Rozhodnutí Rady
ze dne 27. listopadu 2001
o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství
("rozhodnutí o přidružení zámoří")
(2001/822/ES)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství (dále jen "Smlouva"), a zejména na článek 187 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutí Rady 91/482/EHS ze dne 25. července 1991 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému hospodářskému společenství [1] bylo použitelné do 1. prosince 2001. V čl. 240 odst. 4 uvedeného rozhodnutí se stanoví, že Rada na návrh Komise jednomyslně rozhodne o ustanoveních pro další uplatňování zásad stanovených v článcích 182 až 186 Smlouvy.
(2) Prohlášení č. 36 o zámořských zemích a územích (dále jen "ZZÚ"), připojené k závěrečnému aktu Konference zástupců vlád členských států, podepsanému v Amsterdamu v roce 1997, vyzývá Radu, aby v souladu s článkem 187 Smlouvy přezkoumala úpravu přidružení ZZÚ s ohledem na tyto čtyři cíle:
- účinnější podpora hospodářského a sociálního rozvoje ZZÚ,
- rozvoj hospodářských vztahů mezi ZZÚ a Evropskou unií,
- větší zohlednění různorodosti a zvláštních charakteristik jednotlivých ZZÚ včetně hledisek spojených se svobodou usazování,
- podpora větší účinnosti finančních nástrojů.
(3) Evropský parlament přijal dne 11. února 1999 usnesení o vztazích se ZZÚ, státy AKT a nejvzdálenějšími regiony Evropské unie [2]. Dále dne 4. října 2001 přijal usnesení k návrhu Komise na rozhodnutí Rady o přidružení ZZÚ k Evropskému společenství [3].
(4) Ve sdělení ze dne 20. května 1999 nazvaném "Úvahy o postavení ZZÚ přidružených k ES a hlavní směry pro ZZÚ 2000" zkoumala Komise vlastnosti a vývoj přidružení ZZÚ k ES od roku 1957, připomenula základní zásady a současný stav přidružení a načrtla pro ně alternativní směry pro období od 1. března 2000.
(5) V souladu s článkem 10 rozhodnutí 91/482/EHS informovaly příslušné orgány ZZÚ Komisi o změnách nebo dodatcích, které si přejí pro budoucnost, zejména na partnerském zasedání ve dnech 29. a 30. dubna 1999 za účasti Komise, čtyř členských států, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, a dvaceti zúčastněných ZZÚ.
(6) Ačkoliv nejsou třetími zeměmi, nejsou ZZÚ součástí jednotného trhu a musí plnit povinnosti uvalené na třetí země, pokud jde o obchod, zejména pravidla původu, hygienické a rostlinolékařské normy a bezpečnostní opatření.
(7) Obecně platí, že pokud Rada přijme opatření podle článku 187 Smlouvy, musí vzít v úvahu zásady stanovené ve čtvrté části Smlouvy i ostatní zásady práva Společenství. Měla by také brát v úvahu zkušenosti nabyté při uplatňování obchodního režimu podle rozhodnutí 91/482/EHS.
(8) Uvedený režim stanoví bezcelní přístup pro produkty pocházející ze ZZÚ a pravidla původu dovolující kumulaci s produkty pocházejícími ze států AKT, podléhajícími jinému režimu, nebo ze Společenství., a to působí nebo hrozí způsobit vážné narušení fungování některých organizací společného trhu v rámci společné zemědělské politiky, zejména organizací v odvětvích rýže a cukru. Toto narušení již vícekrát vedlo Komisi a Radu k tomu, aby přijaly ochranná opatření.
(9) Omezením rozsahu používání kumulace původu pomohly změny provedené ohledně rýže při hodnocení rozhodnutí [4] v polovině období zachovat pro produkty ZZÚ přístup na trh Společenství za podmínek přispívajících k jeho rovnováze. Tento přístup by se měl zlepšit ve vztahu k nejméně rozvinutým ZZÚ, avšak beze změny celkového množství, které využívá kumulaci. Vzhledem k tomu, že pouze dvě další ZZÚ v tomto odvětví vyvíjely činnost, měla by jim být v zájmu průhlednosti přidělena zbývající dostupná množství.
(10) Pokud však jde o cukr a cukerné směsi, měl nárůst vývozu produktů ze ZZÚ vyrobených z cukru pocházejícího z AKT nebo ze Společenství na silně přezásobený trh za výsledek významnější snížení kvóty povolené pro výrobce ze Společenství, a pro tyto výrobce tedy představuje větší ztrátu zaručeného příjmu.
(11) Navíc s ohledem na minimální operace s nízkou přidanou hodnotou, jež v současnosti postačují pro získání statusu produktu pocházejícího ze ZZÚ v odvětví cukru, může být příspěvek tohoto vývozu k jejich rozvoji přinejlepším jen malý, a nepochybně zcela neúměrný narušení způsobenému dotyčným odvětvím Společenství.
(12) Z těchto důvodů by se měla přijmout pravidla původu, která vyloučí možnost kumulace AKT/ES/ZZÚ pro cukr, kdy jsou prováděny jen minimální operace. S ohledem na investice, které již byly v ZZÚ provedeny na základě pravidel platných od roku 1991, je však třeba, aby toto vyloučení vstoupilo v platnost postupně. Proto by s výhradou přijetí nezbytných prováděcích opatření mělo být povoleno dočasné pokračování kumulace v rámci postupně klesajících množstevních limitů slučitelných s cíli organizace společného trhu Společenství s cukrem, přičemž se vezmou náležitě v úvahu oprávněné zájmy hospodářských subjektů ZZÚ.
(13) Mělo by rovněž být stanoveno, že zemědělské produkty pocházející ze Společenství, které využily vývozní náhrady, nesmějí být bezcelně zpětně dováženy do Společenství prostřednictvím kumulace původu.
(14) Dále by veškerá pravidla původu ZZÚ měla být v zájmu hospodářských subjektů a správních orgánů aktualizována, aby vzala v úvahu technický pokrok a politiku harmonizace pravidel původu přijatou Společenstvím. Ke stejnému účelu by se měl postup zjednodušit, aby v budoucnosti umožnil snadnější provádění nezbytných technických změn pravidel.
(15) Postup pro překládku zboží nepocházejícího ze ZZÚ, jež tam však je ve volném oběhu, by se měl dokončit a vyjasnit s cílem zajistit průhledný a spolehlivý právní rámec pro hospodářské subjekty i správní orgány. Měl by se také rozšířit, aby s výhradou přijetí nezbytných prováděcích opatření zahrnoval určité produkty rybolovu, jež mají zvláštní důležitost pro Grónsko a Saint-Pierre a Miquelon.
(16) Obecná ustanovení Smlouvy a právní předpisy z nich odvozené se nevztahují na ZZÚ automaticky, pokud není výslovně uveden opak. Produkty ZZÚ dovážené do Společenství by však přesto měly vyhovovat platným pravidlům Společenství.
(17) Finanční pomoc pro ZZÚ je třeba přidělovat na základě jednotných, průhledných a účinných kritérií, s ohledem na potřeby a hospodářskou výkonnost ZZÚ. Mezi tato kritéria by měly patřit zejména hospodářské a fyzické rozměry ZZÚ, využití minulých přídělů, dodržování zásad řádného finančního řízení, korektní daňová politika, odhadovaná schopnost absorpce přídělů, potřeba zřídit rezervy pro financování neprogramovatelných výdajů a hladký přechod, který zabrání náhlému značnému poklesu přídělů pro Novou Kaledonii, Francouzskou Polynésii a Nizozemské Antily. V zájmu efektivnosti, zjednodušení a uznání řídících kapacit orgánů ZZÚ by finanční zdroje poskytnuté ZZÚ měly být řízeny více na základě partnerství použitím postupů založených na pravidlech platných pro strukturální fondy.
(18) K tomuto účelu tyto postupy zejména svěřují ZZÚ hlavní odpovědnost za programování a provádění spolupráce, jež by měla být prováděna převážně ve shodě s vnitřními předpisy ZZÚ a měla by podporovat monitorování, hodnocení a audit programovaných operací. Navíc je nutné vyjasnit, které programy Společenství a rozpočtové linie jsou otevřeny pro ZZÚ a které postupy umožňují hladký přechod od předchozích Evropských rozvojových fondů (ERF) k 9. ERF.
(19) Celosvětové změny, které se projevují v pokračující liberalizaci obchodu, široce postihují Společenství, hlavního obchodního partnera ZZÚ, jejich sousední státy AKT i ostatní hospodářské partnery. V rovnici přístupu na trh hraje úroveň cel stále menší úlohu, zatímco obchod službami a oblasti související s obchodem nabývají ve vztahu mezi ZZÚ a jejich hospodářskými partnery stále většího významu. Tento vztah je proto třeba pěstovat a přitom zachovat široký profil současného obchodního režimu a podmínky pro postupnou integraci těch ZZÚ, které si to přejí, do regionálního a světového hospodářství, zjednodušenou tím, že se jim poskytne pomoc pro zvýšení jejich schopnosti všechny tyto nové oblasti zvládnout.
(20) Opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [5]. Pokud jde o provádění 9. ERF, hlasování a většina by však měly být takové, jaké stanoví článek 21 interní dohody mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o financování a správní pomoci Společenství v rámci finančního protokolu k Dohodě o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy, podepsané v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000, a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje část čtvrtá Smlouvy [6] (dále jen "interní dohoda").
(21) ZZÚ jsou křehká ostrovní prostředí vyžadující přiměřenou ochranu, včetně otázek nakládání s odpady. Pokud jde o radioaktivní odpad, řídí se článkem 198 Smlouvy o Euratomu a právních předpisů přijatých podle ní, s výjimkou Grónska, na něž se Smlouva o Euratomu nevztahuje. Pro ostatní odpady by se mělo určit, která pravidla Společenství se mají ve vztahu k ZZÚ používat.
