Směrnice Rady 93/12/EHS
ze dne 23. března 1993
o obsahu síry v některých kapalných palivech
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1]
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2]
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že pro zlepšení kvality ovzduší s přihlédnutím k emisím oxidu siřičitého a emisím jiných látek musí Společenství přijmout opatření k postupnému snižování obsahu síry v plynových olejích používaných k pohonu vozidel s vlastním pohonem, včetně letadel a lodí, dále k vytápění a k průmyslovým a námořním účelům;
vzhledem k tomu, že podle čl. 2 odst.1 a čl. 5 odst.1 směrnice 75/716/EHS [4] stanovují platné předpisy v členských státech dvě mezní hodnoty obsahu síry v kapalných palivech; že se tyto předpisy v jednotlivých členských státech od sebe liší;
vzhledem k tomu, že uvedené odlišnosti zavazují petrolejářské společnosti ve Společenství rozlišovat své výrobky na základě maximálního obsahu síry v závislosti na tom, do kterého členského státu jsou výrobky dodávány; že tyto odlišnosti brání obchodování s těmito výrobky a mají tak přímý dopad na zřizování a fungování jednotného trhu;
vzhledem k tomu, že článek 6 směrnice 75/716/EHS dále stanoví, že ve světle jakékoli nové dostupné informace předloží Komise Radě zprávu s příslušným návrhem pro zavedení jednotné hodnoty;
vzhledem k tomu, že po sobě následující akční programy Evropských společenství pro životní prostředí [5] zdůrazňují důležitost předcházení a omezování znečišťování ovzduší;
vzhledem k tomu, že kvalita pohonných látek hraje důležitou roli při snižování znečišťování ovzduší motorovými vozidly;
vzhledem k tomu, že Společenství je na základě rozhodnutí 81/462/EHS [6] rovněž smluvní stranou Úmluvy o dálkovém znečišťování ovzduší přesahujícího hranice států, která umožňuje zejména rozvoj strategií a opatření k omezování a v rámci možností k postupnému snižování a předcházení znečišťování ovzduší;
vzhledem k tomu, že snížení obsahu síry v určitých kapalných palivech slouží k dosažení jednoho z dalších cílů Společenství, kterým je zachovávání, zlepšování a ochrana kvality životního prostředí a přispívání k ochraně lidského zdraví odstraňováním škod způsobených životnímu prostředí;
vzhledem k tomu, že několik členských států již v souladu se směrnicí 75/716/EHS stanovilo mezní hodnotu 0,2 hmotnostního procenta;
vzhledem k tomu, že členské státy jsou povinny zajistit postupně dostupnost motorové nafty s maximálním obsahem síry 0,05 hmotnostního procenta;
vzhledem k tomu, že je nutné dosáhnout úrovně emisí stanovené ve zvláštních směrnicích Společenství, nesmí obsah síry v motorové naftě na trhu uvnitř Společenství překročit od 1. října 1994 0,2 hmotnostního procenta a od 1. října 1996 0,05 hmotnostního procenta; že členské státy přijmou vhodná opatření k dosažení tohoto cíle;
vzhledem k tomu, že se vzrůstajícím používáním plynových olejů pro motorová vozidla je nutné opět usilovat o zvýšení kvality motorové nafty s cílem omezit nepříznivé účinky používání těchto látek na kvalitu ovzduší, že používání stanoveného maximálního obsahu 0,05 hmotnostního procenta od 1. října 1996 pro motorovou naftu poskytuje příslušnému průmyslovému odvětví dostatečnou lhůtu k provedení nezbytných technických úprav;
vzhledem k tomu, že v případě jiného použití plynových a středních olejů je nezbytné usilovat o snížení znečišťování ovzduší s přihlédnutím k přínosu těchto použití ke zlepšování kvality ovzduší a k nákladům na životní prostředí; že Komise předloží Radě návrh na zavedení nižší hodnoty obsahu síry nejpozději k 1. říjnu 1999 a na stanovení nových mezních hodnot pro letecký petrolej, o kterém Rada rozhodne nejpozději 31. července 1994;
