Nařízení Rady (EHS) č. 565/80
ze dne 4. března 1980
o platbách vývozních náhrad předem, pokud jde o zemědělské produkty
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2727/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 1547/79 [2], a zejména na čl. 16 odst. 5 uvedeného nařízení, a na odpovídající ustanovení ostatních nařízení o společné organizaci trhů se zemědělskými produkty,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k tomu, že nařízení Rady (EHS) č. 441/69 ze dne 4. března 1969, kterým se stanoví doplňující obecná pravidla pro poskytování vývozních náhrad pro produkty, pro něž platí režim jednotné ceny, vyvážené v nezměněném stavu nebo ve formě některého zboží, na něž se nevztahuje příloha II Smlouvy [3], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 269/78 [4], bylo několikrát pozměněno; že zkušenosti ukazují, že další změny jsou žádoucí; že v zájmu jasnosti je třeba přistoupit k přepracování předpisů platných v této oblasti;
vzhledem k tomu, že nařízení, kterými se stanoví obecná pravidla pro poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad, stanoví, že náhrada je vyplacena, pokud je prokázáno, že uvedené produkty byly vyvezeny ze Společenství;
vzhledem k tomu, že podle zásady, pomocí níž je zajištěna rovnováha mezi použitím základních produktů Společenství za účelem vývozu zpracovaných produktů nebo zboží uvedeného v přílohách B a C nařízení (EHS) č. 2682/72 [5], naposledy pozměněného nařízením (EHS) č. 707/78 [6], do třetích zemí a použitím základních produktů z těchto zemí propuštěných do režimu aktivního zušlechťovacího styku podle směrnice Rady 69/73/EHS ze dne 4. března 1969 o harmonizaci právních a správních předpisů týkajících se aktivního zušlechťovacího styku [7], naposledy pozměněné směrnicí 76/119/EHS [8], je třeba vyplatit částku rovnající se vývozní náhradě, jakmile jsou základní produkty Společenství, z nichž jsou získány zpracované produkty nebo zboží určené k vývozu, umístěny pod celní dohled;
vzhledem k tomu, že produkty, na něž se vztahuje společná organizace trhů a které jsou dovezeny ze třetích zemí, mohou být za určitých podmínek propuštěny do režimu uskladňování v celním skladu nebo svobodných pásem s pozastavením výběru dovozních cel; že je třeba stanovit možnost vyplatit částku rovnající se vývozní náhradě, jakmile jsou některé produkty nebo zboží Společenství určené k vývozu propuštěny do takového režimu;
vzhledem k tomu, že výplata částky rovnající se vývozní náhradě ani v nejmenším nemění podmínky stanovení práva na vývozní náhradu; že je třeba zajistit složením jistoty vrácení částky rovnající se přinejmenším vyplacené částce, pokud se později zjistí, že neexistovalo žádné právo na vývozní náhradu nebo že produkty nebo zboží, na které se použila tato opatření, nebyly skutečně vyvezeny ze Společenství ve stanovených lhůtách,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení stanoví obecná pravidla pro výplatu částky před vývozem, která se rovná vývozním náhradám pro produkty, na něž se vztahují tato nařízení:
- nařízení č. 136/66/EHS (tuky a oleje),
- nařízení (EHS) č. 804/68 (mléko a mléčné výrobky),
- nařízení (EHS) č. 805/68 (hovězí a telecí maso),
- nařízení (EHS) č. 727/70 (surový tabák),
- nařízení (EHS) č. 1035/72 (ovoce a zelenina),
- nařízení (EHS) č. 3330/74 (cukr),
- nařízení (EHS) č. 2727/75 (obiloviny),
- nařízení (EHS) č. 2759/75 (vepřové maso),
- nařízení (EHS) č. 2771/75 (vejce),
- nařízení (EHS) č. 2777/75 (drůbeží maso),
- nařízení (EHS) č. 100/76 (produkty rybolovu),
- nařízení (EHS) č. 1418/76 (rýže),
- nařízení (EHS) č. 516/77 (produkty zpracované z ovoce a zeleniny),
- nařízení (EHS) č. 337/79 (víno).
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se:
a) "produkty" rozumějí produkty uvedené v článku 1, "základními produkty" rozumějí produkty určené k vývozu po zpracování na zpracované produkty nebo zboží;
b "zpracovanými produkty" rozumějí
- produkty získané zpracováním základních produktů
- a produkty, pro které se použije vývozní náhrada;
c) "zbožím" rozumí zboží uvedené v přílohách B a C nařízení (EHS) č. 2682/72.