(22) Úprava přidružení stanovená v tomto rozhodnutí by se podle přání bermudské vlády neměla vztahovat na Bermudy.
(23) Rada by měla pro všechny výše uvedené nové faktory najít inovativní odpověď, jež bude soudržná a přizpůsobená různým situacím. Takovou odpověď může poskytnout nový status přidružení,
ROZHODLA TAKTO:
ČÁST PRVNÍ
OBECNÁ USTANOVENÍ O PŘIDRUŽENÍ ZZÚ KE SPOLEČENSTVÍ
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 1
Účel, cíle a zásady
1. Základem přidružení ZZÚ ke Společenství (dále jen "přidružení ZZÚ k ES") je účel uvedený v článku 182 Smlouvy, totiž podporovat hospodářský a sociální rozvoj ZZÚ a navazovat úzké hospodářské vztahy mezi nimi a Společenstvím jako celkem.
Sleduje cíle stanovené v článku 183 Smlouvy v souladu se zásadami stanovenými v článcích 184 až 188 Smlouvy tím, že se zaměřuje na zmenšování, předcházení a konečně vymýcení chudoby a na udržitelný rozvoj a postupnou integraci do regionálního a světového hospodářství.
2. Přidružení se týká ZZÚ uvedených v příloze I A.
3. V souladu s článkem 188 Smlouvy se toto rozhodnutí vztahuje na Grónsko, nestanoví-li jinak zvláštní ustanovení pro Grónsko obsažená v Protokolu o zvláštní úpravě vztahující se na Grónsko, připojeném ke Smlouvě.
Článek 2
Základní prvky
1. Přidružení ZZÚ k ES je založeno na zásadách svobody, demokracie, úcty k lidským právům a základním svobodám a právního státu. Tyto zásady, na nichž je podle článku 6 Smlouvy o Evropské unii založena Unie, jsou společné členským státům a s nimi spojeným ZZÚ.
2. V oblastech spolupráce uvedených v tomto rozhodnutí je zakázána diskriminace založená na pohlaví, rasovém nebo etnickém původu, náboženství nebo víře, zdravotním postižení, věku nebo sexuální orientaci.
Článek 3
Nejméně rozvinuté ZZÚ
1. Společenství poskytuje nejméně rozvinutým ZZÚ a těm, jež nejsou schopny využívat výhod regionální spolupráce a integrace uvedených v článku 16, zvláštní zacházení.
2. S cílem řešit tyto obtíže zahrnuje rozvojová finanční spolupráce mimo jiné zvláštní zacházení při určování objemu finančních prostředků a podmínek s nimi spojených, které mají umožnit nejméně rozvinutým ZZÚ překonat strukturální a jiné překážky jejich rozvoje. Zvláštní pozornost věnuje zlepšování životních podmínek nejchudších vrstev obyvatelstva v rámci potírání chudoby.
3. ZZÚ považované pro účely tohoto rozhodnutí za nejméně rozvinuté jsou uvedeny v příloze I B. Tento seznam může být na návrh Komise změněn jednomyslným rozhodnutím Rady, pokud hospodářská situace některé ZZÚ prochází významnou a trvalou změnou, která nezbytně vyžaduje její zahrnutí do kategorie nejméně rozvinutých ZZÚ, anebo pokud zahrnutí do této kategorie není nadále odůvodněné.
Kapitola 2
Aktéři spolupráce v ZZÚ
Článek 4
Zásady
1. V rámci partnerství stanoveném v článku 7 přebírají orgány ZZÚ hlavní odpovědnost za vypracování strategií přidružení a rozvoje a za jejich provádění prostřednictvím přípravy jednotných programových dokumentů (dále jen "JPD") a programů spolupráce společně s Komisí a členským státem, s nímž jsou ZZÚ spojeny.
2. Společenství uznává, že místní veřejní a soukromí aktéři hrají klíčovou úlohu při dosahování cílů stanovených v článku 183 Smlouvy.
3. Při provádění tohoto rozhodnutí se strany řídí zásadami průhlednosti, subsidiarity a usilování o účinnost.
Článek 5
Různí aktéři
1. Mezi aktéry spolupráce v ZZÚ patří:
- orgány ZZÚ,
- ostatní regionální a místní orgány v rámci ZZÚ,
- občanská společnost, sociální, obchodní a odborová sdružení, poskytovatelé veřejných služeb a místní, celostátní nebo mezinárodní nevládní organizace.
Členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, informují Komisi do tří měsíců po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost o celostátních, regionálních nebo místních orgánech uváděných v různých článcích tohoto rozhodnutí.
2. Uznání nevládních aktérů závisí na jejich schopnosti plnit potřeby místního obyvatelstva, jejich odborné způsobilosti a na jejich demokratické a průhledné organizaci a řízení.
3. Nevládní aktéry určuje dohoda mezi orgány ZZÚ, Komisí a členským státem, s nímž je ZZÚ spojena, s ohledem na otázku, o kterou se jedná, jejich odbornou způsobilost a oblasti činnosti. Proces určení se v každé ZZÚ provádí jako součást procesu přípravy programů spolupráce uvedených v článku 4.
Článek 6
Povinnosti nevládních aktérů
Nevládní aktéři určení podle čl. 5 odst. 3 mohou hrát úlohu v:
- informování a poradenství,
- přípravě a provádění programů spolupráce,
- decentralizované spolupráci v rámci povinností přenesených za účelem podpory místních rozvojových iniciativ.
Kapitola 3
Zásady a postupy partnerství ZZÚ a ES
Článek 7
Dialog a partnerství
1. S cílem umožnit ZZÚ plnou účast na provádění přidružení ZZÚ k ES s náležitým ohledem na institucionální uspořádání dotyčného členského státu použije přidružení konzultační postup založený na níže uvedených ustanoveních. Zabývá se každou otázkou, jež vyvstane ve vztazích mezi ZZÚ a Společenstvím.
2. Široce založený dialog by měl Společenství, všem ZZÚ a členským státům, s nimiž jsou spojeny, umožnit vzájemně konzultovat zásady, postupy a výsledky přidružení.
Jednou za rok se schází fórum ZZÚ a EU pro dialog (dále jen "fórum ZZÚ"), jež sdružuje zástupce orgánů ZZÚ, členských států a Komise.
3. Mezi Komisí, členským státem, s nímž je ZZÚ spojena, a každou ZZÚ zastoupenou jejími orgány existují samostatná partnerství, která umožňují uvádět do praxe cíle a zásady tohoto rozhodnutí, zejména ty, jež jsou uvedeny v článcích 4 a 19. Tato třístranná konzultace se dále označuje jako "partnerství".
Pro každou ZZÚ se zřizují partnerské pracovní skupiny s poradní funkcí. Jejich členy jsou výše uvedení tři partneři. Tyto pracovní skupiny mohou být svolány na žádost Komise, členského státu nebo některé ze ZZÚ. Na žádost jednoho z partnerů může více partnerských pracovních skupin konat společné schůze, aby projednaly témata společného zájmu nebo regionální hlediska přidružení.
4. Tato konzultace se provádí v plném souladu s institucionálními, právními a finančními pravomocemi každého ze tří partnerů.
Komise předsedá pracovním skupinám a fóru ZZÚ a zajišťuje jejich sekretariát.
Zástupce Evropské investiční banky (dále jen "EIB") se účastní schůzí, pokud jsou na programu záležitosti, které se jí týkají.
5. Stanoviska pracovních skupin a fóra ZZÚ jsou případně předmětem rozhodnutí Komise v rámci jejích pravomocí nebo návrhů Komise předkládaných Radě s cílem provádět nové prvky přidružení ZZÚ k ES nebo jeho změn na základě článku 187 Smlouvy.
Článek 8
Společné parlamentní shromáždění AKT-EU
Orgány ZZÚ jsou informovány o programu, usneseních a doporučeních Společného parlamentního shromáždění AKT-EU.
Členské státy a Komise podpoří každou žádost orgánů ZZÚ o účast na plenárních zasedáních Společného parlamentního shromáždění AKT-EU jako pozorovatelů za podmínek stanovených jednacím řádem shromáždění.
Článek 9
Řízení
Běžné řízení tohoto rozhodnutí provádí Komise a orgány ZZÚ a případně i členský stát, s nímž je ZZÚ spojena, v souladu s institucionálními, právními a finančními pravomocemi každého z partnerů, zejména pokud jde o rozvojovou finanční spolupráci a spolupráci v oblasti obchodu a služeb.
ČÁST DRUHÁ
OBLASTI SPOLUPRÁCE ZZÚ A ES
Článek 10
Oblasti spolupráce
Společenství přispívá k vývoji ZZÚ v oblastech uvedených v této hlavě v souladu s prioritami stanovenými v rozvojových strategiích pro každou ZZÚ nebo případně formou regionálních opatření.