vzhledem k tomu, že náhlá změna v dodávkách ropy způsobující zvýšení průměrného obsahu síry může vzhledem k dostupné odsiřovací kapacitě ohrozit dodávky spotřebitelům v některém členském státě; že je tedy vhodné povolit tomuto členskému státu, aby se za určitých podmínek odchýlil od stanovených mezních hodnot obsahu síry na vlastním trhu;
vzhledem k tomu, že zavedení nízké hodnoty obsahu síry v lodních plynových olejích pro námořní lodě způsobuje Řecku zvláštní technické a ekonomické obtíže, že časově omezené odchylky v případě Řecka by neměly mít negativní důsledky pro obchod s lodními plynovými oleji, že řecká rafinérská zařízení nyní pokrývají pouze domácí poptávku po plynových a středních olejích; že vývozy pro konečná spalování z Řecka do jiného členského státu musí vyhovovat ustanovením směrnice používané v tomto členském státě; že Řecku může být poskytnuta výjimka na období pěti let dříve, než zavede používání plynových olejů pro námořní účely s požadovaným obsahem síry; že toto období skončí dnem 30.září 1999;
vzhledem k tomu, že budou prováděny namátkové kontroly pro zjištění obsahu síry u plynových a středních olejů na trhu; že za tímto účelem bude přijat jednotný postup založený na nejlepší dostupné technologii,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Pro účely této směrnice:
a) "plynový olej" znamená jakýkoli výrobek z ropy spadající pod KN kód 27100069 nebo jakýkoli výrobek z ropy, který z důvodu svých destilačních rozmezí spadá do kategorie středních destilátů určených k použití jako palivo (pohonná hmota) a ze kterého se nejméně 85 % objemových, včetně destilačních ztrát, předestiluje do 350 °C;
b) "motorová nafta" znamená plynový olej používaný pro vozidla s vlastním pohonem, jak je uvedeno ve směrnici 70/220/EHS [7] a ve směrnici 88/77/EHS [8].
2. Tato směrnice se nevztahuje na plynové oleje:
- obsažené v palivových nádržích lodí, letadel nebo motorových vozidel přesahujících hranice mezi třetí zemí a členským státem,
- určené pro zpracování před konečným spalováním.
Článek 2
1. Členské státy pro dosažení úrovní emise částic stanovených ve zvláštních směrnicích Společenství zakáží obchodování s motorovou naftou ve Společenství, jestliže její obsah sloučenin síry vyjádřený jako síra (dále jen "obsah síry") přesahuje:
- 0,2 hmotnostního procenta od 1. října 1994,
- 0,05 hmotnostního procenta od 1. října 1996.
Členské státy učiní kroky k postupnému zajištění dostupnosti motorové nafty uvedené v prvním odstavci s obsahem síry nepřekračujícím 0,05 hmotnostního procenta.
2. Členské státy zakáží ve Společenství obchodování s jinými plynovými oleji nebo s plynovými oleji používanými pro jiné účely, než jsou účely uvedené v oddíle 1, s výjimkou leteckého petroleje, jestliže u nich obsah síry překročí 0,2 hmotnostního procenta, od 1. října 1994.
Komise informuje Radu ve zprávě před 1. lednem 1994 o pokroku dosaženém při kontrole emisí oxidu siřičitého. Zároveň předloží Radě návrh zaměřený na jedné straně v širším rámci snah o zlepšování kvality ovzduší na přechod do druhé etapy, která předpokládá zavedení nižší hodnoty nejpozději od 1. října 1999 a na druhé straně stanoví nové mezní hodnoty pro letecký petrolej.
Komise rozhodne kvalifikovanou většinou nejpozději do 31. července 1994.
