. Vedoucí představitelé a další zaměstnanci příslušných orgánů by se měli účastnit rozhodování v rámci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010 a měli by jednat jako členové orgánů Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, jako jsou jeho rada orgánů dohledu nebo odborné skupiny. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít výlučnou pravomoc uzavírat dohody o spolupráci týkající se výměny informací s orgány dohledu třetích zemí. Jestliže se příslušné orgány účastní rozhodování v rámci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy nebo jestliže plní úkoly jeho jménem, měly by se na ně tyto dohody o spolupráci vztahovat.
(7)
Transparentnost informací poskytovaných emitentem finančního nástroje ohodnoceného ratingem jmenované ratingové agentuře by mohla být velkým přínosem pro fungování trhu a ochranu investorů. Je proto třeba posoudit, jak nejlépe zvýšit transparentnost informací, na jejichž základě se provádí rating všech finančních nástrojů. Za prvé, poskytování těchto informací dalším registrovaným nebo certifikovaným ratingovým agenturám pravděpodobně povede k větší konkurenci mezi ratingovými agenturami, a to zejména proto, že by mohlo vést ke zvýšení počtu nevyžádaných ratingů. Vydávání takových nevyžádaných ratingů by mělo podpořit využívání více než jednoho ratingu pro každý finanční nástroj. Také by se tím pravděpodobně pomohlo zabránit případným střetům zájmů, zejména v rámci obchodního modelu ratingu placeného emitentem, čímž by se měla zvýšit kvalita ratingů. Za druhé, poskytování uvedených informací celému trhu by rovněž mělo zlepšit možnosti investorů vypracovávat si vlastní analýzy rizik, neboť budou moci založit na uvedených dodatečných informacích vlastní hloubkové analýzy. Poskytování těchto informací by rovněž mělo vést k menšímu spoléhání se na ratingy vydané ratingovými agenturami. V zájmu dosažení těchto základních cílů je třeba, aby Komise provedla hlubší posouzení těchto otázek a náležitě posoudila vhodný rozsah této informační povinnosti a zohlednila přitom dopad na místní trhy se sekuritizačními nástroji, vedla dialog se zúčastněnými subjekty, sledovala trh a vývoj regulace a vyhodnotila zkušenosti získané v rámci jiných soudních systémů. Na základě tohoto posouzení by Komise měla předložit vhodné legislativní návrhy. Posouzení Komise a návrhy by měly umožnit definovat nové povinnosti týkající se transparentnosti, a to způsobem, který by byl nejvhodnější z hlediska veřejného zájmu a co možná nejvíce by chránil investory.
(8)
Jelikož se ratingy používají v celé Unii, tradiční rozlišování mezi příslušným orgánem domovského členského státu a ostatními příslušnými orgány a používání koordinace dohledu ze strany kolegií není pro dohled nad ratingovými agenturami vhodnou strukturou. Po zřízení Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy již není nezbytné takovou strukturu nadále udržovat. Postup registrace je tudíž nutno zefektivnit a lhůty odpovídajícím způsobem zkrátit.
(9)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl odpovídat za registraci a průběžný dohled nad ratingovými agenturami, ale nikoli za dozor nad uživateli ratingů. Za dohled nad používáním ratingů úvěrovými institucemi, investičními podniky, pojišťovnami, životními pojišťovnami, zajišťovnami, subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), institucemi zaměstnaneckého penzijního pojištění a alternativními investičními fondy, které podléhají dohledu na vnitrostátní úrovni v rámci a pro účely uplatňování jiných směrnic o finančních službách, a nad používáním ratingů v prospektech by tudíž měly zůstat zodpovědné vnitrostátní příslušné orgány určené podle příslušných odvětvových právních předpisů upravujících dohled nad těmito finančními institucemi a subjekty.
(10)
Je zapotřebí účinného nástroje pro vypracování harmonizovaných regulačních technických norem s cílem usnadnit používání nařízení (ES) č. 1060/2009 v každodenní praxi a zajistit rovné podmínky a náležitou ochranu investorů a spotřebitelů v celé Unii. Jelikož se jedná o orgán s vysoce specializovanými odbornými znalostmi, je účelné a vhodné pověřit vypracováním návrhů regulačních technických norem Evropský orgán pro cenné papíry a trhy.
(11)
V oblasti ratingových agentur je třeba, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy předložil Komisi návrhy regulačních technických norem týkajících se informací, jež má ratingová agentura poskytnout k žádosti o registraci, informací, jež ratingová agentura musí poskytnout k žádosti o certifikaci a k posouzení jejího systémového významu pro finanční stabilitu a řádné fungování finančních trhů, uvádění informací, a to včetně struktury, formátu, způsobu a periodicity jejich uvádění, které ratingové agentury uveřejňují v souvislosti s posuzováním souladu metodik pro vydávání ratingů s požadavky stanovenými v nařízení (ES) č. 1060/2009, a obsahu a formátu pravidelného předkládání ratingových údajů, jež mají být od ratingových agentur požadovány pro účely průběžného dohledu ze strany Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. Tyto návrhy regulačních technických norem by měla přijímat Komise, aby měly právní závaznost, v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010. Při vypracovávání svých návrhů regulačních technických norem by měl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy posoudit, a pokud je to vhodné a nezbytné i aktualizovat pokyny, které v souvislosti s nařízením (ES) č. 1060/2009 již vydal Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry.
(12)
V oblastech, na něž se regulační technické normy nevztahují, by měl mít Evropský orgán pro cenné papíry a trhy pravomoc vydávat a aktualizovat nezávazné obecné pokyny k otázkám týkajícím se uplatňování nařízení (ES) č. 1060/2009.
(13)
Aby mohl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy účinně plnit své povinnosti, měl by mít možnost si prostou žádostí nebo rozhodnutím vyžádat všechny nezbytné informace od ratingových agentur, osob podílejících se na ratingové činnosti hodnocených osob nebo spřízněných třetích stran, třetích stran, které ratingové agentury využívají v rámci outsourcingu provozních funkcí, a osob s jinou úzkou a podstatnou vazbou na ratingové agentury nebo ratingovou činnost. Do posledně jmenované skupiny by měli patřit například zaměstnanci ratingové agentury, kteří se na ratingové činnosti přímo nepodílejí, ale vzhledem ke svým úkolům v ratingové agentuře mohou mít důležité informace týkající se konkrétního případu. Do této skupiny osob mohou patřit rovněž podniky, které ratingové agentuře poskytují služby. Neměly by do ní však patřit podniky, které tyto ratingy používají. Žádá-li Evropský orgán pro cenné papíry a trhy o tyto informace na základě prosté žádosti, nemá příjemce žádosti povinnost informace poskytnout, avšak učiní-li tak dobrovolně, neměly by být poskytnuté informace nepravdivé nebo zavádějící. Tyto informace by měly být poskytnuty neprodleně.
(14)
Aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy mohl účinně vykonávat své pravomoci dohledu, měl by mít možnost provádět šetření a kontroly na místě.
(15)
Příslušné orgány by měly Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy sdělovat veškeré informace požadované podle nařízení (ES) č. 1060/2009, být mu nápomocny a spolupracovat s ním. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy a příslušné orgány by měly úzce spolupracovat také s odvětvovými příslušnými orgány odpovědnými za dohled nad podniky uvedenými v čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1060/2009. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít možnost přenést určité úkoly v oblasti dohledu na příslušný orgán členského státu, např. když úkol v oblasti dohledu vyžaduje znalosti a zkušenosti s ohledem na místní podmínky, jež jsou snadněji dostupné na vnitrostátní úrovni. Mezi úkoly, které by mělo být možné přenést, patří provádění konkrétních vyšetřovacích úkolů a kontrol na místě. Před přenesením úkolů by měl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy konzultovat s dotyčným příslušným orgánem o podrobných podmínkách tohoto přenesení, včetně rozsahu úkolu, jenž má být přenesen, harmonogramu pro jeho splnění a předávání potřebných informací mezi příslušným orgánem a Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl za vykonání přeneseného úkolu poskytnout příslušným orgánům odměnu v souladu s nařízením o poplatcích, které přijme Komise prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by neměl mít možnost přenést pravomoc rozhodovat o registraci.
(16)
Je nutno zajistit, aby příslušné orgány mohly požádat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, aby přezkoumal, zda jsou splněny podmínky pro zrušení registrace ratingové agentury, a aby mohly požádat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, aby pozastavil používání ratingů, pokud se má za to, že ratingová agentura závažným způsobem a trvale porušuje nařízení (ES) č. 1060/2009. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl tyto žádosti posoudit a přijmout veškerá nezbytná opatření.
(17)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít možnost ukládat penále, s cílem dosáhnout toho, aby ratingové agentury ukončily porušování povinnosti, aby předložily úplné informace, které si Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vyžádal, nebo aby se podrobily šetření nebo kontrole na místě.
(18)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít rovněž možnost ukládat ratingovým agenturám pokuty, zjistí-li, že úmyslně nebo z nedbalosti porušily nařízení (ES) č. 1060/2009. Pokuty by se měly ukládat podle míry závažnosti porušení povinností. Druhy porušení povinnosti by se měly rozdělit do skupin, pro něž by byla stanovena konkrétní pokuta. Při stanovení pokuty odpovídající konkrétnímu porušení povinnosti by měl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy postupovat ve dvou krocích: stanovit základní výši pokuty a případně upravit tuto základní částku použitím určitých koeficientů. Základní částka by se měla stanovit s přihlédnutím k ročnímu obratu dotyčné ratingové agentury a tato částka by se měla zvýšit nebo snížit použitím odpovídajících koeficientů v souladu s tímto nařízením.
(19)
Aby měl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy k dispozici nezbytné nástroje k rozhodnutí o pokutě přiměřené závažnosti porušení povinnosti, kterého se ratingová agentura dopustila, a mohl zohlednit okolnosti, za nichž došlo k tomuto porušení, stanoví toto nařízení koeficienty spojené s přitěžujícími nebo polehčujícími okolnostmi.
(20)
Před rozhodnutím o uložení pokuty nebo penále by měl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy poskytnout osobám, které jsou účastníky řízení, příležitost se k záležitosti vyjádřit, aby bylo respektováno jejich právo na obhajobu.
(21)
Členské státy by měly i nadále zůstat příslušné pro stanovení a provádění pravidel pro ukládání sankcí za porušení povinnosti finančním institucím a dalších subjektů používat k regulatorním účelům pouze ratingy vydané ratingovými agenturami registrovanými v souladu s nařízením (ES) č. 1060/2009.
(22)
Tímto nařízením by neměl být založen precedens pro ukládání finančních či nefinančních sankcí ze strany evropských orgánů dohledu účastníkům finančního trhu nebo jiným podnikům ve vztahu k jiným druhům činnosti.
(23)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by neměl ukládat pokuty nebo penále v případech, kdy stejné skutečnosti nebo skutečnosti, jež jsou v podstatě totožné, vedly v rámci trestního řízení podle vnitrostátního práva k osvobozujícímu nebo odsuzujícímu rozhodnutí, které již nabylo právní moci.
(24)
Rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy o uložení pokuty nebo penále by měla být vykonatelná, přičemž jejich výkon by se měl řídit předpisy občanského procesního práva státu, na jehož území se provádí. Předpisy občanského procesního práva by neměly zahrnovat trestní procesní předpisy, mohly by však zahrnovat správní procesní předpisy.
(25)
Jestliže se ratingová agentura dopustí porušení povinnosti, měl by být Evropský orgán pro cenné papíry a trhy oprávněn přijmout řadu opatření v oblasti dohledu, která zahrnují, ale neomezují se na vyzvání ratingové agentury, aby porušování povinnosti ukončila, pozastavení používání ratingů pro regulatorní účely, dočasný zákaz vydávání ratingů danou ratingovou agenturou a jako krajní opatření zrušení registrace, pokud ratingová agentura závažným způsobem nebo opakovaně porušuje nařízení (ES) č. 1060/2009. Opatření v oblasti dohledu by měla být Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy uplatňována s přihlédnutím k povaze a závažnosti porušení povinnosti a měla by ctít zásadu proporcionality. Před přijetím rozhodnutí o opatřeních v oblasti dohledu by měl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy poskytnout účastníkům řízení příležitost se k záležitosti vyjádřit, aby bylo respektováno jejich právo na obhajobu.
(26)
Toto nařízení ctí základní práva a zachovává zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie a v ústavních tradicích členských států. Proto je třeba toto nařízení vykládat a uplatňovat v souladu s těmito právy a zásadami, včetně práv a zásad týkajících se svobody tisku a svobody projevu ve sdělovacích prostředcích, a na právo na tlumočení a překlad pro osoby, jež nemluví jazykem řízení nebo tomuto jazyku nerozumějí, jež je součástí obecného práva na spravedlivý proces.
(27)
Z důvodů právní jistoty je vhodné stanovit jasná přechodná opatření pro předání spisů a pracovních dokumentů příslušnými orgány Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy.
(28)
Registrace ratingové agentury schválená příslušným orgánem by měla zůstat v platnosti na celém území Unie i po přenesení pravomocí dohledu z příslušných orgánů na Evropský orgán pro cenné papíry a trhy.
(29)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o upřesnění a změny kritérií pro posouzení rovnocennosti regulatorního a dohledového rámce třetí země s cílem zohlednit vývoj na finančních trzích, přijetí nařízení o poplatcích a podrobných pravidel pro pokuty a penále a změny příloh nařízení (ES) č. 1060/2009. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravných prací vedla příslušné konzultace i s odborníky.
(30)
Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit včasné a soustavné předávání informací a příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.
(31)
Evropský parlament a Rada by měly mít možnost vyslovit proti aktu v přenesené pravomoci námitky do tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady by tuto lhůtu mělo být možno prodloužit o tři měsíce v případě, že se jedná o oblasti důležitého zájmu. Evropský parlament a Rada by rovněž měly mít možnost ostatní orgány informovat o svém záměru námitky nevyslovit. Včasné schválení aktů v přenesené pravomoci je obzvláště vhodné, jestliže je třeba dodržet lhůty, například v případě harmonogramů stanovených v základním aktu, podle nichž má Komise přijímat akty v přenesené pravomoci.
(32)
V prohlášení k článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie připojeném k závěrečnému aktu mezivládní konference, která přijala Lisabonskou smlouvu, vzala tato konference na vědomí, že Komise hodlá při vypracovávání návrhů aktů v přenesené pravomoci v oblasti finančních služeb i nadále konzultovat s odborníky jmenovanými členskými státy, a to v souladu se svými zavedenými postupy.
(33)
Na zpracování osobních údajů pro účely nařízení (ES) č. 1060/2009 se používá směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (6).
(34)
Na zpracování osobních údajů pro účely nařízení (ES) č. 1060/2009 je v plném rozsahu použitelné nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7).
(35)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž vytvoření účinného a účelného rámce dohledu nad ratingovými agenturami pověřením jediného orgánu dohledu dohledem nad ratingovou činností v Unii, vytvoření jediného kontaktního místa pro ratingové agentury a zajištění jednotného uplatňování pravidel pro ratingové agentury, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale může jich být z důvodu celounijní struktury a dopadu ratingové činnosti, která má být předmětem dohledu, lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.
(36)
Nařízení (ES) č. 1060/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny
Nařízení (ES) č. 1060/2009 se mění takto:
1)
V čl. 3 odst. 1 se doplňují nová písmena, která znějí:
„p)
„příslušnými orgány“ orgány, které určí každý členský stát v souladu s článkem 22;
q)
„odvětvovými právními předpisy“ právní akty Unie uvedené v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci;
r)
„odvětvovými příslušnými orgány“ vnitrostátní příslušné orgány, které byly podle příslušných odvětvových právních předpisů určeny pro účely dohledu nad úvěrovými institucemi, investičními podniky, pojišťovnami, životními pojišťovnami, zajišťovnami, subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), institucemi zaměstnaneckého penzijního pojištění a alternativními investičními fondy.“
2)
Článek 4 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Úvěrové instituce ve smyslu směrnice 2006/48/ES, investiční podniky ve smyslu směrnice 2004/39/ES, pojišťovny v oblasti působnosti první směrnice Rady 73/239/EHS ze dne 24. července 1973 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu (8), pojišťovny ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění (9), zajišťovny ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění (10), SKIPCP ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (11), instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění ve smyslu směrnice 2003/41/ES a alternativní investiční fondy mohou používat k regulatorním účelům pouze ratingy vydané ratingovými agenturami usazenými v Unii a registrovanými v souladu s tímto nařízením.
b)
odstavec 3 se mění takto:
i)
písmena b), c) a d) se nahrazují tímto:
„b)
ratingová agentura ověřila a může Evropskému orgánu dohledu (Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy) zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (12) (dále jen „Evropský orgán pro cenné papíry a trhy“) průběžně dokládat, že ratingová činnost vedoucí k vydání ratingu, který má být přejat, vykonávala ratingová agentura ze třetí země způsobem, jenž splňuje požadavky alespoň stejně přísné, jako jsou požadavky stanovené v článcích 6 až 12;
c)
není omezena schopnost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy posuzovat a sledovat, zda ratingová agentura usazená ve třetí zemi plní požadavky stanovené v písmenu b);
d)
ratingová agentura poskytne na žádost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy všechny informace nezbytné k tomu, aby tento orgán mohl průběžně dohlížet na plnění požadavků stanovených v tomto nařízení;
ii)
písmeno h) se nahrazuje tímto:
„h)
existují odpovídající ujednání o spolupráci mezi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy a příslušným orgánem dohledu ratingové agentury se sídlem ve třetí zemi. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zajistí, aby tato ujednání o spolupráci obsahovala alespoň:
i)
způsob výměny informací mezi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy a příslušným orgánem dohledu ratingové agentury se sídlem ve třetí zemi a
ii)
postupy týkající se koordinace činnosti v oblasti dohledu s cílem umožnit Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy průběžně sledovat ratingovou činnost vedoucí k vydání přejatého ratingu.“
3)
Článek 5 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Ratingová agentura uvedená v odstavci 1 může požádat o certifikaci. Tuto žádost předloží Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy v souladu s příslušnými ustanoveními článku 15.“;
b)
v odstavci 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„3. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy žádost o certifikaci posoudí a rozhodne o ní postupem podle článku 16. Rozhodnutí o certifikaci vychází z kritérií stanovených v odst. 1 písm. a) až d) tohoto článku.“;
c)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Ratingová agentura uvedená v odstavci 1 může také požádat:
a)
v konkrétních případech o udělení výjimky z povinnosti plnit některé nebo všechny požadavky stanovené v oddílu A přílohy I a čl. 7 odst. 4, pokud je ratingová agentura schopna prokázat, že vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti své činnosti a vzhledem k povaze a rozsahu ratingů, které vydává, nejsou tyto požadavky přiměřené;
b)
o udělení výjimky z požadavku na fyzickou přítomnost v Unii, pokud by byl takový požadavek příliš zatěžující a nepřiměřený vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti její činnosti a vzhledem k povaze a rozsahu ratingů, které vydává.