Článek 11
Výrobní odvětví
Spolupráce podporuje odvětvové politiky a strategie, jež usnadňují přístup k výrobním činnostem a zdrojům, zejména v těchto oblastech:
a) Zemědělství: zemědělská politika a budování institucí, diverzifikace, zavlažování, množení osiv, opatření na ochranu plodin, výroba hnojiv, zařízení, zpracování zemědělských produktů, chov skotu a jiného dobytka, zootechnika, rozšiřování poznatků a výzkum; uvádění na trh; skladování a doprava; bezpečnost potravin; zemědělský úvěr; zemědělské osídlení a pozemková reforma, politika využívání a registrace pozemků; přenos technologií, infrastruktura zavlažování a odvodňování, ostatní podpůrné služby.
b) Lesnictví: lesnická politika a budování institucí, včetně využívání stromů pro ochranu životního prostředí při kontrole eroze a desertifikace; zalesňování; lesní hospodářství včetně racionálního využívání a řízení vývozu dřeva; otázky související s tropickými deštnými pralesy; výzkum a odborná příprava.
c) Rybolov: rybářská politika a budování institucí; ochrana populací ryb a racionální řízení populací ryb; chov ryb a drobný rybolov; doprava produktů rybolovu; chladírenské sklady, uvádění ryb na trh a konzervace ryb.
d) Rozvoj venkova: politika venkova a budování institucí, projekty a programy integrovaného rozvoje venkova; pomoc a projekty zaměřené na obyvatelstvo, výrobu a uvádění na trh ve venkovských oblastech; venkovská infrastruktura.
e) Průmysl: odvětvová politika a budování institucí; řemeslná odvětví; zemědělskoprůmyslová odvětví a ostatní výrobní odvětví, průmysl dopravních zařízení; technologický výzkum a vývoj; kontrola jakosti; rozvoj a rozšiřování malých a středních podniků a mikropodniků.
f) Hornictví: odvětvová politika a budování institucí; technologický výzkum a vývoj; těžba nerostných surovin v malém měřítku atd.
g) Energetika: energetická politika a budování institucí; výroba elektřiny (z obnovitelných a neobnovitelných zdrojů); účinné využívání energetických zdrojů; energetický výzkum a odborná příprava; podpora zapojení soukromého sektoru do výroby a distribuce elektřiny.
h) Doprava: dopravní politika a budování institucí; silniční, železniční, letecká a námořní doprava, vnitrozemská lodní doprava; skladovací zařízení.
i) Komunikace: komunikační politika a budování institucí; telekomunikace a sdělovací prostředky.
j) Voda: vodní politika a budování institucí; ochrana vodních zdrojů, nakládání s odpady, zásobování vodou ve venkovských a městských oblastech pro domácnosti, průmyslové nebo zemědělské účely; skladování a distribuce vody a řízení vodních zdrojů.
k) Bankovní a finanční služby a služby podnikům: politika finančního sektoru a budování institucí, služby podnikům; privatizace, kapitálová účast a uvádění na trh; podpora obchodních a podnikatelských sdružení (včetně agentur pro podporu vývozu); finanční a bankovní instituce.
l) Vývoj a využívání technologií, výzkum: politika a budování institucí; koordinovaná činnost na místní, celostátní nebo regionální úrovni pro podporu vědeckotechnických činností a jejich využívání ve výrobě, a podpora počítačové gramotnosti ve veřejném i soukromém sektoru, vědecké programy a zařízení pro výzkum.
Článek 12
Rozvoj obchodu
1. Společenství provádí opatření pro vývoj obchodu ve všech etapách až ke konečné distribuci produktu.
Jejich účelem je zajistit, aby ZZÚ získaly maximální prospěch z tohoto rozhodnutí a mohly se za nejvýhodnějších podmínek prosadit na trzích Společenství a domácích, subregionálních, regionálních a mezinárodních trzích diverzifikací a zvyšováním hodnoty a objemu obchodu zbožím a službami ze ZZÚ.
2. Kromě rozvíjení obchodu mezi ZZÚ a Společenstvím se zvláštní pozornost věnuje operacím určeným ke zvyšování samostatnosti ZZÚ a zlepšování regionální spolupráce v obchodu a službách.
3. V rámci nástrojů poskytovaných v tomto rozhodnutí a v souladu s předpisy přijatými v souvislosti s nimi se na žádost orgánů ZZÚ provádějí zejména tyto operace:
a) podpora definice nezbytných makroekonomických politik pro rozvoj obchodu;
b) podpora vytváření nebo reformy vhodných právních a regulačních rámců a reformy správních postupů;
c) budování soudržných obchodních strategií;
d) podpora ZZÚ při rozvoji jejich vnitřních kapacit, informačních systémů a informovanosti o úloze a významu obchodu pro hospodářský rozvoj;
e) podpora posilování infrastruktury související s obchodem, a zejména podpora úsilí ZZÚ rozvíjet a zdokonalovat infrastrukturu podpůrných služeb včetně dopravních a skladovacích zařízení s cílem zajistit jejich účinnou účast na distribuci zboží a služeb a posílit tok vývozu ze ZZÚ;
f) rozvoj lidských zdrojů a odborných dovedností v oblasti obchodu a služeb pro trh Společenství a regionální a mezinárodní trhy, zejména v odvětvích zpracování, uvádění na trh, distribuce a dopravy;
g) podpora rozvoje soukromého sektoru, a zejména malých a středních podniků, pro identifikaci a vývoj produktů, tržních odbytišť a společných podniků orientovaných na vývoz;
h) podpora akcí ZZÚ zaměřených na povzbuzení a přilákání soukromých investic a operací společných podniků;
i) zřizování, úprava a posilování organizací v ZZÚ zabývajících se rozvojem obchodu a služeb, přičemž se věnuje zvláštní pozornost zvláštním potřebám organizací v nejméně rozvinutých ZZÚ;
j) podpora ZZÚ, zaměřená na zlepšování jakosti jejich produktů, jejich přizpůsobování požadavkům trhu a diverzifikaci odbytišť;
k) podpora úsilí ZZÚ pronikat účinněji na trhy třetích zemí;
l) opatření pro rozvoj trhu včetně rozšiřování kontaktů a výměny informací mezi hospodářskými subjekty v ZZÚ, státech AKT, členských státech a třetích zemích;
m) podpora ZZÚ při používání moderních technik uvádění na trh v odvětvích a programech orientovaných na výrobu, zejména v oblastech jako jsou rozvoj venkova a zemědělství;
n) zřizování a rozvoj pojišťovacích a úvěrových institucí v oblasti rozvoje obchodu.
4. Podpora účasti ZZÚ na veletrzích, výstavách a v obchodních misích se provádí jen tam, kde tyto akce tvoří nedílnou součást celkových programů rozvoje obchodu a trhu.
5. Účast nejméně rozvinutých ZZÚ na různých obchodních činnostech se podporuje zvláštními ustanoveními, mimo jiné hrazením cestovních nákladů personálu a nákladů na dopravu exponátů při příležitosti jejich účasti na místních, regionálních a zahraničních veletrzích, výstavách nebo obchodních misích, včetně nákladů na dočasné stavby nebo na pronájem výstavních stánků. Nejméně rozvinutým ZZÚ se poskytuje zvláštní podpora na pomoc při přípravě nebo nákupu propagačních materiálů.
Článek 13
Obchod službami
1. Společenství souhlasí, že vyvine a bude financovat infrastrukturu a lidské zdroje, pro obchod službami v souladu s prioritami stanovenými v rámci rozvojových strategií pro každou ZZÚ.
2. Společenství přispívá k rozvoji a prosazování nákladově efektivních a účelných služeb námořní dopravy v ZZÚ:
a) podporou účelné dopravy nákladů za hospodářsky a obchodně přiměřené ceny;
b) prováděním řádných politik a pravidel hospodářské soutěže;
c) usnadňováním větší účasti ZZÚ na službách mezinárodní námořní dopravy;
d) povzbuzováním regionálních programů námořní dopravy a rozvoje obchodu;
e) zvětšováním zapojení místního soukromého sektoru v činnostech námořní dopravy.
Společenství a ZZÚ se zavazují podporovat bezpečnost dopravy a posádek a předcházení znečisťování.
3. Společenství zintenzívní spolupráci se ZZÚ s cílem zajistit pravidelné zlepšování a růst letecké dopravy.
To zahrnuje:
a) prozkoumání všech prostředků reformy a modernizace odvětví letecké dopravy ZZÚ;
b) podporu obchodní životaschopnosti a konkurenceschopnosti;
c) povzbuzování vyšší úrovně investic a účasti soukromého sektoru a větší výměny znalostí a řádné podnikatelské praxe;
d) zajišťování přístupu ke globálním sítím letecké dopravy cestujícím a vývozcům všech ZZÚ.
4. V odvětví letecké dopravy musí být zajištěna bezpečnost a zavedeny a prováděny odpovídající mezinárodní normy.
Za tímto účelem je Společenství ZZÚ nápomocno při:
a) zavedení bezpečnostních systémů letecké navigace včetně systému komunikací, navigace a dohledu a řízení leteckého provozu (CNS/ATM);
b) provádění bezpečnostních opatření na letištích a posilování kapacit civilních leteckých orgánů řídit veškeré aspekty provozní bezpečnosti spadající do jejich působnosti;
c) rozvoji infrastruktury a lidských zdrojů;
d) zajišťování, aby veškerá opatření přijímaná v této oblasti byla založena na doporučeních příslušných mezinárodních organizací a aby byla účinná a dlouhodobě udržitelná.
5. Patřičná pozornost musí být věnována minimalizaci dopadu letecké dopravy na životní prostředí, zejména prostřednictvím vhodných studií dopadu na životní prostředí.
6. V mnoha aspektech letecké dopravy mohou regionální řešení nabízet prostor pro větší efektivitu nákladů a úspory z rozsahu. Za tímto účelem se Společenství zavazuje podporovat a povzbuzovat akce na regionální úrovni tam, kde je to vhodné.
7. Jelikož telekomunikace a aktivní účast na informační společnosti jsou nezbytnými předpoklady úspěšné integrace ZZÚ do světového hospodářství, Společenství a případně ZZÚ znovu potvrzují své závazky ze stávajících mnohostranných dohod, zejména z dohody Světové obchodní organizace (WTO) o základních telekomunikacích.
8. Společenství podpoří úsilí ZZÚ zvětšit své schopnosti v oblasti obchodu službami. Spolupráce zahrnuje mimo jiné tyto oblasti:
a) podpora konzultací mezi příslušnými telekomunikačními orgány v ZZÚ a Společenství s cílem povzbudit rozvoj konkurenceschopného telekomunikačního prostředí přiblížením sazeb nákladům;
b) zřízení dialogu o různých aspektech informační společnosti včetně regulatorních hledisek a komunikační politiky;
c) výměny informací a možné technické pomoci v regulaci, normalizaci, posuzování shody a osvědčování informačních a komunikačních technologií a využívání frekvencí;
d) šíření nových informačních a komunikačních technologií a rozvoj nových zařízení, zvláště v souvislosti se vzájemným propojením sítí a interoperabilitou aplikací;
e) prosazování a provádění společného výzkumu v oblasti nových technologií spojených s informační společností;
f) navrhování a provádění programů a politik pro zvýšení informovanosti o hospodářských a sociálních přínosech plynoucích z informační společnosti.