3. Jestliže v důsledku náhlé změny v dodávkách ropy nebo ropných výrobků vzniknou členskému státu obtíže při dodržování maximálního obsahu síry u plynového oleje, uvědomí o tom Komisi. Komise může povolit uplatnění vyšší mezní hodnoty na území tohoto členského státu po dobu nepřesahující šest měsíců. Uvědomí o tomto rozhodnutí Radu. Každý členský stát může vznést k Radě námitky proti tomuto rozhodnutí v průběhu jednoho měsíce. Rada může kvalifikovanou většinou přijmout odlišné rozhodnutí ve lhůtě dvou měsíců.
Odchylně od předchozího ustanovení může řecká vláda až do 30. září 1999 povolit obchodování s plynovými oleji pro námořní účely s obsahem síry vyšším než 0,2 hmotnostního procenta.
Článek 3
Členské státy nejsou po uplynutí dat použitelnosti uvedených v čl. 2 odst. 1 a 2 oprávněny zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění plynových olejů na trh z důvodu jejich obsahu síry, jestliže tyto plynové oleje splňují požadavky této směrnice.
Článek 4
1. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k provádění namátkových kontrol obsahu síry v plynových olejích na trhu.
2. Referenční metoda pro určení obsahu síry v plynových olejích na trhu se stanoví metodou ISO 8754. Statistický výklad výsledků kontrol obsahu síry v plynových olejích na trhu se provádí v souladu s normou ISO 4259 (vydání 1979).
Článek 5
Směrnice 75/716/EHS se od 1. října 1994 nahrazuje touto směrnicí.
Článek 6
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. října 1994. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí takový odkaz být učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 7
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 23. března 1993.
DIRECTIVA 93/12/CEE DO CONSELHO de 23 de Março de 1993 relativa ao teor de enxofre de determinados combustíveis líquidos
O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 100oA,
Tendo em conta a proposta da Comissão (1),
Em cooperação com o Parlamento Europeu (2),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social (3),
Considerando que, para melhorar a qualidade do ar no que se refere às emissões de dióxido de enxofre e de outros poluentes, a Comunidade terá de tomar medidas no sentido da redução progressiva do teor de enxofre do gasóleo utilizado para a propulsão de veículos, incluindo aeronaves e navios, do gasóleo para aquecimento e dos gasóleos para uso industrial e marítimo;
Considerando que, nos termos do no 1 do artigo 2o e do no 1 do artigo 5o da Directiva 75/716/CEE do Conselho (4), as disposições em vigor nos Estados-membros fixam dois valores-limite para o teor de enxofre dos combustíveis líquidos; que essas disposições diferem de um Estado-membro para outro;
Considerando que essas diferenças obrigam as empresas petrolíferas comunitárias a diferenciar a sua produção no que se refere ao teor máximo de enxofre em função do Estado-membro de destino; que, consequentemente, tais diferenças entravam o comércio destes produtos e têm, por esse motivo, uma incidência directa no estabelecimento e no funcionamento do mercado único;
Considerando, além disso, que o artigo 6o da Directiva 75/716/CEE prevê que a Comissão, em função dos novos dados disponíveis, apresentará ao Conselho um relatório acompanhado de uma proposta adequada com vista à fixação de um valor único;
Considerando que os sucessivos programas de acção das Comunidades Europeias em matéria de ambiente (5) realçam a importância da prevenção e da redução da poluição atmosférica;
Considerando que a qualidade do combustível desempenha um papel importante na diminuição da poluição atmosférica provocada pelas emissões dos veículos a motor;
Considerando ainda que, pela Decisão 81/462/CEE (6), a Comunidade se tornou parte contratante na Convenção sobre a poluição atmosférica transfronteiriça a longa distância, a qual prevê, nomeadamente, o desenvolvimento de estratégias e políticas destinadas a limitar e, tanto quanto possível, a reduzir gradualmente e a prevenir a poluição atmosférica;