Žádost o udělení výjimky podle prvního pododstavce písm. a) nebo b) podává ratingová agentura společně s žádostí o certifikaci. Při posuzování této žádosti zohlední Evropský orgán pro cenné papíry a trhy velikost ratingové agentury uvedené v odstavci 1, která žádost podala, vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti její činnosti a vzhledem k povaze a rozsahu ratingů, které vydává, a dopad ratingů vydaných touto ratingovou agenturou na finanční stabilitu a řádné fungování finančních trhů jednoho nebo více členských států. Na základě tohoto posouzení může Evropský orgán pro cenné papíry a trhy tuto výjimku ratingové agentuře uvedené v odstavci 1 udělit.“;
d)
odstavec 5 se zrušuje;
e)
v odstavci 6 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„S cílem zohlednit vývoj na finančních trzích přijme Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 38a a za podmínek stanovených v článcích 38b a 38c opatření k dalšímu upřesnění nebo úpravě kritérií stanovených v tomto odstavci druhém pododstavci písm. a), b) a c).“;
f)
odstavce 7 a 8 se nahrazují tímto:
„7. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vypracuje ujednání o spolupráci s příslušnými orgány dohledu třetích zemí, jejichž právní a dohledový rámec byl shledán rovnocenným s tímto nařízením v souladu s odstavcem 6. V těchto ujednáních se stanoví alespoň:
a)
způsob výměny informací mezi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy a příslušnými orgány dohledu dotčených třetích zemí a
b)
postupy koordinace dohledu.
8. Na certifikované ratingové agentury a na jimi vydávané ratingy se použijí obdobně články 20 a 24.“
4)
V článku 6 se odstavec 3 mění takto:
a)
v prvním pododstavci se úvodní část nahrazuje tímto:
„3. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může ratingové agentuře na její žádost udělit výjimku z povinnosti plnit požadavky stanovené v oddíle A bodech 2, 5 a 6 přílohy I a v čl. 7 odst. 4, pokud tato ratingová agentura prokáže, že vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti její činnosti i vzhledem k povaze a rozsahu vydávaných ratingů nejsou tyto požadavky přiměřené, a pokud:“;
b)
druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„V případě skupiny ratingových agentur Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zajistí, aby alespoň jedné ratingové agentuře ve skupině nebyla udělena výjimka z plnění požadavků stanovených v oddíle A bodech 2, 5 a 6 přílohy I a v čl. 7 odst. 4.“
5)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Outsourcing
Outsourcing důležitých provozních funkcí nesmí být vykonáván způsobem, který by významně snížil kvalitu vnitřní kontroly ratingové agentury a schopnost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy vykonávat dohled nad plněním povinností uložených ratingové agentuře tímto nařízením.“
6)
V článku 10 se odstavec 6 nahrazuje tímto:
„6. Ratingová agentura nesmí použít název Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy ani žádného příslušného orgánu způsobem, který by naznačoval nebo vzbuzoval dojem, že Evropský orgán pro cenné papíry a trhy nebo příslušný orgán přejímá či schvaluje její ratingy nebo schvaluje její ratingovou činnost.“
7)
V článku 11 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto:
„2. Ratingová agentura poskytne do archivu zřízeného Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy informace o své historické výkonnosti, včetně četnosti přenosu ratingů, a informace o ratingových hodnoceních vydaných v minulosti a jejich změnách. Ratingová agentura poskytuje informace do tohoto archivu na standardním formuláři stanoveným Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zpřístupní tyto informace veřejnosti a každoročně zveřejní souhrnné informace o hlavních aspektech vývoje.
3. Ratingová agentura každoročně do 31. března poskytuje Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy informace stanovené v příloze I oddílu E části II bodu 2.“
8)
Článek 14 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Registrace je účinná na celém území Unie, jakmile nabylo účinku rozhodnutí o registraci ratingové agentury přijaté Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy podle čl. 16 odst. 3 nebo čl. 17 odst. 3.“;
b)
v odstavci 3 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Ratingová agentura informuje bez zbytečného odkladu Evropský orgán pro cenné papíry a trhy o veškerých zásadních změnách podmínek pro počáteční registraci, včetně zahájení nebo ukončení provozu pobočky na území Unie.“;
c)
odstavce 4 a 5 se nahrazují tímto:
„4. Aniž jsou dotčeny články 16 nebo 17, provede Evropský orgán pro cenné papíry a trhy registraci ratingové agentury, pokud na základě posouzení žádosti dojde se zřetelem k článkům 4 a 6 k závěru, že ratingová agentura splňuje podmínky pro vydávání ratingů stanovené v tomto nařízení.
5. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy nesmí registraci podmínit požadavky, které nejsou stanoveny v tomto nařízení.“
9)
Články 15 až 21 se nahrazují tímto:
„Článek 15
Žádost o registraci
1. Ratingová agentura podá žádost o registraci Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy. Žádost obsahuje informace stanovené v příloze II.
2. Pokud o registraci žádá skupina ratingových agentur, členové skupiny pověří jednoho z jejích členů, aby podal Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy všechny žádosti jménem skupiny. Pověřená ratingová agentura poskytne informace stanovené v příloze II za každého člena skupiny.
3. Ratingová agentura podává svou žádost v kterémkoli z úředních jazyků orgánů Unie. Na veškerou další komunikaci mezi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy a ratingovými agenturami a jejich zaměstnanci se obdobně použije ustanovení nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (13).
4. Do 20 pracovních dní od obdržení žádosti Evropský orgán pro cenné papíry a trhy posoudí, zda je žádost úplná. Není-li žádost úplná, stanoví Evropský orgán pro cenné papíry a trhy lhůtu, v níž ratingová agentura musí poskytnout doplňující informace.
Posoudí-li Evropský orgán pro cenné papíry a trhy žádost jako úplnou, oznámí to ratingové agentuře.
Článek 16
Posouzení žádosti o registraci ratingové agentury Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy posoudí do 45 pracovních dní od oznámení podle čl. 15 odst. 4 druhého pododstavce žádost o registraci ratingové agentury v závislosti na tom, zda ratingová agentura splňuje podmínky stanovené v tomto nařízení.
2. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může lhůtu pro posouzení prodloužit o 15 pracovních dní, zejména pokud ratingová agentura:
a)
zamýšlí přejímat ratingy, jak je uvedeno v čl. 4 odst. 3;
b)
zamýšlí využívat outsourcingu; nebo
c)
žádá o výjimku z povinnosti plnit požadavky podle čl. 6 odst. 3.
3. Do 45 pracovních dní od oznámení podle čl. 15 odst. 4 druhého pododstavce, respektive do 60 pracovních dní od tohoto oznámení v případech, na které se vztahuje odstavec 2 tohoto článku, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přijme řádně odůvodněné rozhodnutí o registraci nebo o zamítnutí žádosti o registraci.
4. Rozhodnutí, které Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přijme podle odstavce 3, nabývá účinnosti pátým pracovním dnem po jeho přijetí.
Článek 17
Posouzení žádosti o registraci skupiny ratingových agentur Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy posoudí do 55 pracovních dní od oznámení podle čl. 15 odst. 4 druhého pododstavce žádosti o registraci skupiny ratingových agentur v závislosti na tom, zda ratingové agentury splňují podmínky stanovené v tomto nařízení.
2. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může lhůtu pro posouzení prodloužit o 15 pracovních dní, zejména pokud některá z ratingových agentur ve skupině:
a)
zamýšlí přejímat ratingy, jak je uvedeno v čl. 4 odst. 3;
b)
zamýšlí využívat outsourcing; nebo
c)
žádá o výjimku z povinnosti plnit požadavky podle čl. 6 odst. 3.
3. Do 55 pracovních dní od oznámení podle čl. 15 odst. 4 druhého pododstavce, respektive do 70 pracovních dní od tohoto oznámení v případech, na které se vztahuje odstavec 2 tohoto článku, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přijme pro každou z ratingových agentur ve skupině jednotlivé řádně odůvodněné rozhodnutí o registraci nebo o zamítnutí žádosti o registraci.
4. Rozhodnutí přijaté Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy podle odstavce 3 nabývá účinnosti pátým pracovním dnem po přijetí.
Článek 18
Oznámení rozhodnutí o registraci, o zamítnutí žádosti o registraci nebo o zrušení registrace a zveřejnění seznamu registrovaných ratingových agentur
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy oznámí do pěti pracovních dní od přijetí rozhodnutí podle článků 16, 17 nebo 20 toto rozhodnutí dotyčné ratingové agentuře. Pokud Evropský orgán pro cenné papíry a trhy odmítne ratingovou agenturu zaregistrovat nebo zruší její registraci, své rozhodnutí řádně odůvodní.
2. Jakékoli rozhodnutí podle článku 16, 17 nebo 20 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy oznámí Komisi, Evropskému orgánu dohledu (Evropskému orgánu pro bankovnictví), zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (14), Evropskému orgánu dohledu (Evropskému orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění), zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (15), příslušným orgánům a odvětvovým příslušným orgánům.
3. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní na svých internetových stránkách seznam ratingových agentur registrovaných v souladu s tímto nařízením. Tento seznam se aktualizuje do pěti pracovních dní od přijetí rozhodnutí podle článků 16, 17 nebo 20. Komise zveřejní tento aktualizovaný seznam do 30 dní od aktualizace v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 19
Poplatky za registraci a dohled
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy účtuje ratingovým agenturám poplatky v souladu s tímto nařízením a nařízením o poplatcích uvedeným v odstavci 2. Tyto poplatky plně pokrývají výdaje Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy nezbytné pro registraci ratingových agentur a dohled nad nimi a pro náhradu veškerých nákladů, jež mohou příslušným orgánům vzniknout na základě tohoto nařízení, zejména v důsledku přenesení úkolů podle článku 30.
2. Komise přijme nařízení o poplatcích. Uvedené nařízení stanoví zejména typ poplatků a záležitosti, za něž se poplatky vybírají, výši poplatků, způsob jejich úhrady a způsob, jakým Evropský orgán pro cenné papíry a trhy poskytne příslušným orgánům náhradu nákladů, jež jim mohou vzniknout na základě tohoto nařízení, zejména v důsledku přenesení úkolů podle článku 30.
Výše poplatku účtovaného ratingové agentuře pokrývá veškeré správní náklady a je přiměřená obratu dotyčné ratingové agentury.
Nařízení o poplatcích uvedené v prvním pododstavci přijme Komise prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci podle článku 38a a za podmínek stanovených v článcích 38b a 38c.
Článek 20
Zrušení registrace
1. Aniž je dotčen článek 24, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zruší registraci ratingové agentury, jestliže ratingová agentura:
a)
se výslovně vzdá registrace nebo nevydala za předchozích šest měsíců žádný rating;
b)
získala registraci na základě nepravdivých informací nebo jakýchkoli jiných neregulérních prostředků; nebo
c)
již nesplňuje podmínky, za nichž byla zaregistrována.
2. Příslušný orgán členského státu, v němž se používají ratingy vydané dotyčnou ratingovou agenturou a který se domnívá, že byla splněna některá z podmínek uvedených v odstavci 1, může požádat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, aby posoudil, zda jsou splněny podmínky pro zrušení registrace dotyčné ratingové agentury. Pokud Evropský orgán pro cenné papíry a trhy rozhodne, že registraci dotyčné ratingové agentury nezruší, své rozhodnutí řádně odůvodní.
3. Rozhodnutí o zrušení registrace nabývá účinnosti okamžitě v celé Unii s výhradou přechodných období pro používání ratingů podle čl. 24 odst. 4.
KAPITOLA II
DOHLED ZAJIŠŤOVANÝ EVROPSKÝM ORGÁNEM PRO CENNÉ PAPÍRY A TRHY
Článek 21
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
1. Aniž je dotčen článek 25a, zajišťuje uplatňování tohoto nařízení Evropský orgán pro cenné papíry a trhy.
2. V souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1095/2010 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vydává a aktualizuje obecné pokyny pro spolupráci mezi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy, příslušnými orgány a odvětvovými příslušnými orgány pro účely tohoto nařízení a pro účely příslušných odvětvových právních předpisů, včetně postupů a podrobných podmínek souvisejících s přenášením úkolů.
3. V souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1095/2010 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy ve spolupráci s Evropským orgánem pro bankovnictví a Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění vydá a aktualizuje obecné pokyny pro přejímání ratingů podle čl. 4 odst. 3 tohoto nařízení do 7. června 2011.
4. Do 2. ledna 2012 předloží Evropský orgán pro cenné papíry a trhy návrhy regulačních technických norem ke schválení Komisí v souladu s článkem 10 nařízení (EU) č. 1095/2010 ohledně:
a)
informací, které má ratingová agentura uvést ve své žádosti o registraci, jak je uvedeno v příloze II;
b)
informací, které ratingová agentura musí předložit společně se žádostí o certifikaci a se žádostí o posouzení jejího systémového významu pro finanční stabilitu a řádné fungování finančních trhů podle článku 5;
c)
uvádění informací, které ratingové agentury uveřejňují v souladu s čl. 11 odst. 2 a oddílem E částí II bodem 1 přílohy I, a to včetně struktury, formátu, způsobu a doby předkládání zpráv;
d)
posuzování toho, zda jsou metodiky pro vydávání ratingů v souladu s požadavky stanovenými v čl. 8 odst. 3;
e)
obsahu a formátu pravidelného předkládání ratingových údajů, jež má Evropský orgán pro cenné papíry a trhy od ratingových agentur požadovat pro účely průběžného dohledu.
5. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní každoročně a poprvé do 1. ledna 2012 zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Tato zpráva obsahuje zejména posouzení toho, jak ratingové agentury registrované podle tohoto nařízení provádějí přílohu I.
6. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy každoročně předkládá Evropskému parlamentu, Radě a Komisi zprávu o opatřeních v oblasti dohledu a sankcích uložených orgánem pro cenné papíry podle tohoto nařízení, včetně pokut a penále.
7. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy spolupracuje při plnění svých úkolů s Evropským orgánem pro bankovnictví a Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a konzultuje tyto orgány před vydáním a aktualizací obecných pokynů a předložením návrhů regulačních technických norem uvedených v odstavcích 2, 3 a 4.
10)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 22a
Posouzení plnění povinnosti zpětného testování
1. Při provádění průběžného dohledu nad ratingovými agenturami registrovanými podle tohoto nařízení Evropský orgán pro cenné papíry a trhy pravidelně posuzuje dodržování čl. 8 odst. 3.
2. Aniž je dotčen článek 23, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v rámci posuzování uvedeného v odstavci 1 rovněž:
a)
ověřuje, že ratingové agentury provádějí zpětné testování;
b)
analyzuje výsledky tohoto zpětného testování a
c)
ověřuje, že ratingové agentury zavedly postupy, jimiž promítnou výsledky zpětného testování do svých metodik pro vydávání ratingů.“
11)
Články 23 až 27 se nahrazují tímto:
„Článek 23
Nezasahování do obsahu ratingů nebo metodik
Při výkonu svých povinností podle tohoto nařízení Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, Komise ani žádné orgány veřejné správy členských států nezasahují do obsahu ratingů či metodik.
Článek 23a
Výkon pravomocí uvedených v článcích 23b až 23d
Pravomoci svěřené podle článků 23b až 23d Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy či kterémukoli z jeho úředníků nebo dalším osobám pověřeným Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy nesmějí být užity k tomu, aby se vyžadovalo zpřístupnění informací nebo dokumentů, na něž se vztahuje právní výsada.
Článek 23b
Žádosti o informace
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy si může prostou žádostí nebo rozhodnutím vyžádat od ratingových agentur, osob podílejících se na ratingové činnosti, hodnocených osob a spřízněných třetích osob, třetích osob, které ratingové agentury využívají v rámci outsourcingu provozních funkcí nebo činnosti, a osob s jinou úzkou podstatnou vazbou na ratingové agentury nebo ratingovou činnost, poskytnutí veškerých informací, které jsou nezbytné pro provádění jeho povinností podle tohoto nařízení.
2. V případě prosté žádosti o informace podle odstavce 1 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy:
a)
odkáže na tento článek jako na právní základ žádosti;
b)
uvede účel žádosti;
c)
upřesní, jaké informace jsou požadovány;
d)
stanoví lhůtu, ve které mají být informace poskytnuty;
e)
upozorní osobu, od níž informace žádá, že nemá povinnost informace poskytnout, avšak rozhodne-li se dobrovolně žádosti vyhovět, nesmějí být poskytnuté informace nepravdivé nebo zavádějící;
f)
upozorní na pokutu stanovenou v článku 36a ve spojení s přílohou III oddílem II bodem 7, jestliže jsou odpovědi na položené otázky nepravdivé nebo zavádějící.
3. V případě žádosti o poskytnutí informací podle odstavce 1 na základě rozhodnutí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy:
a)
odkáže na tento článek jako na právní základ žádosti;
b)
uvede účel žádosti;
c)
upřesní, jaké informace jsou požadovány;
d)
stanoví lhůtu, ve které mají být informace poskytnuty;
e)
upozorní na penále stanovená v článku 36b, jestliže jsou poskytnuté informace neúplné;
f)
upozorní na pokutu stanovenou v článku 36a ve spojení s přílohou III oddílem II bodem 7, jestliže jsou odpovědi na položené otázky nepravdivé nebo zavádějící, a
g)
upozorní na možnost podat odvolání proti rozhodnutí k odvolacímu senátu a nechat rozhodnutí přezkoumat Soudním dvorem Evropské unie v souladu s články 60 a 61 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Požadované informace poskytují osoby uvedené v odstavci 1 nebo jejich zástupci a v případě právnických osob nebo sdružení bez právní subjektivity osoby zmocněné je zastupovat podle zákona nebo podle stanov. Za své klienty mohou sdělit informace řádně zmocnění právní zástupci. Ti však nesou i nadále plnou odpovědnost, jsou-li poskytnuté informace neúplné, nepravdivé či zavádějící.
5. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zašle neprodleně kopii prosté žádosti nebo svého rozhodnutí příslušnému orgánu členského státu, na jehož území mají bydliště nebo sídlo osoby uvedené v odstavci 1, jichž se žádost o informace týká.
Článek 23c
Obecná šetření
1. V zájmu plnění povinností podle tohoto nařízení může Evropský orgán pro cenné papíry a trhy provádět veškerá nezbytná šetření osob uvedených v čl. 23b odst. 1. Za tímto účelem jsou úředníci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a další osoby tímto orgánem pověřené zmocněni:
a)
zkoumat jakékoli záznamy, údaje, postupy a jakékoli jiné materiály, které mají význam pro plnění jeho úkolů, a to bez ohledu na nosič, na němž jsou uchovávány;
b)
pořizovat nebo získávat ověřené kopie takových záznamů, údajů, postupů a jiných materiálů nebo výpisy z nich;
c)
předvolat jakoukoli osobu uvedenou v čl. 23b odst. 1 nebo její zástupce či zaměstnance a požádat je o ústní nebo písemné vysvětlení skutečností nebo dokumentů, které se týkají předmětu a účelu kontroly, a odpovědi zaznamenat;
d)
vyslechnout jakoukoli jinou fyzickou či právnickou osobu, která s tím souhlasí, za účelem získání informací souvisejících s předmětem šetření;
e)
požadovat výpisy telefonních hovorů a datových přenosů.
2. Úředníci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a další osoby tímto orgánem pověřené pro účely šetření podle odstavce 1 vykonávají své pravomoci po předložení písemného pověření, v němž je uveden předmět a účel šetření. V tomto pověření jsou také uvedena penále stanovená v článku 36b, jestliže požadované záznamy, údaje, postupy nebo jakékoli jiné materiály či odpovědi osob uvedených v čl. 23b odst. 1 na položené otázky nejsou poskytnuty nebo jsou poskytnuty neúplné, a pokuty stanovené v článku 36a ve spojení s přílohou III oddílem II bodem 8, jestliže jsou odpovědi osob uvedených v čl. 23b odst. 1 na položené otázky nepravdivé nebo zavádějící.
