NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 557/2007
ze dne 23. května 2007,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1028/2006 o obchodních normách pro vejce
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1028/2006 ze dne 19. června 2006 o obchodních normách pro vejce (1), a zejména na článek 11 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1028/2006 stanoví základní požadavky, které musí splňovat vejce, aby mohla být uvedena na trh ve Společenství. V zájmu jasnosti je třeba k těmto požadavkům stanovit nová prováděcí pravidla. Nařízení Komise (ES) č. 2295/2003 ze dne 23. prosince 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1907/90 o některých obchodních normách pro vejce (2), by proto mělo být zrušeno a nahrazeno novým nařízením.
(2)
Na vejce se vztahují nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (3) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (4). Na tato horizontální nařízení by tedy mělo být ve vhodném rozsahu odkazováno.
(3)
Je třeba stanovit jakostní znaky pro vejce třídy A, aby byla zajištěna vysoká jakost vajec dodávaných přímo konečnému spotřebiteli, a stanovit měřítka, která mohou inspekční orgány kontrolovat. Takové jakostní znaky by měly být založeny na normě č. 42 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN), která se týká uvádění vajec ve skořápce na trh a kontroly jejich jakosti v mezinárodním obchodu mezi členskými státy EHK OSN a určených pro tyto státy.
(4)
Ponecháme-li studená vejce v pokojové teplotě, dojde ke kondensaci, umožňující rozmnožení bakterií na skořápce a jejich možnému proniknutí dovnitř vejce. Vejce proto musí být skladována a přepravována pokud možno při stále teplotě a obecně by před prodejem konečnému spotřebiteli neměla být dochlazována.
(5)
Obecně platí, že vejce by se neměla mýt nebo čistit, protože takové postupy mohou poškodit skořápku, jež pro vejce představuje účinnou ochranu před možným proniknutím bakterií s celou řadou antimikrobiálních vlastností. Za čištění však nelze považovat některé postupy, například ošetření ultrafialovým zářením. Vejce třídy A by se kromě toho neměla mýt, neboť v průběhu mytí nebo po něm by mohlo dojít k poškození přirozené ochrany, např. blány. Takové poškození by vytvořilo příznivé podmínky pro bakteriální kontaminaci vnitřního obsahu a vysychání, a způsobilo by tak zvýšené ohrožení spotřebitelů, zejména pokud následné osušení a skladovací podmínky nejsou optimální.
(6)
Některé členské státy však používají pod důslednou kontrolou schválené postupy mytí vajec s dobrými výsledky. Podle stanoviska Vědecké komise pro biologická nebezpečí Evropského úřadu pro bezpečnost potravin, která se na žádost Komise zabývala mikrobiologickým nebezpečím plynoucím z mytí konzumních vajec, ze 7. září 2005 (5) lze z hygienického hlediska zavedený postup mytí vajec zachovat za předpokladu, že bude mimo jiné vypracován soubor pravidel pro režimy mytí vajec.
(7)
Vejce třídy A by se měla třídit podle hmotnosti a měl by být stanoven omezený počet hmotnostních skupin a odpovídající jasné názvy jako minimální požadavky na označování, které nevylučují další nepovinné označení, pokud jsou dodrženy požadavky směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (6).
(8)
Schválení třídit a označovat vejce podle třídy jakosti a hmotnostní skupiny jako balírny/třídírny mohou mít pouze zařízení, jejichž prostory a technické vybavení odpovídají rozsahu a druhu jejich činnosti, a umožňují tudíž řádné zacházení s vejci.
(9)
V zájmu usnadnění kontrol podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1028/2006 je třeba stanovit maximální lhůty pro třídění, označování a balení vajec a označování obalů.
(10)
Kromě obecné povinnosti zajistit, aby bylo možno najít a vysledovat ve všech fázích výroby, zpracování a distribuce potravinu, krmivo, hospodářské zvíře nebo látku, která je určena k přimísení do potraviny nebo krmiva, nebo u níž se očekává, že takto přimísena bude, v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (7), je třeba pro účely kontroly stanovit některé informace o přepravních obalech pro vejce a průvodní doklady.
(11)
Za účelem účinného provádění kontrol podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1028/2006 má označování vajec kódem producenta v místě produkce zásadní význam při dodávkách vajec do jiného členského státu. V souladu s čl. 4 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1028/2006 se vejce třídy B, jsou-li uváděna na trh v jiném členském státě, označují kódem producenta a/nebo jiným údajem. Mělo by být jasně stanoveno, že pokud kód producenta neumožňuje jasné rozlišení třídy jakosti, měla by být vejce třídy B označena jiným údajem.
(12)
V souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 1028/2006 je třeba stanovit složení kódu producenta. Mimo to je třeba jasně uvést, že je možné učinit výjimku z požadavků na označování kódem producenta, jestliže technické vybavení na označování vajec neumožňuje označovat prasklá nebo znečištěná vejce.
(13)
V souladu s čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006 je třeba určit znaky dalších možných údajů pro označování vajec třídy B.
(14)
Podle čl. 2 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 1907/90 ze dne 26. června 1990 o některých obchodních normách pro vejce (8), se ustanovení týkající se označování nevztahovala na vejce přímo dodávaná ke zpracování podnikům potravinářského průmyslu. Za účelem zlepšení kontrol takových dodávek by členské státy měly povolit výjimky z požadavku na označování pouze na požádání těchto hospodářských subjektů. Aby však členské státy měly možnost takové výjimky poskytnout, je třeba stanovit přiměřené přechodné období jednoho roku.
(15)
Směrnice 2000/13/ES stanoví pravidla obecné povahy vztahující se na všechny potraviny uváděné na trh. Pro balení je však třeba stanovit některé konkrétní požadavky na označování.
(16)
Článek 9 směrnice 2000/13/ES stanoví datum minimální trvanlivosti potraviny jako datum, do kterého si potravina uchovává své specifické vlastnosti při správném způsobu skladování. V zájmu jasnosti by toto datum mělo být stanoveno nejdéle na 28 dnů po snášce.
(17)
Vejce se mohou prodávat s vyznačením údajů, které zdůrazňují obzvláštní čerstvost vejce. Proto je třeba stanovit maximální lhůtu s upřesněním použití těchto údajů.
(18)
Vejce se mohou prodávat s označením údajů, které zdůrazňují určitou krmnou směs použitou ke krmení nosnic. Je vhodné stanovit minimální požadavky na taková označení.
(19)
Jsou-li vejce prodávána bez obalu, měl by mít spotřebitel k dispozici některé údaje, které se běžně uvádějí na obalu.
(20)
Kromě všeobecných hygienických požadavků na obaly a balení potravin je třeba stanovit některé další požadavky na snížení rizika zhoršení jakosti nebo kontaminace vajec v průběhu skladování a dopravy. Tyto normy by měly být založeny na normě č. 42 EHK OSN.
(21)
Průmyslová vejce nejsou vhodná k lidské spotřebě. Je proto vhodné vyžadovat použití zvláštních pásek nebo štítků pro snadnou identifikaci balení obsahujících tato vejce.
(22)
Na opětovné zabalení vajec mají vhodné prostory a technické vybavení pouze balírny/třídírny. Je proto vhodné omezit každé nové zabalení na balírny/třídírny.
(23)
Provozovatelé potravinářských podniků jsou v souladu s nařízením (ES) č. 178/2002 povinni zajistit sledovatelnost. Producenti, sběrná zařízení a balírny/třídírny by měli mít povinnost vést další zvláštní záznamy, které by umožnily inspekčním orgánům kontrolovat dodržování obchodních norem.
(24)
Je třeba stanovit postupy a kritéria pro provádění kontrol.
(25)
Je vhodné kontrolovat dodržování obchodních norem u celých šarží, a pokud nebude možné dodržení prokázat, uvedení celé šarže na trh by mělo být zakázáno.
(26)
Při kontrole dodržování obchodních norem by měly být povoleny určité odchylky. Tyto odchylky by se měly lišit podle různých požadavků a fází uvádění na trh.
(27)
Požadavky třetích zemí se mohou od požadavků stanovených ve Společenství pro uvádění vajec na trh lišit. V zájmu usnadnění vývozu by mělo být povoleno, aby vejce zabalená a určená pro vývoz těmto požadavkům vyhovovala.
(28)
Je třeba stanovit podrobnosti, pokud jde o posouzení rovnocennosti obchodních norem třetích zemí s právními předpisy Společenství, které provede Komise na žádost třetí země. Je třeba stanovit některé požadavky na označování pro vejce dovážená z třetích zemí.
(29)
Komise by měla mít k dispozici údaje o počtu registrovaných drůbežáren, v nichž se chovají nosnice.
(30)
Členské státy by měly podávat informace o závažných porušeních obchodních norem, aby bylo možné vhodným způsobem varovat ostatní členské státy, kterých se toto porušení může týkat.
(31)
Dodávky vajec pro maloobchod ve francouzských zámořských departementech závisí částečně na dodávkách vajec z evropského kontinentu. S ohledem na dobu trvání dopravy a klimatické podmínky uchovávání vajec dopravovaných do francouzských zámořských departementů předpokládá dodržení zvláštního režimu zásobování, včetně možnosti přepravovat vejce chlazená. Tyto zvláštní režimy lze zdůvodnit současným nedostatkem místních kapacit produkce vajec. Dokud nevzniknou dostatečné místní kapacity produkce vajec, je třeba tyto výjimečné režimy na přiměřenou dobu prodloužit.
