ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 661/2010/EU
ze dne 7. července 2010
o hlavních směrech Unie pro rozvoj transevropské dopravní sítě
(přepracování)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské Unie, a zejména na článek 172 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1692/96/ES ze dne 23. července 1996 o hlavních směrech Společenství pro rozvoj transevropské dopravní sítě (3) bylo několikrát podstatně změněno (4). Vzhledem k novým změnám by mělo být uvedené rozhodnutí z důvodu přehlednosti přepracováno.
(2)
Vytvoření a rozvoj transevropských sítí přispívá k dosažení důležitých cílů Unie, jako je řádné fungování vnitřního trhu a upevnění hospodářské a sociální soudržnosti.
(3)
Vytvoření a rozvoj transevropských dopravních sítí na celém území Unie má také specifické cíle v zajištění udržitelné mobility osob a zboží za nejlepších možných podmínek sociálních, environmentálních a bezpečnostních a v integraci všech druhů dopravy se zřetelem k jejich komparativním výhodám. Transevropská síť může vést k vytvoření pracovních míst.
(4)
Nárůst dopravy, zejména z důvodu narůstajícího podílu těžkých nákladních vozidel, vedl v mezinárodních dopravních koridorech k přetížení a vzniku míst s nedostatečnou propustností. Pro zajištění mezinárodní mobility zboží a cestujících je proto nutné kapacitu transevropské sítě optimalizovat.
(5)
Vnitrozemská vodní a námořní doprava na krátké vzdálenosti může mimo jiné snížit přetížení pozemních dopravních cest.
(6)
Integrace sítí na evropské úrovni se může uskutečnit pouze postupně propojením jednotlivých druhů dopravy za účelem lepšího využití předností každého z nich.
(7)
Předpokladem integrace různých druhů dopravy v multimodální síti jsou bod propojení jako námořní přístavy, vnitrozemské přístavy a intermodální terminály.
(8)
Jelikož cílů zamýšleného kroku, a to zejména stanovení hlavních rysů a priorit v oblasti transevropských dopravních sítí, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto jich vzhledem k nutnosti tyto cíle koordinovat může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(9)
Je nezbytné stanovit, které projekty společného zájmu odpovídají těmto cílům a takto určeným prioritám. Mělo by být přihlédnuto pouze k projektům, které jsou potenciálně ekonomicky životaschopné.
(10)
Existuje potřeba prohlásit prioritní projekty za projekty evropského zájmu, soustředit na tyto projekty financování Unie a zavést mechanismy na podporu koordinace mezi členskými státy s cílem usnadnit splnění projektů v plánovaném termínu.
(11)
V souladu s článkem 170 Smlouvy o fungování Evropské unie má politika transevropské sítě přispět k posílení hospodářské a sociální soudržnosti v rámci Unie. Za tímto účelem je nutné usilovat o co největší soulad hlavních směrů Unie pro transevropskou dopravní síť a programování příslušných finančních nástrojů, které jsou k dispozici na úrovni Unie.
(12)
Následné hodnocení prioritních projektů by mělo usnadnit budoucí přezkoumání hlavních směrů a seznamu prioritních projektů a mělo by pomoci zlepšit metody předběžného hodnocení používané členskými státy.
(13)
Povolení pro některé veřejné a soukromé projekty, které mohou mít významný vliv na životní prostředí, by měla být udělena až poté, co byly v souladu se stávajícími právními předpisy Unie posouzeny jejich možné vlivy.
(14)
V souladu s článkem 11 Smlouvy o fungování Evropské unie by měly být požadavky na ochranu životního prostředí začleněny do vymezení a provádění politiky Unie v oblasti transevropských sítí. To vyžaduje přednostní podporu infrastruktury pro druhy dopravy, které způsobují menší škody na životním prostředí, jmenovitě železniční dopravu, pobřežní plavbu a vnitrozemskou vodní dopravu.
(15)
Posuzování vlivů na životní prostředí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (5) bude v budoucnosti prováděno pro všechny plány a programy vedoucí k projektům společného zájmu. Financování dopravní infrastruktury by mělo být podmíněno i dodržením právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí, zejména směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (6), směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (7) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (kodifikované znění) (8).
(16)
V rámci obecného cíle, kterým je zajištění udržitelné mobility osob a zboží, by měly být zavedeny mechanismy na podporu rozvoje námořních dálnic mezi členskými státy, které by snížily přetížení silnic nebo zlepšily přístup k okrajovým a ostrovním regionům a státům. Zavedení takových mechanismů, podporovaných mimo jiné zadávacími řízeními, by mělo být průhledné a přizpůsobené potřebám, aniž by tím byly dotčeny pravidla Unie v oblasti hospodářské soutěže nebo veřejných zakázek.
(17)
Užší koordinace mezi státy, které jsou zapojeny do projektů stejné trasy, může být nezbytná pro zlepšení návratnosti investic a jejich časového sladění investic a finančního zajištění.
(18)
Komise by měla předkládat každé dva roky zprávu o provádění tohoto rozhodnutí a do roku 2010 vypracovat zprávu o pokroku při provádění prioritních projektů a případně navrhnout změny seznamu prioritních projektů.
(19)
Výbor by měl být zplnomocněný zejména k tomu, aby byl nápomocen Komisi při přezkoumávání provádění a vývoje hlavních směrů stanovených tímto rozhodnutím.
(20)
Z důvodu přehlednosti by příloha I rozhodnutí č. 1692/96/ES měla být nahrazena novou přílohou obsahující mapy týkající se všech členských států. Tím by se zajistilo, že mapy obsažené v uvedeném rozhodnutí naposledy pozměněném nařízením (ES) č. 1791/2006 (9) budou doplněny o mapy obsažené v aktu o přistoupení z roku 2003. Kromě toho je pro všechny členské státy termínem tohoto plánu rok 2020,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
ČÁST I
OBECNÉ ZÁSADY
Článek 1
Předmět
1. Účelem tohoto rozhodnutí je vytvoření hlavních směrů, které budou zahrnovat cíle, priority a hlavní rysy navrhovaných opatření v oblasti transevropské dopravní sítě. Tyto hlavní směry stanoví projekty společného zájmu, jejichž provádění by mělo přispět k rozvoji sítě v Unii.
2. Hlavní směry uvedené v odstavci 1 představují obecný referenční rámec, kterým mají být členské státy a případně Unie podpořeny při provádění projektů společného zájmu zaměřených na zajištění soudržnosti, propojení a interoperability transevropské dopravní sítě a na přístup k této síti. Tyto hlavní směry jsou rovněž určeny k usnadnění zapojení soukromého sektoru.
3. Základní požadavky ohledně interoperability transevropské dopravní sítě, telematiky dopravy a vedlejších služeb jsou vymezeny v souladu se Smlouvami ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/57/ES o interoperabilitě železničního systému ve Společenství (10) a odděleně od tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Cíle
1. Transevropská dopravní síť se vytvoří postupně do roku 2020 integrací sítí pozemní, námořní a letecké dopravní infrastruktury v rámci Unie v souladu se schématy vyznačenými na mapách v příloze I nebo se specifikacemi obsaženými v příloze II.
2. Síť musí
a)
zajišťovat udržitelnou mobilitu osob a zboží v oblasti bez vnitřních hranic za nejlepších možných sociálních a bezpečnostních podmínek a současně přispívat k dosahování cílů Unie, zejména pokud jde o životní prostředí a hospodářskou soutěž, a dále upevňovat hospodářskou a sociální soudržnost;
b)
nabízet uživatelům vysoce kvalitní infrastrukturu za ekonomicky přijatelných podmínek;
c)
zahrnovat všechny druhy dopravy, s přihlédnutím k jejich komparativním výhodám;
d)
umožňovat optimální využití stávajících kapacit;
e)
být pokud možno interoperabilní v rámci jednotlivých druhů dopravy a podporovat intermodalitu mezi různými druhy dopravy;
f)
být pokud možno ekonomicky životaschopná;
g)
pokrývat celé území členských států, aby se usnadnil přístup obecně, propojily se ostrovní, uzavřené a okrajové regiony s centrálními regiony a propojily se vzájemně bez míst s nedostatečnou propustností velké aglomerace a regiony Unie;
h)
umožňovat napojení na sítě států Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), zemí střední a východní Evropy a středomořských zemí a současně podporovat interoperabilitu a přístup k těmto sítím, pokud se to ukáže být v zájmu Unie.
Článek 3
Rozsah sítě
1. Transevropská síť zahrnuje dopravní infrastrukturu, systémy řízení dopravy a lokalizační a navigační systémy.
2. Dopravní infrastruktura zahrnuje sítě silniční, železniční a vnitrozemské vodní dopravy, námořní dálnice, námořní a vnitrozemské přístavy, letiště a jiné body propojení mezi jednotlivými dopravními sítěmi.
3. Systémy řízení dopravy a lokalizační a navigační systémy zahrnují technické, informační a telekomunikační systémy nezbytné k zajištění harmonického provozu sítě a efektivního řízení dopravy.
Článek 4
Hlavní rysy opatření
Hlavní rysy činnosti Unie se týkají:
a)
vytváření a revize schémat sítě;
b)
určování projektů společného zájmu;
c)
úpravy stávající sítě;
d)
podpory interoperability sítí;
e)
optimální kombinace druhů dopravy, mezi jiným vytvářením uzlů propojení, které by v případě zboží měly být umístěny pokud možno mimo městská centra, aby se umožnil efektivní intermodální provoz;
f)
sledování soudržnosti a doplňkovosti finančních opatření v souladu s pravidly pro jednotlivé finanční nástroje;
g)
výzkumu a vývoje;
h)
spolupráce se třetími zeměmi účastnícími se na rozvoji sítě a uzavření odpovídajících dohod s nimi;
i)
pobídek pro členské státy a mezinárodní organizace, aby rozvíjely cíle sledované Unií;
j)
podpory nepřetržité spolupráce mezi dotčenými stranami;
k)
jakýchkoli jiných opatření, která se ukáží jako nezbytná pro dosažení cílů uvedených v čl. 2 odst. 2.
Článek 5
Priority
Přednost mají se zřetelem k cílům uvedeným v čl. 2 odst. 2 a hlavním rysům opatření uvedeným v článku 4:
a)
vytvoření a rozvoj hlavních spojení a propojení potřebných k odstranění míst s nedostatečnou propustností, k doplnění chybějících úseků a k dokončení hlavních tras, zejména jejich přeshraničních úseků, k překonání přírodních překážek a ke zlepšení interoperability hlavních tras;
b)
vytvoření a rozvoj infrastruktury, která podporuje propojení vnitrostátních sítí pro usnadnění spojení ostrovů nebo oblastí podobných ostrovům a uzavřených, okrajových a nejvzdálenějších regionů na jedné straně a centrálních regionů Unie na straně druhé, zejména v zájmu snížení vysokých přepravních nákladů těchto oblastí;
c)
nutná opatření pro postupné dosažení interoperabilní železniční sítě, pokud možno včetně tras přizpůsobených nákladní dopravě;
d)
nutná opatření na podporu námořní dopravy, pobřežní plavby a vnitrozemské vodní dopravy;
e)
nutná opatření pro integraci železniční a letecké dopravy, zejména ve všech vhodných případech prostřednictvím železničního přístupu k letištím a nezbytné infrastruktury a zařízení;
f)
optimalizace kapacity a účinnosti stávající a nové infrastruktury, podpora intermodality a zlepšení bezpečnosti a spolehlivosti sítě zřizováním a zlepšováním intermodálních terminálů a jejich přístupové infrastruktury nebo rozvojem inteligentních systémů;
g)
integrace hledisek bezpečnosti a životního prostředí do projektování a realizace transevropské dopravní sítě;
h)
rozvoj udržitelné mobility osob a zboží v souladu s cíli Unie pro udržitelný rozvoj.
