SMĚRNICE KOMISE 2010/60/EU
ze dne 30. srpna 2010,
kterou se stanovují některé odchylky pro uvádění směsí osiv pícnin určených k uchování přirozeného životního prostředí na trh
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh (1), a zejména na čl. 13 odst. 1 čtvrtý pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Otázky biologické rozmanitosti a zachování genetických zdrojů rostlin získávají v průběhu posledních let stále více na významu, jak ukazuje vývoj na mezinárodní úrovni a na úrovni EU. Jako příklady lze uvést rozhodnutí Rady 93/626/EHS ze dne 25. října 1993 o uzavření Úmluvy o biologické rozmanitosti (2), rozhodnutí Rady 2004/869/ES ze dne 24. února 2004 o uzavření Mezinárodní smlouvy o genetických zdrojích rostlin pro výživu a zemědělství jménem Evropského společenství (3), nařízení Rady (ES) č. 870/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se zřizuje program Společenství pro zachování, popis, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1467/94 (4), a nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (5). V rámci právních předpisů EU, jimiž se řídí uvádění směsí osiv pícnin na trh, a to směrnice 66/401/EHS, by měly být stanoveny zvláštní podmínky, aby byly tyto otázky zohledněny.
(2)
Aby bylo umožněno uvádění směsí osiv pícnin určených k uchování přirozeného životního prostředí na trh v rámci uchování genetických zdrojů (dále jen „směsi určené k uchování“) i v případech, kdy tyto směsi nesplňují některé obecné požadavky pro uvádění na trh stanovené ve směrnici 66/401/EHS, je nezbytné stanovit některé odchylky.
(3)
Aby se zajistilo, že směsi uváděné na trh jako směsi určené k uchování budou splňovat požadavky těchto odchylek, je nezbytné stanovit, že při uvádění těchto směsí na trh je zapotřebí povolení. Toto povolení by se mělo udělovat na základě žádosti.
(4)
Touto směrnicí by však neměla být dotčena směrnice Komise 2008/62/ES ze dne 20. června 2008, kterou se stanovují některé odchylky pro povolování zemědělských krajových odrůd a odrůd, které jsou přirozeně adaptovány na místní a regionální podmínky a ohroženy genetickou erozí, a pro uvádění osiva a sadby brambor těchto odrůd na trh (6), pokud jde o směsi určené k uchování obsahující uchovávané odrůdy ve smyslu směrnice 2008/62/ES.
(5)
Zvláštní oblasti ochrany vyhlášené členskými státy v souladu se směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (7) jsou oblasti s přirozenými a polopřirozenými stanovišti, která si zasluhují ochranu. Tyto oblasti by měly být považovány za zdrojové oblasti směsí určených k uchování. Členské státy by také měly mít možnost vyhlásit další oblasti přispívající k uchování genetických zdrojů rostlin v případě, že tyto oblasti podléhají srovnatelným pravidlům.
(6)
Mělo by být stanoveno, že složky směsi určené k uchování se budou v povolení a na návěsce uvádět jako druhy, případně poddruhy. Zároveň by zde měly být uvedeny konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice. Pokud jde o tyto požadavky, u přímo sklízených směsí určených k uchování je nezbytné zohlednit použitou metodu sklizně.
(7)
Před vydáním povolení pro uvedení na trh je nezbytné stanovit odchylky pro zkoušku směsi určené k uchování prováděnou členskými státy. Způsob provádění zkoušek těchto směsí by měl také v určitých případech umožnit rozlišení mezi metodami sklizně směsí z jednotlivě pěstovaných plodin a přímo sklízených směsí určených k uchování.
(8)
Aby se zajistilo, že uvádění směsí určených k uchování na trh probíhá v souladu s cílem uchování genetických zdrojů, měla by být stanovena omezení, zejména pokud jde o oblast původu a zdrojovou oblast.
(9)
Mělo by být pevně stanoveno maximální množství směsí určených k uchování uváděných na trh. K zajištění toho, aby bylo toto maximální množství dodržováno, by měly členské státy od producentů vyžadovat, aby oznamovali množství směsí určených k uchování, u kterých chtějí žádat o povolení, a je-li to nutné, měly by příslušné množství producentům přidělovat.
(10)
Sledovatelnost směsí určených k uchování by měla být zajištěna prostřednictvím příslušných požadavků na uzavírání a označování.
(11)
K zajištění správného používání pravidel stanovených v této směrnici by mělo být prováděno úřední sledování.
(12)
Po uplynutí odpovídajícího období by Komise měla posoudit, zda jsou opatření stanovená touto směrnicí účinná.