(32)
Ustanovení čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1028/2006 povoluje členským státům stanovit výjimku z požadavků uvedeného nařízení pro některé způsoby přímého prodeje vajec, která producent přímo dodává konečnému spotřebiteli. Protože je nezbytné vzít v úvahu zvláštní podmínky pro uvádění vajec na trh v určitých regionech Finska, je třeba stanovit výjimku z požadavků nařízení (ES) č. 1028/2006 a tohoto nařízení pro prodej od producentů do maloobchodních prodejen v těchto regionech.
(33)
Členské státy jsou povinny v souladu s čl. 5 odst. 2 směrnice Rady 1999/74/ES (9) zajistit zákaz chovu nosnic v nezdokonalených klecových systémech s platností od 1. ledna 2012. Komise by proto měla posoudit používání ustanovení o nepovinném označování zvažované v souvislosti se zdokonalenými klecemi před tímto dnem, aby mohla prověřit potřebu prohlásit toto označování za povinné.
(34)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Definice článku 2 nařízení (ES) č. 1028/2006, čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 852/2004 a bodů 5 a 7.3 přílohy I nařízení ES 853/2004 se použijí odpovídajícím způsobem.
Pro účely tohoto nařízení se dále použijí tyto definice:
a)
„balením“ se rozumí obal obsahující vejce třídy A nebo B, s výjimkou přepravních obalů a kontejnerů s průmyslovými vejci;
b)
„prodejem bez obalu“ se rozumí nabídka vajec k maloobchodnímu prodeji konečnému spotřebiteli jiným způsobem než v obalu;
c)
„sběrným zařízením“ se rozumí zařízení registrované podle článku 6 nařízení (ES) č. 852/2004 ke sběru vajec od producenta k dodání do balírny/třídírny, na trh pro velkoobchodní podniky schválené jako balírny/třídírny, nebo potravinářskému a jinému průmyslu;
d)
„datem prodeje“ se podle bodu 3 kapitoly I oddílu X přílohy III nařízení (ES) č. 853/2004 rozumí maximální lhůta pro dodání vajec konečnému spotřebiteli;
e)
„potravinářským průmyslem“ se rozumí všechna zařízení produkující vaječné výrobky určené k lidské spotřebě, s výjimkou zařízení společného stravování;
f)
„jiným průmyslem“ se rozumí všechny podniky produkující výrobky obsahující vejce, které nejsou určené k lidské spotřebě;
g)
„zařízením společného stravování“ se rozumí potravinářské podniky uvedené v čl. 1 odst. 2 směrnice 2000/13/ES;
h)
„průmyslovými vejci“ se rozumí vejce, která nejsou určena k lidské spotřebě;
i)
„šarží“ se rozumí vejce balená i bez obalu z jednoho místa produkce nebo balírny/třídírny nacházejících se na témže místě, ve stejném balení nebo bez obalu, s totožným datem snášky nebo datem minimální trvanlivosti nebo datem balení, za stejného způsobu chovu, a v případě tříděných vajec ve stejné třídě jakosti a hmotnostní skupině;
j)
„opětovným zabalením“ se rozumí fyzické přemístění vajec do jiného balení nebo nové označení balení obsahujícího vejce.
Článek 2
Jakostní znaky vajec
1. Vejce třídy A musí mít tyto jakostní znaky:
a)
skořápka a blána: normálního tvaru, čisté, nepoškozené;
b)
vzduchová bublina: nepohyblivá, výška nejvýše do 6 mm; u vajec označených „extra“ však nesmí přesahovat 4 mm;
c)
žloutek: při prosvětlení viditelný pouze jako stín, bez zřetelně rozeznatelných obrysů, při otáčení se zlehka pohybuje a vrací se ke středu;
d)
bílek: čirý průhledný;
e)
zárodek: nepostřehnutelný vývoj;
f)
cizí látky: nepřípustné;
g)
cizí pach: nepřípustný.
2. Vejce třídy A se před tříděním ani po třídění nesmějí mýt, s výjimkou stanovenou v článku 3.
3. Vejce třídy A nesmí být žádným způsobem konzervována nebo chlazena v prostorách nebo objektech, kde je teplota uměle udržována pod 5 °C. Vejce, která byla v průběhu dopravy uchovávána při teplotě nižší než 5 °C po dobu kratší než 24 hodin nebo v maloobchodních prodejnách a přidružených prostorách po dobu kratší než 72 hodin, se však nepovažují za chlazená.
4. Vejce třídy B jsou vejce, která neodpovídají jakostním znakům uvedeným v odstavci 1. Vejce třídy A, která již nemají tyto znaky, mohou být přeřazena do třídy B.
Článek 3
Mytá vejce
1. Členské státy, které k 1. červnu 2003 povolily balírnám/třídírnám mýt vejce, mohou balírnám/třídírnám mytí vajec dále schvalovat, pokud se tyto balírny/třídírny řídí vnitrostátními pokyny pro režimy mytí vajec. Mytá vejce smějí být uváděna na trh pouze v členských státech, v nichž byla tato povolení vydána.
2. Členské státy uvedené v odstavci 1 by měly v souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 852/2004 povzbuzovat provozovatele potravinářských podniků k vypracování vnitrostátních pokynů pro správnou praxi pro režimy mytí vajec.
Článek 4
Třídění vajec třídy A podle hmotnosti
1. Vejce třídy A se třídí podle hmotnosti takto:
a)
XL - velmi velká: hmotnost 73 g a více;
b)
L - velká: hmotnost od 63 g do 73 g;
c)
M - střední: hmotnost od 53 g do 73 g;
d)
S - malá: hmotnost do 53 g.
2. Hmotnostní skupina se vyznačí příslušnými písmeny nebo výrazy podle odstavce 1 nebo pomocí kombinace písmen a výrazů, a případně lze uvést i příslušné hmotnostní rozpětí. Lze použít i jiná dodatečná značení, pokud tato značení nelze zaměnit s písmeny a výrazy stanovenými v odstavci 1 a jsou v souladu se směrnicí 2000/13/ES.
3. Odchylně od odstavce 1, jestliže jedno balení obsahuje vejce třídy A různých velikostí, uvede se minimální čistá hmotnost vajec v gramech a na vnější straně obalu se uvede označení „Vejce různých velikostí“ nebo podobný výraz.
Článek 5
Schvalování balíren/třídíren
1. Jako balírny/třídírny ve smyslu článku 5 nařízení (ES) č. 1028/2006 mohou být schválena pouze zařízení, která splňují podmínky stanovené v tomto článku.
2. Příslušný orgán přidělí balírně/třídírně schvalovací číslo s počátečním kódem pro dotyčný členský stát, jak je blíže uvedeno v bodu 2.2 přílohy směrnice 2002/4/ES (10).
3. Balírny/třídírny musí mít nezbytné technické vybavení zajišťující řádné zacházení s vejci. Toto vybavení by mělo správně zahrnovat:
a)
vhodné zařízení na prosvěcování vajec, automatické nebo takové, u kterého je po celou dobu provozu nepřetržitá obsluha a které umožňuje provést u každého vejce zvlášť kontrolu jakosti, nebo jiné vhodné zařízení;
b)
přístroje na měření výšky vzduchové bubliny;
c)
stroj na třídění vajec podle hmotnosti;
d)
jednu nebo více vah schválených pro vážení vajec;
e)
zařízení na označování vajec.
Článek 6
Lhůta pro třídění, označování a balení vajec a označování obalů
1. Vejce musí být roztříděna, označena a zabalena do deseti dnů po snášce.
2. Vejce uváděná na trh podle článku 14 musí být roztříděna, označena a zabalena do čtyř dnů po snášce.
3. Datum minimální trvanlivosti uvedené v čl. 12 odst. 1 písm. d) musí být podle čl. 9 odst. 2 směrnice 2000/13/ES vyznačeno při balení.
Článek 7
Informace uvedené na přepravním obalu
1. Aniž je dotčen článek 18 nařízení (ES) č. 178/2002, vyznačí producent v místě produkce na každý přepravní obal obsahující vejce:
a)
jméno a adresu producenta;
b)
kód producenta;
c)
počet vajec a/nebo jejich hmotnost;
d)
datum nebo dobu snášky;
e)
datum odeslání.
V případě balíren/třídíren, kterým vejce bez obalu dodávají jejich vlastní produkční jednotky nacházející se ve stejném areálu, může být identifikační označení přepravních obalů provedeno v balírně/třídírně.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se použijí na přepravní obaly a musí být obsaženy v průvodních dokladech. Kopii těchto dokladů uchovává každý dotčený hospodářský subjekt, jemuž jsou vejce dodána. Originály průvodních dokladů uchovává balírna/třídírna, která vejce třídí.
Jestliže jsou šarže dodané sběrnému zařízení rozděleny k dodání více než jednomu subjektu, mohou být průvodní doklady nahrazeny příslušnými štítky na přepravních kontejnerech, pokud tyto štítky obsahují informace uvedené v odstavci 1.
3. Informace uvedené v odstavci 1 použité k označení přepravního obalu nesmí být měněny a musí zůstat na přepravním obalu, dokud vejce nebudou přemístěna k okamžitému třídění, označování a balení.
Článek 8
Označování vajec k dodávkám do zahraničí
1. Vejce dodávaná z místa produkce sběrnému zařízení, balírně/třídírně nebo jinému než potravinářskému průmyslu v jiném členském státě musí být před opuštěním místa produkce označena kódem producenta.