Článek 6
Sítě třetích zemí
Podpora Unie projektům společného zájmu a propojení a interoperabilitě sítí za účelem zajištění slučitelnosti sítí třetích zemí s transevropskou dopravní sítí se stanoví pro jednotlivé případy odpovídajícími postupy podle Smluv.
Článek 7
Projekty společného zájmu
1. Projekty společného zájmu tvoří společný cíl, jehož dosažení závisí na jejich stupni zralosti a na dostupnosti finančních zdrojů, aniž je tím předjímán finanční závazek členského státu nebo Unie.
2. V souladu s pravidly Smluv, zejména pokud jde o hospodářskou soutěž, se za projekt společného zájmu považuje každý projekt, který
a)
sleduje cíle stanovené v čl. 2 odst. 2;
b)
týká se sítě uvedené v čl. 3 odst. 1;
c)
odpovídá jedné nebo více prioritám stanoveným v článku 5; a
d)
je na základě sociálně-ekonomického rozboru nákladů a zisku potenciálně ekonomicky životaschopný.
3. Projekty se musí vztahovat k některé součásti sítě popsané v článcích 9 až 18, a zejména:
a)
se musí týkat tras stanovených na mapách v příloze I nebo
b)
musí odpovídat specifikacím nebo kritériím uvedeným v příloze II.
4. Členské státy přijmou všechna opatření, která považují za nezbytná, v rámci zásad stanovených v čl. 1 odst. 2.
Článek 8
Ochrana životního prostředí
1. Při přípravě a uskutečňování projektů musí členské státy zohlednit ochranu životního prostředí tím, že provádějí podle směrnice 85/337/EHS posuzování vlivů zamýšlených projektů společného zájmu na životní prostředí a uplatňují směrnice 92/43/EHS a 2009/147/ES.
Od 21. července 2004 provádějí členské státy u plánů a programů vedoucích k těmto projektům, zejména pokud se týkají nových tras nebo rozvoje jiné důležité uzlové infrastruktury, posuzování vlivů na životní prostředí podle směrnice 2001/42/ES.
Členské státy berou výsledky tohoto posuzování vlivů na životní prostředí v úvahu při přípravě dotčených plánů a programů v souladu s článkem 8 směrnice 2001/42/ES.
2. Do 21. července 2004 Komise po dohodě s členskými státy vyvine vhodné metody provádění strategického posuzování vlivů na životní prostředí, mimo jiné v zájmu zajištění vhodné koordinace, předcházení duplicitě prací a zjednodušení a zrychlení plánovacích procesů u přeshraničních projektů a koridorů.
K výsledkům této práce a posuzování vlivů projektů transevropských sítí na životní prostředí, které provedou členské státy podle směrnice 2001/42/ES, přihlédne Komise ve své zprávě o hlavních směrech a v případných souvisejících legislativních návrzích na revizi hlavních směrů podle článku 22 tohoto rozhodnutí.
ČÁST 2
SILNIČNÍ SÍŤ
Článek 9
Charakteristiky
1. Transevropská silniční síť zahrnuje dálnice a silnice vysoké kvality, ať stávající, nové nebo které se mají upravit, jež
a)
hrají důležitou úlohu v dálkové přepravě;
b)
jsou obchvaty hlavních městských center na trasách stanovených sítí;
c)
zajišťují propojení s jinými druhy dopravy nebo
d)
spojují uzavřené a okrajové regiony s centrálními regiony Unie.
2. Síť zaručuje uživatelům vysokou, jednotnou a nepřetržitou úroveň služeb, pohodlí a bezpečnosti.
3. Síť zahrnuje rovněž infrastrukturu pro řízení dopravy, informování uživatelů, řešení nehod a mimořádných situací a elektronický výběr mýta, přičemž je tato infrastruktura založena na aktivní spolupráci mezi systémy řízení dopravy na evropské, celostátní a regionální úrovni a poskytovateli informačních služeb o cestování a dopravním provozu a služeb s přidanou hodnotou, což zajistí nutnou doplňkovost s aplikacemi, jejichž využití je umožněno v rámci programu transevropských telekomunikačních sítí.
ČÁST 3
ŽELEZNIČNÍ SÍŤ
Článek 10
Charakteristiky
1. Železniční síť zahrnuje vysokorychlostní železniční síť a konvenční železniční síť.
2. Vysokorychlostní železniční síť, bez ohledu na to, zda využívá stávající nebo novou technologii, zahrnuje:
a)
tratě zvlášť postavené pro vysoké rychlosti, vybavené pro rychlosti obvykle se rovnající nebo přesahující 250 km/h;
b)
zvlášť modernizované vysokorychlostní tratě, vybavené pro rychlosti řádově 200 km/hod;
c)
zvlášť modernizované vysokorychlostní tratě nebo tratě zvlášť postavené pro vysoké rychlosti a propojené s vysokorychlostní železniční tratí, které mají v důsledku topografických, environmentálních, profilových nebo urbanistických omezení zvláštní rysy a u kterých je nutno v jednotlivých případech upravit rychlost.
Tato síť zahrnuje tratě uvedené v části 3 přílohy I. Základní požadavky a technické specifikace pro interoperabilitu platné pro vysokorychlostní železniční tratě používající stávající technologii jsou definovány v souladu se směrnicí Rady 96/48/ES ze dne 23. července 1996 o interoperabilitě transevropského vysokorychlostního železničního systému (11). Členské státy předem vyrozumí Komisi o otevření každé vysokorychlostní tratě a o technických charakteristikách tratě.
3. Konvenční železniční síť zahrnuje tratě pro konvenční osobní a nákladní železniční dopravu, včetně železničních úseků transevropské sítě kombinované dopravy uvedené v článku 15, přístupová spojení s námořními a vnitrozemskými přístavy společného zájmu a nákladními terminály, které jsou otevřeny pro všechny provozovatele. Základní požadavky a technické specifikace pro interoperabilitu platné pro konvenční železniční tratě jsou definovány v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/16/ES ze dne 19. března 2001 o interoperabilitě transevropského konvenčního železničního systému (12).
4. Železniční síť zahrnuje infrastrukturu a zařízení umožňující integraci železničních a silničních služeb a v případě potřeby námořních služeb a služeb letecké dopravy. V tomto ohledu se zvláštní pozornost věnuje propojení regionálních letišť se sítí.
5. Železniční síť plní nejméně jednu z těchto funkcí:
a)
hraje důležitou úlohu při dálkové přepravě cestujících;
b)
umožňuje případné propojení s letišti;
c)
umožňuje přístup k regionálním a místním železničním sítím;
d)
usnadňuje nákladní přepravu pomocí určování a rozvoje dálkových trs, které jsou určeny pro nákladní přepravu, nebo tras, na kterých je nákladní přeprava upřednostněna;
e)
hraje důležitou roli v kombinované dopravě;
f)
umožňuje prostřednictvím přístavů společného zájmu propojení s pobřežní plavbou a vnitrozemskými vodními cestami.
6. Díky své provázanosti a postupnému uplatňování interoperability, zejména prostřednictvím technické harmonizace a harmonizovaného řídícího a kontrolního systému ERTMS, jež jsou doporučeny pro evropskou železniční síť, nabízí železniční síť uživatelům vysokou úroveň kvality a bezpečnosti. Proto Komise po konzultaci s členskými státy stanoví plán využití, který je koordinován s vnitrostátními plány.
ČÁST 4
SÍŤ VNITROZEMSKÝCH VODNÍCH CESTA VNITROZEMSKÉ PŘÍSTAVY
Článek 11
Charakteristiky
1. Transevropská síť vnitrozemských vodních cest zahrnuje řeky, kanály a různé odbočky a vzájemná spojení. Poskytuje zejména možnost propojení mezi průmyslovými regiony a velkými aglomeracemi a jejich spojení s přístavy.
2. Vnitrozemské vodní cesty, které jsou součástí sítě, musí odpovídat minimálním technickým požadavkům pro třídu IV vodních cest, tj. umožňovat průjezd plavidla nebo tlačného soulodí o délce 80 až 85 m a šířce 9,5 m. Jestliže je vnitrozemská vodní cesta, která je součástí sítě, modernizována nebo nově stavěna, měly by technické specifikace odpovídat alespoň třídě IV, umožňovat pozdější dosažení třídy Va/Vb a dostatečně zohledňovat možnost průjezdu plavidel pro kombinovanou dopravu. Třída Va umožňuje průjezd plavidla nebo tlačného soulodí o délce 110 m a šířce 11,40 m a třída Vb umožňuje průjezd tlačného soulodí o dílce 172 až 185 m a šířce 11,40 m.
3. Vnitrozemské přístavy jsou součástí sítě, zejména jako body propojení mezi vodními cestami uvedenými v odstavci 2 a v článku 15 a jinými druhy dopravy.
4. Síť zahrnuje vnitrozemské přístavy:
a)
otevřené obchodní dopravě,
b)
umístěné na síti vnitrozemských vodních cest vyznačené na schématu v oddílu 4 přílohy I,
c)
propojené s ostatními transevropskými trasami podle přílohy I a
d)
vybavené překládacím zařízením pro intermodální dopravu nebo s ročním objemem nákladní dopravy nejméně 500 000 tun.
Vnitrozemské přístavy uvedené v písm. d) jsou vyznačeny v příloze I.
5. Síť rovněž zahrnuje infrastrukturu řízení provozu. To vyžaduje zejména zavedení interoperabilního inteligentního přepravního a dopravního systému označovaného jako „Říční informační služby“, který má optimalizovat stávající kapacitu a bezpečnost sítě vnitrozemských vodních cest a zlepšit interoperabilitu s jinými druhy dopravy.
ČÁST 5
NÁMOŘNÍ PŘÍSTAVY
Článek 12
Charakteristiky
1. Námořní přístavy umožňují rozvoj námořní dopravy a tvoří výchozí bod pro námořní spojení na ostrovy a body propojení mezi námořní dopravou a jinými druhy dopravy. Poskytují zařízení a služby dopravcům. Jejich infrastruktura nabízí široký rozsah služeb pro přepravu cestujících a zboží, včetně přepravy trajekty a dopravy na krátké a dlouhé vzdálenosti, včetně pobřežní plavby uvnitř Unie a mezi Unií a třetími zeměmi.