(13)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Definice
Pro účely této směrnice:
a)
„zdrojovou oblastí“ se rozumí:
i)
oblast vyhlášená členským státem jako zvláštní oblast ochrany v souladu s čl. 4 odst. 4 směrnice 92/43/EHS,
ii)
oblast podílející se na uchování genetických zdrojů rostlin vyhlášená členským státem v souladu s vnitrostátním postupem založeném na kritériích srovnatelných s kritérii podle čl. 4 odst. 4 směrnice 92/43/EHS ve spojení s čl. 1 písm. k) a l) uvedené směrnice, která je spravována, chráněna a sledována způsobem odpovídajícím článkům 6 a 11 uvedené směrnice;
b)
„lokalitou sběru“ se rozumí část zdrojové oblasti, na níž byl proveden sběr osiva;
c)
„přímo sklízenou směsí“ se rozumí směs osiv uváděná na trh jako směs získaná v lokalitě sběru s čištěním nebo bez čištění;
d)
„směsí z jednotlivě pěstovaných plodin“ se rozumí směs osiv vyrobená podle následujícího procesu:
i)
v lokalitě sběru je získáno osivo jednotlivých druhů,
ii)
osivo uvedené v bodu i) se namnoží mimo lokalitu sběru jako jednodruhové osivo,
iii)
tato jednodruhová osiva se poté smíchají, a tak se vytvoří směs složená z rodů, druhů a případně poddruhů, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru.
Článek 2
Směsi určené k uchování
1. Odchylně od čl. 3 odst. 1 a 2 směrnice 66/401/EHS mohou členské státy povolit uvádění směsí různých rodů, druhů a případně poddruhů na trh, které jsou určeny k uchování přirozeného životního prostředí v kontextu uchování genetických zdrojů podle čl. 22a odst. 1 písm. b) uvedené směrnice.
Tyto směsi mohou obsahovat osivo pícnin, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS, a dále osivo rostlin, které nejsou pícninami ve smyslu uvedené směrnice.
Tyto směsi se dále označují jako „směsi určené k uchování“.
2. V případech, kdy směs určená k uchování obsahuje uchovávanou odrůdu, použije se směrnice 2008/62/ES.
3. Pokud není v této směrnici uvedeno jinak, použije se směrnice 66/401/EHS.
Článek 3
Oblast původu
Když členský stát udělí povolení k uvedení směsi určené k uchování na trh, určí zároveň oblast, s níž je směs přirozeně spojena a která se dále označuje jako „oblast původu“. Zohlední přitom informace od orgánů odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo od organizací, které jsou v členských státech pro tento účel uznávány. Pokud se oblast původu nachází ve více než jednom členském státě, bude určena všemi dotčenými členskými státy na základě vzájemné dohody.
Článek 4
Povolení
1. Členské státy mohou povolit uvádění směsí určených k uchování na trh v jejich oblasti původu za podmínky, že tyto směsi splňují požadavky uvedené v článku 5 v případě přímo sklízených směsí, nebo požadavky uvedené v článku 6 v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin.
2. Povolení musí obsahovat tyto údaje:
a)
jméno a adresa producenta;
b)
metoda sklizně: přímá sklizeň nebo z jednotlivě pěstovaných plodin;
c)
procentní podíl hmotnosti složek představovaných jednotlivými druhy a případně poddruhy;
d)
v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice;
e)
množství směsi, které se má povolení týkat;
f)
oblast původu;
g)
omezení uvádění na trh v oblasti původu;
h)
zdrojová oblast;
i)
lokalita sběru a v případě směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin také lokalita, kde se provádí množení;
j)
typ stanoviště v lokalitě sběru;
k)
rok sběru.
3. Pokud jde o odst. 2 písm. c), u přímo sklízených směsí určených k uchování je dostačující uvést ty složky představované druhy a případně poddruhy, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro ochranu životního prostředí v kontextu zachování genetických zdrojů.
Článek 5
Požadavky pro získání povolení pro přímo sklízené směsi určené k uchování
1. Přímo sklízená směs určená k uchování musí být ve zdrojové oblasti získána z lokality sběru, která nebyla oseta po dobu 40 let před podáním žádosti producentem podle čl. 7 odst. 1. Zdrojová oblast musí spadat do oblasti původu.
2. Procentní podíl složek přímo sklízené směsi určené k uchování, které představují druhy a případně poddruhy typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro uchování přirozeného životního prostředí v rámci uchování genetických zdrojů, musí být vhodný pro potřeby obnovy typu stanoviště v lokalitě sběru.
