Nařízení Rady (ES) č. 251/2000
ze dne 1. února 2000,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz olivového oleje pocházejícího z Tuniska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2798/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví obecná pravidla pro dovoz olivového oleje pocházejícího z Tuniska pro období od 1. ledna 2000 do 31. prosince 2000 a zrušuje nařízení (ES) č. 906/98 [1], a zejména s ohledem na článek 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 1 nařízení (ES) č. 2798/1999 je třeba stanovit podrobná pravidla pro otvírání a správu kvót pro dovoz olivového oleje pocházejícího z Tuniska. Současná a budoucí situace v zásobování trhu Společenství olivovým olejem umožňuje odbyt plánovaného množství. Pokud se dovoz v hospodářském roce 1999/2000 nesoustředí do krátkého časového období, riziko narušení trhu se sníží. Je třeba přijmout opatření, aby se dovozní licence vydávaly v průběhu hospodářského roku podle měsíčního kalendáře.
(2) V zájmu řádné správy příslušného množství je třeba vytvořit mechanismus, motivující hospodářské subjekty, aby neprodleně vracely nepoužité licence vydávajícímu orgánu. Je třeba také vytvořit mechanismus, motivující hospodářské subjekty, aby vracely licence vydávajícímu orgánu po uplynutí jejich platnosti, aby se nevyužitá množství mohla opět použít a aby o tom věděly služby Komise.
(3) Dovoz oleje z Tuniska nesmí překročit příslušné množství. Neměla by se tudíž používat přípustná odchylka stanovená v článku 8 nařízení Komise (EHS) č. 3719/88, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [2], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 1127/1999 [3].
(4) Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé [4] již nepočítá se zvláštním režimem pro dovoz olivového oleje kódů KN 1509 a 1510, zcela získaného v Tunisku a dováženého přímo z této země do Společenství, s výjimkou kvóty 46000 tun se sníženou celní sazbou.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Neupravený olivový olej kódů KN 15091010 a 15091090, zcela získaný v Tunisku a dovážený přímo z této země do Společenství, pro který platí celní sazba uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 2798/1999, se může dovážet ode dne 1. března hospodářského roku 1999/2000. Pro hospodářský rok 1999/2000 se vydají dovozní licence až do výše 46000 tun olivového oleje.
2. Pro hospodářský rok 1999/2000 a aniž je dotčen stávající limit 46000 tun stanovený pro celní kvótu s pořadovým číslem 09.4032 se mohou vydávat licence v souladu s podmínkami článku 1 nařízení (ES) č. 2798/1999 až do výše 10000 tun olivového oleje na měsíc. Toto množství je však na měsíc březen omezeno na 5000 tun a na měsíc duben na 8000 tun. Jestliže se množství povolené pro daný měsíc v tomto měsíci úplně nevyužije, zbytek se přidá k množství pro další měsíc, avšak dále se nepřevádí.
3. Pokud začíná týden v jednom měsíci a končí v měsíci následujícím, považuje se pro účely výpočtu množství povoleného pro daný měsíc takový týden za část měsíce, do něhož spadá čtvrtek.
Článek 2
1. S ohledem na používání celní sazby uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 2798/1999 podají dovozci žádost o dovozní licence příslušným orgánům členských států. K této žádost musí být přiložena kopie kupní smlouvy uzavřené s tuniským vývozcem.
2. Žádosti o dovozní licence se podávají v pondělí a v úterý daného týdne. Členské státy oznámí Komisi každou středu údaje obsažené v žádostech o licence. Žádné žádosti se však nepodávají od listopadu do následujícího února včetně.
3. Komise vypracuje každý týden souhrn celkového množství, na které se podaly žádosti o dovozní licence. Komise zmocní členské státy vydávat licence až do vyčerpání měsíční kvóty; v případě rizika, že bude měsíční kvóta překročena, zmocní Komise členské státy vydávat licence poměrně k množství, které je ještě k dispozici.
4. Jakmile bude dosaženo maximální množství stanoveného v nařízení (ES) č. 2798/1999, Komise to oznámí členským státům.
Článek 3
1. Dovozní licence uvedené v čl. 1 odst. 1 jsou platné 60 dní ode dne vydání ve smyslu čl. 21 odst. 2 nařízení (EHS) č. 3719/88, což může nastat až do dne 31. října 2000.
Licence se vydávají nejpozději první pracovní den následující po dni, ve kterém Komise vydá oprávnění za tímto účelem.
Jistota pro vydání licence se stanoví na 15 eur na 100 kg čisté hmotnosti.