2. Námořní přístavy zahrnuté do transevropské dopravní sítě odpovídají jedné z kategorií A, B nebo C, definovaných takto:
A
:
mezinárodní námořní přístavy: přístavy s celkovým ročním objemem přepravy nejméně 1,5 milionu tun nákladu nebo 200 000 cestujících, které jsou, není-li to nemožné, spojeny s pozemními prvky transevropské dopravní sítě, a mají proto důležitou úlohu v mezinárodní námořní dopravě;
B
:
námořní přístavy Unie nespadající do kategorie A: tyto přístavy mají celkový roční objem přepravy nejméně 0,5 milionu tun nákladu nebo od 100 000 do 199 999 cestujících a jsou spojeny, není-li to nemožné, s pozemními prvky transevropské dopravní sítě a jsou vybaveny nezbytným překládacím zařízením pro námořní dopravu na krátké vzdálenosti;
C
:
regionální námořní přístavy: tyto přístavy nesplňují kritéria kategorií A a B, ale jsou umístěny v ostrovních, okrajových nebo nejvzdálenějších regionech, které propojují námořními vodními cestami a/nebo je spojují s centrálními regiony Unie.
Námořní přístavy kategorie A jsou na základě nejaktuálnějších údajů o přístavech vyznačeny na informativních mapách ve schématech uvedených v oddílu 5 přílohy I.
3. Kromě kritérií stanovených v článku 7 musí projekty námořních přístavů společného zájmu vztahující se k námořním přístavům zahrnutým do sítě transevropských námořních přístavů splňovat kritéria a specifikace uvedené v příloze II.
Článek 13
Námořní dálnice
1. Transevropská síť námořních dálnic má soustředit toky nákladní dopravy na námořní logistické trasy tak, aby se zlepšila stávající námořní spojení, která jsou životaschopná, pravidelná a často využívaná, nebo aby se vytvořila taková nová spojení pro přepravu zboží mezi členskými státy, a tím se snížilo přetížení silnic nebo se zlepšila dostupnost okrajových a ostrovních regionů a států. Námořní dálnice by neměly vylučovat kombinovanou přepravu osob a zboží za předpokladu, že nákladní doprava bude převažovat.
2. Transevropská síť námořních dálnic se skládá ze zařízení a infrastruktury pro nejméně dva přístavy ve dvou různých členských státech. Zařízení a infrastruktura zahrnují nejméně v jednom členském státě prvky, jako je zařízení přístavu, elektronické logistické systémy řízení, bezpečnost, ochranu, správní a celní řízení a infrastrukturu pro přímý přístup z moře a ze země, včetně způsobů pro zajištění celoroční splavnosti, zejména pomocí dostupných vlečných zařízení a zabezpečení zimního přístupu ledoborci.
3. Součástí transevropské sítě námořních dálnic jsou vodní cesty nebo kanály určené v části 4 přílohy I, které spojují dvě evropské námořní dálnice nebo dva jejich úseky a značně přispívají ke zkrácení námořních tras, zvýšení efektivnosti a úsporám času přepravy.
4. Projekty společného zájmu transevropské sítě námořních dálnic navrhují nejméně dva členské státy a jsou přizpůsobeny skutečným potřebám. Navrhované projekty obecně zahrnují státní i soukromý sektor v souladu s postupy, které, dříve než lze pomoc poskytnutou ze státních rozpočtů v případě potřeby doplnit o pomoc ze strany Unie, stanoví zadávací řízení v jedné z těchto podob:
a)
veřejná výzva k podávání návrhů organizovaná společně dotčenými členskými státy za účelem zřízení nových spojení z přístavu kategorie A podle definice v čl. 12 odst. 2, který je předem vybrán v rámci námořní oblasti, podle projektu č. 21 uvedeného v příloze III;
b)
pokud je poloha přístavů srovnatelná, veřejná výzva k podávání návrhů organizovaná společně dotčenými členskými státy a určená sdružením, ve kterých jsou zastoupeny alespoň přepravní společnosti a přístavy, které se nacházejí v jedné z námořních oblastí podle projektu č. 21 uvedeného v příloze III.
5. Projekty společného zájmu v transevropské síti námořních dálnic
a)
se zaměřují na zařízení a infrastrukturu, které tvoří síť námořních dálnic;
b)
aniž jsou dotčeny články 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie, mohou zahrnovat podporu na zahájení činnosti, pokud je v důsledku zadávacího řízení podle odstavce 4 státní podpora považována za nutnou pro finanční životaschopnost projektu; podpora na zahájení činnosti je omezena na dva roky a poskytuje se pouze na podporu řádně odůvodněných kapitálových nákladů; podpora nesmí přesáhnout nejnižší odhadovanou částku nutnou k zahájení daných spojení; podpora nesmí vést k narušení hospodářské soutěže na relevantních trzích v rozporu se společným zájmem;
c)
mohou rovněž zahrnovat činnosti, které mají širší přínosy a nesouvisejí s konkrétními přístavy, například zpřístupnění zařízení pro rozbíjení ledu a bagrování lodí nebo informačních systémů včetně systémů řízení dopravy a systémů elektronických hlášení.
6. Projekty společného zájmu transevropské sítě námořních dálnic se předkládají Komisi ke schválení.
7. Komise do tří let předloží výboru uvedenému v čl. 21 odst. 1 počáteční seznam konkrétních projektů společného zájmu. Tímto upřesní koncepci námořních dálnic.
Tento seznam bude rovněž předán Evropskému parlamentu.
ČÁST 6
LETIŠTĚ
Článek 14
Charakteristiky
1. Transevropská síť letišť zahrnuje letiště na území Unie, která jsou otevřena komerční letecké přepravě a splňují kritéria stanovená v části 6 přílohy II. Tato letiště jsou klasifikována odlišně podle rozsahu a typu přepravy, kterou odbavují, a podle své funkce v rámci sítě. Umožňují rozvoj leteckých spojů a propojení letecké dopravy a jiných druhů dopravy.
2. Mezinárodní spojovací body a spojovací body Unie tvoří jádro transevropské sítě letišť. Spojení mezi Unií a ostatními zeměmi světa se uskutečňuje převážně prostřednictvím mezinárodních spojovacích bodů. Spojovací body Unie zajišťují v zásadě spojení uvnitř Unie, přičemž přeprava mimo Unii dosud představuje menší část jejich činnosti. Regionální spojovací body a přístupové body usnadňují přístup k jádru sítě nebo přispívají k dopravnímu otevření ostrovních nebo okrajových regionů.
3. Mezinárodní spojovací body a spojovací body Unie se případně postupně napojí na vysokorychlostní trati železniční sítě. Síť zahrnuje infrastruktury a zařízení, které umožňují integraci leteckých, železničních a případně i námořních dopravních služeb.
ČÁST 7
SÍŤ KOMBINOVANÉ DOPRAVY
Článek 15
Charakteristiky
Transevropská síť kombinované dopravy zahrnuje
a)
železniční tratě a vnitrozemské vodní cesty vhodné pro kombinovanou dopravu a námořní cesty, které případně v kombinaci s nejkratší možnou počáteční nebo konečnou silniční dopravou umožňují dálkovou přepravu zboží;
b)
intermodální terminály vybavené zařízením umožňujícím překládku mezi železnicí, vnitrozemskými vodními cestami, námořními trasami a silnicemi;
c)
po nezbytnou dobu vhodný vozový park, pokud to charakteristiky dosud nepřizpůsobené infrastruktury vyžadují.
ČÁST 8
ŘÍDICÍ A INFORMAČNÍ SÍŤ NÁMOŘNÍ DOPRAVY
Článek 16
Charakteristiky
Transevropská řídicí a informační síť námořní dopravy zahrnuje:
a)
pobřežní a přístavní systémy řízení dopravy;
b)
lokalizační systémy plavidel;
c)
oznamovací systémy pro plavidla přepravující nebezpečné věci nebo znečisťující látky;
d)
komunikační systémy pro tísňové situace a bezpečnost na moři.
ČÁST 9
ŘÍDICÍ SÍŤ LETECKÉ DOPRAVY
Článek 17
Charakteristiky
Transevropská řídicí síť letecké dopravy zahrnuje vzdušný prostor vyhrazený pro obecné letectví, letové cesty, navigační zařízení, systémy plánování a správy provozu a systém řízení letového provozu (kontrolní střediska, prostředky dohledu a komunikace), které jsou nezbytné pro bezpečné a efektivní letectví v evropském vzdušném prostoru.
ČÁST 10
LOKALIZAČNÍ A NAVIGAČNÍ SÍŤ
Článek 18
Charakteristiky
Transevropská síť lokalizačních a navigačních systémů zahrnuje družicové lokalizační a navigační systémy a systémy, které budou vymezeny v budoucím evropském radionavigačním plánu. Tyto systémy poskytují spolehlivé a efektivní služby pro stanovení polohy a navigaci, které mohou být využity ve všech druzích dopravy.
ČÁST 11
KOORDINACE MEZI ČLENSKÝMI STÁTY
Článek 19
Evropský koordinátor
1. Pro usnadnění koordinovaného provádění určitých projektů, zejména přeshraničních projektů nebo úseků přeshraničních projektů zahrnutých mezi projekty, které jsou prohlášeny za projekty evropského zájmu podle článku 25, může Komise po dohodě s dotčenými členskými státy a po konzultaci s Evropským parlamentem jmenovat osobu „evropského koordinátora“.
2. Evropský koordinátor je vybírán zejména na základě svých zkušeností s evropskými orgány a znalostí, které se týkají financování a sociálně-ekonomického a environmentálního hodnocení významných projektů.
3. Rozhodnutí Komise o jmenování evropského koordinátora určí způsob, kterým má plnit úkoly podle odstavce 5.
4. Evropský koordinátor jedná jménem a v zastoupení Komise. Jeho působnost se obvykle týká jednoho projektu, zejména v případě přeshraničního projektu, ale v případě nutnosti může být rozšířena a může se vztahovat na celou významnou osu. Evropský koordinátor vypracuje společně s dotčenými členskými státy pracovní plán své činnosti.
5. Evropský koordinátor
a)
ve spolupráci s dotčenými členskými státy prosazuje společné metody hodnocení projektů a radí případně navrhovatelům projektů v otázkách financování projektů;
b)
každý rok vypracovává zprávu pro Evropský parlament, Komisi a dotčené členské státy o pokroku dosaženém při provádění jednoho nebo více projektů, za které odpovídá, o novém regulatorním nebo jiném vývoji, který by mohl ovlivnit charakteristiky projektů, a o obtížích a překážkách, které mohou vést ke značnému zpoždění oproti termínům uvedeným v příloze III;
c)
spolu s dotčenými členskými státy konzultuje s regionálními a místními orgány, provozovateli, uživateli dopravy a zástupci občanské společnosti, aby získal úplnější znalost poptávky po dopravních službách, možnostech investičního financování a druhu služeb, které je nutno zabezpečit pro usnadnění přístupu k takovému financování.