3. Klíčivost složek uvedených v odstavci 2 musí být dostačující pro potřeby obnovy typu stanoviště v lokalitě sběru.
4. Maximální obsah druhů a případně poddruhů, které nesplňují podmínky stanovené v odstavci 2, nesmí překročit 1 % hmotnostní. Přímo sklízená směs určená k uchování nesmí obsahovat druhy Avena fatua, Avena sterilis a Cuscuta spp. Maximální obsah Rumex spp. jiných než Rumex acetosella a Rumex maritimus nesmí překročit 0,05 % hmotnostních.
Článek 6
Požadavky pro získání povolení pro směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin
1. Pokud jde o směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, osivo určené k výrobě směsi osiva z jednotlivě pěstovaných plodin musí být ve zdrojové oblasti získáno z lokality sběru, která nebyla oseta po dobu 40 let před podáním žádosti producentem podle čl. 7 odst. 1. Zdrojová oblast musí spadat do oblasti původu.
2. Osivo, z něhož se skládá směs určená k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin musí tvořit druhy a případně poddruhy, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro uchování přirozeného životního prostředí v rámci uchování genetických zdrojů.
3. Složky směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, které jsou osivem pícnin ve smyslu směrnice 66/401/EHS, musí před smísením splňovat požadavky stanovené v části III přílohy II směrnice 66/401/EHS, pokud jde o technickou čistotu, jak je stanoveno ve sloupcích 4 až 11 tabulky v části I bodě 2 oddíle A uvedené přílohy, pokud jde o nejvyšší povolený výskyt jiných druhů rostlin ve vzorku o hmotnosti uvedené ve sloupci 4 přílohy III uvedené směrnice (celková hodnota pro daný sloupec), jak je stanoveno ve sloupcích 12, 13 a 14 tabulky v části I bodě 2 oddíle A přílohy II uvedené směrnice, a pokud jde o podmínky týkající se semen druhu Lupinus, jak je stanoveno ve sloupci 15 tabulky v části I bodě 2 oddíle A uvedené přílohy.
4. Množení může probíhat po pět generací.
Článek 7
Procesní požadavky
1. Povolení se uděluje na základě žádosti producenta.
K žádosti musejí být připojeny informace nutné k ověření souladu s články 4 a 5 v případě přímo sklízených směsí určených k uchování a s články 4 a 6 v případě směsí určených k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin.
2. Pokud jde o přímo sklízené směsi určené k uchování, provede členský stát, ve kterém se nachází lokalita sběru, vizuální kontroly.
Tyto vizuální kontroly proběhnou v lokalitě sběru v průběhu období růstu v intervalech potřebných k zajištění toho, aby směs splňovala přinejmenším požadavky pro získání povolení uvedené v čl. 5 odst. 2 a 4.
Členský stát, který provedl vizuální kontrolu, zaznamená její výsledky.
3. Pokud jde o směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, členský stát po přezkoumání žádosti provede zkoušky nebo pod vlastním oficiálním dohledem nechá provést zkoušky, kterými ověří, že směs určená k uchování splňuje přinejmenším požadavky pro získání povolení uvedené v čl. 6 odst. 2 a 3.
Tyto zkoušky se provádí v souladu se současnými mezinárodními metodami nebo, v případě, že takové metody neexistují, v souladu s jinými vhodnými metodami.
U těchto zkoušek dotčený členský stát zajistí, aby byly vzorky odebírány z homogenních partií. Zajistí také uplatňování pravidel pro hmotnost partie a hmotnost vzorku podle čl. 7 odst. 2 směrnice 66/401/EHS.
Článek 8
Množstevní omezení
Každý členský stát zajistí, aby celkové množství osiva ve směsích určených k uchování uváděných na trh ročně nepřesáhlo 5 % celkové hmotnosti všech směsí osiv pícnin, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které se uvádí na trh v daném roce v dotčeném členském státě.
Článek 9
Uplatňování množstevních omezení
1. V případě přímo sklízených směsí určených k uchování zajistí členské státy, aby producenti před začátkem každého pěstitelského období informovali o množství osiva ve směsích určených k uchování, pro které chtějí žádat o povolení, a o velikosti a poloze plánované lokality nebo plánovaných lokalit sběru.
V případě směsí určených k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin zajistí členské státy, aby producenti před začátkem každého pěstitelského období informovali o množství osiva ve směsích určených k uchování, pro které chtějí žádat o povolení, a o velikosti a poloze plánované lokality nebo plánovaných lokalit sběru a plánované lokality nebo plánovaných lokalit, kde bude probíhat množení.