9. Spolupráce se zaměří zejména na větší doplňkovost a harmonizaci komunikačních systémů na místní, regionální, celostátní, meziregionální a mezinárodní úrovni a jejich přizpůsobování novým technologiím.
10. Společenství podpoří opatření a operace pro rozvoj a podporu udržitelného cestovního ruchu. Tato opatření se provedou na všech úrovních od identifikace turistických produktů až do fáze uvádění na trh a propagace.
Cílem je podpora úsilí orgánů ZZÚ získat maximální prospěch z místního, regionálního a mezinárodního cestovního ruchu s ohledem na dopad cestovního ruchu na hospodářský rozvoj a podpora soukromých finančních toků ze Společenství a jiných zdrojů do rozvoje cestovního ruchu v ZZÚ. Zvláštní pozornost se věnuje potřebě integrovat cestovní ruch do sociálního, kulturního a hospodářského života lidí, stejně jako respektu k životnímu prostředí.
Zvláštní opatření pro rozvoj cestovního ruchu se zaměří na definování, přizpůsobování a rozvoj vhodných politik na místní, regionální, subregionální a mezinárodní úrovni. Programy a projekty rozvoje cestovního ruchu budou založeny na těchto politikách na základě těchto čtyř složek:
a) rozvoj lidských zdrojů a institucí, mimo jiné:
- rozvoj odborného řízení ve zvláštních odbornostech a souvislá odborná příprava na příslušných úrovních soukromého a veřejného sektoru pro zajištění přiměřeného plánování a rozvoje,
- zřízení a posilování středisek propagace cestovního ruchu,
- vzdělávání a odborná příprava pro určité složky obyvatelstva a veřejné a soukromé organizace činné v odvětví cestovního ruchu, včetně pracovníků v odvětvích podporujících cestovní ruch,
- spolupráce a výměny v rámci ZZÚ a mezi ZZÚ a AKT v oblasti odborné přípravy, technické pomoci a rozvoje institucí;
b) vývoj produktů, mimo jiné:
- identifikace produktů cestovního ruchu, vývoj netradičních a nových produktů cestovního ruchu, přizpůsobování stávajících produktů včetně uchování a rozvoje kulturního dědictví, ekologických a environmentálních hledisek, řízení, ochrany a zachování živočichů a rostlin, historického, sociálního a jiného přirozeného bohatství, rozvoje pomocných služeb,
- propagace soukromých investic v odvětví cestovního ruchu v ZZÚ včetně vytváření společných podniků,
- řemeslná výroba kulturní povahy pro turistický trh;
c) rozvoj trhu, zahrnující mimo jiné:
- pomoc při definování a provádění cílů a plánů rozvoje trhu na místní, subregionální, regionální a mezinárodní úrovni,
- podporu úsilí ZZÚ získat přístup ke službám v odvětví cestovního ruchu, jako jsou centrální rezervační systémy a systémy řízení leteckého provozu a bezpečnosti,
- uvádění na trh a propagační opatření a materiály v rámci plánů a programů integrovaného rozvoje trhu s cílem zlepšovat pronikání na trh, zaměřená na hlavní zdroje toků cestovního ruchu na tradičních i netradičních trzích, stejně jako na zvláštní činnosti, jako je účast na specializovaných obchodních akcích, jako jsou veletrhy, a na produkci kvalitní literatury, filmů a podpůrných opatření pro uvádění na trh;
d) výzkum a informace zahrnující mimo jiné:
- zlepšování informací o cestovním ruchu a jejich sběru, analýzy, šíření a využívání statistických údajů,
- posouzení sociálněhospodářského dopadu cestovního ruchu na hospodářství ZZÚ se zvláštním důrazem na vazby s ostatními odvětvími v ZZÚ a okolních regionech, jako jsou produkce potravin, výstavba, technologie a řízení.
Článek 14
Oblasti související s obchodem
1. V rámci rozvojové strategie každé ZZÚ pomáhá Společenství posilovat schopnost ZZÚ zvládnout veškeré oblasti související s obchodem, kde je to nezbytné, včetně zdokonalení a podpory institucionálního rámce.
2. Společenství spolupracuje se ZZÚ při zavádění obecných zásad ochrany a podpory investic.
3. Společenství rovněž pomáhá posilovat spolupráci se ZZÚ s cílem s vhodnými agenturami pro hospodářskou soutěž formulovat a podporovat účinné politiky hospodářské soutěže, které postupně zajistí účinné uplatňování pravidel hospodářské soutěže soukromými i státními podniky. Ke spolupráci v této oblasti patří zejména pomoc při navrhování vhodného právního rámce a jeho správního provádění se zvláštním ohledem na nejméně rozvinuté ZZÚ.
4. Společenství pokračuje v posilování spolupráce se ZZÚ a rozšíří ji zejména na tyto oblasti:
a) tvorba právních předpisů na ochranu a vynucování práv duševního vlastnictví, předcházení zneužívání těchto práv držiteli práv a jejich porušování soutěžiteli, zřízení a posilování místních, regionálních a celostátních kanceláří a jiných subjektů, včetně podpory regionálních organizací duševního vlastnictví zapojených do uplatňování a ochrany, včetně odborné přípravy personálu;
b) uzavírání dohod zaměřených na ochranu ochranných známek a zeměpisných označení produktů zvláštního zájmu.
5. Společenství pomáhá ZZÚ v jejich úsilí v oblastech normalizace a osvědčování zaměřeném na prosazování systémů slučitelných mezi Společenstvím a ZZÚ. Tato spolupráce zahrnuje zejména:
a) opatření pro prosazování většího používání mezinárodních technických předpisů, norem a postupů posuzování shody, včetně zvláštních odvětvových opatření, v souladu s úrovní hospodářského rozvoje ZZÚ;
b) spolupráce v oblasti řízení a zajišťování jakosti ve vybraných odvětvích významných pro ZZÚ;
c) podpory iniciativ ZZÚ pro budování kapacit v oblastech posuzování shody, metrologie a normalizace;
d) rozvíjení vazeb mezi institucemi pro normalizaci, posuzování shody a osvědčování v Evropě a ZZÚ.
6. Společenství pomáhá posilovat spolupráci se ZZÚ, pokud jde o hygienická, veterinární a rostlinolékařská opatření, s cílem vybudovat v této oblasti kapacity veřejného a soukromého sektoru.
7. V duchu zásad z Ria posiluje Společenství spolupráci se ZZÚ s cílem posílit vzájemnou provázanost obchodní politiky a politiky životního prostředí. Cílem spolupráce je především:
a) zřízení soudržných místních, regionálních, celostátních a mezinárodních politik;
b) posílení prvků řízení jakosti zboží a služeb spojených s životním prostředím;
c) zdokonalování výrobních metod šetrných k životnímu prostředí ve vhodných odvětvích.
8. Společenství spolupracuje se ZZÚ v oblasti pracovních norem. Spolupráce v této oblasti spočívá zejména ve:
a) výměně informací o odpovídajících pracovních předpisech;
b) pomoci při tvorbě pracovněprávních předpisů a posilování stávajících právních předpisů;
c) vzdělávacích a osvětových programech zaměřených na odstranění dětské práce;
d) dodržování pracovněprávních předpisů.
9. Společenství spolupracuje se ZZÚ v oblasti politiky ochrany spotřebitele a ochrany zdraví spotřebitele:
a) zdokonalováním institucionálních a technických kapacit v této oblasti;
b) zřizováním systémů včasné výstrahy pro vzájemné informování o nebezpečných produktech;
c) výměnou informací a zkušeností o zřizování a činnosti poprodejního dohledu nad produkty a o bezpečnosti produktů;
d) zdokonalováním informací poskytovaných spotřebitelům o cenách, vlastnostech produktů a nabízených službách;
e) povzbuzováním rozvoje soukromých spotřebitelských sdružení a styků mezi zástupci spotřebitelských skupin;
f) zlepšováním slučitelnosti politik a systémů na ochranu spotřebitele;
g) informováním o vstupu v platnost právních předpisů a podporou spolupráce ve vyšetřování nebezpečného nebo nepoctivého obchodního jednání;
h) uplatňováním zákazů vývozu v obchodu se zbožím a se službami, jejichž uvádění na trh bylo v zemi jejich výroby zakázáno.
10. Společenství podporuje úsilí vyvíjené veřejnými a soukromými aktéry ZZÚ v oblasti informačních technologií a telekomunikací zaměřené na:
a) modernizaci telekomunikační infrastruktury, služeb přenosu dat, aplikací dálkového zpracování a projekty aplikace telematiky (TAP);
b) rozvoj a zdokonalování služeb a lidských kapacit, potřebných pro dosažení informační společnosti, a nejlepší možnou integraci těchto služeb do regionálních souvislostí;
c) zlepšování informovanosti o hospodářských příležitostech a výměny zkušeností a know-how;
d) poskytování lepších informací uživatelům těchto zdrojů;
e) optimální a udržitelné využívání potenciálu tohoto odvětví;
f) rozvoj používání telekomunikační a informační techniky v oblasti vzdělávání včetně dálkového studia;
g) zvětšování elektronické obchodní a hospodářské spolupráce;
h) zlepšování a modernizace zdravotnických sítí prostřednictvím rozvoje vazeb mezi nemocnicemi, použití dálkového stanovení diagnózy a tvorby společných databází;
i) vývoj multimediálního přístupu ke kulturním a turistickým zdrojům;
j) zdokonalování a zvětšování užívání informační a komunikační techniky v průmyslu a pro inovaci.