3. Osoby uvedené v čl. 23b odst. 1 se podrobí šetřením zahájeným na základě rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. V rozhodnutí jsou uvedeny předmět a účel šetření, penále stanovená v článku 36b, opravné prostředky, které jsou k dispozici podle nařízení (EU) č. 1095/2010 a právo na přezkum rozhodnutí Soudním dvorem Evropské unie.
4. S dostatečným předstihem před šetřením Evropský orgán pro cenné papíry a trhy o šetření a o totožnosti pověřených osob informuje příslušný orgán členského státu, na jehož území má šetření probíhat. Úředníci příslušného orgánu dotyčného členského státu poskytují na žádost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy těmto pověřeným osobám součinnost při plnění jejich povinností. Úředníci příslušného orgánu dotyčného členského státu se mohou na požádání šetření také účastnit.
5. Jestliže požadavek poskytnout výpisy telefonních hovorů a datových přenosů podle odst. 1 písm. e) vyžaduje podle vnitrostátních právních předpisů povolení justičního orgánu, musí být o takové povolení požádáno. O toto povolení lze také žádat jako o předběžné opatření.
6. Pokud je podána žádost o povolení podle odstavce 5, vnitrostátní justiční orgán přezkoumá, zda je rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy pravé a zda navrhovaná donucovací opatření nejsou vzhledem k předmětu šetření svévolná ani nepřiměřená. Při přezkoumávání přiměřenosti těchto donucovacích opatření může vnitrostátní justiční orgán požádat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy o podrobné vysvětlení, zejména pokud jde o důvody, na jejichž základě má Evropský orgán pro cenné papíry a trhy podezření, že došlo k porušení tohoto nařízení, jakož i závažnosti tohoto údajného porušení a povahy účasti osoby, jíž se donucovací opatření týkají. Vnitrostátní justiční orgán však nesmí přezkoumávat nezbytnost kontroly ani požadovat, aby mu byly poskytnuty informace ze spisu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. Zákonnost rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy přezkoumává pouze Soudní dvůr Evropské unie v souladu postupem stanoveným nařízením (EU) č. 1095/2010.
Článek 23d
Kontroly na místě
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může za účelem plnění svých povinností podle tohoto nařízení provádět veškeré nezbytné kontroly na místě v provozních prostorách právnických osob uvedených v čl. 23b odst. 1. Vyžaduje-li to řádné provedení a účinnost kontroly, může Evropský orgán pro cenné papíry a trhy provést kontrolu na místě bez předchozího ohlášení.
2. Úředníci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a další osoby tímto orgánem pověřené k provádění kontrol na místě smějí vstupovat do všech provozních prostor a na pozemky právnických osob, kterých se rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy týká, a mají veškeré pravomoci stanovené v čl. 23c odst. 1. Zároveň jsou oprávněni zapečetit jakékoli provozní prostory a účetní knihy nebo záznamy na dobu a v rozsahu, které jsou pro kontrolu nezbytné.
3. Úředníci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a další osoby tímto orgánem pověřené k provádění kontrol na místě vykonávají své pravomoci po předložení písemného pověření, v němž je uveden předmět a účel kontroly a také penále stanovená v článku 36b pro případ, že se dotyčné osoby kontrole nepodrobí. S dostatečným předstihem před kontrolou informuje Evropský orgán pro cenné papíry a trhy o kontrole příslušný orgán členského státu, na jehož území má probíhat.
4. Osoby uvedené v čl. 23b odst. 1 se podrobí kontrolám na místě nařízeným na základě rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. V rozhodnutí musí být uvedeny předmět a účel kontroly, datum, kdy má být kontrola zahájena, penále stanovená v článku 36b, opravné prostředky, které jsou k dispozici podle nařízení (EU) č. 1095/2010 a dále právo na přezkum rozhodnutí Soudním dvorem Evropské unie. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přijímá taková rozhodnutí po konzultaci příslušného orgánu členského státu, na jehož území má kontrola probíhat.
5. Úředníci příslušného orgánu členského státu, na jehož území má kontrola probíhat, jakož i osoby tímto orgánem pověřené nebo jmenované poskytují na žádost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy aktivní součinnost úředníkům Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a dalším osobám tímto orgánem pověřeným. Za tímto účelem mají pravomoci stanovené v odstavci 2. Úředníci příslušného orgánu dotyčného členského státu se mohou na požádání kontrol na místě také účastnit.
6. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy také může požádat, aby příslušné orgány provedly určité vyšetřovací úkoly a kontroly na místě jeho jménem, jak je stanoveno v tomto článku a v čl. 23c odst. 1. Za tímto účelem mají příslušné orgány stejné pravomoci jako Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, jak je uvedeno v tomto článku a v čl. 23c odst. 1.
7. Pokud úředníci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a další doprovázející osoby tímto orgánem pověřené zjistí, že určitá osoba odmítá kontrolu nařízenou podle tohoto článku, příslušný orgán dotyčného členského státu jim poskytne nezbytnou pomoc a podle potřeby požádá o pomoc policii nebo rovnocenný donucovací orgán, který jim provedení kontroly na místě umožní.
8. Pokud kontrola na místě stanovená v odstavci 1 nebo pomoc stanovená v odstavci 7 vyžaduje podle vnitrostátních právních předpisů povolení justičního orgánu, musí být o takové povolení požádáno. O toto povolení lze žádat jako o předběžné opatření.
9. Pokud je podána žádost o povolení podle odstavce 8, vnitrostátní justiční orgán přezkoumá, zda je rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy pravé a zda navrhovaná donucovací opatření nejsou vzhledem k předmětu kontroly svévolná ani nepřiměřená. Při přezkoumávání přiměřenosti těchto donucovacích opatření může vnitrostátní justiční orgán požádat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy o podrobné vysvětlení, zejména důvodů, na jejichž základě má Evropský orgán pro cenné papíry a trhy podezření, že došlo k porušení tohoto nařízení, a závažnosti tohoto údajného porušení a povahy účasti osoby, jíž se donucovací opatření týkají. Vnitrostátní justiční orgán však nesmí přezkoumávat nezbytnost kontroly ani požadovat, aby mu byly poskytnuty informace ze spisu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. Zákonnost rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy přezkoumává pouze Soudní dvůr Evropské unie postupem stanoveným v nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 23e
Procesní pravidla pro přijímání opatření v oblasti dohledu a ukládání pokut
1. Zjistí-li Evropský orgán pro cenné papíry a trhy při plnění svých povinností podle tohoto nařízení závažné známky toho, že by mohly existovat skutečnosti, jež mohou představovat jeden či více případů porušení povinností uvedených v příloze III, určí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy ve svém rámci nezávislého vyšetřujícího úředníka, aby věc vyšetřil. Určený úředník se nesmí účastnit ani se neúčastnil přímého nebo nepřímého dohledu nad dotyčnou ratingovou agenturou ani postupu registrace této ratingové agentury a své funkce plní nezávisle na radě orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy.
2. Vyšetřující úředník vyšetří údajná porušení povinnosti, přičemž vezme v úvahu veškeré připomínky vyšetřovaných osob a kompletní spis se svým nálezem předá radě orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy.
Za účelem plnění svých úkolů může vyšetřující úředník využívat svou pravomoc požádat o informace podle článku 23b a provádět šetření a kontroly na místě podle článků 23c a 23d. Při uplatňování těchto pravomocí dodržuje vyšetřující úředník článek 23a.
Při plnění svých úkolů má vyšetřující úředník přístup ke všem dokumentům a informacím, které Evropský orgán pro cenné papíry a trhy shromáždil v rámci své činnosti v oblasti dohledu.
3. Jakmile vyšetřující úředník vyšetřování dokončí a předtím, než spis se svým nálezem předá radě orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, poskytne vyšetřovaným osobám příležitost se k vyšetřovaným záležitostem vyjádřit. Svůj nález zakládá pouze na skutečnostech, ke kterým měly vyšetřované osoby příležitost se vyjádřit.
V průběhu vyšetřování jsou plně respektována práva dotčených osob na obhajobu podle tohoto článku.
4. Předává-li vyšetřující úředník spis s nálezem radě orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, uvědomí o tom vyšetřované osoby. Ty mají právo do spisu nahlížet s výhradou oprávněného zájmu jiných osob na ochraně svých obchodních tajemství. Právo nahlížet do spisu se nevztahuje na důvěrné informace, jež mají vliv na třetí osoby.
5. Na základě spisu obsahujícího nález vyšetřujícího úředníka, a pokud o to dotyčné osoby požádají, rozhodne rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy po vyslechnutí vyšetřovaných osob v souladu s články 25 a 36c, zda se vyšetřované osoby dopustily případu jednoho či více porušení povinností uvedených v příloze III, a pokud je tomu tak, přijme opatření v oblasti dohledu podle článku 24 a uloží pokutu podle článku 36a.
6. Vyšetřující úředník se jednání rady orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy neúčastní ani do jejího rozhodování jinak nezasahuje.
7. Komise přijme další procesní pravidla pro výkon pravomoci ukládat pokuty a penále, včetně ustanovení o právu na obhajobu, ustanovení o lhůtách a o výběru pokut a penále, a přijme podrobná pravidla o promlčecích lhůtách týkajících se ukládání a výkonu sankcí.
Pravidla uvedená v prvním pododstavci se přijímají prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 38a a za podmínek stanovených v článcích 38b a 38c.
8. Zjistí-li Evropský orgán pro cenné papíry a trhy při plnění svých povinností podle tohoto nařízení závažné známky možné existence skutečností, jež mohou představovat trestný čin, postoupí věc příslušným vnitrostátním orgánům činným v trestním řízení. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy dále neuloží pokuty nebo penále v případech, kdy stejné skutečnosti nebo skutečnosti, jež jsou v podstatě totožné, vedly v rámci trestního řízení podle vnitrostátního práva k osvobozujícímu nebo odsuzujícímu rozhodnutí, které nabylo právní moci.
Článek 24
Opatření v oblasti dohledu přijímaná Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy
1. Pokud v souladu s čl. 23e odst. 5 rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zjistí, že se ratingová agentura dopustila některého z porušení povinností uvedených v příloze III, přijme jedno nebo více z těchto rozhodnutí:
a)
zrušit registraci této ratingové agentury;
b)
dočasně zakázat této ratingové agentuře vydávání ratingů s účinkem v celé Unii, dokud není porušování povinnosti ukončeno;
c)
pozastavit používání ratingů vydaných touto ratingovou agenturou pro regulatorní účely s účinkem v celé Unii, dokud není porušování povinnosti ukončeno;
d)
požadovat, aby ratingová agentura porušování povinnosti ukončila;
e)
vydat veřejná oznámení.
2. Při přijímání rozhodnutí uvedených v odstavci 1 rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zohlední povahu a závažnost porušení povinnosti, přičemž vezme v úvahu tato kritéria:
a)
trvání a četnost případů porušení povinnosti;
b)
zda porušení povinnosti odhalilo závažné nebo systémové nedostatky v postupech podniku nebo v jeho systémech řízení či vnitřních kontrolách;
c)
zda porušení povinnosti usnadnilo či umožnilo spáchání finančního trestného činu nebo zda lze takový trestný čin danému porušení jakýmkoliv jiným způsobem přičíst;
d)
zda k porušení povinnosti došlo úmyslně nebo z nedbalosti.
3. Před přijetím rozhodnutí podle odst. 1 písm. a), b) a c) o tom rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy uvědomí Evropský orgán pro bankovnictví a Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění.
4. Byla-li přijata rozhodnutí podle odst. 1 písm. a) a c), lze ratingy používat pro regulatorní účely i nadále, a to po dobu nepřesahující:
a)
deset pracovních dní ode dne zveřejnění rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy podle odstavce 5, pokud pro dotyčný finanční nástroj nebo subjekt existují ratingy vydané jinými ratingovými agenturami registrovanými podle tohoto nařízení, nebo
b)
tři měsíce ode dne zveřejnění rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy podle odstavce 5, pokud pro dotyčný finanční nástroj nebo subjekt neexistují ratingy vydané jinými ratingovými agenturami registrovanými podle tohoto nařízení.
Za mimořádných okolností souvisejících s případným narušením trhu nebo finanční nestabilitou může rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy lhůtu uvedenou v prvním pododstavci písm. b) mimo jiné i na žádost Evropského orgánu pro bankovnictví a Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění prodloužit o další tři měsíce.
5. Rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy oznámí veškerá rozhodnutí přijatá podle odstavce 1 bez zbytečného odkladu dotyčné ratingové agentuře a sdělí tato rozhodnutí příslušným orgánům a odvětvovým příslušným orgánům, Komisi, Evropskému orgánu pro bankovnictví a Evropskému orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění. Veškerá tato rozhodnutí zveřejní na svých internetových stránkách do 10 pracovních dní ode dne jejich přijetí.
Při zveřejňování svých rozhodnutí ve smyslu prvního pododstavce zveřejní rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy rovněž informace o tom, že dotyčná ratingová agentura má právo proti rozhodnutí podat odvolání, případně i o tom, že odvolání bylo podáno, a uvede, že toto odvolání nemá odkladný účinek, a zveřejní dále informace o možnosti odvolacího senátu pozastavit uplatňování napadeného rozhodnutí podle čl. 60 odst. 3 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 25
Vyjádření dotyčných osob
1. Před přijetím jakéhokoli rozhodnutí podle čl. 24 odst. 1 poskytne rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy účastníkům řízení příležitost vyjádřit se ke zjištění Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. Rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy založí svá rozhodnutí pouze na zjištěních, ke kterým měli účastníci řízení příležitost se vyjádřit.
První pododstavec se nevztahuje na situace, kdy je třeba přijmout naléhavá opatření s cílem zabránit významnému a bezprostřednímu poškození finančního systému. V takovém případě může rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy přijmout prozatímní rozhodnutí s tím, že co nejdříve po přijetí svého rozhodnutí musí dát dotyčným osobám příležitost k vyjádření.
2. V průběhu řízení musí být plně respektována práva na obhajobu účastníků řízení. Mají právo nahlížet do spisu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy s výhradou oprávněného zájmu jiných osob na ochraně jejich obchodních tajemství. Právo nahlížet do spisu se nevztahuje na důvěrné informace.
Článek 25a
Odvětvové příslušné orgány zodpovědné za dohled nad čl. 4 odst. 1 (používání ratingů) a za jeho prosazování
Odvětvové příslušné orgány zodpovídají za dohled nad čl. 4 odst. 1 a za jeho prosazování v souladu s příslušnými odvětvovými právními předpisy.
KAPITOLA III
SPOLUPRÁCE MEZI EVROPSKÝM ORGÁNEM PRO CENNÉ PAPÍRY A TRHY, PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY A ODVĚTVOVÝMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY
Článek 26
Povinnost spolupracovat
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, Evropský orgán pro bankovnictví a Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, příslušné orgány a odvětvové příslušné orgány spolupracují, pokud je to nutné pro účely tohoto nařízení a pro účely příslušných odvětvových právních předpisů.
Článek 27
Výměna informací
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, příslušné orgány a odvětvové příslušné orgány si bez zbytečného odkladu poskytují navzájem informace požadované pro účely výkonu svých povinností podle tohoto nařízení a podle příslušných odvětvových právních předpisů.
2. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může centrálním bankám, Evropskému systému centrálních bank a Evropské centrální bance jakožto měnovým orgánům, Evropské radě pro systémová rizika a případně dalším orgánům veřejné správy odpovědným za dohled nad platebními systémy a systémy vypořádání předávat důvěrné informace určené k plnění jejich úkolů. Obdobně těmto orgánům ani subjektům nelze bránit v tom, aby Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy předávaly informace, které tento orgán může potřebovat pro účely plnění svých povinností podle tohoto nařízení.“
12)
Články 28 a 29 se zrušují.
13)
Články 30, 31 a 32 se nahrazují tímto:
„Článek 30
Přenášení úkolů z Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy na příslušné orgány
1. Je-li to nezbytné k řádnému splnění úkolu v oblasti dohledu, může Evropský orgán pro cenné papíry a trhy konkrétní úkoly v oblasti dohledu přenést na příslušný orgán členského státu v souladu s obecnými pokyny vydanými Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy podle čl. 21 odst. 2. Mezi tyto konkrétní úkoly v oblasti dohledu mohou patřit zejména pravomoc žádat o informace podle článku 23b a provádět šetření a kontroly na místě podle čl. 23d odst. 6.
2. Před přenesením úkolu Evropský orgán pro cenné papíry a trhy konzultuje s dotčeným příslušným orgánem. Tato konzultace se týká:
a)
rozsahu úkolu, jenž má být přenesen;
b)
harmonogramu pro splnění úkolu, jenž má být přenesen, a
c)
předávání potřebných informací mezi příslušným orgánem a Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
3. V souladu s nařízením o poplatcích, které Komise přijme podle čl. 19 odst. 2, poskytne Evropský orgán pro cenné papíry a trhy příslušnému orgánu náhradu nákladů, jež mu v důsledku výkonu přenesených úkolů vzniknou.
4. Přenesení úkolu podle odstavce 1 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v náležitých intervalech přezkoumává. Přenesení úkolů lze kdykoliv odvolat.
Přenesení úkolů nemá vliv na odpovědnost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a neomezuje jeho schopnost provádět přenesenou činnost a dohlížet na ni. Úkoly v oblasti dohledu podle tohoto nařízení, včetně rozhodnutí o registraci, závěrečného posouzení a navazujících rozhodnutí týkajících se porušení povinnosti přenést nelze.
Článek 31
Oznámení a žádosti o pozastavení od příslušných orgánů
1. Pokud je příslušný orgán určitého členského státu přesvědčen, že na území jeho členského státu nebo na území jiného členského státu dochází nebo došlo k jednání, které je v rozporu s tímto nařízením, oznámí tuto skutečnost co nejpřesněji Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy. Má-li příslušný orgán za to, že je to za účelem šetření vhodné, může rovněž Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy navrhnout, aby posoudil, zda je třeba vůči ratingové agentuře podílející se na tomto jednání využít pravomoce podle článků 23b a 23c.
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přijme vhodná opatření. Informuje oznamující příslušný orgán o výsledku, a pokud je to možné, o veškerých významných mezitimních změnách ve vývoji situace.
2. Aniž je dotčena oznamovací povinnost stanovená v odstavci 1, platí, že pokud se oznamující příslušný orgán členského státu domnívá, že registrovaná ratingová agentura, jejíž ratingy jsou používány na území tohoto členského státu, porušuje povinnosti vyplývající z tohoto nařízení a že toto porušení je dostatečně závažné a trvalé na to, aby mělo významný dopad na ochranu investorů nebo stabilitu finančního systému v uvedeném členském státě, může oznamující příslušný orgán požadovat, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy pozastavil používání ratingů dotyčné ratingové agentury pro regulatorní účely finančními institucemi a dalšími subjekty uvedenými v čl. 4 odst. 1. Oznamující příslušný orgán svou žádost Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy úplně zdůvodní.
Pokud se Evropský orgán pro cenné papíry a trhy domnívá, že žádost není oprávněná, vyrozumí o tom písemně oznamující příslušný orgán s uvedením důvodů. Pokud se Evropský orgán pro cenné papíry a trhy domnívá, že žádost oprávněná je, přijme vhodná opatření k vyřešení dané záležitosti.
Článek 32
Mlčenlivost
1. Povinnost mlčenlivosti platí pro Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, příslušné orgány a všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, pro příslušné orgány nebo pro jakoukoli jinou osobu, na niž Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přenesl úkoly, včetně auditorů a odborníků smluvně zavázaných Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy. Informace, na které se vztahuje povinnost mlčenlivosti, nesmějí být zpřístupněny žádným osobám ani orgánům s výjimkou případů, kdy je toto zpřístupnění nutné pro soudní řízení.