2. Členský stát, na jehož území se místo produkce nachází, může z požadavku uvedeného v odstavci 1 udělit výjimku, jestliže producent podepsal dodací smlouvu s balírnou/třídírnou v jiném členském státě, která takové označení v souladu s tímto nařízením požaduje. Taková výjimka může být udělena pouze na požádání obou dotčených subjektů a po předchozím písemném souhlasu členského státu, v němž se balírna/třídírna nachází. V tomto případě je k zásilce přiložen opis dodací smlouvy.
3. Minimální doba trvání dodacích smluv uvedených v odstavci 2 nesmí být kratší než jeden měsíc.
4. Před udělením výjimky podle odstavce 2 tohoto článku musí být informovány inspekční orgány dotyčného členského státu a všech tranzitních členských států uvedené v čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006.
5. Vejce třídy B uváděná na trh v jiném členském státě musí být označena podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006, a je-li to vhodné, nést údaje podle článku 10 tohoto nařízení, aby byla snadno rozeznatelná od vajec třídy A.
Článek 9
Kód producenta
1. Kód producenta se skládá z kódů a písmen stanovených v bodu 2 přílohy směrnice 2002/4/ES. Musí být zřetelně a čitelně vyznačen a nejméně 2 mm vysoký.
2. Aniž je dotčen čl. 4 odst. 1 třetí pododstavec nařízení (ES) č. 1028/2006, jestliže nelze z technických důvodů označit vejce prasklá nebo znečištěná, není označení kódem producenta povinné.
Článek 10
Označení na vejcích třídy B
Označení uvedené v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1028/2006 by mělo mít podobu kruhu o průměru minimálně 12 mm, v němž je písmeno „B“ o minimální výšce 5 mm, nebo jiný zřetelně viditelný barevný bod o průměru minimálně 5 mm.
Článek 11
Označování vajec dodávaných přímo potravinářskému průmyslu
1. Do 30. června 2008 se označovací povinnost podle čl. 4 odst. 1 nařízení ES č. 1028/2006 nevztahuje na vejce pocházející ze Společenství, která hospodářský subjekt potravinářského průmyslu, schválený v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 853/2004, sám získal přímo od svých obvyklých dodavatelů. V tomto případě nese plnou zodpovědnost za dodávku provozovatel potravinářského podniku, který tudíž zodpovídá i za to, že vejce budou použita pouze ke zpracování.
2. Od 1. července 2008 mohou členské státy pro hospodářské subjekty na jejich žádost stanovit výjimku z povinností označovat vejce podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006, jestliže jsou vejce dodávána potravinářskému průmyslu přímo z místa produkce.
Článek 12
Označování obalů
1. Na obalech obsahujících vejce třídy A musí být na vnější straně zřetelně a čitelně uvedeny tyto údaje:
a)
číslo balírny/třídírny;
b)
třída jakosti; obaly mohou být označeny slovy „třída A“ nebo písmenem „A“, a to buď samostatně, nebo v kombinaci se slovem „čerstvá“;
c)
hmotnostní skupinou podle čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení;
d)
datem minimální trvanlivosti podle článku 13 tohoto nařízení;
e)
výrazem „mytá vejce“ u mytých vajec podle článku 3 tohoto nařízení;
f)
údaj o zvláštních podmínkách skladování podle čl. 3 odst. 1 bodu 6 směrnice 2000/13/ES, který doporučuje spotřebitelům uchovávat vejce po zakoupení v chladu.
2. Kromě požadavků stanovených v odstavci 1 musí být na obalech obsahujících vejce třídy A na vnější straně zřetelně a čitelně uvedeny údaje o způsobu chovu.
K označení způsobu chovu se použijí pouze následující výrazy:
a)
pro tradiční chov výrazy stanovené v části A přílohy I, a to pouze tehdy, jestliže jsou splněny příslušné podmínky stanovené v příloze II;
b)
pro ekologickou produkci se použijí výrazy stanovené v článku 2 nařízení Rady (ES) č. 2092/91 (11).
Význam kódu producenta se vysvětlí na obalu nebo uvnitř balení.
Jestliže jsou nosnice chovány v systémech chovu podle požadavků stanovených v kapitole III směrnice Rady 1999/74/ES, lze označení způsobu chovu doplnit jedním z údajů uvedených v části B přílohy I tohoto nařízení.
3. Odstavec 2 se použije, aniž jsou dotčena vnitrostátní technická opatření stanovující požadavky nad rámec minimálních požadavků stanovených v příloze II a vztahující se pouze na producenty dotyčného členského státu, pokud jsou slučitelná s právními normami Společenství.
4. Na obalech obsahujících vejce třídy B musí být na vnější straně zřetelně a čitelně uvedeny tyto údaje:
a)
číslo balírny/třídírny;
b)
třída jakosti; označení výrazem „třída B“ nebo písmenem „B“;
c)
datum balení.
5. Členské státy mohou požadovat, aby balení vajec pocházejících z jejich území byla označena tak, aby při jejich otevření bylo označení narušeno.
Článek 13
Označení data minimální trvanlivosti
Datum minimální trvanlivosti uvedené v čl. 3 odst. 1 bodu 5 směrnice 2000/13/ES se stanoví nejdéle na 28 dnů po snášce. Pokud je udána doba snášky, datum minimální trvanlivosti se určí podle prvního dne uvedeného období.
Článek 14
Balení s označením „extra“
1. Pro dodatečné označení jakosti na baleních obsahujících vejce třídy A lze do devátého dne po snášce použít výrazy „extra“ nebo „extra čerstvá“.
2. Pokud se použijí označení uvedená v odstavci 1, uvede se na obalu datum snášky a lhůta devíti dnů zřetelným a čitelným způsobem.
Článek 15
Označení způsobu krmení nosnic
Jestliže se použije označení způsobu krmení nosnic, použijí se tyto minimální požadavky:
a)
Obsah obilovin jako přísady ve složení krmiva může být uveden pouze za předpokladu, že tvoří minimálně 60 % hmotnosti dané krmné směsi, která může obsahovat nejvýše 15 % vedlejších produktů z obilovin;
b)
aniž je dotčen minimální podíl 60 % uvedený v písmenu a), pokud je v označení uvedena konkrétní obilovina, musí tvořit minimálně 30 % použité krmné směsi. Pokud je v označení jmenovitě uvedeno více obilovin, každá musí tvořit minimálně 5 % krmné směsi.
Článek 16
Informace uváděné při prodeji vajec bez obalu
Při prodeji vajec bez obalu se uvedou pro spotřebitele zřetelným a čitelným způsobem tyto informace:
a)
třída jakosti;
b)
hmotnostní skupina podle článku 4;
c)
údaje o způsobu chovu v souladu s údaji uvedenými v čl. 12 odst. 2;
d)
vysvětlení významu kódu producenta;
e)
datum minimální trvanlivosti.
Článek 17
Kvalita balení
Aniž jsou dotčeny požadavky stanovené v kapitole X přílohy II nařízení (ES) č. 852/2004, obaly musí být odolné proti nárazu, suché, čisté a v dobrém stavu, z materiálů, které chrání vejce před vnějšími pachy a vlivy negativně působícími na jejich jakost.
Článek 18
Průmyslová vejce
Průmyslová vejce se uvádějí na trh v baleních opatřených červenou páskou nebo štítkem.
Na páskách a štítcích musí být uvedeno:
a)
název a adresa hospodářského subjektu, jemuž jsou vejce určena;
b)
název a adresa hospodářského subjektu, který vejce odeslal;
c)
slova „průmyslová vejce“ velkými písmeny o výšce 2 cm a slova „nevhodná k lidské spotřebě“ písmeny o výšce minimálně 8 mm.
Článek 19
Opětovné zabalení
Balená vejce třídy A mohou být znovu zabalena pouze v balírnách/třídírnách. Každé balení obsahuje pouze vejce jedné šarže.
Článek 20
Záznamy, které vedou producenti
1. Producenti vedou záznamy o údajích týkajících se způsobu chovu, přičemž u všech používaných způsobů chovu uvedou:
a)
datum naskladnění, věk nosnic při naskladnění a počet nosnic;
b)
datum vyřazení a počet vyřazených nosnic;
c)
denní produkci vajec;
d)
počet a/nebo hmotnost vajec denně prodaných nebo denně dodaných jiným způsobem;
e)
jména a adresy odběratelů.
2. Jestliže je podle článku 15 tohoto nařízení uveden způsob krmení, aniž jsou dotčeny požadavky stanovené v části A.III přílohy I nařízení (ES) č. 852/2004, producenti vedou záznamy o následujících údajích, přičemž u všech používaných způsobů uvedou:
a)
množství a druh krmiva dodaného nebo připraveného v podobě směsí přímo v podniku;
b)
datum dodání krmiva.
3. Pokud producent používá v jednom místě produkce různé metody chovu, údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 se rozepíší podle jednotlivých drůbežáren.
4. Pro účely tohoto článku však mohou producenti místo vedení záznamů o prodeji nebo dodávkách zakládat do složek faktury a dodací listy, pokud obsahují údaje uvedené v odstavcích 1 a 2.
Článek 21
Záznamy, které vedou sběrná zařízení
1. Sběrná zařízení vedou samostatné záznamy rozepsané podle způsobu chovu a po dnech o:
a)
množství vajec, která převzala, rozepsaném podle producenta, s uvedením jména, adresy a kódu producenta a data nebo doby snášky;
b)
množství vajec dodaných do příslušných balíren/třídíren, rozepsaném podle producenta, s uvedením jména, adresy, čísla balírny/třídírny a data nebo doby snášky.