Considerando que a redução do teor de enxofre de certos combustíveis líquidos serve um dos objectivos da Comunidade, que consiste em preservar, melhorar e proteger a qualidade do ambiente e contribuir para a protecção da saúde humana, combatendo na origem os danos causados ao ambiente;
Considerando que vários Estados-membros já fixaram, em conformidade com a Directiva 75/716/CEE, o valor-limite de 0,2 % em massa;
Considerando que os Estados-membros deverão assegurar que estejam progressivamente disponíveis gasóleos carburantes com um teor de enxofre de 0,05 % em massa;
Considerando que, para atingir os níveis de emissão de partículas fixados nas directivas comunitárias específicas, o teor de enxofre dos gasóleos carburantes comercializados na Comunidade não deverá ultrapassar 0,2 % em massa, a partir de 1 de Outubro de 1994, e 0,05 % em massa, a partir de 1 de Outubro de 1996; que os Estados-membros deverão tomar as medidas apropriadas para alcançar esse objectivo;
Considerando que a utilização crescente do gasóleo nos veículos a motor obriga a que se redobrem os esforços quanto à qualidade do gasóleo carburante, por forma a limitar os efeitos nocivos da sua utilização na qualidade do ar ambiente; que, ao fixar-se o teor máximo de enxofre dos gasóleos carburantes em 0,5 % em massa, a partir de 1 de Outubro de 1996, se concede às empresas industriais interessadas um período suficiente para procederem às adaptações técnicas necessárias;
Considerando que as outras utilizações dos gasóleos e dos óleos médios obrigam a um esforço de redução da poluição do ar, esforço para o qual as contribuições de tais utilizações devem ser tomadas em consideração tendo em vista a melhoria da qualidade do ar e os custos e benefícios para o ambiente; que a Comissão irá apresentar ao Conselho uma proposta que prevê, o mais tardar a partir de 1 de Outubro de 1999, um valor mais baixo para o teor de enxofre e que fixa novos valores-limite para os querosenes destinados a aeronaves, sobre a qual o Conselho deverá deliberar o mais tardar em 31 de Julho de 1994;
Considerando que uma mudança súbita no aprovisionamento de petróleo bruto que provoque um aumento do seu teor médio de enxofre pode prejudicar, tendo em conta as capacidades de dessulfuração disponíveis, o aprovisionamento dos consumidores num Estado-membro; que é portanto conveniente autorizar, sob certas condições, esse Estado-membro a derrogar os limites previstos para os teores de enxofre no seu próprio mercado;
Considerando que a introdução de um valor baixo para o teor de enxofre dos gasóleos para uso marítimo destinados aos navios de mar levanta à Grécia problemas técnicos e económicos específicos; que uma derrogação limitada no tempo a favor da Grécia não deverá ter incidências negativas sobre o comércio de gasóleos para uso marítimo uma vez que, de momento, as instalações de refinação gregas cobrem apenas as necessidades internas de gasóleos e óleos médios; que as exportações da Grécia para outro Estado-membro destinadas à combustão final devem satisfazer as disposições da directiva aplicáveis neste Estado-membro; que poderia ser concedida uma derrogação de cinco anos à Grécia antes que esta tenha que introduzir gasóleos de uso marítimo com o teor de enxofre exigido; que este período terminará em 30 de Setembro de 1999;
Considerando que é importante controlar por amostragem o teor de enxofre dos gasóleos e dos óleos médios colocados no mercado; que deve ser previsto um método uniforme para o efeito, com base na melhor tecnologia disponível,
ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1o
1. Na acepção da presente directiva, entende-se por:
a) Gasóleo: qualquer produto petrolífero do código NC 2710 00 69 ou que, pelos seus limites de destilação, faça parte dos destilados médios destinados a utilização como combustíveis ou carburantes e do qual pelo menos 85 % em volume, incluindo as perdas por destilação, destile a 350 °C;
b) Gasóleos carburantes: os gasóleos utilizados na propulsão dos veículos referidos nas Directivas 70/220/CEE (7) e 88/77/CEE (8).