2. Veškeré informace, které Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, příslušné orgány, odvětvové příslušné orgány a jiné orgány a subjekty uvedené v čl. 27 odst. 2 obdržely podle tohoto nařízení a které si vyměňují, jsou považovány za důvěrné s výjimkou případů, kdy Evropský orgán pro cenné papíry a trhy nebo příslušný orgán nebo jiný dotčený orgán či subjekt v okamžiku jejich sdělení uvede, že dané informace mohou být zpřístupněny, nebo kdy je toto zpřístupnění nutné pro soudní řízení.“
14)
Článek 33 se zrušuje.
15)
Články 34 a 35 se nahrazují tímto:
„Článek 34
Dohoda o výměně informací
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může uzavírat dohody o spolupráci týkající se výměny informací s orgány dohledu třetích zemí pouze v případě, že zpřístupněné informace podléhají zárukám zachování mlčenlivosti, které jsou alespoň rovnocenné zárukám stanoveným v článku 32.
Tato výměna informací musí být určena pro plnění úkolů těchto orgánů dohledu.
Pro předávání osobních údajů třetím zemím použije Evropský orgán pro cenné papíry a trhy nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (16).
Článek 35
Zpřístupnění informací získaných ze třetích zemí
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může zpřístupnit informace, které obdržel od orgánů dohledu třetích zemí, pouze pokud on nebo příslušný orgán obdržel výslovný souhlas orgánu dohledu, který informace poskytl, přičemž tyto informace lze případně zpřístupnit výhradně pro účely, pro které tento orgán dohledu vydal souhlas, nebo pokud je toto zpřístupnění informací nezbytné pro soudní řízení.
16)
Název kapitoly I hlavy IV „Sankce, postup projednávání ve výboru a předkládání zpráv“ se nahrazuje názvem „Sankce, pokuty, penále, postup projednávání ve výboru, přenesené pravomoci a předkládání zpráv“.
17)
V článku 36 se první a druhý pododstavec nahrazují tímto:
„Členské státy stanoví sankce za porušení čl. 4 odst. 1 a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy zajistí, aby odvětvový příslušný orgán uveřejnil každou sankci, která byla za porušení čl. 4 odst. 1 uložena, ledaže by toto uveřejnění vážně ohrozilo finanční trhy nebo způsobilo nepřiměřenou škodu zúčastněným subjektům.“
18)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 36a
Pokuty
1. Pokud v souladu s čl. 23e odst. 5 rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zjistí, že se ratingová agentura úmyslně nebo z nedbalosti dopustila některého z porušení povinnosti uvedených v příloze III, přijme rozhodnutí o uložení pokuty podle odstavce 2.
Porušení povinnosti ratingovou agenturou se považuje za úmyslné, pokud Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zjistí objektivní skutečnosti, které prokazují, že ratingová agentura či její užší vedení jednaly s cílem porušit povinnost.
2. Základní výše pokut uvedených v odstavci 1 se stanovuje v těchto rozmezích:
a)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 1 až 5, 11 až 15, 19, 20, 23, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50 a 51 oddílu I přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 500 000 EUR, přičemž nepřesáhne 750 000 EUR;
b)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 6 až 8, 16 až 18, 21, 22, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37 až 40, 42, 45 až 49, 52 a 54 oddílu I přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 300 000 EUR, přičemž nepřesáhne 450 000 EUR;
c)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 9, 10, 26, 36, 44 a 53 oddílu I přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 100 000 EUR, přičemž nepřesáhne 200 000 EUR;
d)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 1, 6, 7 a 8 oddílu II přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 50 000 EUR, přičemž nepřesáhne 150 000 EUR;
e)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 2, 4 a 5 oddílu II přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 25 000 EUR, přičemž nepřesáhne 75 000 EUR;
f)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodě 3 oddílu II přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 10 000 EUR, přičemž nepřesáhne 50 000 EUR;
g)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 1 až 3 a 11 oddílu III přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 150 000 EUR, přičemž nepřesáhne 300 000 EUR;
h)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 4, 6, 8 a 10 oddílu III přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 90 000 EUR, přičemž nepřesáhne 200 000 EUR;
i)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 5, 7 a 9 oddílu III přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 40 000 EUR, přičemž nepřesáhne 100 000 EUR.
Při rozhodování o tom, zda by základní výše pokuty měla být stanovena u dolní hranice, uprostřed, či u horní hranice rozmezí stanovených v prvním pododstavci, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přihlédne k ročnímu obratu dotyčné ratingové agentury za předcházející hospodářský rok. V případě ratingových agentur, jejichž roční obrat nedosahuje 10 milionů EUR, se základní výše pokuty stanovuje u dolní hranice stanovených rozmezí, v případě ratingových agentur, jejichž roční obrat činí 10 až 50 milionů EUR, se základní výše pokuty stanovuje uprostřed stanovených rozmezí a v případě ratingových agentur, jejichž roční obrat přesahuje 50 milionů EUR, se základní výše pokuty stanovuje u horní hranice stanovených rozmezí.
3. Základní výše pokuty stanovená v rozmezích podle odstavce 2 se v případě potřeby upraví s ohledem na přitěžující nebo polehčující okolnosti podle příslušných koeficientů uvedených v příloze IV.
Příslušné přitěžující koeficienty se na základní výši pokuty použijí jeden po druhém. Je-li použitelný více než jeden přitěžující koeficient, k základní výši pokuty se postupně přičte každý rozdíl mezi základní výší a částkou, která je výsledkem uplatnění jednotlivých přitěžujících koeficientů.
Příslušné polehčující koeficienty se na základní výši pokuty použijí jeden po druhém. Je-li použitelný více než jeden polehčující koeficient, od základní výše pokuty se postupně odečte každý rozdíl mezi základní výší a částkou, která je výsledkem uplatnění jednotlivých polehčujících koeficientů.
4. Bez ohledu na odstavce 2 a 3 výše pokuty nepřekročí 20 % ročního obratu dotyčné ratingové agentury za předchozí hospodářský rok a pokud ratingová agentura získala přímo či nepřímo z porušení povinností finanční prospěch, je výše pokuty rovna přinejmenším tomuto finančnímu prospěchu.
Jestliže se ratingová agentura svým jednáním nebo opominutím dopustila více než jednoho případu porušení povinnosti uvedených v příloze III, uplatní se pouze nejvyšší z pokut vypočtených podle odstavců 2 a 3, vztahujících se k jednomu těchto porušení.
Článek 36b
Penále
1. Rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy může svým rozhodnutím uložit penále s cílem donutit:
a)
ratingovou agenturu, aby v souladu s rozhodnutím přijatým podle čl. 24 odst. 1 písm. d) porušování povinnosti ukončila;
b)
osobu uvedenou v čl. 23b odst. 1, aby poskytla úplné informace, o které byla požádána na základě rozhodnutí podle článku 23b;
c)
osobu uvedenou v čl. 23b odst. 1, aby se podrobila šetření, a zejména předložila úplné záznamy, údaje, postupy nebo jakékoli jiné požadované materiály a doplnila a opravila další informace poskytnuté při šetření zahájeném na základě rozhodnutí podle článku 23c;
d)
osobu uvedenou v čl. 23b odst. 1, aby se podrobila kontrole na místě, nařízené rozhodnutím podle článku 23d.
2. Penále musí být účinné a přiměřené. Penále se ukládá na denním základě, dokud ratingová agentura nebo dotčená osoba nevyhoví příslušnému rozhodnutí podle odstavce 1.
3. Bez ohledu na odstavec 2 činí výše penále 3 % průměrného denního obratu v předchozím hospodářském roce nebo v případě fyzických osob 2 % průměrného denního příjmu v předchozím kalendářním roce. Penále se vypočítá ode dne určeného v rozhodnutí, kterým se ukládá.
4. Penále lze uložit na dobu, která nepřekročí šest měsíců ode dne oznámení rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy.
Článek 36c
Vyjádření účastníků řízení
1. Před přijetím jakéhokoli rozhodnutí o uložení pokuty nebo penále podle článku 36a nebo čl. 36b odst. 1 písm. a) až d) poskytne rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy účastníkům řízení příležitost vyjádřit se ke zjištěním Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. Rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy založí svá rozhodnutí pouze na zjištěních, ke kterým se měli účastníci řízení příležitost se vyjádřit.
2. V průběhu řízení musejí být plně respektována práva na obhajobu účastníků řízení. Mají právo nahlížet do spisu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy s výhradou oprávněného zájmu jiných osob na ochraně jejich obchodních tajemství. Právo nahlížet do spisu se nevztahuje na důvěrné informace a interní přípravné dokumenty Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy.
Článek 36d
Zveřejňování, povaha a alokace pokut a penále a výkon rozhodnutí
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní každou pokutu a penále uložené podle článků 36a a 36b s výjimkou případů, kdy by jejich zveřejnění vážně ohrozilo finanční trhy nebo způsobilo nepřiměřenou škodu zúčastněným subjektům.
2. Pokuty a penále uložené podle článků 36a a 36b jsou správní povahy.
3. Pokuty a penále uložené podle článků 36a a 36b jsou podkladem pro výkon rozhodnutí.
Výkon rozhodnutí se řídí předpisy občanského procesního práva toho státu, na jehož území se provádí. Doložku vykonatelnosti připojí po přezkoumání rozhodnutí, omezeném jen na ověření pravosti, vnitrostátní orgán, který k tomu určí vláda každého členského státu; jeho určení dá na vědomí Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy a Soudnímu dvoru Evropské unie.
Jsou-li na žádost oprávněné strany splněny tyto formální náležitosti, může tato strana v souladu s vnitrostátním právem požádat o výkon rozhodnutí přímo příslušný subjekt.
Výkon rozhodnutí může být zastaven pouze na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie. Kontrola řádného provádění výkonu rozhodnutí však spadá do pravomoci vnitrostátních soudních orgánů.
4. Pokuty a penále jsou příjmem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
Článek 36e
Přezkum Soudním dvorem Evropské unie
Soudní dvůr Evropské unie má neomezenou pravomoc přezkoumat rozhodnutí, jimiž Evropský orgán pro cenné papíry a trhy uložil pokutu nebo penále. Uloženou pokutu nebo penále může zrušit, snížit nebo zvýšit.“
19)
Článek 37 se nahrazuje tímto:
„Článek 37
Změny příloh
S cílem zohlednit vývoj na finančních trzích, včetně mezinárodního vývoje, zejména v souvislosti s novými finančními nástroji, může Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 38a a za podmínek stanovených v článcích 38b a 38c přijmout opatření ke změně příloh, s výjimkou přílohy III.“
20)
V článku 38 se zrušuje odstavec 2.
21)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 38a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 5 odst. 6 třetím pododstavci, čl. 19 odst. 2, čl. 23e odst. 7 a článku 37 je svěřena Komisi na dobu čtyř let počínaje 1 června 2011. Komise vypracuje zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada v souladu s článkem 38b nezruší.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 38b a 38c.
Článek 38b
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 6 třetím pododstavci, čl. 19 odst. 2, čl. 23e odst. 7 a článku 37 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájil interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, se vynasnaží uvědomit v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede přenesené pravomoci, jež by se mohly stát předmětem zrušení.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí uvedených v tomto rozhodnutí. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 38c
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, akt se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupí v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím této lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky ve lhůtě uvedené v odstavci 1. V souladu s článkem 296 Smlouvy o fungování Evropské unie uvede orgán, který vznáší námitku, důvody pro vyslovení námitky proti aktu v přenesené pravomoci.“
22)
Článek 39 se mění takto:
a)
odstavec 2 se zrušuje;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Komise do 1. července 2011 na základě vývoje rámce regulace a dohledu pro ratingové agentury ve třetích zemích předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o účincích tohoto vývoje a přechodných období uvedených v článku 40 na stabilitu finančních trhů v Unii.“
23)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 39a
Podávání zpráv Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy posoudí do 31. prosince 2011 personální a finanční potřeby vyplývající z toho, že se orgán ujme svých pravomocí a povinností v souladu s tímto nařízením, a předloží zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Komisi.“
24)
V článku 40 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Stávající ratingové agentury mohou pokračovat ve vydávání ratingů, které mohou být pro regulatorní účely používány finančními institucemi a dalšími subjekty uvedenými v čl. 4 odst. 1, pokud není žádost o registraci zamítnuta. V případě zamítnutí žádosti o registraci se použije čl. 24 odst. 4 a 5.“
25)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 40a
Přechodná opatření týkající se Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy
1. Všechny kompetence a povinnosti související s dohledovou a donucovací činností v oblasti ratingových agentur, které byly svěřeny příslušným orgánům, ať už působícím jako příslušné orgány domovského členského státu či nikoli, a kolegiím, pokud byla zřízena, budou ukončeny dne 1. července 2011.
Žádost o registraci, kterou příslušné orgány domovského členského státu nebo příslušné kolegium obdržely do 7. září 2010, se však Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy nepostupují a rozhodnutí o registraci či o zamítnutí žádosti o registraci přijmou tyto orgány či kolegia.
2. Aniž je dotčen odst. 1 druhý pododstavec, převezme Evropský orgán pro cenné papíry a trhy do dne uvedeného v odstavci 1 veškeré spisy a pracovní dokumenty související s dohledovou a donucovací činností v oblasti ratingových agentur, včetně jakýchkoli probíhajících přezkumů a donucovacích opatření, nebo jejich ověřené kopie.
3. Příslušné orgány a kolegia uvedená v odstavci 1 zajistí, aby byly veškeré stávající záznamy a pracovní dokumenty nebo jejich ověření kopie předány co nejdříve, nejpozději však do 1. července 2011 Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy. Tyto příslušné orgány a kolegia rovněž poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy veškerou nezbytnou pomoc a rady, jež umožní účinné a účelné předání a převzetí činnosti v oblasti dohledu a prosazování pravidel v oblasti ratingových agentur.
4. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy jedná jako právní nástupce příslušných orgánů a kolegií uvedených v odstavci 1 v jakýchkoli správních nebo soudních řízeních, která vyplývají z dohledové a donucovací činnosti vykonávané těmito příslušnými orgány a kolegii ve vztahu k záležitostem, na něž se vztahuje toto nařízení.
5. Registrace ratingové agentury, kterou v souladu s kapitolou I hlavy III provádí příslušný orgán uvedený v odstavci 1 tohoto článku, zůstává v platnosti i po převodu pravomocí na Evropský orgán pro cenné papíry a trhy.
6. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy do 1. července 2014 provede v rámci probíhajícího dohledu alespoň jedno ověření všech ratingových agentur, na něž se vztahuje jeho pravomoc dohledu.“
26)
Příloha I se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
27)
Doplňují se nové přílohy obsažené v příloze II tohoto nařízení.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. května 2011.
UREDBA (EU) št. 513/2011 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 11. maja 2011
o spremembi Uredbe (ES) št. 1060/2009 o bonitetnih agencijah
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke (1),
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V končnem poročilu, ki ga je 25. februarja 2009 na pooblastilo Komisije objavila skupina strokovnjakov na visoki ravni, ki ji je predsedoval Jacques de Larosière, je bilo ugotovljeno, da je treba okrepiti nadzorni okvir finančnega sektorja v Evropski uniji, da se zmanjša tveganje in resnost prihodnjih finančnih kriz. Poročilo je vključevalo priporočila za daljnosežne reforme strukture nadzora. Navedena skupina strokovnjakov je ugotovila tudi, da bi bilo treba vzpostaviti evropski sistem finančnih nadzornih organov (ESFS), ki bi ga sestavljali trije evropski nadzorni organi, in sicer za bančni sektor, za sektor zavarovanj in poklicnih pokojnin ter za sektor vrednostnih papirjev in trgov, poleg tega pa je priporočila tudi ustanovitev Evropskega sveta za sistemska tveganja.
(2)
Komisija je v svojem sporočilu z dne 4. marca 2009 z naslovom „Spodbujanje okrevanja evropskega gospodarstva“ predlagala pripravo osnutka zakonodajnega akta za vzpostavitev ESFS, v svojem sporočilu z dne 27. maja 2009 z naslovom „Evropski finančni nadzor“ pa je navedla več podrobnosti o možni zgradbi takšnega novega nadzornega okvira in izpostavila specifičnost nadzora bonitetnih agencij.
(3)
Evropski svet je v svojih sklepih z dne 19. junija 2009 priporočil, da se vzpostavi ESFS, sestavljen iz mreže nacionalnih finančnih nadzornih organov, ki bi sodelovali s tremi novimi evropskimi nadzornimi organi. ESFS bi moral biti usmerjen v izboljšanje kakovosti in usklajenosti nacionalnega nadzora, krepitev nadzora nad čezmejnimi skupinami z vzpostavitvijo nadzornih kolegijev ter pripravo enotnega evropskega pravilnika, ki bi se uporabljal za vse udeležence finančnega trga na notranjem trgu. Evropski svet je poudaril, da bi moral imeti Evropski organ za vrednostne papirje in trge pooblastila za nadzor nad bonitetnimi agencijami. Poleg tega bi morala Komisija obdržati pristojnost za uveljavljanje Pogodb, zlasti poglavja I naslova VII Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) v zvezi s skupnimi pravili o konkurenci v skladu z določbami, sprejetimi za izvajanje teh pravil.
(4)
Z Uredbo (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (4) se je ustanovil Evropski nadzorni organ (Organ za vrednostne papirje in trge)(ESMA).
(5)
Področje pristojnosti ESMA bi bilo treba jasno opredeliti, tako da bodo lahko udeleženci na finančnem trgu ugotovili, kateri organ je pristojen na področju dejavnosti bonitetnih agencij. ESMA bi moral imeti v skladu z Uredbo (ES) št. 1060/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (5) splošno pristojnost za zadeve v zvezi z registracijo in stalnim nadzorom registriranih bonitetnih agencij.
(6)
ESMA bi moral imeti izključno pristojnost za registracijo in nadzor bonitetnih agencij v Uniji. Če ESMA na pristojne organe prenese posebne naloge, bi moral biti zanje še naprej pravno odgovoren. Vodje in drugo osebje pristojnih organov bi morali kot člani ESMA, na primer odbora nadzornikov ali internih odborov ESMA, sodelovati v procesu odločanja v ESMA v skladu z Uredbo (EU) št. 1095/2010.) ESMA bi moral imeti izključno pristojnost za sklepanje sporazumov o sodelovanju za izmenjavo informacij z nadzornimi organi tretjih držav. Kolikor pristojni organi sodelujejo v procesu odločanja v ESMA ali če opravljajo naloge v imenu ESMA, bi to moralo biti opredeljeno v teh sporazumih o sodelovanju.