2. Pokud se dovozní licence ve stanovené lhůtě nevyužije, jistota propadá. Avšak jakákoli část dne počítá se jako celý den
- pokud je licence vrácena vydávajícímu orgánu během doby odpovídající prvním dvěma třetinám její doby platnosti, je odpovídající jistota, která má propadnout, snížena o 40 %,
- pokud je licence vrácena vydávajícímu orgánu během doby odpovídající poslední třetině doby jejich platnosti anebo během 15 dnů, které následují po dni skončení její platnosti, je odpovídající jistota, která má propadnout, snížena o 25 %.
3. Aniž jsou dotčena množstevní omezení podle článku 1, mohou být množství z licencí vrácených podle odstavce 2 znovu přidělena. Příslušné vnitrostátní orgány sdělí Komisi vždy ve středu množství, pro která byly vráceny licence v posledních sedmi dnech.
Článek 4
U dovozních licencí uvedených v čl. 1 odst. 1 musí být v políčku 24 uveden jeden z těchto údajů:
"Derecho de aduana fijado por el Reglamento (CE) no 2798/1999
Told fastsat ved forordning (EF) nr. 2798/1999
Zoll gemäß Verordnung (EG) Nr. 2798/1999
Δασμός που κα ορίστηκε από του Καυουισμό (ΕΚ) αρι. 2798/1999
Customs duty fixed by Regulation (EC) No 2798/1999
Droit de douane fixé par le règlement (CE) no 2798/1999
Dazio doganale fissato dal regolamento (CE) n. 2798/1999
Bij Verordening (EG) nr. 2798/1999 vastgesteld douanerecht
Direito aduaneiro fixado pelo Regulamento (CE) no 2798/1999
Asetuksessa (EY) N:o 2798/1999 vahvistettu tulli
Tull fastställd genom förordning (EG) nr 2798/1999"
.
Odchylně od čl. 8 odst. 4 nařízení (EHS) č. 3719/88 nesmí množství propuštěné do volného oběhu překročit množství uvedené v políčkách 17 a 18 dovozní licence. Podobně se v políčku 19 uvedené licence doplní číslice "0".
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 2000.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 1. února 2000.
REGULAMENTO (CE) N.o 251/2000 DA COMISSÃO
de 1 de Fevereiro de 2000
que estabelece normas de execução para a importação de azeite originário da Tunísia
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 2798/1999 do Conselho, de 17 de Dezembro de 1999, que fixa as regras gerais de importação de azeite originário da Tunísia para o período compreendido entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro de 2000(1), e revoga o Regulamento (CE) n.o 906/98, e, nomeadamente, o seu artigo 1.o,
Considerando o seguinte:
(1) Nos termos do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 2798/1999, é necessário estabelecer as normas relativas à abertura e gestão das importações de azeite originário da Tunísia. A situação actual e previsível do abastecimento do mercado comunitário do azeite permite o escoamento da quantidade prevista. O risco de perturbação do mercado é diminuído se as importações não se concentrarem num curto período da campanha de 1999/2000. É oportuno prever que os certificados de importação possam ser emitidos segundo um calendário mensal no decurso dessa campanha.
(2) A fim de gerir eficazmente a quantidade em questão, afigura-se necessário criar um mecanismo que incite os operadores a devolver rapidamente ao organismo emissor os certificados que não utilizarão. É igualmente necessário criar um mecanismo que incite os operadores a devolver rapidamente os certificados ao organismo emissor após a data do seu termo, por forma a que as quantidades não utilizadas possam ser reutilizadas e que os serviços da Comissão sejam devidamente informados.
(3) A quantidade de azeite importada da Tunísia não pode exceder um limite determinado. É pois conveniente não admitir a tolerância prevista no artigo 8.o do Regulamento (CEE) n.o 3719/88 da Comissão, de 16 de Novembro de 1988, que estabelece normas comuns de execução do regime de certificados de importação, de exportação e de prefixação para os produtos agrícolas(2), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n.o 1127/1999(3).
(4) O Acordo Euromediterrânico que cria uma associação entre a Comunidade Europeia e os seus Estados-Membros, por um lado, e a República da Tunísia, por outro(4), deixou de prever um regime especial para a importação de azeite dos códigos NC 1509 e 1510, inteiramente obtido na Tunísia e transportado desse país directamente para a Comunidade fora do contingente de 46000 toneladas com direito reduzido.
(5) As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão das Matérias Gordas,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. O azeite não tratado dos códigos NC 1509 10 10 e 1509 10 90, inteiramente obtido na Tunísia e transportado directamente desse país para a Comunidade, e que beneficia do direito aduaneiro referido no artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 2798/1999, pode ser importado a partir de 1 de Março da campanha de 1999/2000. Os certificados de importação serão emitidos até ao limite de 46000 toneladas para a campanha de 1999/2000.