Článek 15
Sociální oblast
1. V rámci rozvojové strategie každé ZZÚ přispívá Společenství k opatřením pro lidský a společenský rozvoj. Spolupráce by mohla podporovat zejména programy v těchto odvětvích:
a) Vzdělávací politika a budování institucí (budovy a materiál); výuka jazyků a odborná příprava pedagogů; základní vzdělávání; sekundární vzdělávání a odborná příprava, vyšší vzdělávání (včetně vzdělávacích činností specifických pro určitá odvětví, například zemědělská odborná příprava).
Oblast vzdělávání by se měla zaměřit na rozšíření přístupu k základnímu vzdělávání a zlepšování jeho kvality výstavbou více škol, obnovou stávajících tříd a zajišťováním výukových materiálů, odbornou přípravou učitelů a poskytováním stipendií chudým studentům.
b) Reformní činnosti ve zdravotnictví, zdravotní politice a budování institucí; vzdělávání lékařů, odborné přípravě a výzkumu, zdravotnické infrastruktuře; HIV/AIDS.
Projekty ve zdravotnictví by měly pomáhat zajišťovat služby základní a preventivní péče, zejména plánování rodičovství a služby zdravotní péče o matku a dítě.
c) Populační politika a plánování rodičovství; péči o matku a dítě včetně podpory projektů péče o rodinu a vývoj příští generace.
d) Zvyšování účinnosti politik pro předcházení výrobě, distribuci a nedovolenému obchodu se všemi druhy omamných a psychotropních látek, předcházení a omezování zneužívání drog, s ohledem na práci, kterou v této souvislosti vykonávají mezinárodní subjekty.
Spolupráce zahrnuje:
i) odbornou přípravu, vzdělávání, podporu zdraví a rehabilitace závislých osob včetně projektů pro jejich opětovnou integraci do pracovního a společenského prostředí;
ii) opatření pro povzbuzení alternativních hospodářských příležitostí, například programů pro alternativní rozvoj oblastí, využívaných pro nedovolenou výrobu omamných rostlin, spojených s účinnými represivními opatřeními;
iii) technickou, finanční a správní pomoc související se sledováním obchodu s prekurzory a zavedení norem rovnocenných normám přijatým Společenstvím a zúčastněnými mezinárodními subjekty;
iv) technickou, finanční a správní pomoc ohledně předcházení, léčby a snižování zneužívání drog;
v) technickou pomoc, odbornou přípravu a zavedení norem předcházejících praní peněz rovnocenných normám přijatým Společenstvím a jinými mezinárodními subjekty, zejména Finanční akční skupinou proti praní peněz;
vi) výměnu důležitých informací pro provádění písmen a) až d).
e) Vodohospodářská politika a budování institucí; ochrana vodních zdrojů; nakládání s odpady (voda pro zemědělství nebo energetiku bude zahrnuta do odpovídajícího odvětví).
V odvětví zásobování vodou a hygieny je cílem poskytovat služby v nedostatečně obsluhovaných oblastech. Financování této podpory, zvětšující přístup k zásobám pitné vody a hygienickým službám, přímo přispívá k rozvoji lidských zdrojů zlepšováním zdravotního stavu, a tudíž ke zvyšování produktivity lidí, kteří k těmto službám dosud nemají přístup; stálá potřeba rozšiřovat základní služby spojené s vodou, hygienou a dopravou musí být pro městské i venkovské obyvatelstvo řešeny způsoby udržitelnými z hlediska životního prostředí.
f) Společenství spolupracuje se ZZÚ na zachování, udržitelném využívání a řízení jejich biologické rozmanitosti s ohledem na akční plán Společenství pro biologickou rozmanitost.
Spolupráce v této oblasti může zejména zahrnovat:
i) podporu zpracování, aktualizace a provádění národních strategií a akčních plánů biologické rozmanitosti;
ii) usnadňování zřizování místních, regionálních a subregionálních mechanismů pro výměnu informací, sledování a hodnocení pokroku při provádění Úmluvy o biologické rozmanitosti (CBD) [7];
iii) vyvíjení a udržování aktuálních databází o biologické rozmanitosti v ZZÚ;
iv) provádění vhodných opatření týkajících se přístupu ke genetickým zdrojům;
v) podpora uzavírání dohod se soukromým sektorem pro využívání genetických zdrojů země tak, aby místní společenství mohla účinně využívat hospodářský výnos plynoucí z takových dohod, a tak, aby využívání genetických zdrojů nepoškozovalo ochranu a zachování biologické rozmanitosti;
vi) pomoc ZZÚ účastnit se aktivně na procesu tvorby politiky a na jednáních v rámci CBD.
g) Projekty a programy bytové výstavby a integrovaného městského rozvoje
V městském rozvoji se úsilí zaměří na výstavbu nebo obnovu silnic a další základní infrastruktury včetně nízkopříjmové bytové výstavby.
Článek 16
Regionální spolupráce a integrace
Spolupráce zajistí, aby byla poskytována účinná pomoc pro dosažení cílů a priorit stanovených příslušnými orgány ZZÚ v rámci regionální a subregionální spolupráce a integrace:
1. Regionální spolupráce se týká operací dohodnutých mezi:
(a) dvěma či více ZZÚ;
(b) jednou či více ZZÚ a jedním či více sousedními státy AKT nebo třetími zeměmi;
(c) jednou či více ZZÚ a jedním či více státy AKT nebo jedním či více nejvzdálenějšími regiony uvedenými v čl. 299 odst. 2 Smlouvy (Guadeloupe, Guyana, Martinik, Réunion, Kanárské ostrovy, Azory a Madeira);
(d) dvěma či více regionálními organizacemi, jichž jsou ZZÚ členy;
(e) jednou či více ZZÚ a regionálními organizacemi, jejichž členy jsou ZZÚ, státy AKT nebo jeden či více nejvzdálenějších regionů.
2. Spolupráce v těchto souvislostech má tyto cíle:
(a) pečovat o postupnou integraci ZZÚ do světového hospodářství;
(b) urychlovat hospodářskou spolupráci a rozvoj uvnitř regionů ZZÚ a mezi nimi a regiony států AKT;
(c) podporovat volný pohyb osob, zboží, služeb, kapitálu, pracovních sil a technologií;
(d) urychlovat hospodářskou diverzifikaci a koordinaci, a harmonizaci regionálních a subregionálních politik spolupráce;
(e) podpora a pěstování obchodu mezi ZZÚ a uvnitř ZZÚ i obchodu s nejvzdálenějšími regiony, státy AKT či jinými třetími zeměmi.
3. V souvislostech regionální integrace má spolupráce tyto cíle:
(a) výstavbu a posilování schopností organizací a institucí pro regionální spolupráci a začlenění s cílem podpořit regionální spolupráci a integraci;
(b) povzbudit nejméně rozvinuté ZZÚ k účasti na rozvoji regionálních trhů a výhodách, které z nich plynou;
(c) provádět na regionální úrovni politiku odvětvových reforem;
(d) liberalizaci obchodu a plateb;
(e) podporovat přeshraniční zahraniční a domácí investice a jiné iniciativy regionální a subregionální hospodářské integrace;
(f) brát v úvahu čisté přechodné náklady regionální integrace na rozpočtové příjmy a platební bilanci.
4. Regionální spolupráce se týká řady různých funkčních a tematických oblastí, které konkrétně řeší společné problémy a využívají výhod úspor z rozsahu, včetně:
(a) infrastruktury a zejména infrastruktury dopravy a komunikací a s nimi spojených otázek bezpečnosti, energetiky;
(b) životního prostředí, řízení vodních zdrojů;
(c) zdravotnictví, vzdělávání a odborné přípravy;
(d) výzkumné, vědecké a technické spolupráce;
(e) připravenosti na regionální katastrofy a iniciativy pro jejich zmírňování;
(f) ostatních oblasti, například kontroly zbrojení, drog, organizovaného zločinu, praní peněz, podvodů a korupce.
5. Spolupráce také podporuje programy a iniciativy meziregionální spolupráce a spolupráce mezi ZZÚ a mezi AKT.
Článek 17
Kulturní a sociální spolupráce
Spolupráce přispívá k samostatnému rozvoji ZZÚ, což je proces soustředěný na obyvatele samotné, zakořeněný v kultuře každého národa. Tento lidský a kulturní rozměr zahrnuje všechny oblasti a odráží se ve všech rozvojových projektech a programech. Spolupráce podporuje politiky a opatření přijímaná příslušným orgány ZZÚ pro posílení svých lidských zdrojů, zvyšování jejich tvůrčích schopností a prosazování jejich kulturních identit. Povzbuzuje účast obyvatelstva na procesu rozvoje.
Kulturní a společenská spolupráce se vyjadřuje prostřednictvím:
- přihlédnutí ke kulturnímu a společenskému rozměru,
- podpory kulturních identit a dialogu mezi kulturami se zvláštním ohledem na zachování kulturního dědictví, tvorbu a šíření kulturních produktů, kulturní akce, informace a komunikaci,
- operací pro zlepšování a posílení lidských zdrojů, zaměřených zejména na vzdělávání a odbornou přípravu, vědeckou a technickou spolupráci, úlohu žen v rozvoji, zdravotnictví a boj proti zneužívání drog, obyvatelstvo a demografii.