(7)
Preglednost informacij, ki jih izdajatelj ocenjevanega finančnega instrumenta posreduje imenovani bonitetni agenciji, bi lahko imela veliko potencialno dodano vrednost za delovanje trga in varstvo vlagateljev. Zato bi bilo treba nameniti pozornost temu, kako bi lahko čim bolj povečali preglednost informacij, ki vplivajo na ocene vseh finančnih instrumentov. Kot prvo bi lahko razkritje teh informacij drugim registriranim ali certificiranim bonitetnim agencijam utegnilo povečati konkurenco med tovrstnimi agencijami, saj bi se lahko povečalo število nenaročenih ocen. Izdajanje takšnih nenaročenih ocen bi vzpodbujalo uporabo več kot ene ocene na finančni instrument. To bi pripomoglo tudi k preprečevanju navzkrižja interesov, zlasti po modelu izdajatelj plača, in bi moralo povečati kakovost ocen. Drugič bi lahko razkritje teh informacij vsemu trgu povečalo zmožnost vlagateljev, da bi razvili lastne analize tveganja, saj bi njihova potrebna skrbnost temeljila na teh dodatnih informacijah. Razkritje bi lahko privedlo do manjšega zanašanja na bonitetne ocene, ki jih izdajo te agencije. Da bi izpolnili te temeljne cilje, bi morala Komisija ta vprašanja podrobneje oceniti, s tem, da bi morala nameniti pozornost ustreznemu obsegu obveznosti razkritja, saj vpliva na lokalne trge listinjenja, nadaljevanju dialoga z zainteresiranimi stranmi, spremljanju trga in regulativnega razvoja ter izkušenj iz drugih jurisdikcij. Na podlagi te ocene bi morala Komisija pripraviti ustrezne zakonodajne predloge. Ocena in predlogi Komisije bi morali pripomoči k določitvi novih obveznosti glede preglednosti na tak način, da bi bile kar najbolj v skladu z javnim interesom in varstvom vlagateljev.
(8)
Ker se bonitetne ocene uporabljajo po vsej Uniji, tradicionalno ločevanje matičnega pristojnega organa od drugih pristojnih organov ter uporaba kolegijskega nadzornega usklajevanja nista najbolj ustrezna za nadzor bonitetnih agencij. Z ustanovitvijo ESMA ni več potrebe po ohranjanju take strukture. Postopek registracije bi bilo treba zato poenotiti in časovne omejitve ustrezno zmanjšati.
(9)
ESMA bi moral biti odgovoren za registracijo in stalni nadzor bonitetnih agencij, ni pa odgovoren za nadzor uporabnikov bonitetnih ocen. Pristojni organi, ki so v skladu z ustrezno področno zakonodajo določeni za nadzor kreditnih institucij, investicijskih podjetij, zavarovalnic, pozavarovalnic, kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP), institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje in alternativnih investicijskih skladov, bi tako morali ostati odgovorni za nadzor nad tem, kako te finančne institucije in subjekti, ki se nadzirajo na nacionalni ravni v okviru in za namen uporabe drugih direktiv o finančnih storitvah ter za uporabo bonitetnih ocen v prospektih, uporabljajo bonitetne ocene.
(10)
Obstaja potreba po učinkovitem instrumentu za določitev usklajenih regulativnih tehničnih standardov, da se olajša uporaba Uredbe (ES) št. 1060/2009 v vsakodnevnem delovanju in da se zagotovijo enaki konkurenčni pogoji ter ustrezno varstvo vlagateljev in potrošnikov po vsej Uniji. Ker je ESMA telo z visoko specializiranimi strokovnjaki, je učinkovito in ustrezno, da se mu zaupa priprava osnutka regulativnih tehničnih standardov.
(11)
Na področju bonitetnih agencij bi moral ESMA Komisiji predložiti osnutek regulativnih tehničnih standardov v zvezi z informacijami, ki jih mora bonitetna agencija zagotoviti v svoji vlogi za registracijo, informacijami, ki jih mora bonitetna agencija zagotoviti za vlogo za certificiranje in za oceno njenega sistemskega pomena za finančno stabilnost ali integriteto finančnih trgov, predstavitvijo informacij, vključno s strukturo, obliko, metodo in obdobjem poročanja, ki jih razkrijejo bonitetne agencije, v zvezi z oceno skladnosti metodologij bonitetnega ocenjevanja in zahtev, določenih v Uredbi (ES) št. 1060/2009, ter z vsebino in obliko rednega poročanja o podatkih bonitetnega ocenjevanja, za katere bo zaprošena bonitetna agencija zaradi stalnega nadzora, ki ga bo izvajal ESMA. Osnutek teh regulativnih tehničnih standardov bi morala v skladu z Uredbo (EU) št. 1095/2010 sprejeti Komisija, s čimer postanejo pravno zavezujoči. Pri pripravi svojega osnutka regulativnih tehničnih standardov bi moral ESMA glede na vsebino Uredbe (ES) št. 1060/2009 upoštevati smernice, ki jih je že izdal Odbor evropskih zakonodajalcev za vrednostne papirje ter če je to primerno in potrebno te smernice tudi posodobiti.
(12)
ESMA bi moral imeti na področjih, ki niso zajeta v regulativnih tehničnih standardih, pristojnost za izdajo in posodobitev nezavezujočih smernic o vprašanjih, povezanih z uporabo Uredbe (ES) št. 1060/2009.
(13)
ESMA bi moral imeti za učinkovito opravljanje svojih nalog pravico, da z enostavnim zahtevkom ali s sprejetjem odločitve zahteva vse potrebne informacije od bonitetnih agencij, oseb, ki so vključene v dejavnosti bonitetnega ocenjevanja, ocenjevanih subjektov in povezanih tretjih oseb, tretjih oseb, ki so jim bonitetne agencije oddale v zunanje izvajanje operativne funkcije, in ostalih oseb, ki so drugače tesno in pomembno povezane z bonitetnimi agencijami ali dejavnostmi bonitetnega ocenjevanja. Slednja skupina oseb bi morala na primer obsegati tisto osebje bonitetne agencije, ki ni neposredno udeleženo v dejavnostih bonitetnega ocenjevanja, zaradi svoje funkcije v bonitetni agenciji pa ima lahko pomembne informacije o posameznem primeru. V to kategorijo lahko spadajo tudi podjetja, ki opravljajo storitve za bonitetno agencijo. Podjetja, ki uporabljajo bonitetne ocene, ne bi smela spadati v to kategorijo. Če ESMA takšne informacije zahteva z enostavnim zahtevkom, oseba, od katere se te informacije zahtevajo, informacij ni obvezana zagotoviti, vendar v primeru prostovoljnega odgovora na zahtevek zagotovljene informacije ne bi smele biti napačne ali zavajajoče. Te informacije bi morale biti dane na voljo brez odlašanja.
(14)
ESMA bi moral imeti za učinkovito izvajanje svojih nadzornih pooblastil pravico, da opravlja preiskave in inšpekcijske preglede na kraju samem.
(15)
Pristojni organi bi morali ESMA sporočiti vse informacije, zahtevane v skladu z Uredbo (ES) št. 1060/2009 ter mu pomagati in z njim sodelovati. ESMA in pristojni organi bi morali poleg tega tesno sodelovati s pristojnimi področnimi organi, odgovornimi za nadzor podjetij iz člena 4(1) Uredbe (ES) št. 1060/2009. ESMA bi moral biti omogočen prenos določenih nadzornih nalog na pristojni organ države članice, na primer če nadzorna naloga zahteva znanje in izkušnje v zvezi z lokalnimi razmerami, ki so lažje dostopni na nacionalni ravni. Vrsta nalog, ki bi se jih lahko preneslo, vključujejo opravljanje določenih preiskovalnih nalog in inšpekcijskih pregledov na kraju samem. Pred prenosom nalog bi se moral ESMA posvetovati z ustreznim pristojnim organom o podrobnih pogojih v zvezi s takšnim prenosom nalog, vključno z obsegom naloge, ki bo prenesena, časovnim okvirom za njeno izvedbo ter posredovanjem potrebnih informacij ESMA in s strani ESMA. ESMA bi moral pristojnim organom za izvajanje prenesene naloge izplačati nadomestilo v skladu z uredbo o pristojbinah, ki jo sprejme Komisija z delegiranim aktom. ESMA ne bi smel prenesti pristojnosti glede sprejetja odločitev o registraciji.
(16)
Zagotoviti je treba, da lahko pristojni organi od ESMA zahtevajo, da preveri izpolnjevanje pogojev za razveljavitev registracije bonitetne agencije ter da začasno prekliče uporabo bonitetnih ocen, kadar bonitetna agencija huje in vztrajno krši Uredbo (ES) št. 1060/2009. ESMA bi moral te zahteve oceniti in ustrezno ukrepati.
(17)
ESMA bi moral imeti možnost naložiti periodične denarne kazni, s čimer bi bonitetne agencije prisilil k odpravi kršitve, k zagotovitvi popolnih informacij, ki jih je zahteval, ali k privolitvi v preiskavo ali inšpekcijski pregled na kraju samem.
(18)
ESMA bi moral imeti tudi možnost oglobiti bonitetne agencije, če ugotovi, da so namerno ali iz malomarnosti prekršile Uredbo (ES) št. 1060/2009. Globa bi morala biti naložena glede na resnost kršitve. Kršitve bi bilo treba razdeliti v različne skupine, za katere bi morale biti natančno opredeljene globe. Da bi določili znesek globe za posamezno kršitev, bi moral ESMA uporabiti dvostopenjsko metodologijo, namreč določitev osnovnega zneska globe in po potrebi prilagoditev tega zneska z nekaterimi količniki. Osnovni znesek bi bilo treba določiti z upoštevanjem letnega prometa zadevne bonitetne agencije, globo pa prilagajati z višanjem ali nižanjem osnovnega zneska z uporabo ustreznih količnikov v skladu s to uredbo.
(19)
Ta uredba določa količnike, povezane z olajševalnimi in oteževalnimi dejavniki, tako da se ESMA omogočijo ustrezna orodja za odločitev o globi, ki je sorazmerna z resnostjo storjene kršitve bonitetne agencije, pri čemer pa se upošteva tudi okoliščine, v katerih je prišlo do kršitve.
(20)
ESMA bi moral pred odločitvijo o naložitvi globe ali periodične denarne kazni dati osebam, ki so v postopku, možnost zagovora, da se upošteva njihova pravica do obrambe.
(21)
Države članice bi morale ostati pristojne za določanje in izvajanje pravil o kaznih za kršitve obveznosti finančnih institucij in drugih subjektov, da v regulatorne namene uporabljajo samo bonitetne ocene, ki jih izdajo bonitetne agencije, registrirane v skladu z Uredbo (ES) št. 1060/2009.
(22)
Ta uredba ne bi smela povzročiti precedensa za to, da bi evropski nadzorni organi lahko nalagali denarne ali nedenarne sankcije oziroma kazni udeležencem na finančnem trgu ali drugim podjetjem v zvezi z drugimi vrstami dejavnosti.
(23)
ESMA ne bi smel nalagati glob ali periodičnih denarnih kazni, kadar je predhodna oprostilna sodba ali obsodba, izhajajoča iz identičnega ali skoraj identičnega dejanskega stanja, postala pravnomočna v kazenskem postopku po nacionalnem pravu.
(24)
Globe in periodične denarne kazni, ki jih naloži ESMA, bi morale biti izvršljive, njihovo izvršbo pa bi morala urejati pravila civilnega postopka, ki veljajo v državi, na ozemlju katere se opravi izvršba. Pravila civilnega postopka ne bi smela zajemati pravil kazenskega postopka, lahko pa bi zajemala pravila upravnega postopka.
(25)
V primeru, da bonitetna agencija krši določbe, bi lahko ESMA sprejel več nadzornih ukrepov, npr. da od bonitetne agencije zahteva odpravo kršitve, začasno prekine uporabo ocen za regulativne namene, bonitetni agenciji začasno prepreči izdajanje ocen in kot skrajni ukrep razveljavi registracijo, kadar bonitetna agencija resno ali večkrat krši določbe Uredbe (ES) št. 1060/2009. Nadzorne ukrepe bi moral ESMA uporabiti z upoštevanjem narave in resnosti kršitve in bi moral pri tem spoštovati načelo sorazmernosti. Pred sprejetjem odločitve o nadzornih ukrepih bi moral ESMA osebam, ki so v postopku, dati možnost zagovora, da se upošteva njihova pravica do obrambe.
(26)
Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana zlasti v Listini o temeljnih pravicah Evropske unije, pa tudi v ustavnih tradicijah držav članic. Zato bi bilo treba to uredbo razlagati in uporabljati v skladu s temi pravicami in načeli, tudi tistimi, ki se nanašajo na svobodo tiska in svobodo izražanja v medijih ter na pravico do tolmačenja in prevajanja za tiste, ki ne govorijo oziroma razumejo jezika postopka, kar spada v splošno pravico do poštenega sojenja.
(27)
Za namene pravne varnosti je primerno, da se uvedejo jasni prehodni ukrepi za posredovanje spisov in delovnih dokumentov pristojnih organov ESMA.
(28)
Registracija bonitetne agencije, ki jo je izdal pristojni organ, bi morala tudi po prenosu nadzornih pooblastil pristojnih organov na ESMA ostati veljavna po vsej Uniji.
(29)
Komisijo bi bilo treba pooblastiti, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme delegirane akte v zvezi z nadaljnjim določanjem ali spremembo meril za ocenjevanje enakovrednosti regulativnega in nadzornega pravnega okvira tretje države, da bi se upošteval razvoj na finančnih trgih, sprejela uredba o pristojbinah in taksah in podrobna pravila o globah in periodičnih denarnih kaznih ter da bi spremenila priloge Uredbe (ES) št. 1060/2009. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov.
(30)
Pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov bi morala Komisija zagotoviti zgodnje in stalno posredovanje informacij o zadevnih dokumentih Evropskemu parlamentu in Svetu.
(31)
Evropski parlament in Svet bi morala imeti na voljo tri mesece od datuma uradnega obvestila, da nasprotujeta delegiranemu aktu. Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta bi moralo biti mogoče to obdobje podaljšati za tri mesece za pomembnejša področja. Evropski parlament in Svet bi morala imeti tudi možnost, da sporočita drugim institucijam, da ne nameravata nasprotovati. Ta zgodnja odobritev delegiranih aktov je še posebej ustrezna, kadar se je treba držati rokov, če na primer za Komisijo obstajajo roki za sprejetje delegiranih aktov, določeni v temeljnem aktu.
(32)
V izjavi o členu 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije, priloženi sklepni listini medvladne konference, ki je sprejela Lizbonsko pogodbo, se konferenca seznanja, da namerava Komisija v skladu s svojo ustaljeno prakso pri pripravi osnutkov delegiranih aktov na področju finančnih storitev nadaljevati posvetovanje s strokovnjaki, ki jih imenujejo države članice.
(33)
Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (6) se uporablja za obdelavo osebnih podatkov za namene Uredbe (ES) št. 1060/2009.
(34)
Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov v zvezi z obdelavo osebnih podatkov s strani institucij in organov Skupnosti ter o prostem pretoku takih podatkov (7) se uporablja v celoti za obdelavo osebnih podatkov za namene Uredbe (ES) št. 1060/2009.
(35)
Ker ciljev te uredbe, in sicer vzpostavitve uspešnega in učinkovitega nadzornega okvira za bonitetne agencije tako, da se nadzor dejavnosti bonitetnega ocenjevanja v Uniji zaupa enemu samemu nadzornemu organu, nudenja ene same kontaktne točke za bonitetne agencije in zagotavljanja dosledne uporabe pravil za bonitetne agencije, ni mogoče zadovoljivo doseči na ravni držav članic, temveč se zaradi vseevropske strukture in učinka dejavnosti bonitetnega ocenjevanja, ki jih je treba nadzirati, lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev.
(36)
Uredbo (ES) št. 1060/2009 bi bilo treba zato ustrezno spremeniti -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Spremembe
Uredba (ES) št. 1060/2009 se spremeni:
1.
V členu 3(1) se dodajo naslednje točke:
„(p)
‚pristojni organipomeni organe‘ ki jih države članice imenujejo v skladu s členom 22;
(q)
‚,področna zakonodaja‘ pomeni pravne akte Unije iz prvega pododstavka člena 4(1);
(r)
‚pristojni področni organi‘ pomeni pristojne nacionalne organe, ki so v skladu z ustrezno področno zakonodajo določeni za nadzor kreditnih institucij, investicijskih podjetij, zavarovalnic, pozavarovalnic, kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP), institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje in alternativnih investicijskih skladov.“
2.
Člen 4 se spremeni:
(a)
v odstavku 1 se prvi pododstavek nadomesti z naslednjim:
„1. Kreditne institucije, kot so opredeljene v Direktivi 2006/48/ES, investicijska podjetja, kot so opredeljena v Direktivi 2004/39/ES, zavarovalnice, ki so urejene s Prvo direktivo Sveta 73/239/EGS z dne 24. julija 1973 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti neposrednega zavarovanja razen življenjskega zavarovanja (8), zavarovalnice, kot so opredeljene v Direktivi 2002/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju (9), pozavarovalnice, kot so opredeljene v Direktivi 2005/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2005 o pozavarovanju (10), KNPVP, kot so opredeljeni v Direktivi 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) (11), institucije za poklicno pokojninsko zavarovanje, kot so opredeljene v Direktivi 2003/41/ES, lahko v regulatorne namene uporabljajo samo bonitetne ocene, ki jih izdajo bonitetne agencije s sedežem v Uniji in registrirane v skladu s to uredbo.
(b)
odstavek 3 se spremeni:
(i)
točke (b), (c) in (d) se nadomestijo z naslednjim:
„(b)
bonitetna agencija je preverila, da dejavnosti bonitetnega ocenjevanja, ki jih izvaja bonitetna agencija tretje države, in na podlagi katerih se izda bonitetna ocena, ki jo je treba odobriti, izpolnjujejo zahteve, ki so vsaj tako stroge kot zahteve iz členov 6 do 12, kar lahko Evropskemu nadzornemu organu (Evropski organ za vrednostne papirje in trge), ustanovljenem z Uredbo (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (12) (v nadaljnjem besedilu: ESMA), tudi neprekinjeno dokazuje;
(c)
zmožnost ESMA, da ocenjuje in spremlja izpolnjevanja zahtev iz točke (b) s strani bonitetne agencije, ustanovljene v tretji državi, ni omejena;
(d)
bonitetna agencija predloži na zahtevo ESMAju vse potrebne informacije, da omogoči ESMA neprekinjen nadzor skladnosti z zahtevami iz te uredbe;
(ii)
točka (h) se nadomesti z naslednjo:
„(h)
med ESMA in ustreznim nadzornim organom bonitetne agencije, ustanovljene v tretji državi obstaja ustrezen sporazum o sodelovanju. ESMA zagotovi, da so v sporazumu o sodelovanju določeni vsaj:
(i)
mehanizem za izmenjavo informacij med ESMA in ustreznim nadzornim organom bonitetne agencije v tretji državi, in
(ii)
postopki o usklajevanju nadzornih dejavnosti, da se ESMA omogoči neprekinjeno spremljanje dejavnosti bonitetnega ocenjevanja, na podlagi katerega se izda odobrena bonitetna ocena.“;
3.
Člen 5 se spremeni:
(a)
odstavek 2 se nadomesti z naslednjim:
„2. Bonitetna agencija iz odstavka 1 lahko vloži vlogo za certificiranje. Vlogo se predloži ESMA v skladu z ustreznimi določbami člena 15.“;
(b)
v odstavku 3 se prvi pododstavek nadomesti z naslednjim:
„3. ESMA pregleda in sprejme odločitev glede vloge za certificiranje v skladu s postopkom iz člena 16. Odločitev o certificiranju temelji na merilih iz točk (a) do (d) odstavka 1 tega člena.“;
(c)
odstavek 4 se nadomesti z naslednjim:
„4. Bonitetna agencija iz odstavka 1 lahko poda tudi vlogo za izvzetje:
(a)
za vsak primer posebej, iz obveznosti izpolnjevanja nekaterih ali vseh zahtev iz oddelka A Priloge I in člena 7(4), če lahko dokaže, da zahteve niso sorazmerne z naravo, obsegom in kompleksnostjo njenih poslov ter z naravo in obsegom izdajanja bonitetnih ocen;
(b)
iz zahteve po fizični prisotnosti v Uniji, kadar bi bila takšna zahteva preveč obremenjujoča in nesorazmerna z naravo, obsegom in kompleksnostjo njenih poslov ter z naravo in obsegom izdajanja bonitetnih ocen.