6. Dotčené členské státy spolupracují s evropským koordinátorem a poskytují mu informace nutné k plnění úkolů podle odstavce 5.
7. Aniž jsou dotčeny platné postupy stanovené právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy, může Komise požadovat stanovisko evropského koordinátora při posuzování žádostí o financování Unie u projektů nebo skupin projektů, za které evropský koordinátor odpovídá.
ČÁST 12
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 20
Vnitrostátní plány a programy
Členské státy poskytují Komisi stručný přehled vnitrostátních plánů a programů, které sestavují pro rozvoj transevropské dopravní sítě, zejména pokud jde o projekty prohlášené za projekty evropského zájmu uvedené v článcích 24 až 27. Po přijetí vnitrostátních plánů a programů je členské státy zašlou Komisi pro informaci.
Článek 21
Výbor pro sledování hlavních směrů a výměnu informací
1. Komisi je nápomocen Výbor pro sledování hlavních směrů a výměnu informací (dále jen „výbor“); skládá se ze zástupců členských států a předsedá mu zástupce Komise.
2. V tomto výboru se uskutečňuje výměna informací o plánech a programech oznámených členskými státy a může být přezkoumána každá otázka vztahující se k rozvoji transevropské dopravní sítě.
Článek 22
Zpráva
Komise předloží každé dva roky Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění hlavních směrů popsaných v tomto rozhodnutí.
Při sestavování této zprávy je Komisi nápomocen výbor.
Ke zprávě budou případně přiloženy legislativní návrhy na revizi hlavních směrů; tyto legislativní návrhy mohou případně zahrnovat změny seznamu prioritních projektů v příloze III nebo dodatky k tomuto seznamu projektů, které jsou v souladu s čl. 23 odst. 1. Revize se zaměří zejména na projekty, které přispívají k územní soudržnosti Unie v souladu s čl. 23 odst. 1 písm. e).
Článek 23
Prioritní projekty
1. Prioritní projekty jsou projekty společného zájmu podle článku 7, u kterých posouzení potvrdí, že:
a)
mají odstranit místo s nedostatečnou propustností nebo doplnit chybějící spojení na významné trase transevropské sítě, zejména pokud se jedná o přeshraničními projekty, překonání přírodních překážek nebo projekty s přeshraničním úsekem;
b)
mají takový rozsah, u kterého významně napomůže dlouhodobé plánování na evropské úrovni;
c)
celkově představují potenciální čisté sociálně-ekonomické přínosy a jiné sociálně-ekonomické výhody;
d)
významně zlepšují mobilitu zboží a osob mezi členskými státy, a tím také přispívají k interoperabilitě vnitrostátních sítí;
e)
přispívají k územní soudržnosti Unie integrací sítí nových členských států a zlepšováním spojení s okrajovými a ostrovními regiony;
f)
přispívají k udržitelnému rozvoji dopravy tím, že zlepšují bezpečnost a snižují škody na životním prostředí, které jsou způsobeny dopravou, zejména podporou přesunu druhů dopravy ve prospěch železnice, intermodální dopravy, vnitrozemských vodních cest a námořní dopravy;
g)
prokazují odhodlání dotčených členských států včas provést studie a hodnotící postupy pro dokončení práce v souladu s předem sjednaným datem, na základě vnitrostátních plánů nebo jiného rovnocenného dokumentu týkajícího se daného projektu.
2. Prioritní projekty, u nichž měly práce začít do roku 2010, jejich úseky a data sjednaná pro dokončení prací podle odst. 1 písm. g) jsou uvedeny v příloze III.
3. Do roku 2010 Komise vypracuje zprávu o pokroku a případně navrhne změny seznamu prioritních projektů určených v příloze III v souladu s odstavcem 1.
Článek 24
Prohlášení evropského zájmu
Prioritní projekty určené v příloze III jsou prohlášeny za projekty evropského zájmu. Toto prohlášení se provádí výhradně v souladu s postupem stanoveným ve Smlouvách a v právních aktech na nich založených.
Článek 25
Projekty prohlášené za projekty evropského zájmu
1. Aniž je dotčen právní základ daného finančního nástroje Unie, členské státy:
a)
při předkládání svých projektů v rámci Fondu soudržnosti podle nařízení Rady (ES) č. 1084/2006 ze dne 11. července 2006 o Fondu soudržnosti (13) přiřadí náležitou prioritu projektům prohlášeným za projekty evropského zájmu;
b)
při předkládání svých projektů v rámci rozpočtu pro transevropské sítě v souladu s články 5 a 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 680/2007 ze dne 20. června 2007, kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování finanční pomoci Společenství v oblasti transevropských dopravních a energetických sítí (14), přiřadí náležitou prioritu projektům prohlášeným za projekty evropského zájmu.
2. Aniž je dotčen právní základ daného finančního nástroje Unie, Komise:
a)
podporuje členské státy, aby přihlížely k projektům prohlášeným za projekty evropského zájmu při plánování programů strukturálních fondů, zejména v regionech, na které se vztahuje cíl „Konvergence“, s ohledem na vnitrostátní dopravní plány, které spadají do působnosti stávajících rámců podpory Unie;
b)
zajistí, aby země, které splňují podmínky pro využití nástroje předvstupní pomoci (NPP), přiřazovaly při předkládání svých projektů v rámci tohoto nástroje v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1085/2006 ze dne 17. července 2006, kterým se zřizuje nástroj předvstupní pomoci (NPP) (15), náležitou prioritu projektům prohlášeným za projekty evropského zájmu.
3. Při odhadu svých finančních potřeb přiřadí Komise náležitou prioritu projektům prohlášeným za projekty evropského zájmu.
Článek 26
Zpoždění při dokončení projektů prohlášených za projekty evropského zájmu
1. V případě značného zpoždění oproti konečnému termínu roku 2010 při zahájení prací na jednom z projektů prohlášených za projekty evropského zájmu požádá Komise dotčené členské státy, aby zpoždění do tří měsíců zdůvodnily. Na základě poskytnuté odpovědi konzultuje Komise všechny dotčené členské státy v zájmu řešení problému, který způsobil zpoždění.
Komise může po konzultaci s výborem a v rámci svého aktivního sledování provádění projektu, který byl prohlášen za projekt evropského zájmu, a s řádným ohledem na zásadu proporcionality rozhodnout o přijetí vhodných opatření. Dotčené členské státy mají před přijetím těchto opatření příležitost se k nim vyjádřit.
Evropský parlament je o každém přijatém opatření neprodleně informován.
Při přijímání těchto opatření bere Komise náležitě v úvahu podíl odpovědnosti každého dotčeného členského státu za zpoždění a zdrží se opatření, která by ovlivnila provádění projektu v členských státech, které nejsou za zpoždění odpovědné.
2. Pokud není projekt prohlášený za projekt evropského zájmu z větší části dokončen v přiměřené lhůtě po očekávaném datu dokončení uvedeném v příloze III a za zpoždění odpovídají všechny dotčené členské státy, Komise jej přezkoumá postupem podle odstavce 1 s cílem odejmout jeho zařazení jako projektu, který byl prohlášen za projekt evropského zájmu, s využitím přezkumného postupu uvedeného v čl. 22 třetím pododstavci.
Komise vždy přezkoumá projekt po uplynutí lhůty 15 let poté, co byl prohlášen za projekt evropského zájmu ve smyslu tohoto rozhodnutí.
Článek 27
Posuzování sociálně-ekonomických vlivů a vlivů na životní prostředí
1. Pět let po dokončení projektu prohlášeného za projekt evropského zájmu nebo jednoho z jeho úseků provedou dotčené členské státy posouzení jeho sociálně-ekonomických vlivů a jeho vlivů na životní prostředí, včetně jeho vlivů na obchod a volný pohyb osob a zboží mezi členskými státy, na územní soudržnost a udržitelný rozvoj. O výsledcích tohoto posouzení informují členské státy Komisi.
2. Pokud projekt prohlášený za projekt evropského zájmu zahrnuje přeshraniční úsek, který je z technického a finančního hlediska nedělitelný, koordinují dotčené členské státy své postupy při posuzování sociálně-ekonomických vlivů projektu a vynaloží veškeré úsilí na provedení mezinárodního přezkumu před vydáním stavebního povolení a ve stávajícím rámci.
3. Ostatní úseky projektů evropského zájmu členské státy koordinují v jednotlivých případech na dvoustranném nebo mnohostranném základě.
4. Koordinované akce nebo mezinárodní přezkum podle odstavce 2 se použijí, aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající z právních předpisů Unie o ochraně životního prostředí, zejména povinnosti týkající se posuzování vlivů na životní prostředí. Dotčené členské státy informují Komisi o zahájení a výsledku takových koordinovaných akcí nebo mezinárodního přezkumu. Komise zahrne tyto informace do zprávy uvedené v čl. 22.
Článek 28
Přeshraniční úseky
V souvislosti s určitými prioritními projekty určí členské státy přeshraniční úseky mezi dvěma členskými státy včetně námořních dálnic na základě kritérií, která stanoví výbor, a oznámí je Komisi.
Půjde zejména o úseky, které jsou z technického a finančního hlediska nedělitelné nebo ke kterým s dotčené členské státy zaváží společně a pro které zavedou společnou strukturu.
Článek 29
Zrušení
Rozhodnutí č. 1692/96/ES se zrušuje.
Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 30
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 31
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 7. července 2010.
SKLEP št. 661/2010/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 7. julija 2010
o smernicah Unije za razvoj vseevropskega prometnega omrežja
(prenovitev)
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega odstavka člena 172 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Odločba št. 1692/96/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 1996 o smernicah Skupnosti za razvoj vseevropskega prometnega omrežja (3) je bila večkrat (4) bistveno spremenjena. Ker se bo še spreminjala, bi jo bilo treba zaradi jasnosti prenoviti.
(2)
Vzpostavitev in razvoj vseevropskih prometnih omrežij prispevata k doseganju glavnih ciljev Unije, na primer k nemotenemu delovanju notranjega trga in h krepitvi ekonomske in socialne kohezije.
(3)
Vzpostavitev in razvoj vseevropskih prometnih omrežij na celotnem ozemlju Unije vsebujeta tudi posebna cilja zagotoviti trajnostno mobilnost oseb in blaga pod najboljšimi socialnimi, okoljskimi in varnostnimi pogoji ter vključiti vse vrst prevoza ob upoštevanju njihovih primerjalnih prednosti. Eden od možnih učinkov vseevropskega omrežja je ustvarjanje delovnih mest.
(4)
Rast prometa zlasti zaradi naraščajočega deleža težkih tovornih vozil povzroča vedno večje prometne zastoje in ozka grla na mednarodnih prometnih koridorjih. Da bi zagotovili mednarodno mobilnost blaga in potnikov, je torej treba čim bolj izkoristiti zmogljivost vseevropskega prometnega omrežja.
(5)
Ladijski prevozi na kratkih relacijah lahko med drugim prispevajo k razbremenitvi zastojev na kopenskih prometnih poteh.