2. Pokud z informací oznámených podle odstavce 1 vyplývá, že by mohlo dojít k překročení množství uvedeného v článku 8, přidělí členské státy každému z dotčených producentů množství, které bude moci v daném pěstitelském období uvést na trh.
Článek 10
Uzavírání obalů a nádob
1. Členské státy zajistí, aby byly směsi určené k uchování uváděny na trh pouze v uzavřených obalech a nádobách opatřených uzávěrem.
2. Aby se zajistila funkčnost uzávěru, musí být součástí uzavíracího systému alespoň návěska nebo připevněná plomba.
3. Obaly a nádoby uvedené v odstavci 1 musejí být uzavřeny tak, aby nemohly být otevřeny bez poškození uzavíracího systému nebo bez zanechání stop po manipulaci buď na návěsce producenta, nebo na obalu či nádobě.
Článek 11
Označování
1. Členské státy zajistí, aby byly obaly a nádoby směsí určených k uchování opatřeny návěskou producenta nebo vytištěným či orazítkovaným nápisem obsahujícím alespoň tyto informace:
a)
slova „pravidla a normy EU“;
b)
jméno a adresa osoby odpovědné za připevňování návěsek nebo její identifikační značka;
c)
metoda sklizně: přímá sklizeň nebo z jednotlivě pěstovaných plodin;
d)
rok uzavření vyjádřený slovy: „uzavřeno …“ (rok);
e)
oblast původu;
f)
zdrojová oblast;
g)
lokalita sběru;
h)
typ stanoviště v lokalitě sběru;
i)
slova „směs osiva pícniny určená k uchování, která má být použita v oblasti se stejným typem stanoviště jako lokalita sběru, bez ohledu na biotické podmínky“;
j)
číslo partie přidělené osobou odpovědnou za připevňování návěsek;
k)
procentní podíl hmotnosti složek představovaných jednotlivými druhy a případně poddruhy;
l)
deklarovaná čistá nebo hrubá hmotnost;
m)
v případě použití granulovaných pesticidů, granulovacích látek nebo jiných tuhých přídavných látek je nutné uvést druh přídavné látky a přibližný poměr mezi hmotností klubíček nebo čistých semen a celkovou hmotností a
n)
v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice.
2. Pokud jde o odst. 1 písm. k), postačí uvést složky přímo sklízených směsí určených k uchování podle čl. 4 odst. 3.
3. Pokud jde o odst. 1 písm. n), postačí uvést průměr požadovaných hodnot klíčivosti v případě, že je počet požadovaných hodnot klíčivosti vyšší než pět.
Článek 12
Sledování
Členské státy zajistí dodržování této směrnice prostřednictvím úředního sledování.
Článek 13
Podávání zpráv
Členské státy zajistí, aby producenti působící na jejich území podali za každé pěstitelské období zprávu o množství směsí určených k uchování uvedených na trh.
Na požádání podají členské státy Komisi a ostatním členským státům zprávu o množství směsí určených k uchování uvedených na trh na jejich území.
Článek 14
Oznámení uznávaných organizací odpovědných za genetické zdroje rostlin
Členské státy na požádání uvědomí Komisi o orgánech odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo organizacích, které jsou v členských státech pro tento účel uznávány.
Článek 15
Hodnocení
Komise zhodnotí provádění této směrnice do 31. prosince 2014.
Článek 16
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. listopadu 2011. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 17
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 18
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 30. srpna 2010.
DIREKTIVA KOMISIJE 2010/60/EU
z dne 30. avgusta 2010
o določitvi nekaterih odstopanj pri trženju semenskih mešanic krmnih rastlin, namenjenih za uporabo pri ohranjanju naravnega okolja
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive Sveta 66/401/EGS z dne 14. junija 1966 o trženju semen krmnih rastlin (1) in zlasti četrtega pododstavka člena 13(1) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Kot kaže razvoj na mednarodni ravni in ravni EU v zadnjih letih, so vprašanja biotske raznovrstnosti in ohranjanja rastlinskih genskih virov vse pomembnejša. Primeri vključujejo Sklep Sveta 93/626/EGS z dne 25. oktobra 1993 o sklenitvi Konvencije o biološki raznovrstnosti (2), Sklep Sveta 2004/869/ES z dne 24. februarja 2004 o sklenitvi, v imenu Evropske skupnosti, Mednarodne pogodbe o rastlinskih genskih virih za prehrano in kmetijstvo (3), Uredbo Sveta (ES) št. 870/2004 z dne 26. aprila 2004 o vzpostavitvi programa Skupnosti za ohranjanje, karakterizacijo, zbiranje in uporabo genskih virov v kmetijstvu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1467/94 (4) ter Uredbo Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (5). Na podlagi zakonodaje EU, ki ureja trženje semenskih mešanic krmnih rastlin, tj. Direktive 66/401/EGS, je treba določiti posebne pogoje, da se ta vprašanja upoštevajo.