Bonitetna agencija vloži vlogo za izvzetje v skladu s točko (a) ali (b) prvega pododstavka skupaj z vlogo za certificiranje. ESMA pri oceni vloge za izvzetje upošteva velikost bonitetne agencije iz odstavka 1 ob upoštevanju narave, obsega in kompleksnosti njenih poslov ter narave in obsega izdajanja bonitetnih ocen in vpliva bonitetnih ocen, ki jih je izdala bonitetna agencija, na finančno stabilnost in integriteto finančnih trgov ene ali več držav članic. Na podlagi teh dejavnikov lahko ESMA bonitetni agenciji iz odstavka 1 odobri izvzetje.“;
(d)
odstavek 5 se črta;
(e)
v odstavku 6 se tretji pododstavek nadomesti z naslednjim:
„Da se upošteva razvoj dogodkov na finančnih trgih, Komisija z delegiranimi akti v skladu s členom 38a in pod pogoji iz členov 38b in 38c sprejme ukrepe, s katerimi podrobneje opredeli ali spremeni merila iz točk (a), (b) in (c) drugega pododstavka tega odstavka.“;
(f)
odstavka 7 in 8 se nadomestita z naslednjim:
„7. ESMA sklene sporazume o sodelovanju z ustreznimi nadzornimi organi tretjih držav, katerih pravni in nadzorni okvir se štejejo za enakovrednega tej uredbi v skladu z odstavkom 6. Takšen sporazum določa vsaj:
(a)
mehanizem za izmenjavo informacij med ESMA in zadevnimi nadzornimi organi zadevnih tretjih držav, in
(b)
postopke v zvezi z usklajevanjem nadzornih dejavnosti.
8. Člena 20 in 24 se smiselno uporabljata za certificirane bonitetne agencije in bonitetne ocene, ki jih te agencije izdajo.“
4.
V členu 6 se odstavek 3 spremeni:
(a)
uvodni stavek prvega pododstavka se nadomesti z naslednjim:
„3. ESMA lahko bonitetno agencijo na njeno zahtevo oprosti izpolnjevanja zahtev iz točk 2, 5 in 6 oddelka A Priloge I in člena 7(4), če lahko bonitetna agencija dokaže, da te zahteve niso sorazmerne z naravo, obsegom in kompleksnostjo njenih poslov ter z naravo in obsegom izdajanja bonitetnih ocen in da:“;
(b)
drugi pododstavek se nadomesti z naslednjim:
„Pri skupini bonitetnih agencij ESMA zagotovi, da vsaj ena bonitetna agencija iz skupine ni oproščena izpolnjevanja zahtev iz točk 2, 5 in 6 oddelka A Priloge I in člena 7(4).“
5.
Člen 9 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 9
Zunanje izvajanje
Oddajanje pomembnih operativnih funkcij v zunanje izvajanje ne sme biti opravljeno tako, da bi se bistveno poslabšala kakovost notranjih kontrol bonitetne agencije in zmožnost ESMA, da nadzira, ali bonitetna agencija izpolnjuje obveznosti v skladu s to uredbo.“
6.
V členu 10 se odstavek 6 nadomesti z naslednjim:
„6. Bonitetna agencija imena ESMA ali katerega koli pristojnega organa ne uporablja na način, ki bi namigoval ali nakazoval, da je ESMA ali pristojni organ potrdil ali odobril bonitetne ocene ali kakršne koli dejavnosti bonitetnega ocenjevanja, ki jih izvaja bonitetna agencija.“
7.
V členu 11 se odstavka 2 in 3 nadomestita z naslednjim:
„2. Bonitetna agencija v centralnem registru, ki ga vzpostavi ESMA, da na voljo informacije o svojih preteklih rezultatih, vključno s pogostostjo sprememb bonitetnih ocen, ter informacije o bonitetnih ocenah, izdanih v preteklosti, in njihovih spremembah. Bonitetna agencija zagotovi informacije za centralni register v standardizirani obliki, ki jo določi ESMA. ESMA omogoči javni dostop do teh informacij in vsako leto objavi povzetek informacij glede bistvenega opaženega razvoja.
3. Bonitetna agencija ESMA vsako leto do 31. marca zagotovi informacije o zadevah, določenih v točki 2 dela II oddelka E Priloge I.“
8.
Člen 14 se spremeni:
(a)
odstavek 2 se nadomesti z naslednjim:
„2. Registracija velja za celotno ozemlje Unije, potem ko začne veljati odločitev o registraciji bonitetne agencije, ki jo sprejme ESMA v skladu s členom 16(3) ali členom 17(3).“;
(b)
v odstavku 3 se drugi pododstavek nadomesti z naslednjim:
„Bonitetna agencija nemudoma uradno obvesti ESMA o vsaki bistveni spremembi pogojev za začetno registracijo, vključno z morebitnim odprtjem ali zaprtjem podružnice v Uniji.“;
(c)
odstavka 4 in 5 se nadomestita z naslednjima:
„4. Brez poseganja v člen 16 ali 17 ESMA registrira bonitetno agencijo, če ob upoštevanju členov 4 in 6 pri pregledu vloge ugotovi, da bonitetna agencija izpolnjuje pogoje za izdajanje bonitetnih ocen, določene v tej uredbi.
5. ESMA ne postavlja zahtev glede registracije, ki niso predvidene v tej uredbi.“
9.
Členi od 15 do 21 se zamenjajo z naslednjim:
„Člen 15
Vloga za registracijo
1. Bonitetna agencija vloži vlogo za registracijo pri ESMA. Vloga vsebuje informacije o zadevah, določenih v Prilogi II.
2. Če vloge za registracijo predloži skupina bonitetnih agencij, članice skupine pooblastijo eno izmed njih, da v imenu skupine vloži vse vloge pri ESMA. Pooblaščena bonitetna agencija zagotovi informacije o zadevah, določenih v Prilogi II, za vsako članico skupine.
3. Bonitetna agencija vloži vlogo v katerem koli uradnem jeziku institucij Unije. Določbe Uredbe št. 1 z dne 15. aprila 1958 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (13) se smiselno uporabljajo za vse drugo sporočanje med ESMA ter bonitetnimi agencijami in njihovim osebjem.
4. ESMA v dvajsetih delovnih dneh od prejema vloge oceni, ali je vloga popolna. Če vloga ni popolna, ESMA določi rok, do katerega mora bonitetna agencija zagotoviti dodatne informacije.
Ko ESMA oceni, da je vloga popolna, o tem uradno obvesti bonitetno agencijo.
Člen 16
Pregled vloge za registracijo bonitetne agencije, ki ga opravi ESMA
1. ESMA v 45 delovnih dneh od uradnega obvestila iz drugega pododstavka člena 15(4) pregleda vlogo za registracijo bonitetne agencije na podlagi usklajenosti bonitetne agencije s pogoji iz te uredbe.
2. ESMA lahko podaljša obdobje pregleda za nadaljnjih 15 delovnih dni, zlasti če bonitetna agencija:
(a)
namerava odobriti bonitetne ocene iz člena 4(3);
(b)
namerava uporabiti zunanje izvajanje, ali
(c)
zahteva oprostitev izpolnjevanja zahtev v skladu s členom 6(3).
3. ESMA v 45 delovnih dneh od uradnega obvestila iz drugega pododstavka člena 15(4) oziroma v 60 delovnih dneh v primerih, kadar velja odstavek 2 tega člena, sprejme v celoti utemeljeno odločitev o registraciji ali zavrnitvi registracije.
4. Odločitev, ki jo ESMA sprejme v skladu z odstavkom 3, začne veljati peti delovni dan po njenem sprejetju.
Člen 17
Pregled vloge za registracijo skupine bonitetnih agencij, ki ga opravi ESMA
1. ESMA v 55 delovnih dneh od uradnega obvestila iz drugega pododstavka člena 15(4) pregleda vloge za registracijo skupine bonitetnih agencij na podlagi usklajenosti teh bonitetnih agencij s pogoji iz te uredbe.
2. ESMA lahko podaljša obdobje pregleda za nadaljnjih 15 delovnih dni, zlasti, če katera izmed bonitetnih agencij v skupini:
(a)
namerava odobriti bonitetne ocene iz člena 4(3);
(b)
namerava uporabiti zunanje izvajanje, ali
(c)
zahteva oprostitev izpolnjevanja zahtev v skladu s členom 6(3).
3. ESMA v 55 delovnih dneh od uradnega obvestila iz drugega pododstavka člena 15(4) oziroma v 70 delovnih dneh, kadar velja odstavek 2 tega člena, sprejme v celoti utemeljeno individualno odločitev o registraciji ali zavrnitvi registracije za vsako bonitetno agencijo v skupini.
4. Odločitev, ki jo ESMA sprejme v skladu z odstavkom 3, začne veljati peti delovni dan po njenem sprejetju.
Člen 18
Obvestilo o odločitvi o registraciji, zavrnitvi ali razveljavitvi registracije in objava seznama registriranih bonitetnih agencij
1. V petih delovnih dneh po sprejetju odločitve v skladu s členom 16, 17 ali 20 ESMA o odločitvi uradno obvesti zadevno bonitetno agencijo. Kadar ESMA zavrne registracijo bonitetne agencije ali razveljavi registracijo bonitetne agencije, v odločitvi poda v celoti utemeljene razloge.
2. ESMA sporoči Komisiji, Evropskemu nadzornemu organu (Evropski bančni organ), ustanovljenemu z Uredbo (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (14) (v nadaljnjem besedilu: EBA), Evropskemu nadzornemu organu (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine), ustanovljenem z Uredbo (EU) št. 1094/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (15) (v nadaljnjem besedilu: EIOPA), pristojnim organom in področnim pristojnim organom, vse odločitve, sprejete v skladu s členom 16, 17 ali 20.
3. ESMA na svojem spletnem mestu objavi seznam bonitetnih agencij, registriranih v skladu s to uredbo. Ta seznam se posodobi v petih delovnih dneh po sprejetju odločitve v skladu s členom 16, 17 ali 20. Komisija v tridesetih dneh po posodobitvi objavi ta posodobljeni seznam v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 19
Pristojbina za registracijo in taksa za nadzor
1. ESMA bonitetnim agencijam zaračuna pristojbine in takse v skladu s to uredbo in uredbo o pristojbinah in taksah iz odstavka 2. Te pristojbine in takse v celoti pokrivajo stroške ESMA v zvezi z registracijo in nadzorom bonitetnih agencij, ter poplačilo vseh stroškov, ki bi jih lahko imeli pristojni organi pri izvajanju svojih nalog v skladu s to uredbo, zlasti zaradi prenosa nalog v skladu s členom 30.
2. Komisija sprejme uredbo o pristojbinah in taksah. Navedena uredba določa zlasti vrsto pristojbin in taks ter zadeve, za katere je treba plačati pristojbine in takse, višino pristojbin in taks, način, kako jih je treba plačati, in način, kako ESMA pristojnim organom povrne vse stroške, ki bi jih lahko imeli zaradi izvajanja svojih nalog v skladu s to uredbo, zlasti zaradi prenosa nalog v skladu s členom 30.
Višina pristojbine in takse, ki se zaračuna bonitetni agenciji, pokrije vse upravne stroške in je sorazmerna s prometom zadevne bonitetne agencije.
Komisija sprejme uredbo o pristojbinah in taksah iz prvega pododstavka z delegiranim aktom v skladu s členom 38a in ob upoštevanju pogojev iz členov 38b in 38c.
Člen 20
Razveljavitev registracije
1. Brez poseganja v člen 24 ESMA razveljavi registracijo bonitetne agencije, kadar:
(a)
se bonitetna agencija izrecno odreče registraciji ali če v zadnjih šestih mesecih ni izdala nobene bonitetne ocene;
(b)
je bonitetna agencija pridobila registracijo z navajanjem lažnih podatkov ali na kakršen koli drug nepravilen način, ali
(c)
ne izpolnjuje več pogojev, pod katerimi je bila registrirana.
2. Če je po mnenju pristojnega organa države članice, v kateri se uporabljajo bonitetne ocene, ki jih je izdala zadevna bonitetna agencija, izpolnjen eden izmed pogojev iz odstavka 1, lahko ta pristojni organ od ESMA zahteva, da preveri, ali so izpolnjeni pogoji za razveljavitev registracije zadevne bonitetne agencije. Če se ESMA odloči, da ne bo razveljavil registracije zadevne bonitetne agencije, navede utemeljena razloge za to.
3. Odločitev o razveljavitvi registracije začne veljati takoj v vsej Uniji, s pridržkom prehodnega obdobja za uporabo bonitetnih ocen iz člena 24(4).
POGLAVJE II
NADZOR ESMA
Člen 21
ESMA
1. Brez poseganja v člen 25a ESMA zagotovi, da se ta uredba uporablja.
2. ESMA v skladu s členom 16 Uredbe (EU) št. 1095/2010 izda in posodobi smernice za sodelovanje med ESMA, pristojnimi organi ter področnimi pristojnimi organi za namene te uredbe in zadevne področne zakonodaje, vključno s postopki in podrobnimi pogoji v zvezi s prenosom nalog.
3. V skladu s členom 16 Uredbe (EU) št. 1095/2010, ESMA v sodelovanju z EBA in EIOPA do 7. junija 2011 izda in posodobi smernice o uporabi sistema odobritve v skladu s členom 4(3) te uredbe.
4. ESMA do 2. januarja 2012 predloži Komisiji v odobritev v skladu s členom 10 Uredbe (EU) št. 1095/2010 osnutek regulativnih tehničnih standardov glede:
(a)
informacij, ki jih mora zagotoviti bonitetna agencija v svoji vlogi za registracijo, kot je določeno v Prilogi II;
(b)
informacij, ki jih morajo bonitetne agencije zagotoviti za vlogo za certificiranje in za oceno njenega sistemskega pomena za finančno stabilnost ali integriteto finančnih trgov iz člena 5;
(c)
predstavitve informacij, vključno s strukturo, obliko, metodo in obdobjem poročanja, ki jih razkrivajo bonitetne agencije v skladu s členom 11(2) in točko 1 dela II oddelka E Priloge I;
(d)
ocene skladnosti metodologij bonitetnega ocenjevanja z zahtevami iz člena 8(3);
(e)
vsebine in oblike rednega poročanja o podatkih bonitetnega ocenjevanja, za katere bodo zaprošene bonitetne agencije z namenom neprekinjenega nadzora ESMA.
5. ESMA objavi poročilo o uporabi te uredbe prvič do 1. januarja 2012, potem pa vsako leto. To poročilo vsebuje predvsem oceno o tem, kako bonitetne agencije, registrirane v skladu s to uredbo, izvajajo Prilogo I.
6. ESMA vsako leto predstavi Evropskemu parlamentu, Svetu in Komisiji poročilo o sprejetih nadzornih ukrepih in kaznih, naloženih s strani ESMA v skladu s to uredbo, vključno z globami in periodičnimi denarnimi kaznimi.
7. ESMA pri opravljanju svojih nalog sodeluje z EBA in EIOPA in se posvetuje z EBA in EIOPA preden izda in posodobi smernice in predloži osnutek regulativnih tehničnih standardov iz odstavkov 2, 3 in 4.
10.
Vstavi se naslednji člen:
„Člen 22a
Pregled izpolnjevanja obveznosti testiranja za nazaj
1. ESMA pri izvajanju svojega neprekinjenega nadzora nad bonitetnimi agencijami, registriranimi v skladu s to uredbo, redno pregleduje skladnost s členom 8(3).
2. Brez poseganja v člen 23 ESMA v okviru pregleda iz odstavka 1 tudi:
(a)
preverja, ali bonitetne agencije izvajajo testiranje za nazaj,
(b)
analizira rezultate tovrstnega testiranja za nazaj in
(c)
preverja, da imajo bonitetne agencije na voljo postopke za upoštevanje rezultatov testiranja za nazaj v svojih ocenjevalnih metodologijah.“
11.
Členi 23 do 27 se nadomestijo z naslednjimi:
„Člen 23
Nevmešavanje v vsebino ocen ali metodologij
Pri izvrševanju svojih dolžnosti na podlagi te uredbe ESMA Komisija ali kateri koli javni organi države članice ne posegajo v vsebino bonitetnih ocen ali metodologij.
Člen 23a
Izvajanje pooblastil iz členov 23b do 23d
Pristojnosti, ki so na ESMA ali na njegove uradnike ali na druge osebe, pooblaščene s strani ESMA, prenesene s členi 23b do 23d, se ne uporabijo za zahteve po razkritju informacij ali dokumentov, za katere velja varovanje zaupnosti.
Člen 23b
Zahteve po informacijah
1. ESMA lahko od bonitetnih agencij, oseb, vključenih v dejavnosti bonitetnega ocenjevanja, ocenjevanih subjektov in povezanih tretjih oseb, tretjih oseb, ki so jim bonitetne agencije oddale v zunanje izvajanje nekatere operativne funkcije ali dejavnosti, in ostalih oseb, ki so na druge načine tesno in pomembno povezane z bonitetnimi agencijami ali dejavnostmi bonitetnega ocenjevanja, z enostavnim zahtevkom ali s sprejetjem odločitve zahteva, da predložijo vse informacije, ki so potrebne za izvajanje njegovih dolžnosti iz te uredbe.
2. Kadar ESMA zahteva informacije iz odstavka 1 z enostavnim zahtevkom:
(a)
se sklicuje na ta člen kot pravno podlago za zahtevek;
(b)
navede namen zahtevka;
(c)
opredeli, katere informacije se zahtevajo;
(d)
določi rok, v katerem je treba informacije predložiti;
(e)
obvesti osebo, od katere se te informacije zahtevajo, da informacij ni obvezana zagotoviti, da pa odgovor na zahtevek ne sme biti nepravilen ali zavajajoč;
(f)
navede globo iz člena 36a v povezavi s točko 7 oddelka II Priloge III, če so odgovori na zastavljena vprašanja nepravilni ali zavajajoči.
3. Kadar ESMA zahteva informacije v skladu z odstavkom 1 s sprejetjem odločitve:
(a)
se sklicuje na ta člen kot pravno podlago za zahtevek;
(b)
navede namen zahtevka;
(c)
opredeli, katere informacije se zahtevajo;
(d)
določi rok, v katerem je treba informacije predložiti;
(e)
navede periodične denarne kazni, določene v členu 36b za primer, če so zahtevane informacije nepopolne;
(f)
navede globo, določeno v členu 36a v povezavi s točko 7 oddelka II Priloge III za primer, če so odgovori na zastavljena vprašanja napačni ali zavajajoči, ter
(g)
navede pravico do pritožbe proti odločitvi pri odboru za pritožbe ter pravico, da odločitev pregleda Sodišče Evropske unije v skladu s členoma 60 in 61 Uredbe (EU) št. 1095/2010.
4. Osebe iz odstavka 1 ali njihovi zastopniki in, v primeru pravnih oseb ali združenj, ki nimajo pravne osebnosti, osebe, ki so z zakonom ali njihovo ustavo pooblaščene za njihovo zastopanje, zagotovijo zahtevane informacije. Te informacije lahko v imenu svojih strank zagotovijo ustrezno pooblaščeni pravni zastopniki. Njihove stranke pa nosijo polno odgovornost, če so informacije nepopolne, nepravilne ali zavajajoče.