2. Pro účely tohoto článku však mohou sběrná zařízení místo vedení záznamů o prodeji nebo dodávkách zakládat do složek faktury a dodací listy, pokud obsahují údaje uvedené v odstavci 1.
Článek 22
Záznamy, které vedou balírny/třídírny
1. Balírny/třídírny vedou samostatné záznamy rozepsané podle způsobu chovu a po dnech o:
a)
množství obdržených netříděných vajec, rozepsaném podle producenta, s uvedením jména, adresy a kódu producenta a data nebo doby snášky;
b)
množství vajec po jejich roztřídění, rozepsaném podle třídy jakosti nebo hmotnostní skupiny;
c)
množství tříděných vajec dodaných z jiných balíren/třídíren, včetně rozlišovacího čísla těchto balíren/třídíren a data minimální trvanlivosti;
d)
množství netříděných vajec dodaných do jiných balíren/třídíren, rozepsaném podle producenta, včetně čísla těchto balíren/třídíren a data nebo doby snášky;
e)
počtu a/nebo hmotnosti dodaných vajec, podle třídy jakosti a hmotnostní skupiny, data balení v případě vajec třídy B nebo data minimální trvanlivosti v případě vajec třídy A a podle odběratelů, u kterých jsou uvedena jejich jména a adresy.
Balírny/třídírny musí své záznamy o fyzických zásobách aktualizovat každý týden.
2. Pokud jsou vejce třídy A a jejich obaly označeny údaji o způsobu krmení nosnic podle článku 15, balírny/třídírny, které taková označení používají, vedou samostatné záznamy podle odstavce 1.
3. Pro účely tohoto článku však mohou sběrná zařízení místo vedení záznamů o prodeji nebo dodávkách zakládat do složek faktury a dodací listy, pokud obsahují údaje uvedené v odstavcích 1 a 2.
Článek 23
Lhůty pro vedení záznamů
Záznamy a složky uvedené v čl. 7 odst. 2 a článcích 20, 21 a 22 se uchovávají po dobu nejméně dvanácti měsíců ode dne, kdy byly založeny.
Článek 24
Kontrola hospodářských subjektů
1. Vedle náhodného odběru vzorků se provádí kontrola hospodářských subjektů tak často, jak určí inspekční orgány na základě analýzy rizik uvedených v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1028/2006, přičemž se zohlední minimálně:
a)
výsledky předchozích kontrol;
b)
složitost obchodních tras, po nichž se vejce přemísťují;
c)
stupeň segmentace ve výrobním nebo balírenském zařízení;
d)
množství produkovaných nebo balených vajec;
e)
podstatné změny, k nimž došlo ve srovnání s předchozími roky, pokud jde o druh produkovaných nebo zpracovávaných vajec nebo o způsob uvádění na trh.
2. Kontroly se provádějí pravidelně a předem se neohlašují. Záznamy uvedené v článcích 20, 21 a 22 se inspekčním orgánům předkládají, jakmile o to požádají.
Článek 25
Rozhodnutí o nedodržení ustanovení
1. Rozhodnutí inspekčních orgánů přijatá po vykonání kontroly podle článku 24, z nichž vyplývá, že nebyla dodržena ustanovení tohoto nařízení, se mohou vztahovat pouze na celou kontrolovanou šarži.
2. V případě, že kontrolovaná šarže je považována za nevyhovující tomuto nařízení, inspekční orgán zakáže její uvedení na trh nebo dovoz ze třetí země, a to až do doby, než se prokáže, že již tomuto nařízení vyhovuje.
3. Inspekční orgán, který provedl kontrolu, ověří, zda odmítnutá šarže již je v souladu s tímto nařízením nebo zda jsou přijímána opatření pro zajištění tohoto souladu.
Článek 26
Přípustné odchylky v případě vad jakosti
1. Při kontrolách šarží vajec třídy A se považují za přípustné tyto odchylky:
a)
při expedici z balírny/třídírny: 5 % vajec s vadami jakosti;
b)
v ostatních fázích uvádění na trh: 7 % vajec s vadami jakosti.
2. U vajec uváděných na trh jako „extra“ nebo „extra čerstvá“ však není přípustná žádná odchylka pro výšku vzduchové bubliny v okamžiku balení nebo při dovozu.
3. Pokud kontrolovaná šarže obsahuje méně než 180 vajec, procentuální hodnoty stanovené v odstavci 1 se zdvojnásobí.
Článek 27
Přípustné odchylky u hmotnosti vajec
1. Kromě případu stanoveného v čl. 4 odst. 3 se při kontrole šarže vajec třídy A připouští odchylka u hmotnosti jednotlivých vajec. Takové šarže mohou obsahovat nejvýše 10 % vajec bezprostředně nižší hmotnostní skupiny, než je hmotnostní skupina vyznačená na balení, avšak maximálně 5 % vajec z následující nižší hmotnostní skupiny.
2. Pokud kontrolovaná šarže obsahuje méně než 180 vajec, procentuální hodnoty stanovené v odstavci 1 se zdvojnásobí.
Článek 28
Přípustné odchylky pro označování vajec
Při kontrolách šarží a balení vajec se připouští odchylka 20 % vajec s nečitelným označením.
Článek 29
Vejce určená pro vývoz do třetích zemí
Vejce zabalená a určená pro vývoz mohou splňovat jiné požadavky než ty, které stanoví nařízení (ES) č. 1028/2006 a toto nařízení, pokud jde o jakost a označování, nebo některé další požadavky.
Článek 30
Dovážená vejce
1. Každé hodnocení rovnocennosti podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006 zahrnuje posouzení, zda hospodářské subjekty v dotčené třetí zemi účinně plní požadavky obsažené v tomto nařízení. Toto hodnocení se pravidelně aktualizuje.
Komise výsledek hodnocení zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Vejce dovážená z třetích zemí musí být v zemi původu zřetelně a čitelně označena v souladu s kódem země původu podle ISO 3166.
3. Na obalech obsahujících vejce dovezená ze zemí, které neposkytují dostatečné záruky rovnocennosti předpisů podle čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1028/2006, musí být na vnější straně zřetelně a čitelně uvedeny tyto údaje:
a)
země původu;
b)
způsob chovu jako „normy ne ES“.
Článek 31
Předkládání informací
Do 1. dubna každého roku všechny členské státy oznámí Komisi elektronickou cestou počet míst produkce rozepsaných podle způsobů chovu, včetně maximální kapacity zařízení, pokud jde o počet slepic, které je zařízení naráz schopno pojmout.
Článek 32
Oznámení o porušení předpisů
Členské státy musí Komisi elektronickou cestou do pěti pracovních dnů oznámit všechna porušení předpisů zjištěná inspekčními orgány, nebo jakékoli vážné podezření na taková porušení, která by mohla ovlivnit obchod s vejci uvnitř Společenství. Obchod uvnitř Společenství by mohl být ovlivněn zejména v případě vážného porušení předpisů hospodářskými subjekty, které produkují nebo uvádějí na trh vejce určená k prodeji v jiném členském státě.
Článek 33
Výjimky pro francouzské zámořské departementy
1. Odchylně od čl. 2 odst. 3 mohou být vejce určená pro maloobchod ve francouzských zámořských departementech odesílána do těchto departementů chlazená. V tomto případě může být datum prodeje prodlouženo na 33 dnů.
2. V případě uvedeném v odstavci 1 tohoto článku se na vnější straně obalu kromě požadavků stanovených v článcích 12 a 16 uvede výraz „chladírenská vejce“ a údaje o chlazení.
Rozlišovací znak „chladírenských vajec“ má podobu rovnostranného trojúhelníku o straně minimálně 10 mm.
Článek 34
Výjimky pro některé regiony ve Finsku
Pro vejce přímo prodávaná producenty do maloobchodních prodejen v regionech uvedených v příloze III se stanoví výjimka z požadavků nařízení (ES) č. 1028/2006 a tohoto nařízení. V souladu s čl. 12 odst. 2 a čl. 16 písm. c) tohoto nařízení však musí být řádně vyznačen způsob chovu.
Článek 35
Hodnocení postupů týkajících se některých způsobů nepovinného označování
Komise nejpozději do 31. prosince 2009 vyhodnotí používání nepovinného označování v souladu s čl. 12 odst. 2 posledním pododstavcem, případně s ohledem na možnost prohlásit je za povinné.
Článek 36
Zrušení
Nařízení (ES) č. 2295/2003 se zrušuje s účinkem ode dne 1. července 2007.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení a je nutné je číst v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze IV.
Článek 37
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2007.
Článek 33 se použije do dne 30. června 2009.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. května 2007.
REGULAMENTO (CE) N.o 557/2007 DA COMISSÃO
de 23 de Maio de 2007
que estabelece as normas de execução do Regulamento (CE) n.o 1028/2006 do Conselho relativo às normas de comercialização dos ovos
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1028/2006 do Conselho, de 19 de Junho de 2006, relativo às normas de comercialização dos ovos (1), nomeadamente o artigo 11.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 1028/2006 estabelece as condições mínimas que os ovos devem satisfazer para serem comercializados na Comunidade. Por razões de clareza, é necessário estabelecer novas normas de execução dessas condições. O Regulamento (CE) n.o 2295/2003 da Comissão, de 23 de Dezembro de 2003, que estabelece as regras de execução do Regulamento (CEE) n.o 1907/90 do Conselho relativo a certas normas de comercialização aplicáveis aos ovos (2) deve, por conseguinte, ser revogado e substituído por um novo regulamento.