(2)
Da bi se dovolilo trženje semenskih mešanic krmnih rastlin, namenjenih za uporabo pri ohranjanju naravnega okolja v okviru ohranjanja genskih virov (v nadaljnjem besedilu: ohranjevalne mešanice), tudi kadar sestavine navedenih mešanic niso v skladu z nekaterimi splošnimi zahtevami za trženje iz Direktive 66/401/EGS, je treba določiti nekatera odstopanja.
(3)
Da bi mešanice, ki se tržijo kot ohranjevalne mešanice, izpolnjevale zahteve navedenih odstopanj, je treba zagotoviti, da se za trženje takih mešanic izda dovoljenje. Dovoljenje se izda na podlagi vloge.
(4)
Vendar ta direktiva ne sme posegati v Direktivo 2008/62/ES z vidika ohranjevalnih mešanic, ki zajemajo ohranjevalne sorte v smislu Direktive Komisije 2008/62/ES z dne 20. junija 2008 o določitvi nekaterih odstopanj za sprejetje kmetijskih domačih sort in sort poljščin, ki so naravno prilagojene na lokalne in regionalne pogoje in so ogrožene zaradi genske erozije, ter za trženje semena in semenskega krompirja navedenih domačih sort in sort poljščin (6).
(5)
Na posebnih ohranitvenih območjih, ki jih države članice določijo v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (7), so naravni ali polnaravni habitati, ki si zaslužijo ohranitev. Takšna območja bi se morala šteti kot območja vira ohranjevalnih mešanic. Države članice morajo imeti možnost, da določijo druga območja, ki prispevajo k ohranjanju rastlinskih genskih virov, če so v skladu s primerljivimi pravili.
(6)
Treba je določiti, da se sestavine ohranjevalne mešanice navedejo kot vrste in po potrebi podvrste na dovoljenju in etiketi. Prav tako je treba navesti posebno stopnjo kalivosti za sestavine mešanice, ki jih zajema Direktiva 66/401/EGS in niso v skladu z zahtevami kalivosti iz Priloge II navedene direktive. Pri navedenih zahtevah je pri neposredno spravljenih ohranjevalnih mešanicah treba upoštevati postopek spravila.
(7)
Nujno je treba določiti odstopanja v zvezi s preskušanjem ohranjevalne mešanice, ki ga države članice opravijo pred izdajo dovoljenja za trženje. Način preskušanja teh mešanic mora v nekaterih primerih dovoliti razlike med postopki spravila pridelanih in neposredno spravljenih ohranjevalnih mešanic.
(8)
Da se zagotovi trženje ohranjevalnih mešanic v okviru ohranjanja genskih virov, je treba določiti omejitve zlasti glede regije porekla in območja vira.
(9)
Za trženje ohranjevalnih mešanic je treba določiti največjo količino. Da se zagotovi spoštovanje največje količine, morajo države članice od proizvajalcev zahtevati, da priglasijo količine ohranjevalnih mešanic, za katere nameravajo zaprositi za dovoljenje, države članice pa morajo po potrebi proizvajalcem dodeliti kvote.
(10)
Sledljivost ohranjevalnih mešanic je treba zagotoviti z ustreznimi zahtevami za pečatenje in označevanje.
(11)
Za pravilno uporabo pravil iz te direktive je potrebno uradno spremljanje.
(12)
Komisija mora v ustreznem času oceniti učinkovitost ukrepov iz te direktive.