Článek 3
Mohou využívat výhod tohoto nařízení produkty, pro které byla stanovena vývozní náhrada, která je rovna nule, nebo je vyšší než nula.
Článek 4
1. Na žádost zúčastněné strany se částka rovnající se vývozní náhradě vyplatí, jakmile jsou základní produkty umístěny pod celní dohled, který zajistí, že zpracované produkty nebo zboží budou vyvezeny ve stanovené lhůtě.
2. Režim stanovený tímto článkem se použije na zpracované produkty a zboží získané ze základních produktů s podmínkou, že operace aktivního zušlechťovacího styku nebudou zakázány pro srovnatelné produkty.
Tento režim se však nepoužije ve výjimečných případech, kdy jsou zpracované produkty nebo zboží získány ze základních produktů, u kterých nevzniká žádná obtíž s odbytem.
3. Pokud jde o kontrolní postupy a procento výtěžnosti, podléhají základní produkty stejným pravidlům, jako jsou pravidla, která se uplatňují v rámci aktivního zušlechťovacího styku na produkty stejné povahy.
4. Vývozní náhradou uvedenou v odstavci 1 je:
a) v případě zpracovaných produktů náhrada pro dotyčný zpracovaný produkt;
b) v případě zboží náhrada zvláště stanovená pro základní produkty:
- používané nebo
- považované podle předpisů Společenství za použité
k výrobě uvedeného zboží.
5. Sazbou vývozní náhrady je, pokud není sazba stanovena předem, sazba platná v den, kdy jsou základní produkty umístěny pod celní dohled.
6. Pokud je vývozní náhrada stanovena předem, je den, kdy byly základní produkty umístěny pod celní dohled, vzat v úvahu pro výpočet úprav, které mají být provedeny u platné sazby náhrady.
7. Pokud se vývozní náhrada liší podle použití nebo místa určení, je sazbou, která má být použita, nejnižší sazba. Pokud je však použití nebo místo určení ohlášeno, je sazbou, která má být použita, sazba stanovená pro použití nebo místo určení, pro které jsou zpracované produkty nebo zboží určeny.
Článek 5
1. Na žádost zúčastněné strany se částka rovnající se vývozní náhradě vyplatí, jakmile jsou produkty nebo zboží propuštěny do režimu uskladňování v celním skladu nebo svobodného celního pásma za účelem jejich vývozu ve stanovené lhůtě.
2. Režim stanovený v tomto článku se použije na produkty a zboží určené k vývozu v nezměněném stavu, pokud se jedná o produkty nebo zboží, které lze skladovat.
Tento režim se však nepoužije v uvedených výjimečných případech, kdy u dotyčných produktů nebo zboží nevzniká žádná obtíž s odbytem.
3. Pokud se vývozní náhrada liší podle použití nebo místa určení, je sazbou, která má být použita, nejnižší sazba. Pokud je však použití nebo místo určení ohlášeno, je sazbou, která má být použita, sazba stanovená pro použití nebo místo určení, pro které jsou zpracované produkty nebo zboží určeny.
Článek 6
Výhody režimů stanovených tímto nařízením podléhají složení jistoty, jež zajistí vrácení částky rovnající se částce, která byla vyplacena, zvýšené o dodatečnou částku.
Aniž jsou dotčeny případy vyšší moci, jistota zcela nebo částečně propadá:
- v případech, kdy se neuskutečnilo vrácení, pokud se vývoz nekonal ve lhůtě uvedené v čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1, nebo
- pokud se ukáže, že neexistuje žádné právo na náhradu nebo že existovalo právo na nižší náhradu.
Článek 7
Příslušné orgány členských států mohou odmítnout poskytnout výhody režimů stanovených tímto nařízením, pokud osoba žadatele není povahy, která by zaručovala, že se celá operace uskuteční způsobem, který je v souladu s platnými předpisy.
V každém členském státě se tato pravomoc vykonává v souladu se zásadami platnými v tomto státě, jimiž se řídí nediskriminace mezi žadateli a svoboda obchodu a průmyslu.
Článek 8
V případě potřeby se základní produkty, produkty a zboží, které nevyužívají výhod režimu stanoveného tímto nařízením, uvedou v seznamu, který má být vypracován.
Článek 9
Nařízení (EHS) č. 441/69 se zrušuje s účinkem ode dne 1. dubna 1980. I nadále se však použije na operace, které byly zahájeny podle režimu výše uvedeného nařízení.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. dubna 1980 na základní produkty, produkty a zboží podléhající kontrole od tohoto data.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. března 1980.