(2)
O Regulamento (CE) n.o 852/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 29 de Abril de 2004, relativo à higiene dos géneros alimentícios (3) e o Regulamento (CE) n.o 853/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 29 de Abril de 2004, que estabelece regras específicas de higiene aplicáveis aos géneros alimentícios de origem animal (4) são aplicáveis aos ovos. Na medida do possível deve, por conseguinte, ser feita remissão para esses regulamentos horizontais.
(3)
É necessário fixar as características qualitativas dos ovos da categoria A, de forma a garantir a qualidade superior dos ovos para entrega directa ao consumidor final e de modo a definir critérios que possam ser verificados pelos serviços de inspecção. Essas características qualitativas devem basear-se na Norma n.o 42 da Comissão Económica das Nações Unidas para a Europa (UNECE) relativa à comercialização e ao controlo da qualidade comercial dos ovos com casca no comércio internacional entre países membros da UNECE ou com esses países.
(4)
Os ovos refrigerados deixados à temperatura ambiente podem dar origem a condensação, favorecendo a proliferação de bactérias na casca e a sua provável penetração no ovo. Os ovos devem, por conseguinte, ser armazenados e transportados a temperatura constante e não devem, regra geral, ser refrigerados antes da venda ao consumidor final.
(5)
Os ovos não devem geralmente ser lavados nem limpos, já que estas operações podem danificar a casca, a qual, devido às suas propriedades antimicrobianas, constitui para o ovo uma barreira eficaz contra a penetração bacteriana. Certas práticas, como o tratamento com radiação ultravioleta, não devem, no entanto, ser consideradas operações de limpeza. Além disso, os ovos da categoria A não devem ser lavados, devido ao risco de danificação de barreiras físicas, como a cutícula, durante ou após a lavagem. Tais danos podem favorecer a perda de humidade e a contaminação bacteriana através da casca, aumentando assim os riscos para os consumidores, sobretudo se as condições de secagem e armazenagem posteriores não forem ideais.
(6)
Alguns Estados-Membros utilizam, no entanto, com bons resultados, sistemas de lavagem de ovos sujeitos a autorização prévia, cujo funcionamento é cuidadosamente controlado. De acordo com o parecer emitido a pedido da Comissão pelo Grupo Científico «Riscos Biológicos» da Autoridade Europeia para a Segurança dos Alimentos, relativamente aos riscos microbiológicos da lavagem de ovos de mesa, adoptado a 7 de Setembro de 2005 (5), a lavagem de ovos praticada nalguns centros de embalagem é defensável do ponto de vista da higiene, desde que, nomeadamente, seja elaborado um código de práticas para os sistemas de lavagem de ovos.
(7)
Os ovos da categoria A devem ser classificados em função do peso, com um número restrito de categorias de peso e correspondentes menções, claramente enunciadas, como exigências mínimas de rotulagem, não sendo excluídas outras rotulagens voluntárias desde que sejam respeitadas as exigências da Directiva 2000/13/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 20 de Março de 2000, relativa à aproximação das legislações dos Estados-Membros respeitantes à rotulagem, apresentação e publicidade dos géneros alimentícios (6).
(8)
Só as empresas que disponham de instalações e equipamento técnico adequados à escala e natureza das suas operações, possibilitando assim o manuseamento dos ovos em condições satisfatórias, devem ser autorizadas a proceder, como centros de embalagem, à classificação de ovos em função da qualidade e do peso.
(9)
Devem ser estabelecidos prazos máximos para a classificação, marcação e embalagem dos ovos e para a marcação das embalagens, a fim de facilitar os controlos previstos no n.o 2 do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006.
(10)
Além da obrigação geral, nos termos do Regulamento (CE) n.o 178/2002 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 28 de Janeiro de 2002, que determina os princípios e normas gerais da legislação alimentar, cria a Autoridade Europeia para a Segurança dos Alimentos e estabelece procedimentos em matéria de segurança dos géneros alimentícios (7), de assegurar, em todas as fases da produção, transformação e distribuição, a rastreabilidade dos géneros alimentícios, alimentos para animais, animais produtores de géneros alimentícios e qualquer outra substância destinada a ser incorporada num género alimentício ou num alimento para animais, ou com probabilidades de o ser, devem ser definidas, para efeitos de controlo, determinadas informações a incluir nas embalagens de transporte que contenham ovos e nos respectivos documentos de acompanhamento.
(11)
Para permitir a realização eficaz dos controlos previstos no n.o 2 do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006, é fundamental que os ovos sejam marcados com o código do produtor na unidade de produção, caso sejam entregues noutro Estado-Membro. Nos termos do n.o 1, segundo parágrafo, do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006, os ovos da categoria B devem ser marcados com o código do produtor e/ou com outra indicação, se forem comercializados noutro Estado-Membro. É necessário especificar que, se o código do produtor não permitir por si só distinguir claramente a categoria de qualidade, os ovos da categoria B devem ser marcados com outra indicação.
(12)
É necessário determinar a composição do código do produtor previsto no artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006. Além disso, é necessário especificar que é possível derrogar da obrigação de marcação com o código do produtor se o equipamento técnico de marcação dos ovos não permitir a marcação de ovos fendidos ou sujos.
(13)
É necessário definir as características das outras indicações possíveis, nos termos do n.o 1 do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006, para a marcação dos ovos da categoria B.
(14)
Nos termos do n.o 2, alínea b), do artigo 2.o do Regulamento (CEE) n.o 1907/90, de 26 de Junho de 1990, relativo a certas normas de comercialização aplicáveis aos ovos (8), as disposições relativas à marcação não se aplicavam aos ovos entregues directamente a empresas da indústria de alimentação humana para efeitos de transformação. Para melhorar o controlo dessas entregas, as isenções da obrigação de marcação só devem ser concedidas pelos Estados-Membros a pedido desses operadores. Contudo, para que os Estados-Membros possam conceder tais isenções é necessário prever um período de transição razoável, de um ano.
(15)
A Directiva 2000/13/CE estabelece normas gerais aplicáveis a todos os géneros alimentícios colocados no mercado. É necessário, contudo, definir exigências específicas para a marcação das embalagens.
(16)
O artigo 9.o da Directiva 2000/13/CE define a data de durabilidade mínima de um género alimentício como a data até à qual o género alimentício conserva as suas propriedades específicas nas condições de conservação adequadas. Por razões de clareza, esta data deve ser fixada de forma a não exceder o prazo de 28 dias após a postura.
(17)
Os ovos podem ser vendidos com uma indicação que sublinhe a frescura especial do ovo. Para esclarecer as condições de utilização de tais indicações, deve ser fixado um prazo máximo para esse efeito.
(18)
Os ovos podem ser vendidos com uma indicação que sublinhe a fórmula alimentar administrada às galinhas poedeiras. É conveniente fixar exigências mínimas para essas indicações.
(19)
Caso os ovos sejam vendidos avulso, devem estar acessíveis ao consumidor certas informações normalmente presentes na embalagem.
(20)
Além dos requisitos gerais de higiene aplicáveis ao acondicionamento e embalagem dos géneros alimentícios, devem ser estabelecidas normas suplementares que minimizem o risco de deterioração ou contaminação dos ovos durante a armazenagem e o transporte. Essas normas devem basear-se na Norma n.o 42 da UNECE.
(21)
Os ovos industriais são impróprios para consumo humano. É conveniente, por conseguinte, impor a utilização de faixas ou rótulos especiais que facilitem a identificação das embalagens que contenham esses ovos.
(22)
Só os centros de embalagem dispõem de instalações e equipamento técnico adequados para a reembalagem de ovos. É conveniente, por conseguinte, limitar as actividades de reembalagem a esses centros.
(23)
Nos termos do Regulamento (CE) n.o 178/2002, os operadores do sector alimentar são obrigados a assegurar a rastreabilidade. Os produtores, ajuntadores e centros de embalagem devem ser obrigados a manter registos específicos suplementares que permitam aos serviços de inspecção verificar a conformidade com as normas de comercialização.
(24)
Devem ser estabelecidos os métodos e critérios a utilizar na execução dos controlos.
(25)
É conveniente que a verificação da conformidade com as normas de comercialização incida sobre a totalidade do lote, devendo a comercialização de um lote considerado não-conforme ser proibida, a não ser que possa ser provada a conformidade do mesmo.
(26)
Devem ser admitidas certas tolerâncias na verificação da conformidade com as normas de comercialização. As tolerâncias devem ser fixadas em função dos diferentes requisitos e estágios da comercialização.
(27)
As condições a que está sujeita a comercialização de ovos em países terceiros podem ser diferentes das fixadas para a Comunidade. A fim de facilitar as exportações, os ovos embalados destinados à exportação devem poder ser conformes a essas condições.
(28)
Devem ser fixadas regras para a determinação da equivalência das normas de comercialização de países terceiros com a legislação comunitária, a efectuar pela Comissão a pedido de países terceiros. Devem ser estabelecidos certos requisitos de marcação e rotulagem aplicáveis aos ovos importados de países terceiros.
(29)
É útil, para a Comissão, dispor de dados sobre o número de estabelecimentos de galinhas poedeiras registados.
(30)
Os Estados-Membros devem comunicar as infracções significativas às normas de comercialização, de forma a permitir alertar devidamente outros Estados-Membros que possam ser afectados.