ČÁST TŘETÍ
NÁSTROJE SPOLUPRÁCE ZZÚ A ES
HLAVA I
ROZVOJOVÁ FINANČNÍ SPOLUPRÁCE
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 18
Objectives
Cílem rozvojové finanční spolupráce, prováděné prostřednictvím poskytování přiměřených finančních zdrojů a vhodné technické pomoci, je:
(a) podpořit a povzbudit vlastní úsilí ZZÚ o dosažení udržitelného sociálního, kulturního a hospodářského rozvoje na základě vzájemného zájmu a v duchu vzájemné závislosti;
(b) pomoci zvýšit životní úroveň obyvatel ZZÚ;
(c) prosazovat opatření, která jsou pravděpodobně schopna mobilizovat kapacitu společenství, skupin, sdružení a jednotlivců vyvíjet iniciativu a účastnit se na navrhování a provádění rozvojových programů;
(d) v zájmu zmírnění chudoby přispívat k nejúplnější účasti obyvatelstva na prospěchu plynoucím z rozvoje;
(e) přispívat k rozvoji kapacity ZZÚ inovovat, přizpůsobovat a transformovat místní technologie a zvládnout vhodné nové technologie;
(f) podporovat úsilí ZZÚ o dosažení hospodářské diverzifikace, mimo jiné přispěním k udržitelnému zkoumání, uchování, zpracování a využívání svých přírodních zdrojů;
(g) poskytovat podporu a prosazovat optimální rozvoj lidských zdrojů v ZZÚ;
(h) usnadňovat nárůst finančních toků do ZZÚ, které splní jejich vyvíjející se potřeby, a podporovat úsilí ZZÚ o harmonizaci mezinárodní spolupráce na jejich rozvoji společným financováním operací s jinými finančními institucemi nebo třetími stranami;
(i) prosazovat přímé soukromé investice v ZZÚ, podporovat rozvoj zdravého, prosperujícího a dynamického soukromého sektoru ZZÚ a povzbuzovat toky místních, vnitrostátních a zahraničních investic do výrobních odvětví ZZÚ;
(j) povzbuzovat regionální spolupráci, solidaritu a integraci mezi jednotlivými ZZÚ a mezi ZZÚ a AKT;
(k) umožnit zřízení vyváženějších hospodářských a sociálních vztahů a lepšího pochopení mezi ZZÚ, státy AKT, členskými státy a zbytkem světa s cílem napomoci integraci ZZÚ do světového hospodářství;
(l) umožnit ZZÚ, jež čelí vážným hospodářským a sociálním obtížím výjimečné povahy způsobeným přírodními katastrofami nebo mimořádnými okolnostmi se srovnatelným účinkem, využít pomoci při mimořádných událostech;
(m) pomoci nejméně rozvinutým ZZÚ překonat zvláštní překážky bránící jejich rozvojovému úsilí.
Článek 19
Zásady
1. Rozvojová finanční spolupráce je založena na partnerství, doplňkovosti a subsidiaritě a
(a) provádí se v souladu se strategiemi přidružení a rozvoje přijatými podle článku 4, s patřičným ohledem na zeměpisné, sociální a kulturní charakteristiky ZZÚ i na jejich specifický potenciál;
(b) zajišťuje, aby byly toky zdrojů poskytovány předvídatelně a pravidelně;
(c) je pružná a přizpůsobená situaci v každé ZZÚ.
2. Členské státy spolupracují s Komisí s cílem zajistit pro využívání prostředků Společenství řádné finanční řízení.
3. V souladu s partnerským přístupem se o činnostech Společenství rozhoduje v úzkých konzultacích mezi Komisí, dotčenými orgány ZZÚ a členským státem, s nímž je spojena. Toto partnerství se uskutečňuje při plném respektování institucionálních, právních a finančních pravomocí každého z partnerů.
4. Aniž je dotčen čl. 25 odst. 1 druhý pododstavec, příspěvky Společenství a členských států se vzájemně doplňují.
5. V souladu se zásadou subsidiarity odpovídají za provádění operací dotčené orgány ZZÚ, aniž jsou dotčeny pravomoci Komise ve věcech zajištění řádného finančního řízení při využívání prostředků Společenství.
Článek 20
Jednotné programové dokumenty
1. V souladu s článkem 4 stanoví orgány ZZÚ, Komise a členský stát, s nímž je ZZÚ spojena, jednající v partnerství, strategii a prioritní cíle, na nichž má být JPD založen.
2. Orgány ZZÚ odpovídají za:
(a) stanovení svých priorit, na nichž má být založena strategie spolupráce;
(b) identifikaci projektů a programů v rámci odvětvového plánování a za stanovení podpůrných opatření pro zajištění udržitelnosti a životaschopnosti navrhovaných plánů;
(c) přípravu projektové a programové dokumentace;
(d) přípravu, projednání a uzavírání zakázek;
(e) provádění a řízení projektů a programů;
(f) udržování projektů a programů a zajišťování jejich udržitelnosti.
3. Příslušné orgány ZZÚ a Komise společně odpovídají za:
(a) přijetí JPD;
(b) zajištění rovnosti podmínek účasti v nabídkových řízeních a na zakázkách;
(c) monitorování a hodnocení účinků a výsledků projektů a programů;
(d) zajištění správného, bezodkladného a účinného provádění projektů a programů.
4. Komise odpovídá za přijímání finančních rozhodnutí o celkovém přídělu odpovídajícímu JPD postupem podle článku 24.
5. Není-li v tomto rozhodnutí stanoveno jinak, jsou veškerá rozhodnutí vyžadující schválení jedné ze stran přidružení schválena nebo se považují za schválená do šesti měsíců od oznámení druhou stranou.
Článek 21
Rozsah financování
V rámci strategie a priorit stanovených dotyčnou ZZÚ na místní nebo regionální úrovni může být finanční podpora poskytována na operace pomáhající dosáhnout cílů stanovených tímto rozhodnutím.
Do tohoto rozsahu spadají tyto činnosti:
a) odvětvové politiky a reformy a projekty, které jsou s nimi slučitelné;
b) institucionální rozvoj, budování kapacit a integrace hledisek životního prostředí;
c) programy technické spolupráce;
d) humanitární pomoc a operace při mimořádných událostech;
e) dodatečná podpora v případě výkyvů příjmů z vývozu zboží a služeb.
Článek 22
Způsobilost pro financování
1. Finanční podporu poskytovanou podle tohoto rozhodnutí mohou obdržet tyto subjekty nebo orgány:
a) ZZÚ;
b) regionální nebo mezistátní organizace, k nimž patří jedna či více ZZÚ a které jsou jejich příslušnými orgány k tomu oprávněny;
c) společné subjekty zřízené Společenstvím a ZZÚ, aby sledovaly některé zvláštní cíle.
2. S výhradou dohody orgánů dotyčných ZZÚ mohou podporu obdržet rovněž
a) místní, celostátní nebo regionální veřejné nebo poloveřejné subjekty, místní samosprávné celky ZZÚ, a zejména jejich finanční instituce a rozvojové banky;
b) společnosti a podniky ZZÚ a regionálních skupin;
c) podniky členského státu, s cílem umožnit jim navíc k jejich vlastnímu příspěvku provádět výrobní projekty na území ZZÚ;
d) finanční zprostředkovatelé ZZÚ nebo Společenství, kteří podporují a financují soukromé investice v ZZÚ;
e) aktéři decentralizované spolupráce a ostatní nestátní aktéři ze ZZÚ a ze Společenství, s cílem umožnit jim provádět hospodářské, kulturní, sociální a vzdělávací projekty a programy v ZZÚ v rámci decentralizované spolupráce uvedené v článku 29.
Článek 23
Programování a provádění
Komise přijme prováděcí předpisy k této části rozhodnutí a pro přílohy II A až D do dvanácti měsíců po jeho vstupu v platnost postupem podle článku 24 a ve spolupráci se ZZÚ podle článku 7.
Komise podpoří plné využívání nástrojů stanovených v tomto rozhodnutí, zejména obchodními a finančními ustanoveními, ze strany ZZÚ tím, že poskytne vhodné pokyny a informace do dvanácti měsíců po jeho vstupu v platnost.
Tyto předpisy upraví zejména:
a) postup pro vypracování JPD a jeho podstatných prvků;
b) postupy a kritéria pro monitorování, audit, hodnocení ex ante, v polovině období a ex post, přezkoumání a provádění JPD, včetně těch, jež se týkají účasti Komise na těchto činnostech;
c) vypracovávání periodických a jiných zpráv;
d) prováděcí pravidla pro finanční opravy uvedená v článku 32.
Finanční a účetní postupy jsou stanoveny ve finančním nařízení pro 9. ERF.
Článek 24
Výbor ERF-ZZÚ
1. Tam, kde je to vhodné, je Komisi nápomocen výbor zřízený interní dohodou (v tomto článku dále jen "výbor").
2. Při vykonávání pravomocí, které mu uděluje toto rozhodnutí, je tento výbor označován jako "výbor ERF-ZZÚ". Na výbor ERF-ZZÚ se vztahuje vnitřní jednací řád výboru zřízeného interní dohodou.
3. Výbor zaměřuje svou práci na podstatné otázky rozvojové spolupráce na úrovni ZZÚ a regionů. V zájmu soudržnosti, koordinace a doplňkovosti monitoruje provádění JPD.
4. Výbor vydává stanovisko k:
a) návrhům JPD a všem jejich změnám;
b) prováděcím předpisům k této části a k přílohám II A až D.
5. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě stanovené předsedou. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 21 odst. 4 interní dohody. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v odstavci 3 téhož článku. Předseda nehlasuje.
6. Komise přijímá opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o tři měsíce ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
7. Rada může většinu v souladu s vážením uvedeným v odstavci 5 přijmout ve lhůtě stanovené v odstavci 6 jiné rozhodnutí.
8. Komise informuje výbor o monitorování, hodnocení a auditu JPD.
Kapitola 2
Zdroje zpřístupněné pro ZZÚ
Článek 25
Finanční pomoc
1. Celková částka finanční pomoci Společenství pro účely kapitoly 1, její přidělení, finanční podmínky a postupy a využití této pomoci v období od roku 2000 do roku 2007 jsou uvedeny v přílohách II A až D a v kapitole 3, aniž jsou dotčeny předpisy, které má Komise přijmout podle článku 24.
Finanční pomoc podle tohoto rozhodnutí může být použita na krytí celkových nákladů místních a zahraničních výdajů projektů a programů, včetně financování opakujících se nákladů.