(6)
Vključevanje omrežij na evropski ravni se lahko razvije samo postopoma z medsebojnim povezovanjem različnih vrst prevoza, da bi bolje izkoristili dane prednosti posamezne vrste prevoza.
(7)
Točke medsebojne povezave, vključno z morskimi pristanišči in pristanišči na celinskih vodah ter intermodalnimi terminali, so predpogoj za vključevanje različnih načinov prevoza v multimodalno omrežje.
(8)
Ker ciljev tega sklepa, in zlasti določitve splošne zasnove in prednostnih nalog na področju vseevropskih prometnih omrežij, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker te cilje zaradi potrebe po njihovi uskladitvi lažje doseže Unija, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenih ciljev.
(9)
Opredeliti je treba projekte v skupnem interesu, ki prispevajo k doseganju teh ciljev in so skladni s prioritetami tako sprejetih ukrepov. Upoštevati bi bilo treba samo potencialno ekonomsko upravičene projekte.
(10)
Prednostne projekte je treba razglasiti za projekte v evropskem interesu, kar omogoča osredotočenje financiranja s strani Unije na takšne projekte in uvedbo mehanizmov za pospešitev usklajevanja med državami članicami z namenom pospešiti dokončanje projektov v želenih časovnih okvirih.
(11)
V skladu s členom 170 Pogodbe o delovanju Evropske unije bi morala politika vseevropskega omrežja prispevala h krepitvi gospodarske in socialne kohezije znotraj Unije. Da bi dosegli ta cilj, si je treba prizadevati za kar največjo usklajenost med smernicami Unije za vseevropsko prometno omrežje in načrtovanjem ustreznih finančnih instrumentov, ki so na voljo na ravni Unije.
(12)
Naknadno ocenjevanje prednostnih projektov bi moralo omogočiti lažje spremembe smernic in seznama prednostnih projektov v prihodnosti ter prispevati k izboljšanju načinov predhodnega ocenjevanja, ki jih izvajajo države članice.
(13)
Določeni javni in zasebni projekti, ki bodo verjetno pomembno vplivali na okolje, bi morali biti odobreni samo po predhodni presoji tega potencialnega vpliva v skladu z obstoječimi pravili Unije.
(14)
V opredelitev in izvajanje politike Unije na področju vseevropskih omrežij bi bilo treba vključiti zahteve varstva okolja v skladu s členom 11 Pogodbe o delovanju Evropske unije. To vključuje prednostno pospeševanje infrastrukture za vrste prevoza z manjšim vplivom na okolje in sicer za železniški prevoz, prevoz po morju na kratkih razdaljah in prevoz po celinskih plovnih poteh.
(15)
Okoljska presoja v skladu z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih planov in programov na okolje (5) se bo v prihodnosti izvajala za vse načrte in programe, namenjene projektom v skupnem interesu. Financiranje prometne infrastrukture bi moralo biti pogojeno z izpolnjevanjem določb okoljske zakonodaje Unije, zlasti Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji učinkov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (6), Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih bivalnih okolij ter divje favne in flore (7) ter Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (kodificirana različica) (8).
(16)
Znotraj splošnega cilja zagotoviti trajnostno mobilnost oseb in blaga bi bilo treba vzpostaviti mehanizme za podporo razvoju morskih avtocest med državami članicami, da bi zmanjšali cestne zastoje in/ali izboljšali dostop do obrobnih in otoških regij ter držav. Vzpostavitev takšnih mehanizmov, ki jih med drugim podpirajo razpisni postopki, bi morala biti pregledna in prilagojena potrebam ter ne bi smela na nikakršen način posegati v predpise Unije o konkurenci ali javnih naročilih.
(17)
Za večji donos naložb in zaradi njihove lažje uskladitve ter povezovanja v paket bo morda nujna tesnejša koordinacija med državami, ki so vpletene v projekte na isti prometni poti.
(18)
Komisija bi morala vsaki dve leti predloži poročilo o izvajanju tega sklepa in do leta 2010 sestaviti osnutek poročila ter po potrebi predlagati spremembe seznama prednostnih projektov.
(19)
Odbor bi moral biti pooblaščen predvsem za pomoč Komisiji, kadar preverja izvajanje in razvijanje smernic, predvidenih s tem sklepom.
(20)
Zaradi jasnosti bi bilo treba Prilogo I k Odločbi št. 1692/96/ES nadomestiti z novo prilogo, ki bo vsebovala zemljevide vseh držav članic; s tem bi zagotovili, da bodo zemljevidi, ki jih ta navedena odločba, kot je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1791/2006 (9), že vsebuje, dopolnjeni z zemljevidi iz akta o pristopu iz leta 2003. Poleg tega je ciljni datum za načrt leto 2020 za vse države članice -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
ODDELEK 1
SPLOŠNA NAČELA
Člen 1
Vsebina
1. Namen tega sklepa je določiti smernice, ki zajemajo cilje, prednostne naloge in splošno zasnovo ukrepov, predvidenih na področju vseevropskega prometnega omrežja. Te smernice opredeljujejo projekte v skupnem interesu, katerih izvajanje naj bi prispevalo k razvoju omrežja po vsej Uniji.
2. Smernice iz odstavka 1 sestavljajo splošni okvir napotil, ki je namenjen spodbujanju držav članic in, kjer je primerno, tudi Unije pri izvajanju projektov v skupnem interesu, katerih namen je zagotoviti kohezijo, medsebojno povezavo in interoperabilnost vseevropskega prometnega omrežja kakor tudi dostop do tega omrežja. Namen teh smernic je tudi omogočiti lažjo vključitev zasebnega sektorja.
3. Bistvene zahteve v zvezi z interoperabilnostjo vseevropskega prometnega omrežja, prometno telematiko in pomožnimi storitvami so v skladu s Pogodbama opredeljene v Direktivi 2008/57/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o interoperabilnosti železniškega sistema v Skupnosti (10) in ločeno od tega sklepa.
Člen 2
Cilji
1. Vseevropsko prometno omrežje se vzpostavi postopoma do leta 2020 s povezovanjem infrastrukturnih omrežij za kopenski, pomorski in zračni promet v celotni Uniji v skladu s shemami, prikazanimi na zemljevidih v Prilogi I in/ali specifikacijah v Prilogi II.
2. Omrežje mora:
(a)
zagotoviti trajnostno mobilnost oseb in blaga znotraj območja brez notranjih meja pod najboljšimi možnimi socialnimi in varnostnimi pogoji, hkrati pa pomagati doseči cilje Unije, zlasti glede okolja in konkurence, ter prispevati h krepitvi ekonomske in socialne kohezije;
(b)
nuditi uporabnikom visokokakovostno infrastrukturo pod sprejemljivimi ekonomskimi pogoji;
(c)
vključiti vse načine prevoza ob upoštevanju njihovih primerjalnih prednosti;
(d)
omogočiti optimalno uporabo obstoječih zmogljivosti;
(e)
biti čim bolj interoperabilno pri načinih prevoza in spodbujati intermodalnost med različnimi načini prevoza;
(f)
biti čim bolj ekonomsko uspešno;
(g)
pokrivati celotno ozemlje držav članic, kar bi omogočilo splošni dostop, povezovalo otoška, neobalna in obrobna območja s centralnimi območji ter med seboj povezovalo glavne urbane aglomeracije in regije Unije brez ozkih grl;
(h)
imeti možnost povezave z omrežji držav članic Evropskega združenja za prosto trgovino (EFTA), držav srednje in vzhodne Evrope ter sredozemskih držav, hkrati pa pospeševati interoperabilnost in dostop do teh omrežij, če se izkaže, da je to v interesu Unije.
Člen 3
Obseg omrežja
1. Vseevropsko omrežje obsega prometno infrastrukturo, sisteme za upravljanje prometa ter sisteme za določanje položaja in navigacijo.
2. Prometna infrastruktura obsega cestna in železniška omrežja ter omrežja celinskih plovnih poti, morske avtoceste, pomorska pristanišča in pristanišča na celinskih plovnih poteh, letališča ter druge povezovalne točke med različnimi omrežji.
3. Sistemi za upravljanje prometa ter sistemi za določanje položaja in navigacijo vključujejo potrebne tehnične naprave ter informacijske in telekomunikacijske sisteme za zagotavljanje usklajenega delovanja omrežja in učinkovitega upravljanja prometa.
Člen 4
Splošna zasnova ukrepov
Splošne zasnove ukrepov Unije zajemajo:
(a)
sestavo in revizijo shem omrežja;
(b)
opredelitev projektov v skupnem interesu;
(c)
prilagoditev obstoječega omrežja;
(d)
pospeševanje interoperabilnosti omrežja;
(e)
najboljšo kombinacijo načinov prevoza, med drugim z ustvarjanjem prometnih vozlišč, ki naj bodo za tovorni promet po možnosti zunaj mestnih središč, da bi omogočili učinkovito delovanje intermodalnosti;
(f)
prizadevanje za doslednost in dopolnjevanje finančne pomoči v skladu s pravili, ki se uporabljajo za vsak finančni instrument;
(g)
raziskave in razvoj;
(h)
sodelovanje z zadevnimi tretjimi državami z razvijanjem omrežja in sklepanje primernih sporazumov z njimi;
(i)
spodbude za države članice in mednarodne organizacije za pospeševanje ciljev, za katere si prizadeva Unija;
(j)
pospeševanje stalnega sodelovanja med zainteresiranimi stranmi;
(k)
vse druge ukrepe, ki se izkažejo za potrebne za dosego ciljev iz člena 2(2).
Člen 5
Prednostne naloge
Prednostne naloge ob upoštevanju ciljev, določenih v členu 2(2), in splošne zasnove ukrepov iz člena 4, so:
(a)
vzpostavitev in razvoj ključnih in vmesnih povezav, ki so potrebne za odpravo ozkih grl, dograjevanje manjkajočih odsekov in izgradnja glavnih poti, zlasti njihovih čezmejnih odsekov, prečkanje naravnih ovir in izboljšanje interoperabilnosti na glavnih poteh;
(b)
vzpostavitev in razvoj infrastrukture za izboljšanje povezave nacionalnih omrežij, ki omogočajo povezovanje otokov ali območij, podobnih otokom, neobalnih, obrobnih območij in najbolj oddaljenih regij na eni strani z osrednjimi območji Unije na drugi strani, zlasti z namenom znižati visoke prevozne stroške na teh območjih;
(c)
potrebni ukrepi za postopno izgradnjo interoperabilnega železniškega omrežja, ki bi obsegalo proge, prilagojene za tovorni promet, kjer je to izvedljivo;
(d)
potrebni ukrepi za pospešitev ladijskega prometa na dolgih razdaljah, prevoza po morju na kratkih razdaljah in ladijskega prometa po celinskih plovnih poteh;
(e)
potrebni ukrepi za povezavo železniškega in zračnega prometa, zlasti z železniškim dostopom do letališč in, kjer je to primerno, potrebna infrastruktura ter naprave;
(f)
najboljša izraba zmogljivosti in učinkovitosti obstoječe in nove infrastrukture, širše povezovanje različnih načinov prevoza, izboljšana varnost in zanesljivost omrežja s postavitvijo in izboljšanjem intermodalnih ploščadi in infrastrukturo za dostop do njih in/ali razvojem inteligentnih sistemov;
(g)
vključitev varnostnih in okoljskih interesov v projektiranje in vzpostavitev vseevropskega prometnega omrežja;
(h)
razvoj trajnostne mobilnosti oseb in blaga v skladu s cilji Unije glede trajnostnega razvoja.