2. A presente directiva não se aplica aos gasóleos:
- contidos nos reservatórios de combustível dos navios, das aeronaves ou dos veículos a motor aquando da passagem de uma fronteira que separe um país terceiro de um Estado-membro,
- destinados à transformação antes da sua combustão final.
Artigo 2o
1. Para alcançar os níveis de emissão de partículas fixados em directivas comunitárias específicas, os Estados-membros proibirão a comercialização de gasóleos carburantes na Comunidade se o seu teor de compostos de enxofre, expresso em enxofre (a seguir denominado « teor de enxofre »), exceder:
- 0,2 % em massa, a partir de 1 de Outubro de 1994,
- 0,05 % em massa, a partir de 1 de Outubro de 1996,
Os Estados-membros assegurarão que estejam progressivamente disponíveis gasóleos carburantes previstos no parágrafo anterior, com um teor máximo de enxofre de 0,05 % em massa.
2. Os Estados-membros proibirão a comercialização na Comunidade, a partir de 1 de Outubro de 1994, dos gasóleos não referidos no no 1, ou utilizados para fins não previstos no no 1, com excepção dos querosenes para aeronaves, se o seu teor de enxofre não ultrapassar 0,2 % em massa.
Antes de 1 de Janeiro de 1994, a Comissão apresentará um relatório ao Conselho sobre os progressos alcançados na luta contra as emissões de dióxido de enxofre. Pela mesma ocasião, apresentará ao Conselho, no âmbito mais geral da política de melhoramento da qualidade do ar, uma proposta com vista, por um lado, à passagem a uma segunda fase, que prevê um valor mais baixo, o mais tardar a partir de 1 de Outubro de 1999 e, por outro, à fixação de novos valores-limite para os querosenes para aeronaves.
O Conselho deliberará por maioria qualificada o mais tardar até 31 de Julho de 1994.
3. Se, devido a uma alteração súbita no abastecimento de petróleo bruto ou de produtos petrolíferos, um Estado-membro tiver dificuldade em respeitar o teor máximo de enxofre imposto para o gasóleo, esse Estado-membro informará a Comissão de tal facto. A Comissão pode autorizar a aplicação de um limite superior no território desse Estado-membro durante um período que não exceda seis meses, e notificará o Conselho da sua decisão. Qualquer Estado-membro pode, no prazo de um mês, contestar junto do Conselho a decisão da Comissão. O Conselho, deliberando por maioria qualificada, pode tomar uma decisão diferente no prazo de dois meses.
A título derrogatório, e até 30 de Setembro de 1999, o Governo da Grécia pode autorizar a colocação no mercado de gasóleos para uso marítimo com um teor de enxofre superior a 0,2 % em massa.
Artigo 3o
A partir das datas de aplicação fixadas nos nos 1 e 2 do artigo 2o, os Estados-membros não podem proibir, restringir ou entravar a colocação no mercado de gasóleos, por motivos relacionados com os teores de enxofre, se esses gasóleos corresponderem às prescrições da presente directiva.
Artigo 4o
1. Os Estados-membros tomarão as medidas necessárias para controlar por amostragem o teor de enxofre dos gasóleos colocados no mercado.
2. O método de referência adoptado para determinar o teor de enxofre dos gasóleos colocados no mercado é definido pelo método ISO 8754. A interpretação estatística dos resultados dos controlos efectuados para determinar o teor de enxofre dos gasóleos colocados no mercado deve ser feita segundo a norma ISO 4259 (edição de 1979).
Artigo 5o
A partir de 1 de Outubro de 1994, a presente directiva substitui a Directiva 75/716/CEE.
Artigo 6o
Os Estados-membros porão em vigor as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para darem cumprimento à presente directiva, antes de 1 de Outubro de 1994. Desse facto informarão imediatamente a Comissão.
Quando os Estados-membros adoptarem tais disposições, estas deverão incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial. As modalidades dessa referência serão adoptadas pelos Estados-membros.
Artigo 7o
Os Estados-membros são os destinatários da presente directiva.
Feito em Bruxelas, em 23 de Março de 1993.