5. ESMA nemudoma posreduje kopijo enostavnega zahtevka ali sprejete odločitve pristojnemu organu države članice, kjer imajo prebivališče ali sedež osebe iz odstavka 1, na katere se nanaša zahtevek za informacije.
Člen 23c
Splošne preiskave
1. Za izvedbo svojih nalog po tej uredbi lahko ESMA izvede vse potrebne preiskave oseb iz člena 23b(1). V ta namen imajo uradniki in druge osebe, ki jih ESMA za to pooblasti, pristojnosti da:
(a)
pregledajo vso dokumentacijo, podatke, postopke in vsa druga gradiva v zvezi z izvajanjem njegovih nalog, ne glede na medij na katerem so shranjeni;
(b)
pridobijo dokumentacijo, podatke, postopke ali druga gradiva ali pridobijo njihove overjene kopije ali izpiske;
(c)
pozovejo in zaprosijo osebe iz člena 23b(1) ali njihove zastopnike ali osebje, da o dejstvih ali dokumentih, povezanih s predmetom in namenom preiskave podajo pisno ali ustno obrazložitev ter da njihove odgovore zabeležijo;
(d)
opravijo razgovor z vsako drugo fizično ali pravno osebo, ki pristane na razgovor za namene zbiranja informacij v zvezi s predmetom preiskave;
(e)
zahtevajo zapise o telefonskem in podatkovnem prometu.
2. Uradniki ESMA in druge osebe, ki jih ESMA pooblasti za opravljanje preiskav iz odstavka 1, pred izvajanjem svojih pristojnosti pokažejo pisno pooblastilo, ki podrobno določa predmet in namen preiskave. V pooblastilu so navedene tudi periodične denarne kazni, določene v členu 36b, v primeru če zahtevani zapisi, podatki, postopki ali druga gradiva ali odgovori oseb iz člena 23b(1) na zastavljena vprašanja niso predloženi ali so nepopolni, in globe, ki jih določa člen 36a v povezavi s točko 8 oddelka II Priloge III, če so odgovori oseb iz člena 23b(1) na zastavljena vprašanja nepravilni ali zavajajoči.
3. Osebe iz člena 23b(1) privolijo v preiskave, ki se uvedejo na podlagi sprejete odločitve ESMA. V odločitvi so navedeni predmet in namen preiskave, periodične denarne kazni, določene v členu 36b, pravna sredstva, ki so na voljo po Uredbi (EU) št. 1095/2010, in pravica, da odločitev preuči Sodišče Evropske unije.
4. ESMA pravočasno pred preiskavo obvesti pristojni organ države članice, kjer je treba opraviti preiskavo, o preiskavi in identiteti pooblaščenih oseb. Uradniki zadevnega pristojnega organa na zahtevo ESMA pomagajo pooblaščenim osebam pri izvajanju njihovih dolžnosti. Uradniki zadevnega pristojnega organa se lahko udeležijo preiskav na podlagi zahteve.
5. Če je za pridobitev zapisov o telefonskem in podatkovnem prometu iz točke (e) odstavka 1 po nacionalnih pravilih potrebno pooblastilo sodišča, se za takšno pooblastilo zaprosi. Za takšno pooblastilo se lahko zaprosi tudi kot previdnostni ukrep.
6. Kadar se zaprosi za pooblastilo iz odstavka 5, nacionalno sodišče preveri, da je odločitev ESMA verodostojna in da predvideni prisilni ukrepi glede na predmet preiskave niso niti samovoljni niti pretirani. Pri preverjanju sorazmernosti prisilnih ukrepov lahko nacionalno sodišče zaprosi ESMA za podrobna pojasnila, zlasti glede razlogov, ki jih ima ESMA za sum o kršitvi te uredbe, pa tudi na resnost domnevne kršitve in naravo vpletenosti osebe, za katero veljajo prisilni ukrepi. Nacionalno sodišče pa ne sme presojati o tem, ali je bila preiskava potrebna, ali zahtevati informacij iz spisa ESMA. Zakonitost odločitve ESMA lahko preuči le Sodišče Evropske unije v skladu s postopkom, določenim v Uredbi (EU) št. 1095/2010.
Člen 23d
Inšpekcijski pregledi na kraju samem
1. Za izvajanje svojih dolžnosti v skladu s to uredbo lahko ESMA izvaja vse potrebne inšpekcijske preglede na kraju samem v poslovnih prostorih pravnih oseb iz člena 23b(1). Kadar je to potrebno zaradi pravilne izvedbe in učinkovitosti pregledov, lahko ESMA izvede inšpekcijski pregled na kraju samem brez predhodne najave.
2. Uradniki ESMA in druge osebe, ki jih ESMA pooblasti za izvajanje inšpekcijskih pregledov na kraju samem, lahko vstopijo v vse poslovne prostore in na zemljišče pravnih oseb, ki so predmet preiskave ob predložitvi odločitve, ki jo je sprejela ESMA, in imajo vse pristojnosti iz člena 23c(1). Imajo tudi pooblastilo, da zapečatijo vse poslovne prostore ter poslovne knjige ali dokumentacijo za obdobje in v obsegu, potrebnem za izvedbo pregleda.
3. Če zadevna oseba ne dovoli pregleda, uradniki ESMA in druge osebe, ki jih ESMA pooblasti za izvajanje inšpekcijskih pregledov na kraju samem, izvajajo svoje pristojnosti po predložitvi pisnega pooblastila o predmetu in namenu pregleda ter periodičnih denarnih kazni, določenih v členu 36b. ESMA pred pregledom o njem pravočasno obvesti pristojni organ države članice, kjer se bo izvajal pregled.
4. Osebe iz člena 23b(1) dovolijo inšpekcijske preglede na kraju samem, ki so odrejeni z odločitvijo ESMA. V odločitvi je določen predmet in namen pregleda ter datum začetka, navedene pa so tudi periodične denarne kazni, določene v členu 36b, pravna sredstva, ki so na razpolago v skladu z Uredbo (EU) št. 1095/2010 ter pravica, da odločitev preuči Sodišče Evropske unije. ESMA to odločitev sprejme po posvetovanju s pristojnim organom države članice, v kateri bo pregled potekal.
5. Uradniki, pa tudi tisti, ki jih pooblasti ali imenuje pristojni organ države članice, v kateri se izvaja pregled, na zahtevo ESMA aktivno pomagajo uradnikom ESMA in drugim osebam, ki jih pooblasti ESMA. V ta namen bodo imeli pooblastila iz odstavka 2. Uradniki pristojnega organa zadevne države članice se lahko udeležijo inšpekcijskih pregledov na kraju samem na podlagi zahteve.
6. ESMA lahko od pristojnih organov držav članic tudi zahteva, da v njegovem imenu izvedejo določene preiskave in inšpekcijske preglede na kraju samem, kot je določeno v tem členu in v členu 23c(1). V ta namen imajo pristojni organi enaka pooblastila kakor ESMA, kakor so določena v tem členu in v členu 23c(1).
7. Kadar uradniki ESMA in druge spremljevalne osebe, ki jih pooblasti ESMA, ugotovijo, da oseba nasprotuje pregledu, ki je bil odrejen v skladu s tem členom, jim pristojni organ zadevne države članice ponudi potrebno pomoč in po potrebi zagotovi tudi pomoč policije ali drugega enakovrednega izvršilnega organa, da se s tem omogoči izvedba inšpekcijskega pregleda na kraju samem.
8. Če je treba za inšpekcijski pregled na kraju samem iz odstavka 1 ali za pomoč iz odstavka 7 po nacionalnih pravilih pridobiti pooblastilo sodišča, se zanj zaprosi. Za tovrstno pooblastilo se lahko zaprosi tudi kot previdnostni ukrep.
9. Kadar se zaprosi za pooblastilo iz odstavka 8, nacionalno sodišče preveri, da je odločitev ESMA verodostojna in da predvideni prisilni ukrepi glede na predmet preiskave niso niti samovoljni niti pretirani. Pri preverjanju sorazmernosti prisilnih ukrepov lahko nacionalno sodišče zaprosi ESMA za podrobna pojasnila, zlasti glede razlogov, ki jih ima ESMA za sum o kršitvi te uredbe, pa tudi na resnost domnevne kršitve in naravo vpletenosti osebe, za katero veljajo prisilni ukrepi. Nacionalno sodišče pa ne sme presojati o tem, ali je bila preiskava potrebna, ali zahtevati informacij iz spisa ESMA. Zakonitost odločitve ESMA lahko preuči le Sodišče Evropske unije v skladu s postopkom, določenim v Uredbi (EU) št. 1095/2010.
Člen 23e
Postopkovna pravila za sprejemanje nadzornih ukrepov in nalaganje glob
1. Kadar ESMA pri opravljanju svojih nalog po tej uredbi ugotovi, da obstajajo tehtni znaki možnega obstoja dejstev, ki bi lahko pomenila eno ali več od kršitev iz Priloge III, imenuje neodvisnega preiskovalnega uradnika znotraj ESMA, da zadevo razišče. Preiskovalni uradnik ne sodeluje pri neposrednem ali posrednem nadzoru bonitetnih agencij ali v registracijskem postopku in svoje naloge opravlja neodvisno od odbora nadzornikov ESMA.
2. Preiskovalni uradnik razišče domnevne kršitve ob upoštevanju pripomb preiskovanih oseb in ves spis s svojimi ugotovitvami predloži odboru nadzornikov ESMA.
Pri opravljanju svojih nalog lahko preiskovalni uradnik uveljavlja svojo pristojnost, da zahteva informacije v skladu s členom 23b ter izvaja preiskave in inšpekcijske preglede na kraju samem v skladu s členoma 23c in 23d. Pri izvajanju teh pristojnosti ravna v skladu s členom 23a.
Preiskovalni uradnik ima pri opravljanju svojih nalog dostop do vseh dokumentov in informacij, ki jih je ESMA zbral pri nadzornih dejavnostih.
3. Potem ko preiskovalni uradnik zaključi preiskavo in preden spis z ugotovitvami predloži odboru nadzornikov ESMA, preiskovanim osebam omogoči, da podajo izjavo v zvezi s preiskovanimi zadevami. Svoje ugotovitve utemelji le z dejstvi, glede katerih so preiskovane osebe imele priložnost dati pripombe.
V preiskavi iz tega člena se v celoti upošteva pravica zadevnih oseb do obrambe.
4. Ko preiskovalni uradnik predloži spis s svojimi ugotovitvami odboru nadzornikov ESMA, o tem uradno obvesti preiskovane osebe. Tem se zagotovi pravica do vpogleda v spis ob upoštevanju upravičenega interesa drugih oseb glede varstva poslovnih skrivnosti. Pravica do vpogleda v spis ne zajema zaupnih podatkov, ki se nanašajo na tretje osebe.
5. Odbor nadzornikov ESMA na podlagi spisa z ugotovitvami preiskovalnega uradnika in potem ko v skladu s členoma 25 in 36c preiskovane osebe zasliši, če tako zahtevajo, odloči, ali so te preiskovane osebe storile eno ali več kršitev s seznama v Prilogi III, in v tem primeru sprejme nadzorni ukrep v skladu s členom 24 ter naloži globo v skladu s členom 36a.
6. Preiskovalni uradnik ne sodeluje pri posvetovanjih odbora nadzornikov ESMA niti na noben drug način ne posega v proces odločanja tega odbora.
7. Komisija sprejme nadaljnja postopkovna pravila v zvezi z izvajanjem pooblastil za nalaganje glob ali periodičnih denarnih kazni, vključno z določbami glede pravice do obrambe, začasnimi določbami in pobiranjem glob ali periodičnih denarnih kazni, sprejme tudi podrobna pravila glede rokov zastaranja za naložitev in izvrševanje kazni.
Pravila iz prvega pododstavka se sprejmejo z delegiranimi akti v skladu s členom 38a in ob upoštevanju pogojev iz členov 38b in 38c.
8. ESMA ustreznim nacionalnim organom predloži zadeve za kazenski pregon, če pri opravljanju svojih nalog po tej uredbi ugotovi, da obstajajo tehtni znaki možnega obstoja dejstev, ki bi pomenila obstoj kaznivega dejanja. Poleg tega ESMA ne nalaga glob ali periodičnih denarnih kazni, kadar je predhodna oprostilna sodba ali obsodba, izhajajoča iz identičnega ali skoraj identičnega dejanskega stanja, postala pravnomočna v kazenskem postopku po nacionalnem pravu.
Člen 24
Nadzorni ukrepi ESMA
1. Če odbor nadzornikov ESMA v skladu s členom 23e(5) ugotovi, da je bonitetna agencija zagrešila eno od kršitev navedenih na seznamu v Prilogi III, sprejme eno ali več od naslednjih odločitev:
(a)
razveljavi registracijo te bonitetne agencije;
(b)
začasno prepove izdajanje bonitetnih ocen tej bonitetni agenciji v vsej Uniji, dokler se kršitev ne odpravi;
(c)
prekliče uporabo bonitetnih ocen, ki jih je izdala ta bonitetna agencija, v regulatorne namene, v vsej Uniji, dokler se kršitev ne odpravi;
(d)
zahteva, da bonitetna agencija odpravi kršitev;
(e)
izda javna obvestila.
2. Pri sprejemanju odločitev iz odstavka 1 odbor nadzornikov ESMA upošteva naravo in resnost kršitve, ob upoštevanju spodnjih meril:
(a)
trajanje in pogostost kršitve;
(b)
ali je kršitev razkrila resno ali sistemsko slabost v postopkih podjetja ali v njegovih sistemih za upravljanje ali v notranjem nadzoru;
(c)
ali je kršitev omogočil, povzročil ali drugače spremljal finančni kriminal;
(d)
ali je bila kršitev namerna ali je do nje prišlo iz malomarnosti.
3. Odbor nadzornikov ESMA pred sprejetjem odločitve iz točk (a), (b) in (c) odstavka 1 o njih obvesti EBA in EIOPA.
4. Bonitetne ocene se lahko v regulatorne namene še naprej uporabljajo po sprejetju odločitev iz točk (a) in (c) odstavka 1 v obdobju, ki ne presega:
(a)
desetih delovnih dni od objave odločitve ESMA v skladu z odstavkom 5, če obstajajo bonitetne ocene za isti finančni instrument ali subjekt, ki so jih izdale druge bonitetne agencije, registrirane v skladu s to uredbo, ali
(b)
treh mesecev od objave odločitve ESMA v skladu z odstavkom 5, če ni bonitetnih ocen za isti finančni instrument ali subjekt, ki so jih izdale druge bonitetne agencije, registrirane v skladu s to uredbo.
Odbor nadzornikov ESMA lahko tudi na prošnjo EBA ali EIOPA v izjemnih okoliščinah, ki bi lahko povzročile motnje na trgu ali ogrozile finančno stabilnost, obdobje iz točke (b) prvega pododstavka podaljša za nadaljnje tri mesece.
5. Odbor nadzornikov ESMA nemudoma uradno obvesti zadevno bonitetno agencijo o vseh odločitvah, sprejetih v skladu z odstavkom 1 ter jih posreduje pristojnim organom, področnim pristojnim organom, Komisiji ter EBA in EIOPA. Vse odločitve javno objavi na svoji spletni strani v 10 delovnih dneh od datuma sprejetja.
Pri objavi svoje odločitve v skladu s prvim pododstavkom odbor nadzornikov ESMA objavi tudi pravico zadevne bonitetne agencije, da se pritoži na odločitev, in po potrebi dejstvo, da je bila pritožba tudi vložena, pri tem pa navede, da pritožba nima odložilnega učinka, in dejstvo, da obstaja možnost, da odbor za pritožbe lahko odloži izvajanje sporne odločitve v skladu s členom 60(3) Uredbe (EU) št.1095/2010.
Člen 25
Zaslišanje zadevnih oseb
1. Pred sprejetjem odločitev v skladu s členom 24(1) nadzorni odbor ESMA preiskovanim osebam omogoči, da podajo izjavo o ugotovitvah ESMA. Odločitve nadzornega odbora ESMA temeljijo samo na ugotovitvah, h katerim so preiskovane osebe imele priložnost dati pripombe.
Prvi pododstavek se ne uporablja, če so potrebni nujni ukrepi, da se prepreči večja neposredna škoda finančnega sistema. V tem primeru lahko nadzorni odbor ESMA sprejme začasne odločitve in zadevnim osebam omogoči, da podajo izjavo takoj, ko je to možno po sprejetju odločitve.
2. Med postopkom se v celoti spoštuje pravica preiskovanih oseb do obrambe. Zagotovljena jim je pravica do vpogleda v spis ESMA ob upoštevanju pravnega interesa drugih oseb glede varstva poslovnih skrivnosti. Pravica do vpogleda v spis ne zajema zaupnih informacij.
Člen 25a
Pristojni področni organi, odgovorni za nadzor in uveljavitev člena 4(1) (uporaba bonitetnih ocen)
Pristojni področni organi so odgovorni za nadzor in izvajanje člena 4(1) v skladu z ustrezno področno zakonodajo.
POGLAVJE III
SODELOVANJE MED ESMA, PRISTOJNIMI ORGANI IN PRISTOJNIMI PODROČNIMI ORGANI
Člen 26
Obveznost sodelovanja
ESMA, EBA, EIOPA, pristojni organi in pristojni področni organi sodelujejo, kadar je to potrebno za namene te uredbe in za namene ustrezne področne zakonodaje.
Člen 27
Izmenjava informacij
1. ESMA, pristojni organi in pristojni področni organi si brez odlašanja izmenjajo informacije, potrebne za opravljanje dolžnosti, ki jih imajo po tej uredbi in po ustrezni področni zakonodaji.
2. ESMA lahko centralnim bankam, Evropskemu sistemu centralnih bank in Evropski centralni banki kot monetarnim oblastem, Evropskemu odboru za sistemska tveganja ter, kjer je to primerno, drugim javnim organom, odgovornim za nadzor nad plačilnimi sistemi in sistemi poravnave, posreduje zaupne informacije, ki so namenjene opravljanju njihovih nalog. Prav tako se takšnim organom ali telesom ne prepreči, da ESMA posredujejo informacije, ki jih ta utegne potrebovati za opravljanje svojih nalog v skladu s to uredbo.“
12.
Člena 28 in 29 se črtata.
13.
Členi 30, 31 in 32 se nadomestijo z naslednjim:
„Člen 30
Prenos nalog ESMA na pristojne organe
1. Kadar je to potrebno za pravilno opravljanje nadzorne naloge, lahko ESMA določene nadzorne naloge prenese na pristojni organ države članice v skladu s smernicami, ki jih izda ESMA na podlagi člena 21(2). Te posebne nadzorne naloge lahko zlasti vključujejo pristojnost zahtevati informacije v skladu s členom 23b in izvajanja preiskav in inšpekcijskih pregledov na kraju samem v skladu s členom 23d(6).
2. Pred prenosom nalog se ESMA posvetuje z ustreznim pristojnim organom. Takšno posvetovanje zadeva:
(a)
obseg naloge, ki bo prenesena;
(b)
časovni okvir za opravljanje naloge, ki bo prenesena; ter
(c)
prenos potrebnih informacij s strani ESMA in ESMA.