Člen 6
Omrežja tretjih držav
Spodbujanje projektov v skupnem interesu in medsebojnega povezovanja omrežij ter interoperabilnosti s strani Unije za zagotovitev združljivosti omrežij tretjih držav z vseevropskim prometnim omrežjem se določi za vsak primer posebej v skladu z ustreznimi postopki iz Pogodb.
Člen 7
Projekti v skupnem interesu
1. Projekti tvorijo skupni cilj, katerega izvajanje je odvisno od njihove stopnje zrelosti in od razpoložljivosti finančnih sredstev, in ne posegajo v finančne obveznosti države članice ali Unije.
2. V skladu s pravili iz Pogodb, še zlasti glede konkurenčnih vprašanj, velja, da je v skupnem interesu vsak projekt, ki:
(a)
sledi ciljem, določenim v členu 2(2);
(b)
zadeva omrežje, opisano v členu 3(1);
(c)
ustreza eni ali več prednostnim nalogam, ki so določene v členu 5; in
(d)
je potencialno ekonomsko uspešen na podlagi analize socialno-ekonomskih stroškov in koristi.
3. Projekti se nanašajo na del omrežja, ki je opisano v členih od 9 do 18, in še zlasti:
(a)
veljajo za poti, ki so opredeljene na zemljevidih v Prilogi I; in/ali
(b)
ustrezajo specifikacijam ali merilom iz Priloge II.
4. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe v okviru načel, določenih v členu 1(2).
Člen 8
Varstvo okolja
1. Pri načrtovanju in izvajanju projektov morajo države članice upoštevati varstvo okolja tako, da v skladu z Direktivo 85/337/EGS izvedejo presojo o tem, kako projekti v skupnem interesu, ki jih je treba izvesti, vplivajo na okolje, in da uporabijo direktivi 92/43/EGS in 2009/147/ES.
Po 21. juliju 2004 morajo države članice v skladu z Direktivo 2001/42/ES izvesti presojo vplivov načrtov in programov, namenjenih projektom v skupnem interesu, zlasti kadar le-ti zadevajo gradnjo novih cest ali razvoj druge pomembne infrastrukture.
Države članice rezultate takšne presoje upoštevajo pri pripravi zadevnih načrtov in programov v skladu s členom 8 Direktive 2001/42/ES.
2. Pred 21. julijem 2004 Komisija v soglasju z državami članicami razvije ustrezne metode za strateško vrednotenje vplivov, da bi med drugim zagotovila ustrezno uskladitev, se izognila podvajanju prizadevanj in dosegla enostavnejše ter hitrejše postopke pri načrtovanju čezmejnih projektov in koridorjev.
Rezultate tega dela in presoje vplivov projektov vseevropskega omrežja, ki jih države članice izvajajo v skladu z Direktivo 2001/42/ES, Komisija upošteva v svojem poročilu o smernicah in možnih spremljajočih zakonskih predlogih za spremembo smernic, predvidenih v členu 22 tega sklepa.
ODDELEK 2
CESTNO OMREŽJE
Člen 9
Značilnosti
1. Vseevropsko cestno omrežje obsega avtoceste in ceste visoke kakovosti, ne glede na to, ali obstajajo, so nove ali jih je treba prilagoditi, ki:
(a)
imajo pomembno vlogo v prometu na dolge razdalje; ali
(b)
obidejo glavna mestna središča po poteh, ki so določene z omrežjem; ali
(c)
zagotavljajo medsebojno povezavo z drugimi načini prevoza; ali
(d)
povezujejo neobalna in obrobna območja z osrednjimi območji Unije.
2. Omrežje uporabnikom zagotavlja visoko, enotno in trajno raven storitev, udobja in varnosti.
3. Omrežje obsega tudi infrastrukturo za upravljanje prometa, obveščanje uporabnikov o dogodkih, nujnih primerih ter elektronskem plačevanju pristojbin, ki temelji na aktivnem sodelovanju med sistemi za upravljanje prometa na evropski, nacionalni in regionalni ravni in službami, ki nudijo informacije o potovanju in prometu ter dajatvah na dodano vrednost, kar bo zagotovilo potrebno dopolnitev z napravami/povezavami, katerih razvoj je omogočil program vseevropskega telekomunikacijskega omrežja.
ODDELEK 3
ŽELEZNIŠKO OMREŽJE
Člen 10
Značilnosti
1. Železniško omrežje obsega železniške proge za visoke hitrosti in železniške proge za konvencionalne hitrosti.
2. Omrežje železniških prog za visoke hitrosti, ki obratuje z uporabo obstoječe ali nove tehnologije, obsega:
(a)
posebej zgrajene železniške proge za visoke hitrosti, prilagojene hitrostim, ki so na splošno enake ali večje od 250 km/h;
(b)
posebej izpopolnjene železniške proge za visoke hitrosti za hitrosti približno 200 km/h;
(c)
posebej izpopolnjene železniške proge za visoke hitrosti ali posebej zgrajene železniške proge za visoke hitrosti, povezane z omrežjem prog za visoke hitrosti, ki imajo posebne značilnosti zaradi topografskih, okoljskih, reliefnih ali urbanističnih ovir, kjer mora biti hitrost prilagojena vsakemu posameznemu primeru.
Omrežje železniških prog za visoke hitrosti obsega proge, ki so navedene v oddelku 3 Priloge I. Bistvene zahteve in tehnične značilnosti glede interoperabilnosti, ki veljajo za železniške proge za visoke hitrosti, ki obratujejo z uporabo obstoječe tehnologije, se opredelijo v skladu z Direktivo Sveta 96/48/ES z dne 23. julija 1996 o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti (11). Države članice Komisijo predhodno obvestijo o odprtju vsake železniške proge za visoke hitrosti in o njenih tehničnih značilnostih.
3. Omrežje železniških prog za konvencionalne hitrosti obsega proge za konvencionalni železniški prevoz potnikov in tovora, skupaj z železniškim deli vseevropskega omrežja za kombinirani promet iz člena 15, povezavami do morskih pristanišč in pristanišč na celinskih vodah, ki so v skupnem interesu, in do tistih tovornih ploščadi, ki so odprte za vse operatorje. Bistvene zahteve in tehnične značilnosti glede interoperabilnosti, ki veljajo za konvencionalne železniške proge, so opredeljene v skladu z Direktivo 2001/16/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. marca 2001 o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti (12).
4. Železniško omrežje obsega infrastrukturo in naprave, ki omogočajo povezavo železniških in cestnih storitev in kjer je to primerno, storitve pomorskega in zračnega prometa. V tem smislu je treba nameniti posebno pozornost povezavam regionalnih letališč z omrežjem.
5. Železniško omrežje izpolnjuje najmanj eno od naslednjih funkcij:
(a)
ima pomembno vlogo v potniškem prometu na dolge razdalje;
(b)
omogoča povezavo z letališči, kjer to ustreza;
(c)
omogoča dostop do regionalnih in lokalnih železniških omrežij;
(d)
pospešuje tovorni promet z opredelitvijo in razvojem glavnih prog, namenjenih tovornemu prometu, ali prog, na katerih imajo prednost tovorni vlaki;
(e)
ima pomembno vlogo v kombiniranem prevozu;
(f)
preko pristanišč v skupnem interesu omogoča povezavo med morskim prevozom na kratkih razdaljah in celinskimi plovnimi potmi.
6. Omrežje zagotavlja uporabnikom visoko raven kakovosti in varnosti prek neprekinjenega obratovanja in postopnega izvajanja njegove interoperabilnosti, ki se doseže zlasti s tehničnim usklajevanjem in usklajenim sistemom za krmiljenje in nadzor (ERTMS), ki se priporoča za evropsko železniško omrežje. V ta namen Komisija v posvetovanju z državami članicami oblikuje razvojni načrt, ki bo usklajen z nacionalnimi načrti.
ODDELEK 4
OMREŽJE CELINSKIH PLOVNIH POTI IN PRISTANIŠČA NA CELINSKIH VODAH
Člen 11
Značilnosti
1. Vseevropsko omrežje celinskih plovnih poti obsega reke, kanale ter različne vrste rečnih rokavov in drugih povezav med njimi. Zlasti omogoča povezavo med industrijskimi območji in glavnimi mestnimi aglomeracijami ter jih povezuje s pristanišči.
2. Minimalne tehnične značilnosti za plovne poti, ki tvorijo del omrežja, so tiste, določene za plovno pot razreda IV, ki omogoča prehod plovila ali sestava potiskanih plovil dolžine od 80 do 85 m in širine 9,50 m. Kadar je plovna pot, ki tvori del omrežja, posodobljena ali zgrajena, bi morale tehnične specifikacije ustrezati vsaj razredu IV in omogočati naknadno izpolnitev pogojev za razred Va/Vb in vzpostaviti zadovoljiv prehod plovil, ki se uporabljajo v kombiniranem prometu. Razred Va omogoča prehod plovila ali sestava potiskanih plovil dolžine 110 m in širine 11,40 m. Razred Vb omogoča prehod sestava potiskanih plovil dolžine od 172 do 185 m in širine 11,40 m.
3. Pristanišča na celinskih vodah oblikujejo del omrežja zlasti kot prometna križišča med celinskimi plovnimi potmi, navedenimi v odstavku 2 in členu 15, in drugimi načini prevoza.
4. Omrežje vključuje pristanišča na celinskih vodah, ki so:
(a)
odprta za komercialni promet;
(b)
locirana v omrežju celinskih plovnih poti, kakor je prikazano v pregledu v oddelku 4 Priloge I;
(c)
povezana z drugimi vseevropskimi prometnimi potmi, kakor je prikazano v Prilogi I; in
(d)
opremljena z napravami in objekti za pretovarjanje za intermodalni prevoz ali z obsegom letnega tovornega prometa vsaj 500 000 ton.
Pristanišča v omrežju celinskih plovnih poti iz točke (d) so prikazana v Prilogi I.
5. Omrežje vključuje tudi infrastrukturo za upravljanje prometa. Ta zlasti obsega vzpostavitev interoperabilnega, inteligentnega prometnega in prevoznega sistema, znanega pod imenom „River Information Services“, z namenom optimizirati obstoječe zmogljivosti in varnost omrežja celinskih plovnih poti in izboljšati interoperabilnost z drugimi načini prevoza.
ODDELEK 5
MORSKA PRISTANIŠČA
Člen 12
Značilnosti
1. Morska pristanišča omogočajo razvoj pomorskega prometa in so izhodišča za ladijske povezave do otokov ter vozlišča za povezave med pomorskim prevozom in drugimi načini prevoza. Prevoznikom zagotavljajo opremo in storitve. Njihova infrastruktura zagotavlja vrsto storitev za prevoz potnikov in blaga, skupaj s trajektnimi prevozi in plovbo na kratke in dolge razdalje ter z obalno plovbo v Uniji ter med Unijo in tretjimi državami.