2. ZZÚ jsou rovněž způsobilé pro financování podle právních předpisů platných ve prospěch rozvojových zemí uvedených v příloze II E a pro programy Společenství uvedené v příloze II F.
Kapitola 3
Podpora investic soukromého sektoru
Článek 26
Povzbuzování investic
Orgány ZZÚ, členské státy a Společenství uznávají význam soukromých investic pro podporu své rozvojové spolupráce a potřebu přijmout opatření k povzbuzení těchto investic a
a) provádějí opatření pro povzbuzení účasti soukromých investorů jednajících v souladu s cíli a prioritami rozvojové spolupráce ZZÚ a ES a s odpovídajícími právními předpisy na svém rozvojovém úsilí;
b) zajišťují těmto investorům korektní a spravedlivé zacházení;
c) přijímají opatření a provádějí akce, které pomáhají vytvářet a udržovat předvídatelné a bezpečné investiční prostředí, a jednávají dohody, které toto prostředí zlepšují;
d) prosazují účinnou spolupráci mezi hospodářskými subjekty ZZÚ a mezi nimi a hospodářskými subjekty ze Společenství s cílem zvětšit tok kapitálu, řídící schopnosti, technologie a jiné formy know-how;
e) se snaží prosazovat větší tok soukromých zdrojů mezi Společenstvím a ZZÚ, mimo jiné tím, že přispívají k odstraňování překážek bránících subjektům ZZÚ v přístupu na mezinárodní kapitálové trhy, včetně trhů Společenství;
f) vytvářejí prostředí, které podněcuje rozvoj finančních institucí a mobilizaci zdrojů klíčových pro tvorbu kapitálu a růst podnikavosti;
g) podporují rozvoj podniků přijímáním opatření nezbytných pro zlepšení podnikatelského prostředí, a zejména pečují o právní, správní a pobídkový rámec vedoucí ke vzniku a rozvoji dynamických podniků soukromého sektoru, včetně základních operací;
h) podporují schopnost místních institucí v ZZÚ poskytovat takový rozsah služeb, který může povzbudit větší místní účast v průmyslové a obchodní činnosti.
Článek 27
Podpora a financování investic
Spolupráce poskytne dlouhodobé financování na pomoc prosazování růstu soukromého sektoru a mobilizace vnitrostátního a zahraničního kapitálu k tomuto účelu. Pro tento účel spolupráce poskytne zejména:
a) granty na krytí technické a finanční pomoci pro rozvoj lidských zdrojů, budování institucionálních kapacit či jiných forem institucionální podpory související s konkrétními investicemi; opatření určená ke zvýšení konkurenceschopnosti podniků a budování kapacit soukromých finančních a nefinančních zprostředkovatelů; opatření pro usnadnění a podporu investic a činností zvyšujících konkurenceschopnost;
b) poradenské a konzultační služby na pomoc vytváření příznivého klimatu pro investice a zásobu informací pomáhající vést a povzbuzovat kapitálové toky;
c) granty financované investiční facilitou uvedenou v příloze II C;
d) půjčky z vlastních zdrojů EIB.
Podmínky použitelné pro investiční facilitu a výše uvedené půjčky jsou stanoveny v přílohách II B a C.
Kapitola 4
Dodatečná podpora v případě výkyvů příjmů z vývozu
Článek 28
Dodatečná podpora
1. S cílem zmírnit nepříznivé účinky veškerých krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu, zejména v zemědělském a těžebním odvětví, které by mohly ohrozit dosažení rozvojových cílů dotyčné ZZÚ, se v rámci finančního přídělu uvedeného v příloze II A zřizuje systém dodatečné podpory.
2. Účelem podpory v případech krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu je ochrana makroekonomických a odvětvových reforem a politik vystavených riziku v důsledku poklesu příjmů a náprava nepříznivých důsledků nestability příjmů z vývozu, zejména u zemědělských produktů a produktů těžby.
3. Při přidělování zdrojů uvedených v příloze II D se bere v úvahu závislost hospodářství ZZÚ na vývozu, zejména v zemědělském a těžebním odvětví. V této souvislosti se nejméně vyvinutým ZZÚ dostává výhodnějšího zacházení.
4. Dodatečné prostředky se poskytují v souladu se zvláštními ustanoveními podpůrného mechanismu stanoveného v příloze II D.
5. Společenství rovněž poskytuje podporu tržním pojistným programům navrženým pro ZZÚ, které se chtějí chránit proti riziku výkyvů příjmů z vývozu.
Kapitola 5
Podpora ostatním aktérům spolupráce
Článek 29
Cíle a financování
1. S cílem řešit rozvojové potřeby místních společenství a povzbudit všechny aktéry decentralizované spolupráce schopné přispět k autonomnímu rozvoji ZZÚ, aby prosazovali a prováděli iniciativy, podpoří spolupráce mezi ZZÚ a ES tyto rozvojové operace v mezích stanovených dotyčnými ZZÚ a členskými státy, s nimiž jsou tyto ZZÚ spojeny, a v rámci ustanovení JPD.
2. V této souvislosti se finanční podpora decentralizovaným projektům a mikroprojektům poskytuje takto:
a) Partnery spolupráce způsobilými pro finanční podporu podle této kapitoly jsou aktéři decentralizované spolupráce ve Společenství, ZZÚ nebo jiných rozvojových zemích, tj. místní orgány veřejné moci, nevládní organizace, místní sdružení obchodníků a iniciativy místních občanů, družstva, odbory, ženské a mládežnické organizace, vzdělávací a výzkumné instituce, církve a jakákoli nevládní sdružení, která pravděpodobně přispějí k rozvoji.
Tato forma spolupráce zpřístupní pro rozvoj ZZÚ schopnosti, inovativní operační metody a zdroje aktérů decentralizované spolupráce. Podpora bere v úvahu zejména společné akce Společenství, ZZÚ a ostatních rozvojových zemí.
b) Místní mikroprojekty musí mít hospodářský a sociální dopad na život lidí, plnit prokázanou a zjištěnou prioritní potřebu a být podnikány z iniciativy a za aktivní účasti místního společenství, které z nich má prospěch.
3. Projekty nebo programy v rámci této formy spolupráce mohou být cestou, jak dosáhnout zvláštních cílů JPD nebo výsledků iniciativ místních společenství či decentralizovaných aktérů.
4. Podpora poskytovaná podle této kapitoly je ve vztahu k příloze II E dodatečná nebo v případě potřeby doplňková.
5. Příspěvky na financování mikroprojektů a decentralizované spolupráce pocházejí z grantů, přičemž v tomto případě příspěvek nesmí být zpravidla vyšší než tři čtvrtiny celkových nákladů každého projektu. Rozdíl je financován:
a) u mikroprojektů dotyčným místním společenstvím věcným plněním nebo formou služeb či v hotovosti, podle jeho schopnosti přispět;
b) u decentralizované spolupráce aktéry decentralizované spolupráce za předpokladu, že finanční, technické, materiálové a ostatní zdroje, které přinesou, nejsou obecně nižší než 25 % odhadovaných nákladů projektu či programu;
c) ve výjimečných případech, kdy se jedná o mikroprojekty i o decentralizovanou spolupráci, orgány dotyčné ZZÚ buď ve formě finančního příspěvku, nebo využitím veřejného zařízení či dodávky služeb.
Pro projekty a programy financované v rámci mikroprojektů nebo decentralizované spolupráce se použijí postupy stanovené tímto rozhodnutím, zvláště s ohledem na prováděcí ustanovení JPD.
Kapitola 6
Podpora humanitární pomoci a pomoci při mimořádných událostech
Článek 30
Cíle a prostředky
1. Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech se poskytuje ZZÚ, které čelí vážným hospodářským a sociálním obtížím výjimečné povahy, které jsou důsledkem přírodních katastrof nebo mimořádných okolností se srovnatelnými důsledky. Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech se poskytuje po dobu nezbytnou ke zvládnutí mimořádných potřeb vyplývajících z těchto situací.
Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech se poskytuje výlučně podle potřeb a zájmů obětí katastrofy.
2. Cílem humanitární pomoci a pomoci při mimořádných událostech je:
a) zachraňovat lidské životy v krizových a těsně pokrizových situacích způsobených přírodními katastrofami nebo mimořádnými okolnostmi se srovnatelnými důsledky;
b) přispět k financování dopravy humanitární pomoci a úsilí k zajištění přímému přístupu zamýšlených příjemců k této pomoci všemi dostupnými logistickými prostředky;
c) provádět krátkodobá opatření obnovy a rekonstrukce s cílem vytvořit co nejdříve podmínky pro integraci nebo opětovnou integraci dotyčných lidí;
d) řešit potřeby plynoucí z vysídlení obyvatel, jako jsou uprchlíci, vysídlené osoby a navrátilci, po přírodní nebo člověkem způsobené katastrofě s cílem plnit po nezbytně dlouhou dobu veškeré potřeby uprchlíků a vysídlených osob, ať se nacházejí kdekoli, a usnadnit jejich dobrovolné opětovné usazování;
e) pomáhat ZZÚ vyvíjet nebo zdokonalovat systémy předcházení katastrofám a připravenosti na ně, včetně systémů pro předvídání a včasného varování, s cílem snižovat následky katastrof.
3. Pomoc může být obdobně poskytnuta ZZÚ přijímajícím uprchlíky nebo navrátilce, aby plnila naléhavé potřeby, jež nejsou kryty pomocí při mimořádných událostech.
4. Pomoc poskytovaná podle tohoto článku se financuje z rozpočtu Společenství. Vedl financování z odpovídající kapitoly rozpočtu však může být výjimečně financována z přídělů stanovených v příloze II A.
5. Operace humanitární pomoci a pomoci při mimořádných událostech se provádějí buď na žádost ZZÚ postižené krizovou situací, Komise, členského státu, s nímž je ZZÚ spojena, mezinárodních organizací nebo místních nebo mezinárodních nevládních organizací. Tato pomoc je spravována a prováděna podle postupů umožňujících rychlé, pružné a účinné zásahy.