(31)
O comércio retalhista de ovos nos departamentos ultramarinos franceses depende, em parte, do fornecimento de ovos provenientes do continente europeu. Atendendo à duração do transporte e às condições climáticas, a conservação dos ovos transportados para esses departamentos exige um regime específico de abastecimento, incluindo a possibilidade de expedição de ovos refrigerados. Esse regime específico justifica-se pela actual falta de capacidade local de produção de ovos. Este regime excepcional deve ser prorrogado, por um período razoável, até que a capacidade local de produção atinja um nível suficiente.
(32)
Nos termos do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006, os Estados-Membros podem isentar das obrigações do mesmo regulamento certas formas de venda directa de ovos pelo produtor ao consumidor final. Para ter em conta as condições específicas de comercialização dos ovos em determinadas regiões da Finlândia, a venda de ovos pelos produtores aos retalhistas, nessas regiões, deve ficar isenta das exigências do Regulamento (CE) n.o 1028/2006 e do presente regulamento.
(33)
Nos termos do n.o 2 do artigo 5.o da Directiva 1999/74/CE do Conselho (9), os Estados-Membros devem garantir que seja proibida, a partir de 1 de Janeiro de 2012, a criação de galinhas poedeiras em gaiolas não melhoradas. A Comissão deve, por conseguinte, avaliar antes dessa data a aplicação às gaiolas enriquecidas das disposições referentes à rotulagem voluntária, a fim de analisar a necessidade de tornar essa rotulagem obrigatória.
(34)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão da Carne de Aves de Capoeira e dos Ovos,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Definições
São aplicáveis, consoante o caso, as definições constantes do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006, do n.o 1 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 852/2004 e dos pontos 5 e 7.3 do anexo I do Regulamento (CE) n.o 853/2004.
Além disso, para efeitos do presente regulamento, entende-se por:
a)
«Embalagem», o acondicionamento que contenha ovos da categoria A ou B, com excepção das embalagens de transporte e dos contentores de ovos industriais;
b)
«Venda avulso», a venda a retalho, ao consumidor final, de ovos não contidos em embalagens;
c)
«Ajuntador», um estabelecimento registado nos termos do artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 852/2004 para a recolha de ovos no produtor e entrega a um centro de embalagem, a um mercado que venda exclusivamente a grossistas cujas empresas tenham sido aprovadas como centros de embalagem ou à indústria alimentar e não-alimentar;
d)
«Data-limite de venda», o prazo máximo de entrega dos ovos ao consumidor final, em conformidade com o anexo III, secção X, capítulo I, ponto 3 do Regulamento (CE) n.o 853/2004;
e)
«Indústria alimentar», qualquer estabelecimento que produza ovoprodutos destinados ao consumo humano, com excepção das colectividades;
f)
«Indústria não-alimentar», qualquer sector que produza produtos que contenham ovos não destinados ao consumo humano;
g)
«Colectividade», uma entidade na acepção do n.o 2 do artigo 1.o da Directiva 2000/13/CE;
h)
«Ovos industriais», ovos que não se destinem ao consumo humano;
i)
«Lote», os ovos em embalagens ou avulso da mesma unidade de produção ou centro de embalagem, situado num só local, nas mesmas embalagens ou avulso, com a mesma data de postura, de durabilidade mínima ou de embalagem, o mesmo método de criação e, no caso de ovos classificados, a mesma categoria de qualidade e de peso;
j)
«Reembalagem», a transferência física de ovos para outra embalagem ou a alteração da marcação de uma embalagem que contenha ovos.
Artigo 2.o
Características qualitativas dos ovos
1. Os ovos da categoria A devem apresentar as seguintes características qualitativas:
a)
Casca e cutícula: de forma normal, limpas, intactas;
b)
Câmara de ar: altura não superior a seis milímetros, imóvel; no entanto, no caso dos ovos comercializados com a menção «extra», a câmara de ar não deve exceder quatro milímetros;
c)
Gema: visível à miragem somente sob a forma de sombra, sem contorno aparente, movendo-se ligeiramente em caso de rotação do ovo, mas regressando à posição central;
d)
Clara: límpida e translúcida;
e)
Cicatrícula: desenvolvimento imperceptível;
f)
Matérias estranhas: não admitidas;
g)
Cheiros estranhos: não admitidos.
2. Os ovos da categoria A não devem ser lavados nem limpos, nem antes nem depois da classificação, excepto nos casos previstos no artigo 3.o
3. Os ovos da categoria A não devem ser submetidos a qualquer tratamento de conservação nem devem ser refrigerados em locais ou instalações onde a temperatura seja mantida artificialmente abaixo de 5 °C. Todavia, não são considerados refrigerados os ovos que tenham sido mantidos a uma temperatura inferior a 5 °C durante o transporte, por um máximo de 24 horas, ou no local de venda a retalho ou nos anexos deste, por um máximo de 72 horas.
4. Os ovos da categoria B são os que não correspondem às características qualitativas previstas no n.o 1. Os ovos da categoria A que deixarem de corresponder a essas características podem ser reclassificados na categoria B.
Artigo 3.o
Ovos lavados
1. Os Estados-Membros que, em 1 de Junho de 2003, autorizaram centros de embalagem a lavar ovos podem continuar a autorizar centros de embalagem a lavar ovos, desde que os centros em questão funcionem em conformidade com os códigos nacionais para os sistemas de lavagem de ovos. Os ovos lavados só podem ser comercializados nos Estados-Membros em que essas autorizações tenham sido emitidas.
2. Os Estados-Membros referidos no n.o 1 devem incentivar a elaboração, pelos operadores do sector alimentar, de códigos nacionais de boas práticas para os sistemas de lavagem dos ovos, em conformidade com o artigo 8.o do Regulamento (CE) n.o 852/2004.
Artigo 4.o
Classificação dos ovos da categoria A em função do peso
1. Os ovos da categoria A são classificados, em função do peso, do seguinte modo:
a)
XL - gigante: peso ≥ 73 g;
b)
L - grande: peso ≥ 63 g e 73 g;
c)
M - médio: peso ≥ 53 g e 63 g;
d)
S - pequeno: peso 53 g.
2. A categoria de peso é indicada pelas letras ou termos correspondentes, definidos no n.o 1, ou pela combinação de ambos, podendo ser complementados pela indicação dos intervalos de peso correspondentes. Podem ser também utilizadas outras indicações, desde que não sejam susceptíveis de ser confundidas com as letras ou termos definidos no n.o 1 e respeitem o disposto na Directiva 2000/13/CE.
3. Em derrogação do n.o 1, quando ovos de diferentes calibres da categoria A forem embalados na mesma embalagem, deve ser indicado o peso líquido mínimo, em gramas, dos ovos e a menção «Ovos de calibres diferentes», ou outra equivalente, deve figurar no exterior da embalagem.
Artigo 5.o
Autorização dos centros de embalagem
1. Só são autorizadas como centros de embalagem, na acepção do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006, as empresas que satisfaçam as condições estabelecidas no presente artigo.
2. A autoridade competente atribui ao centro de embalagem um código de centro de embalagem, com o código inicial do Estado-Membro em questão especificado no ponto 2.2 do anexo da Directiva 2002/4/CE da Comissão (10).
3. Os centros de embalagem devem dispor do equipamento técnico necessário para garantir o manuseamento dos ovos em condições satisfatórias. Esse equipamento deve incluir, consoante o caso:
a)
Equipamento de miragem, automático ou permanentemente assistido, que permita examinar separadamente a qualidade de cada ovo, ou outro equipamento adequado;
b)
Dispositivos que permitam medir a altura da câmara de ar;
c)
Equipamento para classificar os ovos em função do peso;
d)
Uma ou várias balanças homologadas para a pesagem de ovos;
e)
Equipamento para marcar os ovos.
Artigo 6.o
Prazo para a classificação, marcação e embalagem dos ovos e para a marcação das embalagens
1. Os ovos devem ser classificados, marcados e embalados no prazo de dez dias após a postura.
2. Os ovos comercializados em conformidade com o artigo 14.o devem ser classificados, marcados e embalados no prazo de quatro dias após a postura.
3. A data de durabilidade mínima referida no n.o 1, alínea d), do artigo 12.o será aposta, em conformidade com o n.o 2 do artigo 9.o da Directiva 2000/13/CE, aquando da embalagem.
Artigo 7.o
Informações presentes nas embalagens de transporte
1. Sem prejuízo do artigo 18.o do Regulamento (CE) n.o 178/2002, cada embalagem de transporte que contenha ovos deve ser identificada pelo produtor, na unidade de produção, através:
a)
Do nome e do endereço do produtor;
b)
Do código do produtor;
c)
Do número de ovos e/ou do seu peso;
d)
Do dia ou do período de postura;
e)
Da data de expedição.
Quando os centros de embalagem forem abastecidos com ovos não embalados provenientes das suas unidades de produção próprias, situadas no mesmo local, a identificação das embalagens de transporte pode ser efectuada nesses centros.
2. As informações referidas no n.o 1 devem ser indicadas na embalagem de transporte e nos documentos de acompanhamento. Cada operador a quem os ovos sejam posteriormente entregues conservará uma cópia dos documentos de acompanhamento. O centro de embalagem que classifica os ovos conserva os documentos de acompanhamento originais.
Quando lotes entregues a um ajuntador forem subdivididos para entrega a mais de um operador, os documentos de acompanhamento podem ser substituídos por rótulos apropriados dos contentores de transporte, desde que deles constem as informações referidas no n.o 1.
3. As informações referidas no n.o 1 indicadas nas embalagens de transporte não podem ser alteradas e permanecerão na embalagem de transporte até que os ovos sejam retirados para classificação, marcação e embalagem imediatas.