REGULAMENTO (CEE) No 565/80 DO CONSELHO de 4 de Março de 1980 relativo ao pagamento anticipado das restituições à exportação para os produtos agrícolas
O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CEE) no 2727/75 do Conselho, de 29 de Outubro de 1975, que estabelece a organização comum de mercado no sector dos cereais (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CEE) no 1547/79 (2) e, nomeadamente, o no 5 do seu artigo 16o e as disposições correspondentes dos outros regulamentos que estabelecem a organização comum de mercado dos produtos agrícolas,
Tendo em conta a proposta da Comissão,
Considerando que o Regulamento (CEE) no 441/69 do Conselho, de 4 de Março de 1969, que estabelece regras gerais complementares que dizem respeito à concessão das restituições à exportação para os produtos submetidos a um regime de preços únicos, exportados em estado puro ou sob a forma de certas mercadorias não incluídas no Anexo II do Tratado (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CEE) no 269/78 (4), foi alterado várias vezes; que a experiência demonstrou que são desejáveis outras alterações; que, numa preocupação de clareza, é conveniente proceder a uma refundição da legislação aplicável na matéria;
Considerando que os regulamentos que establecem, para certos produtos agrícolas, as regras gerais de concessão das restituções à exportação e os critérios de fixação do seu montante, estabelecem que a restituição seja paga quando for feita a prova de que estes produtos foram exportados para fora da Comunidade;
Considerando que, de acordo com o princípio de assegurar um equilíbrio entre a utilização dos produtos de base comunitários com vista à exportação, para paises terceiros, de produtos transformados ou de mercadorias enumeradas nos Anexos B e C do Regulamento (CEE) no 2682/72 (5), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CEE) no 707/78 (6), e a utilização dos produtos de base destes países admitidos ao regime de aperfeiçoamento activo em aplicação da Directiva 69/73/CEE do Conselho, de 4 de Março de 1969, respeitante à harmonização das disposições legislativas, regulamentares e administrativas relativas ao regime de aperfeiçoamento activo (7), com a última redacção que lhe foi dada pela Directive 76/119/CEE (8), é conveniente pagar um montante igual à restituição à exportação desde a cacolação sob o regime de controlo aduaneiro dos produtos de base comunitários a partir dos quais são obtidos os produtos transformados ou as mercadorias destinadas a serem exportadas;
Considerando que os produtos submetidos a uma organização comum de mercado e importados de países terceiros, sob certas condições, podem ser colocados ao abrigo do regime aduaneiro do entreposto ou de zonas francas com suspensão da cobrança de direitos à importação; que é conveniente prever a possibilidade de pagar um montante igual à restituição à exportação desde que certos produtos ou mercadorias comunitárias destinadas a serem exportados sejam colocados ao abrigo de um tal regime;
Considerando que o pagamento de um montante igual à restituição à exportação não altera em nada as condições do estabelecimento do direito a uma restituição à exportação; que é conveniente garantir pela constituição de uma caução o reembolso de uma soma pelo menos igual ao montante pago, se for determinado em siguida que não existia nenhum direito à restituição à exportação ou que os produtos ou mercadorias aos quais foram aplicadas estas medidas, não foram efectivamente exportados para fora de Comunidade nos prazos determinados,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1o
O presente regulamento establece as regras gerais relativas ao pagamento anteriormente à exportação, dum montante igual às restituições à exportação para os produtos submetidos aos seguintes regulamentos:
- Regulamento no 136/66/CEE (matérias gordas),
- Regulamento (CEE) no 804/68 (leite e productos lácteos)
- Regulamento (CEE) no 805/68 (carne de bovino),
- Regulamento (CEE) no 727/70 (tabaco bruto),
- Regulamento (CEE) no 1035/72 (frutas e produtos hortícolas),
- Regulamento (CEE) no 3330/74 (açúcar),
- Regulamento (CEE) no 2727/75 (cereais),
- Regulamento (CEE) no 2759/75 (carne de suíno),
- Regulamento (CEE) no 2771/75 (ovos),
- Regulamento (CEE) no 2777/75 (carne de aves de capoeira),
- Regulamento (CEE) no 100/76 (productos da pesca),
- Regulamento (CEE) no 1418/76 (arroz),
- Regulamento (CEE) no 516/77 (produtos transformados à base de frutas e produtos hortícolas),
- Regulamento (CEE) no 337/79 (vinho).
Artigo 2o
Na acepção do presente regulamento entende-se por:
a) - Produtos: os produtos referidos no artigo 1o,
- Produtos de base: os produtos destinados a serem exportados após transformação em produtos transformados ou em mercadorias;
b) Produtos transformados:
- os produtos obtidos para transformação de produtos de base
e
- os produtos aos quais se aplica uma restituição à exportação
c) Mercadorias: as mercadorias referidas nos Anexos B e C do Regulamento (CEE) no 2682/72.