2. Para a campanha de 1999/2000 e sem prejuízo do limite actual de 46000 toneladas, previsto no âmbito do contingente pautal com o número de ordem 09.4032, a emissão dos certificados é autorizada de acordo com as condições estabelecidas no artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 2798/1999, até ao limite de 10000 toneladas mensais. Contudo, essa quantidade será reduzida para um limite de 5000 toneladas para o mês de Março e de 8000 toneladas para o mês de Abril. Se a quantidade autorizada para um mês não for utilizada na totalidade durante o mês em questão, o saldo será acrescentado à quantidade do mês seguinte, não podendo ser posteriormente transitado.
3. Para a contabilização da quantidade autorizada mensalmente, sempre que uma semana tiver início num mês e terminar no mês seguinte, deverá ser atribuída ao mês a que corresponde a quinta-feira.
Artigo 2.o
1. Com vista à aplicação do direito aduaneiro referido no artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 2798/1999, os importadores devem apresentar às autoridades competentes dos Estados-Membros um pedido de certificado de importação. Esse pedido deve ser acompanhado de uma cópia do contrato de compra celebrado com o exportador tunisino.
2. Os pedidos de certificado de importação devem ser apresentados semanalmente, à segunda-feira e terça-feira. Os Estados-Membros comunicarão à Comissão, à quarta-feira, os dados constantes dos pedidos de certificado recebidos. Todavia, não pode ser apresentado qualquer pedido durante os meses de Novembro a Fevereiro do ano seguinte, inclusive.
3. A Comissão contabilizará semanalmente as quantidades para as quais foram apresentados pedidos de certificado de importação. A Comissão autorizará os Estados-Membros a emitir certificados até ao esgotamento do contingente mensal; em caso de risco de esgotamento deste último, a Comissão autorizará os Estados-Membros a emitir certificados de importação proporcionalmente à quantidade disponível.
4. Quando a quantidade máxima prevista pelo Regulamento (CE) n.o 2798/1999 for atingida, a Comissão informará do facto os Estados-Membros.
Artigo 3.o
1. Os certificados de importação previstos no n.o 1 do artigo 1.o são válidos durante 60 dias a contar da data da sua emissão, na acepção do n.o 2 do artigo 21.o do Regulamento (CEE) n.o 3719/88, que pode ter lugar até 31 de Outubro de 2000.
Os certificados serão emitidos o mais tardar no primeiro dia útil seguinte ao da autorização da Comissão para o efeito.
A garantia relativa ao certificado de importação é fixada em 15 euros por 100 quilogramas líquidos.
2. No caso de não utilização do certificado de importação nos prazos previstos, a garantia fica perdida. Todavia, tendo em conta o facto de qualquer parte de um dia contar como um dia inteiro:
- se o certificado for devolvido ao organismo emissor durante o período correspondente aos dois primeiros terços do seu período de validade, a garantia perdida será reduzida de 40 %,
- se o certificado for devolvido ao organismo emissor durante o período correspondente ao último terço do seu período de validade ou durante os 15 dias que se seguem ao dia do seu termo de validade, a garantia perdida será reduzida de 25 %.
3. Sem prejuízo das limitações quantitativas referidas no artigo 1.o, as quantidades constantes dos certificados devolvidos em conformidade com o n.o 2 podem ser novamente atribuídas. As autoridades nacionais competentes comunicarão todas as quartas-feiras à Comissão as quantidades para as quais foram devolvidos certificados nos sete dias anteriores.
Artigo 4.o
Os certificados de importação previstos no n.o 1 do artigo 1.o contêm na casa 24 uma das seguintes menções:
"Derecho de aduana fijado por el Reglamento (CE) n° 2798/1999,
Told fastsat ved forordning (EF) nr. 2798/1999,
Zoll gemäß Verordnung (EG) Nr. 2798/1999,
Δασμός που καθορίστηκε από τον Κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 2798/1999,
Customs duty fixed by Regulation (EC) No 2798/1999,
Droit de douane fixé par le règlement (CE) n° 2798/1999,
Dazio doganale fissato dal regolamento (CE) n. 2798/1999,
Bij Verordening (EG) nr. 2798/1999 vastgesteld douanerecht,
Direito aduaneiro fixado pelo Regulamento (CE) n.o 2798/1999,
Asetuksessa (EY) N:o 2798/1999 vahvistettu tulli,
Tull fastställd genom förordning (EG) nr 2798/1999.".
Em derrogação do n.o 4 do artigo 8.o do Regulamento (CEE) n.o 3719/88, a quantidade colocada em livre prática não pode ser superior à indicada nas casas 17 e 18 do certificado de importação. Para o efeito, será inscrito o algarismo "0" na casa 19 do referido certificado.
Artigo 5.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
É aplicável a partir de 1 de Janeiro de 2000.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 1 de Fevereiro de 2000.