Artigo 8.o
Marcação dos ovos para entrega transfronteira
1. Os ovos entregues por uma unidade de produção a um ajuntador, centro de embalagem ou indústria não-alimentar situado noutro Estado-Membro devem ser marcados com o código do produtor antes de deixarem a unidade de produção.
2. O Estado-Membro em cujo território está situada a unidade de produção pode isentar da obrigação prevista no n.o 1 um produtor que tenha celebrado um contrato de entrega com um centro de embalagem situado noutro Estado-Membro, nos termos do qual seja exigida a marcação em conformidade com o presente regulamento. Essa isenção só pode ser concedida a pedido de ambos os operadores em causa e com o acordo escrito prévio do Estado-Membro em que está situado o centro de embalagem. Nesse caso, a remessa é acompanhada de uma cópia do contrato de entrega.
3. A duração mínima dos contratos de entrega referidos no n.o 2 é de um mês.
4. Os serviços de inspecção, referidos no n.o 1 do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006, dos Estados-Membros em causa e dos eventuais Estados-Membros de trânsito devem ser informados antes de ser concedida uma isenção nos termos do n.o 2 do presente artigo.
5. Os ovos da categoria B comercializados noutro Estado-Membro devem ser marcados em conformidade com o n.o 1 do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006 e, se for caso disso, ostentar uma indicação em conformidade com o artigo 10.o do presente regulamento, de forma a poderem distinguir-se facilmente dos ovos da categoria A.
Artigo 9.o
Código do produtor
1. O código do produtor é constituído pelos códigos e letras previstos no ponto 2 do anexo da Directiva 2002/4/CE. Deve ser facilmente visível e claramente legível e ter pelo menos 2 milímetros de altura.
2. Sem prejuízo do n.o 1, terceiro parágrafo, do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006, caso não seja possível, por razões técnicas, marcar ovos fendidos ou sujos, não será obrigatória a marcação com o código do produtor.
Artigo 10.o
Indicações nos ovos da categoria B
A indicação referida no n.o 1, segundo parágrafo, do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006 consiste na letra «B» com 5 milímetros de altura, pelo menos, inscrita num círculo com 12 milímetros de diâmetro, pelo menos, ou numa mancha colorida facilmente visível, com pelo menos 5 milímetros de diâmetro.
Artigo 11.o
Marcação dos ovos entregues directamente à indústria alimentar
1. Até 30 de Junho de 2008, as obrigações de marcação previstas no n.o 1 do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006 não serão aplicáveis aos ovos produzidos na Comunidade recolhidos, directamente nos seus fornecedores habituais, por um operador da indústria alimentar aprovado em conformidade com o artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 853/2004. Nesse caso, a entrega será da inteira responsabilidade do operador da indústria alimentar que, por sua vez, se compromete a utilizar os ovos apenas para transformação.
2. A partir de 1 de Julho de 2008, os Estados-Membros podem isentar os operadores, a pedido destes, das obrigações de marcação previstas no n.o 1 do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006, caso os ovos sejam entregues à indústria alimentar vindos directamente de uma unidade de produção.
Artigo 12.o
Marcação das embalagens
1. As embalagens que contenham ovos da categoria A devem indicar no exterior, em caracteres facilmente visíveis e claramente legíveis:
a)
O código do centro de embalagem;
b)
A categoria de qualidade; as embalagens devem ser identificadas pelos termos «categoria A» ou pela letra «A», ou por uma combinação de qualquer deles com o termo «frescos»;
c)
A categoria de peso, em conformidade com o n.o 2 do artigo 4.o do presente regulamento;
d)
A data de durabilidade mínima, em conformidade com o artigo 13.o do presente regulamento;
e)
A menção «Ovos lavados», no caso dos ovos lavados em conformidade com o artigo 3.o do presente regulamento;
f)
A título de condição especial de conservação, em conformidade com o n.o 1, ponto 6, do artigo 3.o da Directiva 2000/13/CE, uma menção recomendando aos consumidores que, após a compra, conservem os ovos refrigerados.
2. Além do exigido no n.o 1, as embalagens que contenham ovos da categoria A devem indicar no exterior o modo de criação, em caracteres facilmente visíveis e claramente legíveis.
Na identificação do modo de criação só devem ser utilizados os seguintes termos:
a)
Para a pecuária convencional, os termos constantes da parte A do anexo I, se estiverem preenchidas as condições pertinentes definidas no anexo II;
b)
Para o modo de produção biológico, os termos constantes do artigo 2.o do Regulamento (CEE) n.o 2092/91 do Conselho (11).
O significado do código do produtor deve ser explicado no exterior ou no interior da embalagem.
No caso de galinhas poedeiras em instalações de criação conformes às condições estabelecidas no capítulo III da Directiva 1999/74/CE, a identificação do modo de criação pode ser completada por uma das indicações constantes da parte B do anexo I do presente regulamento.
3. As disposições do n.o 2 são aplicáveis sem prejuízo de medidas técnicas nacionais mais rigorosas do que as exigências mínimas estabelecidas no anexo II; essas medidas terão de ser compatíveis com o direito comunitário e apenas serão aplicáveis aos produtores do Estado-Membro em causa.
4. As embalagens que contenham ovos da categoria B devem ostentar no exterior, em caracteres facilmente visíveis e claramente legíveis:
a)
O código do centro de embalagem;
b)
A categoria de qualidade; as embalagens devem ser identificadas pelos termos «Categoria B» ou pela letra «B»;
c)
A data de embalagem.
5. Os Estados-Membros podem exigir que os rótulos das embalagens de ovos produzidos nos respectivos territórios sejam fixados de forma a romperem-se quando se abre a embalagem.
Artigo 13.o
Indicação da data de durabilidade mínima
A data de durabilidade mínima referida no n.o 1, ponto 5, do artigo 3.o da Directiva 2000/13/CE não pode exceder o prazo de 28 dias após a postura. Quando for indicado um período de postura, a data de durabilidade mínima será determinada a contar da data de início desse período.
Artigo 14.o
Embalagens com a marcação «Extra»
1. As menções «Extra» e «Extra-frescos» podem ser utilizadas como indicação adicional de qualidade em embalagens que contenham ovos da categoria A, até ao nono dia após a postura.
2. Se forem utilizadas as indicações referidas no n.o 1, a data de postura e o termo do prazo de nove dias devem ser indicados na embalagem de forma a serem facilmente visíveis e claramente legíveis.
Artigo 15.o
Indicação do modo de alimentação das galinhas poedeiras
Caso seja indicado o modo de alimentação das galinhas poedeiras, aplicar-se-ão as seguintes exigências mínimas:
a)
A menção dos cereais como componente dos alimentos só é autorizada se os cereais corresponderem a, pelo menos, 60 %, em peso, da fórmula alimentar utilizada, com um máximo de 15 % de subprodutos de cereais;
b)
Sem prejuízo do mínimo de 60 % referido na alínea a), quando seja feita referência a um cereal específico, este deve representar, pelo menos, 30 % da fórmula alimentar utilizada. Se for feita referência específica a mais de um cereal, cada um deles deve representar, pelo menos, 5 % da fórmula alimentar.
Artigo 16.o
Informações a indicar na venda de ovos avulso
No caso da venda de ovos avulso, devem ser dadas ao consumidor as seguintes informações, de forma a serem facilmente visíveis e claramente legíveis:
a)
As categorias de qualidade;
b)
A categoria de peso, em conformidade com o artigo 4.o;
c)
Uma indicação do modo de criação, equivalente à referida no n.o 2 do artigo 12.o;
d)
Uma explicação do significado do código do produtor;
e)
A data de durabilidade mínima.
Artigo 17.o
Qualidade das embalagens
Sem prejuízo das exigências estabelecidas no capítulo X do anexo II do Regulamento (CE) n.o 852/2004, as embalagens devem ser resistentes aos choques, estar secas, limpas e em bom estado de conservação e ser fabricadas com materiais que protejam os ovos de cheiros estranhos e do risco de alterações de qualidade.
Artigo 18.o
Ovos industriais
Os ovos industriais devem ser comercializados em contentores munidos de uma faixa ou rótulo de cor vermelha.
A faixa ou rótulo devem indicar:
a)
O nome e o endereço do operador a quem se destinam os ovos;
b)
O nome e o endereço do operador que expediu os ovos;
c)
A menção «Ovos industriais», em letras maiúsculas de 2 centímetros de altura, e a menção «Impróprios para consumo humano», em letras de, pelo menos, 8 milímetros de altura.
Artigo 19.o
Reembalagem
Os ovos embalados da categoria A só podem ser reembalados por centros de embalagem. Cada embalagem deve conter apenas ovos provenientes do mesmo lote.
Artigo 20.o
Registos a manter pelos produtores
1. Os produtores devem manter um registo de informações relativas aos modos de criação, indicando, por modo de criação praticado:
a)
A data de instalação, a idade no momento da instalação e o número de galinhas poedeiras;
b)
A data de abate e o número de galinhas abatidas;
c)
A produção diária de ovos;
d)
O número e/ou o peso dos ovos vendidos ou entregues por outros meios, por dia;
e)
Os nomes e endereços dos compradores.
2. Em caso de indicação do modo de alimentação em conformidade com o artigo 15.o, os produtores devem registar, para cada modo de alimentação praticado, sem prejuízo das obrigações previstas na parte A.III do anexo I do Regulamento (CE) n.o 852/2004, as seguintes informações:
a)
A quantidade e o tipo dos alimentos fornecidos ou misturados no local;
b)
A data de entrega dos alimentos.