(13)
Ukrepi, predvideni s to direktivo, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za semenski material za poljedelstvo, vrtnarstvo in gozdarstvo -
SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:
Člen 1
Opredelitev pojmov
V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve:
(a)
„območje vira“ pomeni:
(i)
območje, ki ga država članica določi za posebno ohranitveno območje v skladu s členom 4(4) Direktive 92/43/EGS, ali
(ii)
območje, ki prispeva k ohranjanju rastlinskih genskih virov in ga država članica določi v skladu z nacionalnim postopkom na podlagi meril, primerljivih z merili iz člena 4(4) Direktive 92/43/EGS v povezavi s členom 1(k) in (l) navedene direktive, ter ki se upravlja, varuje in spremlja tako, da je v skladu s členoma 6 in 11 navedene direktive;
(b)
„nabirno mesto“ pomeni del območja vira, na katerem so bila nabrana semena;
(c)
„neposredno spravljena mešanica“ pomeni semensko mešanico, kot je bila nabrana na nabirnem mestu, očiščena ali neočiščena;
(d)
„pridelana mešanica“ pomeni mešanico, ki je bila pripravljena v skladu z naslednjim postopkom:
(i)
semena posameznih vrst se poberejo na nabirnem mestu;
(ii)
semena iz točke (i) se zunaj nabirnega mesta ločeno razmnožijo;
(iii)
semena navedenih vrst se potem zmešajo, da nastane mešanica, sestavljena iz navedenih rodov, vrst in po potrebi podvrst, ki so značilni za vrsto habitata na nabirnem mestu.
Člen 2
Ohranjevalne mešanice
1. Z odstopanjem od člena 3(1) in (2) Direktive 66/401/EGS lahko države članice izdajo dovoljenje za trženje mešanic različnih rodov, vrst in po potrebi podvrst, namenjenih za uporabo pri ohranjanju naravnega okolja v okviru ohranjanja genskih virov iz člena 22a(1)(b) navedene direktive.
Take mešanice lahko vsebujejo semena krmnih rastlin, ki jih zajema Direktiva 66/401/EGS, in semena rastlin, ki niso krmne rastline v smislu navedene direktive.
Take mešanice se v nadaljnjem besedilu imenujejo „ohranjevalne mešanice“.
2. Kadar ohranjevalna mešanica vsebuje ohranjevalno sorto, se uporablja Direktiva 2008/62/ES.
3. Če v tej direktivi ni drugače določeno, se uporablja Direktiva 66/401/EGS.
Člen 3
Regija porekla
Kadar država članica izda dovoljenje za trženje ohranjevalne mešanice, opredeli regijo, s katero se navedena mešanica naravno povezuje (v nadaljnjem besedilu: regija porekla). Upoštevajo se podatki organov, pristojnih za rastlinske genske vire, ali organizacij, ki jih v ta namen priznajo države članice. Kadar regija porekla obsega več kot eno državo članico, jo sporazumno določijo vse zadevne države članice.
Člen 4
Dovoljenje
1. Države članice lahko izdajo dovoljenje za trženje ohranjevalnih mešanic v njihovi regiji porekla, če navedene mešanice izpolnjujejo zahteve iz člena 5 pri neposredno spravljenih ohranjevalnih mešanicah ali zahteve iz člena 6 pri pridelanih ohranjevalnih mešanicah.
2. Dovoljenje zajema:
(a)
ime in naslov proizvajalca;
(b)
postopek spravila: neposredno spravilo ali pridelava;
(c)
utežni odstotek sestavin, tj. vrst in po potrebi podvrst;
(d)
pri pridelanih ohranjevalnih mešanicah posebno stopnjo kalivosti za sestavine mešanice, ki jih zajema Direktiva 66/401/EGS in niso v skladu z zahtevami kalivosti iz Priloge II navedene direktive;
(e)
količino mešanice, za katero se uporablja dovoljenje;
(f)
regijo porekla;
(g)
omejitev trženja v regiji porekla;
(h)
območje vira;
(i)
nabirno mesto in v primeru pridelane ohranjevalne mešanice tudi mesto razmnoževanja;
(j)
vrsto habitata na nabirnem mestu ter
(k)
leto zbiranja.
3. Za točko (c) odstavka 2 je za neposredno spravljene ohranjevalne mešanice dovolj navedba tistih sestavin, tj. vrst in po potrebi podvrst, ki so značilne za vrsto habitata na nabirnem mestu in so kot sestavine mešanice pomembne za ohranjanje naravnega okolja v okviru ohranjanja genskih virov.
Člen 5
Zahteve za izdajo dovoljenja za neposredno spravljene ohranjevalne mešanice
1. Neposredno spravljena ohranjevalna mešanica se nabere na svojem območju vira na nabirnem mestu, na katerem se ni sejalo zadnjih 40 let pred datumom proizvajalčeve vloge iz člena 7(1). Območje vira mora biti v regiji porekla.
2. Odstotek sestavin neposredno spravljene ohranjevalne mešanice, tj. vrst in po potrebi podvrst, ki so značilne za vrsto habitata na nabirnem mestu in so kot sestavine mešanice pomembne za ohranjanje naravnega okolja v okviru ohranjanja genskih virov, ustreza namenu obnove vrste habitata na nabirnem mestu.