2. Morska pristanišča, vključena v vseevropsko prometno omrežje, sodijo v eno od kategorij A, B ali C, opredeljenih spodaj:
A
:
mednarodna morska pristanišča: pristanišča s skupnim letnim obsegom prometa najmanj 1,5 milijona ton tovora ali 200 000 potnikov, ki so, razen če je to nemogoče, povezana s kopenskimi elementi vseevropskega prometnega omrežja in so zato zelo pomembna v mednarodnem pomorskem prometu;
B
:
morska pristanišča Unije, ki niso v kategoriji A: skupni letni obseg prometa teh pristanišč znaša najmanj 0,5 milijona ton tovora ali med 100 000 in 199 999 potnikov, so povezana, razen če je to nemogoče, s kopenskimi elementi vseevropskega prometnega omrežja ter opremljena s potrebnimi napravami in objekti za pretovarjanje tovora pri ladijskih prevozih na kratkih relacijah;
C
:
regionalna pristanišča: ta pristanišča ne izpolnjujejo meril kategorij A in B, vendar se nahajajo v otoških, zunajmestnih ali najbolj obrobnih regijah ter te regije povezujejo po morju in/ali jih povezujejo s centralnimi regijami Unije.
Morska pristanišča iz kategorije A se prikažejo na označenih zemljevidih v preglednih načrtih v oddelku 5 Priloge I na podlagi najnovejših podatkov o pristaniščih.
3. Poleg meril iz člena 7 morajo projekti morskih pristanišč skupnega interesa, ki se nanašajo na morska pristanišča, vključena v vseevropsko omrežje morskih pristanišč, izpolnjevati merila in specifikacije iz Priloge II.
Člen 13
Morske avtoceste
1. Namen vseevropskega omrežja morskih avtocest je skoncentrirati pretok tovora na logistične morske poti, tako da se izboljšajo obstoječe pomorske povezave ali vzpostavijo nove, funkcionalne, redne in pogoste pomorske povezave za prevoz blaga med državami članicami in s tem zmanjšajo zastoji na cestah in/ali izboljša dostop do obrobnih in otoških regij ter držav. Na morskih avtocestah bi bilo treba dopustiti tudi kombinirani prevoz oseb in blaga, pod pogojem, da blago prevladuje.
2. Vseevropsko omrežje morskih avtocest obsega naprave in infrastrukturo, ki zadevajo najmanj dve pristanišči v dveh različnih državah članicah. Naprave in infrastruktura vključujejo elemente v najmanj eni državi članici kot so pristaniške naprave, elektronski sistemi za logistično upravljanje, postopki v zvezi z varnostjo in varovanjem, upravni in carinski postopki, kakor tudi infrastruktura za neposredno povezavo med celino in morjem, vključno z načini, ki omogočajo celoletno plovbo, zlasti razpoložljive naprave za poglabljanje dna in ledolomilci za dostop v zimskem času.
3. Plovne poti ali kanali, kot so opredeljeni v oddelku 4 Priloge I, ki povezujejo dve evropski morski avtocesti ali dva njuna odseka in pomembno prispevajo k skrajšanju pomorskih poti, večji učinkovitosti in krajšemu času odpreme, so sestavni del vseevropskega omrežja morskih avtocest.
4. Projekte v skupnem interesu v okviru vseevropskega omrežja morskih avtocest predlagata najmanj dve državi, prilagojeni pa so dejanskim potrebam. Predlagani projekti na splošno vključujejo javni in zasebni sektor v skladu s postopki, ki - preden se dodeljena pomoč iz državnih proračunov po potrebi dopolni s pomočjo Unije - predvidevajo javni razpis v eni od naslednjih oblik:
(a)
javni razpis, ki ga skupaj organizirajo zadevne države članice, da bi uvedle nove povezave od pristanišča razreda A, kot je opredeljeno v členu 12(2), ki ga predhodno izberejo znotraj vsakega pomorskega območja, kakor je to navedeno v projektu št. 21 iz Priloge III;
(b)
če je lokacije pristanišč mogoče primerjati, javni razpis, ki ga skupaj organizirajo zadevne države članice, in katerega namen je v konzorcij združiti vsaj ladjarske družbe in pristanišča, v enem od pomorskih območij, kakor je to navedeno v projektu št. 21 iz Priloge III.
5. Za projekte v skupnem interesu v okviru vseevropskega omrežja morskih avtocest veljajo projekti, ki:
(a)
so osredotočeni na naprave in infrastrukturo, ki tvori omrežje morskih avtocest;
(b)
lahko vključujejo pomoč za začetek izvajanja, ne da bi s tem posegali v člena 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije, če se na podlagi javnega razpisa iz odstavka 4 oceni, da je javna podpora nujna za finančno sposobnost za preživetje projekta; pomoč za začetek izvajanja se omeji na dve leti in se dodeli le kot podpora ustrezno utemeljenim stroškom kapitala; pomoč ne sme presegati najnižjega predvidenega zneska, ki je nujen za začetek gradnje zadevnih povezav; pomoč ne sme povzročiti izkrivljene konkurence na ustreznih trgih, ki bi bila v nasprotju s skupnimi interesi;
(c)
lahko vključujejo tudi dejavnosti, ki imajo širšo korist in niso povezane z določenimi pristanišči, kot so razpoložljive naprave za lomljenje ledu in poglabljanje dna, kakor tudi informacijski sistemi, skupaj s sistemi za upravljanje prometa in elektronsko poročanje.
6. Projekti v skupnem interesu v okviru vseevropskega omrežja morskih avtocest se predložijo Komisiji v odobritev.
7. Komisija v roku treh let odboru iz člena 21(1) predloži začetni seznam specifičnih projektov v skupnem interesu, s čimer pojmu morskih avtocest da dejansko obliko.
Ta seznam pošlje tudi Evropskemu parlamentu.
ODDELEK 6
LETALIŠČA
Člen 14
Značilnosti
1. Vseevropsko omrežje letališč obsega letališča na ozemlju Unije, ki so odprta za komercialni zračni prevoz in izpolnjujejo merila, določena v oddelku 6 Priloge II. Ta letališča so različno razvrščena v skladu z obsegom in vrsto prometa, ki tam poteka, ter v skladu z njihovo funkcijo v omrežju. Omogočajo razvoj letalskih povezav in povezavo zračnega prevoza z drugimi načini prevoza.
2. Mednarodna vozlišča in vozlišča v Uniji sestavljajo jedro vseevropskega letališkega omrežja. Povezave med Unijo in ostalim svetom potekajo v glavnem preko mednarodnih vozlišč. Vozlišča v Uniji zagotavljajo predvsem povezave znotraj Unije, povezave zunaj Unije pa še vedno obsegajo majhen delež njihovega poslovanja. Regionalna vozlišča in točke dostopa omogočajo dostop do jedra omrežja ali pomagajo odpirati obrobne in izolirane regije.
3. Mednarodna vozlišča in vozlišča v Uniji se postopoma povežejo z omrežjem železniških prog za visoke hitrosti, kjer to ustreza. Omrežje obsega infrastrukturo in naprave, ki omogočajo povezavo storitev zračnega in železniškega prometa in, kjer je to primerno, storitev pomorskega prometa.
ODDELEK 7
OMREŽJE ZA KOMBINIRANI PROMET
Člen 15
Značilnosti
Vseevropsko omrežje za kombinirani promet obsega:
(a)
železniške proge in celinske plovne poti, primerne za kombinirani prevoz ter ladijski prevoz, ki, kadar je primerno, v povezavi z najkrajšim možnim začetnim in/ali končnim delom prevoza po cesti, omogočajo prevoz blaga na dolge razdalje;
(b)
intermodalne terminale, opremljene z objekti in napravami, ki omogočajo pretovarjanje med železnicami, celinskimi plovnimi potmi, pomorskimi plovnimi potmi in cestami;
(c)
primeren začasni vozni park, kadar tako zahtevajo še ne prilagojene značilnosti infrastrukture.
ODDELEK 8
OMREŽJE ZA UPRAVLJANJE LADIJSKEGA PROMETA IN OBVEŠČANJE
Člen 16
Značilnosti
Vseevropsko omrežje za upravljanje ladijskega prometa in obveščanje zajema:
(a)
sisteme za upravljanje obalnega in pristaniškega ladijskega prometa;
(b)
sisteme za določanje položaja plovil;
(c)
sisteme javljanja plovil, ki prevažajo nevarno blago ali blago, ki onesnažuje okolje;
(d)
komunikacijske sisteme za klic v sili in varnost na morju.
ODDELEK 9
OMREŽJE ZA UPRAVLJANJE ZRAČNEGA PROMETA
Člen 17
Značilnosti
Vseevropsko omrežje za upravljanje zračnega prometa obsega zračni prostor, namenjen splošnemu letalstvu, letalske proge, letalska navigacijska sredstva, sistem za načrtovanje in upravljanje prometa ter sistem za nadzor zračnega prometa (kontrolni centri, naprave za nadzor in komunikacijo), ki so potrebni za varno in učinkovito letalstvo v evropskem zračnem prostoru.
ODDELEK 10
OMREŽJE ZA DOLOČANJE POLOŽAJA IN NAVIGACIJO
Člen 18
Značilnosti
Vseevropsko omrežje za določanje položaja in navigacijo obsega satelitske sisteme za določanje položaja in navigacijo ter sisteme, ki jih je treba opredeliti v prihodnjem Evropskem radio-navigacijskem načrtu. Ti sistemi zagotavljajo zanesljivo in učinkovito določanje položaja in navigacijo, ki se lahko uporablja pri vseh načinih prevoza.
ODDELEK 11
USKLAJEVANJE MED DRŽAVAMI ČLANICAMI
Člen 19
Evropski koordinator
1. Da bi pospešila usklajeno uvajanje nekaterih projektov, zlasti čezmejnih projektov ali odsekov čezmejnih projektov, vključenih med projekte, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu iz člena 25, lahko Komisija v soglasju z zadevnimi državami članicami in po posvetu z Evropskim parlamentom določi osebo, imenovano „evropski koordinator“.
2. Evropski koordinator se izbere zlasti na osnovi izkušenj glede evropskih institucij in poznavanja vprašanj v zvezi s financiranjem, socialno-ekonomsko in okoljsko presojo glavnih projektov.
3. V svojem sklepu o imenovanju evropskega koordinatorja Komisija določi način opravljanja nalog iz odstavka 5.
4. Evropski koordinator deluje v imenu in za račun Komisije. Naloge evropskega koordinatorja se običajno nanašajo na en projekt, zlasti v primeru čezmejnega projekta, vendar se lahko po potrebi razširijo in pokrivajo celotno glavno os. Evropski koordinator skupaj z zadevnimi državami članicami oblikuje delovni načrt svojih dejavnosti.