3. Quando, numa mesma unidade de produção, forem praticados diferentes modos de criação, as informações previstas nos n.os 1 e 2 devem ser discriminadas por pavilhão.
4. Para efeitos do presente artigo, os produtores podem, em vez de manter registos das vendas e entregas, arquivar em processos as facturas e guias de entrega, anotadas com as indicações referidas nos n.os 1 e 2.
Artigo 21.o
Registos a manter pelos ajuntadores
1. Os ajuntadores devem registar separadamente, por modo de criação e por dia:
a)
As quantidades de ovos recolhidas, discriminadas por produtor, com indicação do nome, endereço e código do produtor e da data ou período de postura;
b)
A quantidade de ovos entregues aos centros de embalagem pertinentes, discriminadas por produtor, com indicação do nome, endereço, código do centro de embalagem e data ou período de postura.
2. Para efeitos do presente artigo, os ajuntadores podem, em vez de manter registos das vendas e entregas, arquivar em processos as facturas e guias de entrega, anotadas com as indicações referidas no n.o 1.
Artigo 22.o
Registos a manter pelos centros de embalagem
1. Os centros de embalagem devem registar separadamente, por modo de criação e por dia:
a)
As quantidades de ovos não classificados que recebem, discriminadas por produtor, com indicação do nome, endereço e código do produtor e da data ou período de postura;
b)
Após a classificação dos ovos, as quantidades por categoria de qualidade e de peso;
c)
As quantidades de ovos classificados recebidas de outros centros de embalagem, com indicação dos códigos desses centros e da data de durabilidade mínima;
d)
As quantidades de ovos não classificados entregues a outros centros de embalagem, discriminadas por produtor, com indicação dos códigos desses centros e da data ou período de postura;
e)
O número e/ou peso dos ovos entregues, por categoria de qualidade e de peso, por data de embalagem, para os ovos da categoria B, ou data de durabilidade mínima, para os ovos da categoria A, e por comprador, com indicação do nome e endereço deste último.
Os centros de embalagem devem manter um registo semanal actualizado das existências físicas.
2. Se os ovos da categoria A e as respectivas embalagens apresentarem a indicação do modo de alimentação das galinhas poedeiras, em conformidade com o artigo 15.o, os centros de embalagem que utilizem essas indicações devem manter registos separados, em conformidade com o n.o 1.
3. Para efeitos do presente artigo, os centros de embalagem podem, em vez de manter registos das vendas e entregas, arquivar em processos as facturas e guias de entrega, anotadas com as indicações referidas nos n.os 1 e 2.
Artigo 23.o
Conservação dos registos
Os registos e processos referidos no n.o 2 do artigo 7.o e nos artigos 20.o, 21.o e 22.o devem ser conservados durante, pelo menos, doze meses, a contar da data da sua constituição.
Artigo 24.o
Controlo dos operadores
1. Os operadores devem ser controlados tanto por amostragem aleatória como, com uma frequência a determinar pelos serviços de inspecção, com base na análise dos riscos referida no n.o 2 do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006, atendendo, pelo menos:
a)
Aos resultados dos controlos anteriores;
b)
À complexidade dos circuitos de comercialização dos ovos;
c)
Ao grau de segmentação no estabelecimento de produção ou de embalagem;
d)
À quantidade de ovos produzida ou embalada;
e)
Às alterações importantes da natureza dos ovos produzidos ou tratados ou do modo de comercialização, relativamente aos anos anteriores.
2. Os controlos devem ser efectuados de modo regular e inopinado. Os registos mencionados nos artigos 20.o, 21.o e 22.o devem ser postos à disposição dos serviços de inspecção logo que requisitados.
Artigo 25.o
Decisões de não-conformidade
1. As decisões de não-conformidade com o presente regulamento, tomadas pelos serviços de inspecção na sequência dos controlos previstos no artigo 24.o, só podem referir-se à totalidade do lote verificado.
2. Se considerar que o lote verificado não se encontra em conformidade com o presente regulamento, o serviço de inspecção deve proibir a sua comercialização ou, se o lote for proveniente de um país terceiro, a sua importação, enquanto e na medida em que não tiver sido provado que foi posto em conformidade com o presente regulamento.
3. O serviço de inspecção que tiver efectuado o controlo deve verificar se o lote rejeitado foi ou está a ser posto em conformidade com o presente regulamento.
Artigo 26.o
Tolerância relativa a defeitos de qualidade
1. Na verificação de um lote de ovos da categoria A são admitidas as seguintes tolerâncias:
a)
No centro de embalagem, imediatamente antes da expedição 5 % de ovos com defeitos de qualidade;
b)
Nos outros estágios da comercialização 7 % de ovos com defeitos de qualidade.
2. Quando da embalagem ou importação, não é admitida qualquer tolerância no respeitante à altura da câmara de ar dos ovos comercializados com a menção «Extra» ou «Extra-frescos».
3. Caso o lote verificado tenha menos de 180 ovos, as percentagens previstas no n.o 1 serão duplicadas.
Artigo 27.o
Tolerância relativa ao peso dos ovos
1. Excepto no caso previsto no n.o 3 do artigo 4.o, na verificação de lotes de ovos da categoria A é admitida uma tolerância em relação ao peso unitário dos ovos. Esses lotes podem conter, no máximo, 10 % de ovos das categorias de peso imediatamente superior e inferior à que figura na embalagem, mas não mais de 5 % de ovos da categoria de peso imediatamente inferior.
2. Caso o lote verificado tenha menos de 180 ovos, as percentagens previstas no n.o 1 serão duplicadas.
Artigo 28.o
Tolerância relativa à marcação dos ovos
Na verificação dos lotes e das embalagens é permitida uma tolerância de 20 % de ovos com marcas ilegíveis.
Artigo 29.o
Ovos a exportar para países terceiros
Os ovos embalados destinados a ser exportados podem ser postos em conformidade com exigências de qualidade, marcação e rotulagem diferentes das previstas no Regulamento (CE) n.o 1028/2006 e no presente regulamento, ou com exigências suplementares.
Artigo 30.o
Ovos importados
1. As avaliações de equivalência referidas no n.o 1 do artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006 devem incluir uma apreciação do respeito efectivo das exigências do presente regulamento pelos operadores do país terceiro em causa. A avaliação deve ser actualizada regularmente.
A Comissão publicará o resultado da avaliação no Jornal Oficial da União Europeia.
2. Os ovos importados de países terceiros devem ser marcados no país de origem, de forma clara e legível, em conformidade com o código ISO 3166 do país.
3. As embalagens que contenham ovos importados de países que não ofereçam garantias suficientes de equivalência das regras nos termos do n.o 3 do artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 1028/2006 devem ostentar no exterior, em caracteres facilmente visíveis e claramente legíveis, a indicação:
a)
Do país de origem;
b)
Do modo de criação como «Não conforme às normas CE».
Artigo 31.o
Relatórios
Cada Estado-Membro comunicará anualmente por via electrónica à Comissão, antes de 1 de Abril, o número de unidades de produção, com discriminação dos modos de criação e indicação da capacidade máxima dos estabelecimentos, expressa em número de aves presentes simultaneamente.
Artigo 32.o
Comunicação de infracções
Os Estados-Membros comunicarão por via electrónica à Comissão, no prazo de cinco dias úteis, as infracções constatadas pelos serviços de inspecção, ou fortes suspeitas de infracções, susceptíveis de afectar o comércio intracomunitário de ovos. Considera-se que o comércio intracomunitário é afectado, nomeadamente, no caso de infracções graves por operadores que produzam ou comercializem ovos para venda noutro Estado-Membro.
Artigo 33.o
Excepções aplicáveis aos departamentos ultramarinos franceses
1. Em derrogação do disposto no n.o 3 do artigo 2.o, os ovos destinados à venda a retalho nos departamentos ultramarinos franceses podem ser expedidos refrigerados para esses departamentos. Nesse caso, a data-limite de venda pode ser prolongada para 33 dias.
2. No caso referido no n.o 1 do presente artigo, além do exigido nos artigos 12.o e 16.o, deve figurar no exterior da embalagem, juntamente com informações relativas à refrigeração, a menção «Ovos refrigerados».
A marca distintiva dos «ovos refrigerados» é constituída por um triângulo equilátero com, pelo menos, 10 milímetros de lado.
Artigo 34.o
Excepções aplicáveis a determinadas regiões da Finlândia
Os ovos vendidos directamente pelos produtores aos retalhistas nas regiões indicadas no anexo III ficam isentos das exigências do Regulamento (CE) n.o 1028/2006 e do presente regulamento. Contudo, o modo de criação deve ser devidamente identificado em conformidade com o n.o 2 do artigo 12.o e a alínea c) do artigo 16.o do presente regulamento.
Artigo 35.o
Avaliação das práticas em matéria de rotulagem voluntária
A Comissão avaliará, o mais tardar em 31 de Dezembro de 2009, a utilização da rotulagem voluntária prevista no n.o 2, último parágrafo, do artigo 12.o, tendo em vista, se necessário, tornar essa utilização obrigatória.
Artigo 36.o
Revogação
O Regulamento (CE) n.o 2295/2003 é revogado com efeitos a partir de 1 de Julho de 2007.
As referências ao regulamento revogado entendem-se como sendo feitas ao presente regulamento, segundo o quadro de correspondência do anexo IV.
Artigo 37.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no sétimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de Julho de 2007.
O artigo 33.o é aplicável até 30 de Junho de 2009.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 23 de Maio de 2007.