3. Stopnja kalivosti za sestavine iz odstavka 2 zadostuje za namene obnove vrste habitata na nabirnem mestu.
4. Najvišja vsebnost vrst in po potrebi podvrst, ki niso v skladu z odstavkom 2, ne sme preseči 1 utežnega odstotka. Neposredno spravljena ohranjevalna mešanica ne sme vsebovati Avena fatua, Avena sterilis in Cuscuta spp. Najvišja vsebnost Rumex spp., razen Rumex acetosella in Rumex maritimus, ne sme preseči 0,05 utežnega odstotka.
Člen 6
Zahteve za izdajo dovoljenja za pridelane ohranjevalne mešanice
1. Pri pridelanih ohranjevalnih mešanicah se nabrana semena, iz katerih se proizvede semenska mešanica, naberejo na svojem območju vira na nabirnem mestu, na katerem se ni sejalo zadnjih 40 let pred datumom proizvajalčeve vloge iz člena 7(1). Območje vira mora biti v regiji porekla.
2. Semena pridelane ohranjevalne mešanice so tistih vrst in po potrebi podvrst, ki so značilne za vrsto habitata na nabirnem mestu in so kot sestavine mešanice pomembne za ohranjanje naravnega okolja v okviru ohranjanja genskih virov.
3. Sestavine pridelane ohranjevalne mešanice so semena krmnih rastlin v smislu Direktive 66/401/EGS in pred mešanjem izpolnjujejo pogoje za trgovsko seme iz oddelka III Priloge II k Direktivi 66/401/EGS glede tehnične čistote, kot določajo stolpci 4 do 11 preglednice v oddelku I(2)A navedene priloge, glede najvišje vsebnosti drugih rastlinskih vrst v vzorcu mase iz stolpca 4 Priloge III Direktive (skupaj na stolpec), kot je določeno v stolpcih 12, 13 in 14 preglednice v oddelku I(2)A Priloge II Direktive, ter glede pogojev za semena Lupinus spp., kot so določeni v stolpcu 15 preglednice v oddelku I(2)A navedene priloge.
4. Razmnoževanje lahko poteka pet generacij.
Člen 7
Postopkovne zahteve
1. Dovoljenje se izda na podlagi vloge proizvajalca.
Vloga je opremljena s podatki, ki so potrebni za preverjanje skladnosti s členoma 4 in 5 pri neposredno spravljenih ohranjevalnih mešanicah ter členoma 4 in 6 pri pridelanih ohranjevalnih mešanicah.
2. Pri neposredno spravljenih ohranjevalnih mešanicah država članica, v kateri je nabirno mesto, opravi vizualni pregled.
Navedeni vizualni pregledi se opravijo na nabirnem mestu v času rasti v primernih presledkih, da se zagotovi, da mešanica izpolnjuje vsaj zahteve za izdajo dovoljenja iz člena 5(2) in (4).
Država članica, ki je opravila vizualne preglede, dokumentira rezultate pregledov.
3. Ko država članica obravnava vlogo za pridelane ohranjevalne mešanice, opravi teste ali pa se ti opravijo pod uradnim nadzorom države članice, da se preveri, ali ohranjevalna mešanica izpolnjuje vsaj zahteve za izdajo dovoljenja iz člena 6(2) in (3).
Taki testi se opravijo po veljavnih mednarodnih metodah, če pa take metode ne obstajajo, po katerih koli ustreznih metodah.
Za navedene teste zadevna država članica zagotovi, da se vzorci vzamejo iz homogenih partij. Pri tem poskrbi, da se uporabijo pravila o teži partije in teži vzorca iz člena 7(2) Direktive 66/401/EGS.
Člen 8
Količinske omejitve
Vsaka država članica zagotovi, da skupna količina semena v ohranjevalnih mešanicah, ki se tržijo vsako leto, ne presega 5 % skupne teže vseh semenskih mešanic krmnih rastlin, ki jih zajema Direktiva 66/401/EGS in se v posameznem letu tržijo v zadevni državi članici.
Člen 9
Uporaba količinskih omejitev
1. Države članice pri neposredno spravljenih ohranjevalnih mešanicah zagotovijo, da proizvajalci pred začetkom vsake pridelovalne sezone priglasijo količino semen v ohranjevalnih mešanicah, za katere nameravajo vložiti vlogo za izdajo dovoljenja, ter velikost in lokacijo predvidenih nabirnih mest.