5. Evropski koordinator:
(a)
skupaj z zadevnimi državami članicami spodbuja skupne načine za vrednotenje projektov in, kjer to ustreza, svetuje spodbujevalcem projektov glede finančne ureditve projektov;
(b)
vsako leto pripravi poročilo za Evropski parlament, Komisijo in zadevne države članice o doseženem napredku pri izvajanju projekta(-ov), za katerega(-) je pristojen, o novih pravnih ali drugih razvojnih dosežkih, ki bi lahko vplivali na značilnosti projektov, in o kakršnih koli težavah in ovirah, ki lahko povzročile veliko zamudo glede na datume, navedene v Prilogi III;
(c)
se skupaj z zadevnimi državami članicami posvetuje z regionalnimi in lokalnimi organi, prevozniki, naročniki prevoza in predstavniki civilne družbe z namenom pridobiti več znanja o potrebah po prevoznih storitvah, možnostih za financiranje investicij in o vrstah storitev, ki jih je treba zagotoviti za lažji dostop do teh sredstev.
6. Zadevne države članice sodelujejo z evropskim koordinatorjem in mu posredujejo podatke, ki jih potrebuje pri izvajanju nalog iz odstavka 5.
7. Brez poseganja v veljavne postopke, določene v zakonodaji Unije in nacionalni zakonodaji, Komisija lahko zaprosi evropskega koordinatorja za mnenje pri pregledu vlog za pridobitev sredstev Unije za projekte ali skupine projektov, ki so v njegovi pristojnosti.
ODDELEK 12
SKUPNE DOLOČBE
Člen 20
Nacionalni načrti in programi
Države članice Komisiji pošljejo povzetke nacionalnih načrtov in programov, ki jih pripravljajo za razvoj vseevropskega prometnega omrežja, zlasti v zvezi s projekti, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu, navedenimi v členih 24 do 27. Ko države članice sprejmejo nacionalne načrte in programe, jih pošljejo Komisiji v vednost.
Člen 21
Odbor za spremljanje smernic in izmenjavo podatkov
1. Komisiji pomaga Odbor za spremljanje smernic in izmenjavo podatkov, v nadaljevanju „odbor“, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic, predseduje pa mu predstavnik Komisije.
2. Odbor izmenjuje informacije o načrtih in programih, ki jih sporočijo države članice, preuči pa lahko vsako vprašanje, ki je povezano z razvojem vseevropskega prometnega omrežja.
Člen 22
Poročilo
Komisija vsaki dve leti poroča Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o izvajanju smernic, opisanih v tem sklepu.
Komisiji pri pripravi poročila pomaga odbor.
Kadar je potrebno, so poročilu dodani zakonodajni predlogi za spremembo smernic; ti zakonodajni predlogi lahko po potrebi obsegajo spremembe seznama prednostnih projektov v Prilogi III ali dodatek k temu seznamu projektov, ki so v skladu s členom 23(1). V spremembah je treba posebej upoštevati projekte, ki prispevajo k teritorialni koheziji Unije v skladu s členom 23(1)(e).
Člen 23
Prednostni projekti
1. Prednostni projekti so projekti v skupnem interesu iz člena 7, pri katerih se s preiskavo ugotovi, da:
(a)
so namenjeni za odpravo ozkih grl ali zapolnitev manjkajoče povezave na glavni poti vseevropskega omrežja, zlasti projekti, ki potekajo preko meja, prečkajo naravne ovire ali vključujejo čezmejni odsek;
(b)
so v takšnem obsegu, da bi bilo dolgoročno načrtovanje na evropski ravni v veliko pomoč;
(c)
predstavljajo celovite potencialne ugodnosti za socialno-ekonomsko omrežje in druge socialno-ekonomske prednosti;
(d)
v veliki meri izboljšujejo mobilnost blaga in oseb med državami članicami in tako prispevajo tudi k interoperabilnosti nacionalnih omrežij;
(e)
prispevajo k teritorialni koheziji Unije s povezovanjem omrežij novih držav članic in izboljšanjem povezav z obrobnimi in otoškimi območji;
(f)
prispevajo k trajnostnemu razvoju prometa s tem da izboljšujejo varnost in zmanjšujejo škodo, ki jo promet povzroča okolju, zlasti s spodbujanjem preusmeritve k železniškemu prevozu, intermodalnemu prevozu, prevozu po celinskih plovnih poteh in pomorskemu prevozu;
(g)
dokazujejo zavezanost zadevnih držav članic, da bodo opravile študije in postopke vrednotenja dovolj zgodaj, da bodo delo zaključile v skladu z vnaprej dogovorjenim rokom na temelju nacionalnih načrtov ali katerih koli drugih enakovrednih dokumentov, ki se nanašajo na zadevne projekte.
2. Prednostni projekti, na katerih se je delo pričelo pred letom 2010, njihovi odseki in dogovorjeni datumi za zaključek del, navedeni v odstavku 1(g), so določeni v Prilogi III.
3. Komisija do leta 2010 pripravi osnutek poročila o poteku in po potrebi predlaga spremembe seznama prednostnih projektov, opredeljenih v Prilogi III skladno zodstavkom 1.
Člen 24
Izjava o evropskem interesu
Prednostni projekti, opredeljeni v Prilogi III, se razglasijo za projekte v evropskem interesu. Ta izjava je oblikovana izključno v skladu s postopkom, ki je določen v Pogodbah in na njih temelječih pravnih aktih.
Člen 25
Projekti razglašeni za projekte v evropskem interesu
1. Ne glede na pravno podlago zadevnega finančnega instrumenta Unije države članice:
(a)
pri predložitvi svojih projektov na podlagi Kohezijskega sklada v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1084/2006 z dne 11. julija 2006 o ustanovitvi Kohezijskega sklada (13) namenijo ustrezno prednost projektom, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu;
(b)
pri predložitvi svojih projektov na podlagi proračuna za vseevropsko omrežje v skladu s členoma 5 in 9 Uredbe (ES) št. 680/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o določitvi splošnih pravil za dodelitev finančne pomoči Skupnosti na področju vseevropskih prometnih in energetskih omrežij (14) namenijo ustrezno prednost projektom, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu.
2. Ne glede na pravno podlago navedenega finančnega instrumenta Unije Komisija:
(a)
spodbuja države članice k upoštevanju projektov, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu, pri načrtovanju programiranja strukturnih skladov, zlasti na območjih, zajetih v cilju „Konvergenca“, ob upoštevanju nacionalnih prometnih načrtov, ki so v obstoječem okviru pomoči Unije;
(b)
zagotovi, da države članice, ki izpolnjujejo pogoje iz instrumenta za predpristopno pomoč (IPA), pri predložitvi svojih projektov na podlagi navedenega instrumenta v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1085/2006 z dne 17. julija 2006 o vzpostavitvi instrumenta za predpristopno pomoč (IPA) (15), namenijo ustrezno prednost projektom, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu.
3. Pri napovedi svojih finančnih potreb Komisija nameni prednost projektom, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu.
Člen 26
Zamuda pri izvedbi projektov, razglašenih za projekte v evropskem interesu
1. Če pride na enem od projektov, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu, ob začetku del do znatne zamude glede na rok 2010, Komisija zaprosi vpletene države članice, da v roku treh mesecev navedejo vzroke za zamudo. Na osnovi prejetega odgovora se Komisija posvetuje z vsemi zadevnimi državami članicami o rešitvi težave, ki je povzročila zamudo.
Po posvetu z odborom in v okviru aktivnega spremljanja izvajanja projekta, ki je razglašen za projekt v evropskem interesu, ter ob upoštevanju načela sorazmernosti se Komisija lahko odloči sprejeti ustrezne ukrepe. Državam članicam, ki jih to zadeva, se pred sprejetjem takšnih ukrepih omogoči, da predložijo svoje pripombe.
Evropski parlament se nemudoma obvesti o vsakem sprejetem ukrepu.
Pri sprejemanju teh ukrepov Komisija upošteva delež odgovornosti vsake vpletene države članice za zamudo in se vzdrži sprejetja ukrepov, ki bi vplivali na izvedbo projekta v državah članicah, ki niso odgovorne za zamudo.
2. Če projekt, ki je razglašen za projekt v evropskem interesu, ni v glavnem končan v razumnem roku po predvidenem datumu za njegov zaključek, ki je naveden v Prilogi III, in so vse zadevne države članice odgovorne za zamudo, Komisija projekt ponovno pregleda v skladu s postopkom iz odstavka 1 z namenom, da na podlagi postopka za spremembo iz člena 22 umakne njegovo uvrstitev med projekte, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu.
V vsakem primeru Komisija projekt ponovno pregleda ob izteku 15-letnega roka po razglasitvi projekta za projekt v evropskem interesu v smislu tega sklepa.
Člen 27
Presoja socialno-ekonomskega vpliva in vpliva na okolje
1. Pet let po zaključku projekta, ki je razglašen za projekt v evropskem interesu, ali enega od njegovih odsekov, zadevne države članice izvedejo presojo njegovega socialno-ekonomskega vpliva in vpliva na okolje, vključno z vplivom na trgovino in prosto gibanje oseb in blaga med državami članicami, na teritorialno kohezijo in na trajnostni razvoj. Države članice Komisijo obvestijo o rezultatih te presoje.
2. Če projekt, ki je razglašen za projekt v evropskem interesu, vključuje čezmejni odsek, ki ga tehnično in finančno ni mogoče razdeliti, zadevne države članice uskladijo postopke za presojo njegovega socialno-ekonomskega vpliva in si kar najbolj prizadevajo za izvedbo nadnacionalne poizvedbe pred izdajo gradbenega dovoljenja in v obstoječem okviru.
3. Druge odseke projektov v evropskem interesu države članice uskladijo od primera do primera na dvostranski ali večstranski ravni.
4. Usklajeni ukrepi ali nadnacionalne poizvedbe iz odstavka 2 veljajo brez poseganja v obveznosti, ki jih nalaga okoljevarstvena zakonodaja Unije, zlasti v zvezi s presojo okoljskih vplivov. Zadevne države članice obvestijo Komisijo o začetku takšnih usklajenih ukrepih ali nadnacionalnih poizvedbah ter o njihovih rezultatih. Komisija te podatke vključi v poročilo iz člena 22.
Člen 28
Čezmejni odseki
V smislu nekaterih prednostnih projektov države članice na osnovi meril, ki jih določi odbor, opredelijo čezmejne odseke med dvema državama članicama, vključno z morskimi avtocestami in o tem obvestijo Komisijo.
To so zlasti odseki, ki jih tehnično in finančno ni mogoče razdeliti, ali odseki, za katere se države članice skupaj zavežejo in za katere vzpostavijo skupno strukturo.
Člen 29
Razveljavitev
Odločba št. 1692/96/ES se razveljavi.
Sklicevanja na razveljavljeno odločbo se štejejo za sklicevanja na ta sklep in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo v Prilogi V.
Člen 30
Začetek veljavnosti
Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 31
Naslovniki
Ta sklep je naslovljen na države članice.
V Strasbourgu, 7. julija 2010