3. V skladu z uredbo o pristojbinah in taksah, ki jo Komisija sprejme v skladu s členom 19(2), ESMA pristojnemu organu povrne stroške, ki nastanejo zaradi opravljanja prenesenih nalog.
4. ESMA pregleda prenos iz odstavka 1 v ustreznih časovnih presledkih. Prenos nalog se lahko kadar koli prekliče.
Prenos nalog ne vpliva na odgovornost ESMA in ne omejuje možnosti ESMA za vodenje in nadziranje prenesene dejavnosti. Nadzorna odgovornost iz te uredbe, vključno z odločitvijo o registraciji, končno oceno in nadaljnjimi odločitvami v zvezi s kršitvami, se ne prenesejo.
Člen 31
Obvestila in zahteve za preklic pristojnih organov
1. Če pristojni organ države članice ugotovi, da se na ozemlju njegove ali druge države članice izvajajo ali so bila izvedena dejanja v nasprotju s to uredbo, o tem čim bolj podrobno obvesti ESMA. Če pristojni organ meni, da je to primerno za preiskovalne namene, lahko pristojni organ ESMA tudi predlaga, da oceni potrebo po uporabi pristojnosti iz členov 23b in 23c glede bonitetne agencije, ki pri teh dejanjih sodeluje.
ESMA ustrezno ukrepa. Pristojnemu organu, ki poda uradno obvestilo ESMA, sporoči rezultat in po možnosti vse pomembne vmesne dogodke.
2. Brez poseganja v dolžnost obveščanja iz odstavka 1, če pristojni organ države članice, ki poda uradno obvestilo, meni, da registrirana bonitetna agencija, katere bonitetne ocene se uporabljajo na ozemlju te države članice, krši obveznosti iz te uredbe in da so kršitve dovolj resne in stalne, da znatno vplivajo na varstvo vlagateljev ali na stabilnost finančnega sistema v tej državi članici, lahko pristojni organ, ki poda uradno obvestilo, od ESMA zahteva, da v regulatorne namene začasno prekliče uporabo bonitetnih ocen zadevne bonitetne agencije s strani finančnih institucij in drugih subjektov iz člena 4(1). Pristojni organ, ki poda uradno obvestilo, ESMA navede popolne razloge za zahtevo.
Če ESMA meni, da zahteva ni upravičena, o tem v pisni obliki z opredelitvijo razlogov obvesti pristojni organ, ki je podal uradno obvestilo. Če ESMA meni, da je zahteva upravičena, sprejme ustrezne ukrepe za rešitev tega vprašanja.
Člen 32
Poslovna skrivnost
1. Obveznost varovanja poslovne skrivnosti se uporablja za ESMA, pristojne organe in za vse osebe, ki delajo ali so delale pri ESMA, pristojnih organih ali pri kateri koli drugi osebi, na katero je ESMA prenesel naloge, vključno z revizorji in strokovnjaki, ki jih je ESMA pogodbeno zaposlil. Informacije, ki so poslovna skrivnost, se ne smejo razkrivati nobeni drugi osebi ali organu, razen kadar je tako razkrivanje potrebno za pravne postopke.
2. Vse informacije, ki jih na podlagi te uredbe pridobijo ESMA, pristojni organi, pristojni področni organi ali drugi organi in telesa iz člena 27(2) ali ki si jih medsebojno izmenjajo, se štejejo za zaupne, razen kadar ESMA ali pristojni organ ali drug zadevni organ ali telo v času njihovega posredovanja navede, da se take informacije lahko razkrijejo, ali kadar je tako razkrivanje potrebno za pravne postopke.“
14.
Člen 33 se črta.
15.
Člena 34 in 35 se nadomestita z naslednjim:
„Člen 34
Sporazum o izmenjavi informacij
ESMA lahko sklene sporazume o sodelovanju za izmenjavo informacij z nadzornimi organi tretjih držav samo, če za razkrite informacije veljajo jamstva poslovne skrivnosti, ki so najmanj enakovredna tistim iz člena 32.
Taka izmenjava informacij je namenjena opravljanju nalog ESMA ali navedenih nadzornih organov.
Kar zadeva posredovanje osebnih podatkov tretji državi, ESMA uporablja Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (16).
Člen 35
Razkrivanje informacij, prejetih od tretjih držav
ESMA lahko informacije, ki jih je prejel od nadzornih organov tretjih držav, razkrije samo, če so ESMA ali ti nadzorni organi pridobili izrecno soglasje nadzornega organa, ki je posredoval informacije, in se po potrebi informacije razkrijejo samo za namene, za katere je ta nadzorni organ dal soglasje, ali kadar je takšno razkritje potrebno za pravne postopke.
16.
Naslov poglavja I naslova IV „Kazni, postopek z odborom in poročanje“ se nadomesti z naslovom „Kazni, globe, periodične denarne kazni, postopek v odboru, prenesena pooblastila in poročanje“.
17.
V členu 36 se prvi in drugi odstavek nadomestita z naslednjim:
„Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve člena 4(1) in sprejmejo vse ukrepe, potrebne za zagotovitev njihovega izvajanja. Te kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.
Države članice zagotovijo, da pristojni področni organ javnosti razkrije vsako kazen, ki se izreče zaradi kršitev člena 4(1), razen če bi takšno razkritje resno ogrozilo finančne trge ali povzročilo nesorazmerno škodo vpletenim stranem.“
18.
Vstavijo se naslednji členi:
„Člen 36a
Globe
1. Kadar v skladu s členom 23e(5) odbor nadzornikov ESMA ugotovi, da je bonitetna agencija namerno ali iz malomarnosti zagrešila katero od kršitev iz Priloge III, sprejme odločitev o naložitvi globe v skladu z odstavkom 2.
Kršitev bonitetne agencije bo obravnavana kot namerna v primeru, da ESMA odkrije objektivna dejstva, ki dokazujejo, da je bonitetna agencija ali njeno poslovodstvo namerno storilo kršitev.
2. Osnovni zneski glob iz odstavka 1 so vključeni v naslednjih mejnih vrednostih:
(a)
za kršitve iz točk 1 do 5, 11 do 15, 19, 20, 23, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50 in 51 oddelka I Priloge III globe znašajo najmanj 500 000 EUR in največ 750 000 EUR;
(b)
za kršitve iz točk 6 do 8, 16 do 18, 21, 22, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37 do 40, 42, 45 do 47, 48, 49, 52 in 54 oddelka I Priloge III globe znašajo najmanj 300 000 EUR in največ 450 000 EUR;
(c)
za kršitve iz točk 9, 10, 26, 36, 44 in 53 oddelka I Priloge III globe znašajo najmanj 100 000 EUR in največ 200 000 EUR;
(d)
za kršitve iz točk 1, 6, 7 in 8 oddelka II Priloge III globe znašajo najmanj 50 000 EUR in največ 150 000 EUR;
(e)
za kršitve iz točk 2, 4 in 5 oddelka II Priloge III globe znašajo najmanj 25 000 EUR in največ 75 000 EUR;
(f)
za kršitve iz točke 3 oddelka II Priloge III globe znašajo najmanj 10 000 EUR in največ 50 000 EUR;
(g)
za kršitve iz točk 1 do 3 in 11 oddelka III Priloge III globe znašajo najmanj 150 000 EUR in največ 300 000 EUR;
(h)
za kršitve iz točk 4, 6, 8 in 10 oddelka III Priloge III globe znašajo najmanj 90 000 EUR in največ 200 000 EUR;
(i)
za kršitve iz točk 5, 7 in 9 oddelka III Priloge III globe znašajo najmanj 40 000 EUR in največ 100 000 EUR;
ESMA pri odločanju o nižji, srednji ali višji vrednosti osnovnega zneska glob, določenih v prvem pododstavku, upošteva letni promet preteklega poslovnega leta zadevne bonitetne agencije. Nižja vrednost osnovnega zneska velja za bonitetne agencije z letnim prometom pod 10 milijoni EUR, srednja vrednost velja za bonitetne agencije z letnim prometom med 10 in 50 milijoni EUR, višja vrednost pa za bonitetne agencije z letnim prometom nad 50 milijoni EUR.
3. Osnovni zneski, določeni v mejnih vrednostih iz odstavka 2, se po potrebi prilagodijo ob upoštevanju oteževalnih ali olajševalnih dejavnikov v skladu z zadevnimi koeficienti iz Priloge IV.
Zadevni oteževalni koeficient se uporablja za vsak posamezen osnovni znesek. Če se uporabi več kot en oteževalni koeficient se razlika med osnovnim zneskom in zneskom po uporabi vsakega posameznega oteževalnega koeficienta doda osnovnemu znesku.
Zadevni olajševalni koeficient se uporablja za vsak posamezen osnovni znesek. Če se uporabi več kot en olajševalni koeficient, se razlika med osnovnim zneskom in zneskom po uporabi vsakega posameznega olajševalnega koeficienta odšteje od osnovnega zneska.
4. Ne glede na odstavka 2 in 3 globa ne sme presegati 20 % letnega prometa zadevne bonitetne agencije v preteklem poslovnem letu; če pa je bonitetna agencija imela neposredne ali posredne finančne koristi zaradi kršitve, je globa najmanj enaka tem finančnim koristim.
Kadar neko dejanje ali opustitev dejanja bonitetne agencije šteje za več kot eno kršitev s seznama v Prilogi III, se uporabi le višja globa, izračunana v skladu z odstavkoma 2 in 3 ter povezana z eno od teh kršitev.
Člen 36b
Periodične denarne kazni
1. Odbor nadzornikov ESMA naloži periodične denarne kazni z odločitvijo, da se:
(a)
bonitetno agencijo prisili, da preneha s kršitvijo v skladu z odločitvijo, ki je bila sprejeta v skladu s točko (d) člena 24(1);
(b)
osebo iz člena 23b(1) prisili k predložitvi popolnih informacij, ki se jih je zahtevalo z odločitvijo v skladu s členom 23b;
(c)
osebo iz člena 23b(1) prisili k privolitvi v preiskavo in zlasti k predložitvi popolne evidence, podatkov, postopkov ali drugega potrebnega materiala ter k dopolnitvi in popravku drugih informacij, podanih v preiskavi, ki se je začela na podlagi odločitve, sprejete v skladu s členom 23c;
(d)
osebo iz člena 23b(1) prisili k privolitvi v inšpekcijski pregled na kraju samem, odrejen z odločitvijo v skladu s členom 23d.
2. Te periodične denarne kazni morajo biti učinkovite in sorazmerne. Periodične denarne kazni se naložijo na dnevni osnovi dokler zadevna bonitetna agencija ali zadevna oseba ne izpolnjuje ustrezne odločitve iz odstavka 1.
3. Ne glede na odstavek 2 znesek periodičnih denarnih kazni ustreza 3 % povprečnega dnevnega prometa v preteklem poslovnem letu ali, v primeru fizičnih oseb, 2 % povprečnega dnevnega dohodka v preteklem koledarskem letu. Zneski se računajo od datuma, določenega v odločitvi, s katero se naloži periodična denarna kazen.
4. Periodične denarne kazni se lahko naložijo za obdobje do šestih mesecev po uradnem obvestilu o odločitvi ESMA.
Člen 36c
Zaslišanje oseb, ki so v postopku
1. Preden odbor nadzornikov ESMA sprejme odločitev o naložitvi globe in/ali periodične denarne kazni v skladu s členom 36a ali točkami (a) do (d) člena 36b(1), osebam, ki so v postopku, omogoči, da podajo izjavo o ugotovitvah ESMA. Odločitve odbora nadzornikov ESMA temeljijo samo na ugotovitvah, h katerim so osebe, ki so v postopku imele priložnost dati pripombe.
2. Med postopkom se v celoti spoštuje pravica oseb, ki so v postopku, do obrambe. Osebam je zagotovljena pravica do vpogleda v spis ESMA, ob upoštevanju upravičenega interesa drugih oseb za varstvo poslovnih skrivnosti. Pravica dostopa do spisa ne velja za zaupne informacije ali notranje pripravljalne dokumente ESMA.
Člen 36d
Razkritje, narava, izvršitev in dodelitev glob in periodičnih denarnih kazni
1. ESMA javnosti razkrije vse globe in periodične denarne kazni, ki jih je naložil v skladu s členoma 36a in 36b, razen če bi takšno razkritje javnosti resno ogrozilo finančne trge ali povzročilo nesorazmerno škodo vpletenim stranem.
2. Globe in periodične denarne kazni, naložene v skladu s členoma 36a in 36b, so upravne narave.
3. Globe in periodične denarne kazni, naložene v skladu s členoma 36a in 36b, so izvršljive.
Izvršbo urejajo pravila civilnega postopka, ki veljajo v državi, na ozemlju katere se opravi izvršba. Organ, ki ga v ta namen določi vlada vsake od držav članic ter o tem obvesti ESMA in Sodišče Evropske unije, priloži odločitvi potrdilo o njeni izvršljivosti, pri čemer ni potrebna nobena druga formalnost razen overovitve verodostojnosti odločitve.
Ko so te formalnosti na zahtevo zadevne stranke izpolnjene, lahko ta preide k izvršbi v skladu z nacionalnim pravom, tako da zadevo predloži neposredno pristojnim organom.
Izvršba se lahko odloži le z odločbo Sodišča Evropske unije. Vendar so za nadzor nad pravilnostjo izvršilnih dejanj pristojna sodišča zadevne države.
4. Zneski glob in periodičnih denarnih kazni se dodelijo splošnemu proračunu Evropske unije.
Člen 36e
Preverjanje Sodišča Evropske unije
Sodišče Evropske unije ima neomejeno pristojnost do preuči odločitve, s katerimi je ESMA naložil globo ali periodično denarno kazen. Naloženo globo ali periodično denarno kazen lahko razveljavi, zniža ali zviša.“
19.
Člen 37 se nadomesti z:
„Člen 37
Spremembe prilog
Za upoštevanje razvoja na finančnih trgih, vključno z mednarodnim razvojem, zlasti kar zadeva nove finančne instrumente, lahko Komisija z delegiranimi akti v skladu s členom 38a ter pod pogoji iz členov 38b in 38c sprejme ukrepe za spremembo prilog, razen Priloge III.“
20.
V členu 38 se črta odstavek 2.
21.
Vstavijo se naslednji členi:
„Člen 38a
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz tretjega pododstavka člena 5(6), člena 19(2), člena 23e(7) in člena 37 se prenese na Komisijo za obdobje štirih let od 1. junija 2011. Komisija pripravi poročilo o pooblastilu najpozneje šest mesecev pred koncem štiriletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet pooblastilo prekliče v skladu s členom 38b.
2. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
3. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v členih 38b in 38c.
Člen 38b
Preklic pooblastila
1. Pooblastilo iz tretjega pododstavka člena 5(6), člena 19(2), člena 23e(7) in člena 37 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet.
2. Institucija, ki je začela notranji postopek o morebitnem preklicu pooblastila, si prizadeva o tem obvestiti drugo institucijo in Komisijo v razumnem roku pred sprejetjem končne odločitve ter pri tem navede pooblastila, ki bi bila lahko preklicana, in možne razloge za preklic.
3. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati pooblastilo, navedeno v tej odločitvi. Odločitev začne veljati nemudoma ali na dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. Objavi se v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 38c
Nasprotovanje delegiranim aktom
1. Evropski parlament ali Svet lahko nasprotuje delegiranemu aktu v treh mesecih od datuma uradnega obvestila.
Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se navedeni rok podaljša za tri mesece.
2. Če do izteka roka iz odstavka 1 niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu, se akt objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati na dan, ki je v njem določen.
Delegirani akt se lahko objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati pred iztekom navedenega roka, če sta Evropski parlament in Svet obvestila Komisijo o nameri, da delegiranemu aktu ne bosta nasprotovala.
3. Če Evropski parlament ali Svet nasprotuje delegiranemu aktu v roku iz odstavka 1, ta akt ne začne veljati. V skladu s členom 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije institucija, ki nasprotuje delegiranemu aktu, navede razloge za nasprotovanje.“
22.
Člen 39 se spremeni:
(a)
odstavek 2 se črta;
(b)
odstavek 3 se nadomesti z naslednjim:
„3. Komisija do 1. julija 2011 ob upoštevanju razvoja regulativnega in nadzornega okvira za bonitetne agencije v tretjih državah Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o vplivih tega razvoja in prehodnih določb iz člena 40 na stabilnost finančnih trgov v Uniji.“
23.
Vstavi se naslednji člen:
„Člen 39a
Poročilo ESMA
ESMA do 31. decembra 2011 oceni potrebe osebja in sredstev, ki izhajajo iz prevzema njegovih pristojnosti in dolžnosti v skladu s to uredbo, in predloži poročilo Evropskemu parlamentu, Svetu in Komisiji.“
24.
V členu 40 se tretji odstavek nadomesti z naslednjim:
„Obstoječe bonitetne agencije lahko še naprej izdajajo bonitetne ocene, ki jih finančne institucije in drugi subjekti iz člena 4(1) uporabljajo za regulatorne namene, razen če je bila registracija zavrnjena. V primeru zavrnitve registracije se uporablja člen 24(4) in (5).“
25.
Vstavi se naslednji člen:
„Člen 40a
Prehodni ukrepi v zvezi z ESMA
1. Vse pristojnosti in dolžnosti, ki so bile podeljene pristojnim organom, v zvezi z nadzorno in izvršilno dejavnostjo na področju bonitetnih agencij, ne glede na to ali delujejo kot pristojni organi matične države članice ali ne, in kolegijem, če so bili ustanovljeni, se zaključijo s 1. julijem 2011.
Vendar pa se vloga za registracijo, ki so jo pristojni organi matične države članice ali ustrezni kolegij prejeli do 7. septembra 2010, ne prenese na ESMA in odločitev o registraciji ali zavrnitvi registracije sprejmejo ti organi oziroma ustrezni kolegij.
2. Brez poseganja v drugi pododstavek odstavka 1 vse datoteke in delovne dokumente ali njihove overjene kopije v zvezi z nadzorno in izvršilno dejavnostjo na področju bonitetnih agencij, vključno z vsemi pregledi v teku in izvršilnimi ukrepi, prevzame ESMA na datum iz odstavka 1.
3. Pristojni organi in kolegiji iz odstavka 1 zagotovijo, da se vsi obstoječi zapisi in delovni dokumenti ali njihove overjene kopije čim prej in najkasneje do 1. julija 2011 prenesejo na ESMA. Ti pristojni organi in kolegiji ESMA nudijo tudi vso potrebno pomoč in mu svetujejo, da omogočijo učinkovit in uspešen prenos ter prevzem nadzorne in izvršilne dejavnosti na področju bonitetnih agencij.
4. ESMA deluje kot pravni naslednik pristojnih organov in kolegijev iz odstavka 1 v vseh upravnih ali sodnih postopkih, ki so posledica nadzornih in izvršilnih dejavnosti, ki so jih ti zadevni pristojni organi in kolegiji izvajali v zvezi z zadevami, ki sodijo v okvir te uredbe.
5. Vsaka registracija bonitetne agencije v skladu s poglavjem I naslova III, ki jo opravi pristojni organ iz odstavka 1 tega člena, ostane veljavna po prenosu pristojnosti na ESMA.
6. ESMA do 1. julija 2014 v okviru nadzora v teku izvede vsaj eno preiskavo vseh bonitetnih agencij, ki sodijo pod njegovo nadzorno pristojnost.“
26.
Priloga I se spremeni v skladu s Prilogo I k tej uredbi.
27.
Dodajo se priloge iz Priloge II k tej uredbi.
Člen 2
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati na dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 11. maja 2011