Artigo 3o
São admitidos ao abrigo do presente regulamento os produtos para os quais tiver sido fixada uma restituição igual ou superior a zero.
Artigo 4o
1. A pedido do interessado, é pago um montante igual à restituição à exportação desde que os produtos de base sejam colocados sob controlo aduaneiro garantindo que os produtos transformados ou as mercadorias sejam exportados num prazo determinado.
2. O regime previsto no presente artigo aplica-se aos produtos transformados e às mercadorias obtidas a partir de produtos de base desde que as operações de aperfeiçoamento activo não sejam proibidas para os produtos comparáveis.
No entanto, o regime não se aplica em casos exceptionais em que os produtos transformados ou as mercadorias sejam obtidas a partir de produtos de base para os quais não haja dificuldade de escoamento.
3. No que se refere aos processos de controlo e à taxa de rendimento, os produtos de base são submetidos às mesmas regras que as que se aplicam no âmbito do aperfeiçoamento activo aos produtos de mesma natureza.
4. A restituição à exportação referida no no 1 é:
a) No caso de produtos transformados, a aplicável ao produto transformado em causa;
b) No caso das mercadorias, a fixada especificamente para os produtos de base:
- utilizados
ou
- considerados, ao abrigo das disposições comunitárias como sendo utilizados
para o fabrico destas mercadorias.
5. A taxa da restituição à exportação, se não for fixada antecipadamente, é a aplicável no dia em que os produtos de base são colocados sob controlo aduaneiro.
6. Se a restituição à exportação for fixada entecipadamente deve ter-se em consideração para o cálculo dos ajustamentos a efectuar à taxa de restituição aplicável, o dia em que os produtos de base foram colocados sob controlo aduaneiro.
7. Se a restituição à exportação diferir segundo a utilização ou o destino, a taxa a aplicar é a mais baixa. Contudo, se a utilização ou o destino forem declarados, a taxa a aplicar é a fixada para a utilização ou para o destino para que os produtos transformados ou as mercadorias estão destinados.
Artigo 5o
1. A pedido do interessado é pago um montante igual à restituição à exportação desde que os produtos ou mercadorias sejam colocados ao abrigo do regime aduaneiro do entreposto ou da zona franca tendo em vista a sua exportação num prazo determinado.
2. O regime previsto no presente artigo aplica-se aos produtos e às mercadorias destinados a serem exportados no estado puro se os produtos ou as mercadorias forem de natureza a poderem ser armazenados.
Contudo, o regime não se aplica nestes casos excepcionais sempre que não se apresente qualquer dificuldade de escoamento para os produtos ou mercadorias considerados.
3. Se a restituição à exportação diferir segundo a utilização ou o destino, a taxa a aplicar é a mais baixa. No entanto, se a utilização ou o destino forem declarados, a taxa a aplicar é a fixada para a utilização ou o destino a que os produtos ou mercandorias estão destinados.
Artigo 6o
O benefício dos regimes previstos no presente regulamento está subordinado à constituição de uma caução que garanta o reembolso de um montante igual ao que foi pago, acrescida de um montante suplementar.
Sem prejuízo de casos de força maior esta caução permanece total ou parcialmente adquirida:
- nos casos em que o reembolso não foi efectuado uma vez que a exportação não se realizou no prazo referido no no 1 do artigo 4o e no no 1 do artigo 5o.
ou
- se se revelar que não existe qualquer direito à restituição ou que existia um direito a uma restituição dum montante inferior.
Artigo 7o
As autoridades competentes dos Estados-membros podem recusar conceder o benefício dos regimes previstos pelo presente regulamento se a pessoa do requerente não for de natureza a garantir que a totalidade da operação será realizada em conformidade com as disposições em vigor.
Em todos os Estados-membros esta faculdade exerce-se em conformidade com os princípios em vigor neste Estado prevalencendo a não-discriminação entre os requerentes e a liberdade do comércio e da indústria.
Artigo 8o
Se necessário, os produtos de base, os produtos e as mercadorias que não beneficiam do regime previsto pelo presente regulamento são incluídos numa lista a estabelecer.
Artigo 9o
O Regulamento (CEE) no 441/69 é revogado com efeitos a partir de 1 de Abril de 1980. Todavia, mantém-se aplicável às operações iniciadas sob o regime do referido regulamento.
Artigo 10o
O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia a seguir ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de Abril de 1980 aos produtos de base, aos produtos e mercadorias colocados sob controlo a partir desta data.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros.
Feito em Bruxelas em 4 de Março de 1980.