Države članice pri pridelanih ohranjevalnih mešanicah zagotovijo, da proizvajalci pred začetkom vsake pridelovalne sezone priglasijo količino semen v ohranjevalnih mešanicah, za katere nameravajo vložiti vlogo za izdajo dovoljenja, velikost in lokacijo predvidenih nabirnih mest ter velikost in lokacijo predvidenih mest razmnoževanja.
2. Če je na podlagi priglasitev iz odstavka 1 verjetno, da bodo količine iz člena 8 presežene, države članice vsakemu zadevnemu proizvajalcu dodelijo količino, ki jo lahko trži v zadevni pridelovalni sezoni.
Člen 10
Pečatenje pakiranj in zabojnikov
1. Države članice zagotovijo, da se smejo ohranjevalne mešanice tržiti le v zaprtih pakiranjih ali zabojnikih z nameščenim sistemom pečatenja.
2. Za zagotovitev pečatenja vključuje sistem pečatenja vsaj etiketo ali pritrditev pečata.
3. Pakiranja in zabojniki iz odstavka 1 so zapečateni tako, da jih ni mogoče odpreti, ne da se pri tem poškoduje sistem pečatenja ali pusti dokaz o nedovoljenem posegu v etiketo proizvajalca, pakiranje ali zabojnik.
Člen 11
Označevanje
1. Države članice zagotovijo, da so pakiranja in zabojniki ohranjevalnih mešanic opremljeni s proizvajalčevo etiketo ali s tiskanim ali odtisnjenim zapisom, ki vključuje vsaj naslednje informacije:
(a)
besede „Pravila in standardi EU“;
(b)
ime in naslov osebe, odgovorne za pritrjevanje etiket, ali njena identifikacijska oznaka;
(c)
postopek spravila: neposredno spravilo ali pridelava;
(d)
leto zapečatenja, izraženo kot: „zapečateno …“ (leto);
(e)
regijo porekla;
(f)
območje vira;
(g)
nabirno mesto;
(h)
vrsto habitata na nabirnem mestu;
(i)
besede „ohranjevalna semenska mešanica krmnih rastlin za uporabo na območju z isto vrsto habitata kot na nabirnem mestu, brez upoštevanja biotskih razmer“;
(j)
sklicno številko partije, ki jo je dodelila oseba, odgovorna za pritrjevanje etiket;
(k)
utežni odstotek sestavin, tj. vrst in po potrebi podvrst;
(l)
deklarirano neto ali bruto težo;
(m)
kadar so uporabljeni zrnati pesticidi, snovi za oblaganje ali drugi trdi dodatki, se navedeta vrsta dodatka in tudi približno razmerje med težo skupkov ali čistega semena in skupno težo, ter
(n)
pri pridelanih ohranjevalnih mešanicah posebno stopnjo kalivosti za sestavine mešanice, ki jih zajema Direktiva 66/401/EGS in niso v skladu z zahtevami kalivosti iz Priloge II navedene direktive.
2. Za točko (k) odstavka 1 je dovolj navedba sestavin neposredno spravljenih ohranjevalnih mešanic v skladu s členom 4(3).
3. Za točko (n) odstavka 1 je dovolj navedba povprečja zahtevanih posebnih stopenj kalivosti, če število zahtevanih posebnih stopenj kalivosti presega število pet.
Člen 12
Spremljanje
Države članice z uradnim spremljanjem zagotovijo skladnost s to direktivo.
Člen 13
Poročanje
Države članice zagotovijo, da proizvajalci, ki delujejo na njihovem ozemlju, za vsako pridelovalno sezono poročajo o količini trženih ohranjevalnih mešanic.
Države članice na zahtevo Komisiji in drugim državam članicam poročajo o količini ohranjevalnih mešanic, trženih na njihovem ozemlju.
Člen 14
Priglasitev priznanih organizacij rastlinskih genskih virov
Države članice Komisiji na zahtevo priglasijo organe, pristojne za rastlinske genske vire, ali organizacije, ki jih v ta namen priznajo države članice.
Člen 15
Vrednotenje
Komisija oceni izvajanje te direktive najpozneje 31. decembra 2014.
Člen 16
Prenos
1. Države članice najpozneje do 30. novembra 2011 sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo. Komisiji takoj sporočijo besedila navedenih predpisov ter korelacijsko tabelo med navedenimi predpisi in to direktivo.
Ko države članice sprejmejo navedene predpise, se ti sklicujejo na to direktivo ali pa se sklic nanjo navede ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
2. Države članice sporočijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 17
Začetek veljavnosti
Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 18
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Bruslju, 30. avgusta 2010