Kapitola 7
Prováděcí postupy
Článek 31
Technická pomoc
1. Z podnětu Komise nebo jejím jménem mohou být financovány studie nebo opatření technické pomoci s cílem zajistit přípravu, monitorování, hodnocení a dohled nezbytné pro provádění tohoto rozhodnutí.
Tyto studie nebo opatření technické pomoci se financují z celkového grantového přídělu.
2. Z podnětu ZZÚ po vydání stanoviska Komise mohou být financovány studie a opatření technické pomoci ve vztahu k provádění činností obsažených v JPD.
Tyto studie nebo opatření technické pomoci se financují z přídělu dotyčné ZZÚ.
Článek 32
Finanční kontrola
1. Hlavní odpovědnost za finanční dohled nad operací nese dotyčná ZZÚ. Provádí se případně koordinovaně s členským státem, s nímž je ZZÚ spojena, v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy.
2. Komise odpovídá za:
a) zajištění toho, aby v dotyčných ZZÚ existovaly a řádně fungovaly řídící a kontrolní systémy zajišťující správné a efektivní využívání prostředků Společenství;
b) to, aby v případě nesrovnalostí zaslala doporučení nebo žádosti o opatření k nápravě těchto nesrovnalostí a veškerých zjištěných nedostatků v řízení.
3. Komise, ZZÚ a případně členský stát, s nímž je ZZÚ spojena, se na základě správních ujednání jednou za rok nebo za dva roky scházejí, aby koordinovali programy, metodiky a provádění kontrol.
4. Pokud jde o finanční opravy,
a) odpovídá za zjištění a opravu finančních nesrovnalostí v prvé řadě ZZÚ;
b) avšak v případě nedostatků na straně dotyčné ZZÚ, jestliže ZZÚ nenapraví situaci a pokusy o urovnání jsou neúspěšné, Komise jedná, aby snížila celkový příděl odpovídající finančnímu rozhodnutí o JPD nebo odňala jeho zůstatek.
Kapitola 8
Přechod od předchozích Evropských rozvojových fondů k 9. ERF
Článek 33
Provádění předchozích ERF a přechodná etapa
1. Závazky učiněné v rámci 6., 7. a 8. ERF před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost se nadále provádějí podle pravidel platných pro uvedené ERF.
Zdroje z 6., 7. a 8. ERF, které byly přiděleny ZZÚ před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost, jim zůstávají přiděleny. Tyto zdroje se nadále využívají podle odpovídajících ustanovení rozhodnutí 91/482/EHS, která jsou nadále použitelná pro tyto účely, do vstupu v platnost interní dohody, kterou se zřizuje 9. ERF.
Dokud nevstoupí v platnost interní dohoda, kterou se zřizuje 9. ERF, zůstávají úředníci odpovídající za řízení a provádění zdrojů Evropského rozvojového fondu, zejména hlavní schvalující osoba ERF, místní schvalující osoba ZZÚ a vedoucí delegace Komise odpovědni za řízení a provádění úkolů, jež jim byly přiděleny rozhodnutím Rady 91/482/ES.
2. Veškeré zůstatky, které zbudou z předchozích ERF ke dni vstupu v platnost interní dohody, kterou se zřizuje 9. ERF, a veškeré částky, na které budou závazky zrušeny později z projektů probíhajících v rámci těchto fondů, budou převedeny do 9. ERD a použity podle podmínek stanovených tímto rozhodnutím.
Veškeré zdroje takto převedené do 9. ERF, jež byly předtím přiděleny pro orientační program jedné ze ZZÚ nebo regionu, zůstanou přiděleny této ZZÚ nebo pro regionální spolupráci.
Veškeré ostatní zůstatky, které nebyly přiděleny pro žádný orientační program, se převedou do nepřidělené částky 9. ERF. Celková částka tohoto rozhodnutí, doplněná převedenými zůstatky z předchozích ERF, pokrývá období let 2000 až 2007. Tento odstavec se použije zejména na všechny zbývající zůstatky celkových částek uvedených v článcích 118 a 142 rozhodnutí 91/482/EHS o stabilizaci příjmů z vývozu zemědělských komodit (Stabex) a o zvláštním finančním nástroji (Sysmin).
HLAVA II
HOSPODÁŘSKÁ A OBCHODNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 34
Cíl
1. Cílem hospodářské a obchodní spolupráce je podpořit hospodářský a sociální rozvoj ZZÚ, zejména vytvořením úzkých hospodářských vztahů mezi nimi a Společenstvím jako celkem.
Provádění této spolupráce musí být v souladu s cíli ostatních společných politik.
2. Společenství se kromě toho zavazuje podporovat účinnou integraci ZZÚ do světového hospodářství a rozvoj jejich obchodu zbožím a službami na regionálních a světových trzích.
Kapitola 1
Ustanovení pro obchod se zbožím
Článek 35
Volný přístup pro původní produkty
1. Produkty pocházející ze ZZÚ se dovážejí do Společenství s osvobozením od cla.
2. Pojem původních produktů a způsoby správní spolupráce, které se k nim vztahují, jsou stanoveny v příloze III.
Článek 36
Překládka nepůvodních produktů ve volném oběhu v ZZÚ
1. Produkty, které nepocházejí ze ZZÚ, ale jsou v ZZÚ ve volném oběhu a jsou jako takové zpětně vyváženy do Společenství, se přijímají pro dovoz do Společenství s osvobozením od cla a poplatků s rovnocenným účinkem za předpokladu, že
a) v dotyčné ZZÚ bylo zaplaceno clo nebo poplatky s rovnocenným účinkem na úrovni alespoň stejné jako cla platná ve Společenství na dovoz týchž produktů s původem ve třetích zemích způsobilých pro doložku nejvyšších výhod;
b) nebyly předmětem částečného nebo úplného osvobození od cla nebo navrácení cla či poplatků s rovnocenným účinkem, aniž tím je dotčen odstavec 2;
c) jsou doprovázeny vývozním osvědčením.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, může Komise na řádně podloženou žádost orgánů dotyčné ZZÚ a za účelem dosažení cílů tohoto rozhodnutí povolit ZZÚ veřejnou finanční podporu pro subjekty provozující postup překládky.
Tato žádost musí zejména uvést povahu a předpokládaný objem obchodu, který by měl z podpory prospěch.
Tato podpora musí mít formu podpory pro dopravu zboží uváděného do volného oběhu, včetně oprávněných provozních nákladů podporovaných ve vztahu k postupu překládky. Tato podpora nesmí vyvolat vážné narušení nebo obtíže, které mohou způsobit zhoršení situace v některém z hospodářských odvětví Společenství nebo jednoho či více členských států.
Orgány ZZÚ mohou Komisi předávat prohlášení s cílem poskytnout další informace pro odůvodnění své písemné žádosti.
Jestliže to orgány ZZÚ požadují, bude svolána partnerská pracovní skupina uvedená v čl. 7 odst. 3, aby vyřešila veškeré otázky spojené se správou postupu překládky.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na:
a) zemědělské produkty uvedené v příloze I Smlouvy ani na produkty, na něž se vztahuje nařízení Rady (EHS) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [8], s výjimkou, od 1. února 2002 a s výhradou, že Komise přijme nezbytná prováděcí pravidla,
A) produktů rybolovu kódů KN 0303311000, 0304209510 a 03061310 překládaných přes Grónsko v rámci ročního množství 10000 tun a
B) produktů rybolovu kódů KN 03022110, 03033110, 03054910, 03061210, 03061290, 03062291, 03062299, 03061310, 03061330, 03061340, 03061350, 03061380, 03062310, 03062331, 03062339, 03062390 překládaných přes Saint-Pierre a Miquelon v rámci ročního množství 2000 tun;
b) produkty podléhající při dovozu do Společenství množstevním omezením nebo antidumpingovým clům.
4. Podmínky vstupu do Společenství pro produkty nepocházející ze ZZÚ, ale ve volném oběhu v některé ze ZZÚ, a způsoby správní spolupráce, které se jich týkají, jsou uvedeny v příloze IV.
Článek 37
Postup projednávání ve výboru
1. Ve věcech uvedených v článku 36 je Komisi nápomocen výbor.
2. Na jednání výboru se vztahují články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 38
Množstevní omezení a opatření s rovnocenným účinkem
1. Společenství neuplatňuje na dovoz produktů pocházejících ze ZZÚ žádná množstevní omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem.
2. Odstavec 1 nevylučuje zákazy nebo omezení dovozu, vývozu nebo tranzitu odůvodněné veřejnou mravností, veřejným pořádkem, ochranou zdraví a života lidí a zvířat, ochranou rostlin, ochranou národního kulturního pokladu, jenž má uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotu, uchováním vyčerpatelných přírodních zdrojů nebo ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví.
Tyto zákazy nebo omezení v žádném případě nesmějí sloužit jako prostředky svévolné diskriminaci nebo zastřeného omezování obchodu obecně.
Článek 39
Odpady
1. Pohyb odpadů mezi členskými státy a ZZÚ je kontrolován v souladu s mezinárodním právem a právem Společenství. Společenství podporuje budování a rozvoj skutečné mezinárodní spolupráce v této oblasti s cílem chránit životní prostředí a veřejné zdraví.
2. Společenství zakáže veškerý přímý a nepřímý vývoz odpadů do ZZÚ, s výjimkou vývozu odpadů nezařazených jako nebezpečné určených pro využití, a orgány ZZÚ současně zakáží přímý a nepřímý dovoz takového odpadu do své země ze Společenství nebo jakékoli jiné země, aniž jsou dotčeny zvláštní mezinárodní závazky v těchto oblastech, které byly nebo budou přijaty na příslušných mezinárodních fórech.
3. Pokud jde o Společenství, použije se nařízení Rady (EHS) č. 259/93 ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole [9].
4. Pokud jde o ZZÚ, které pro své ústavní postavení nejsou stranou Basilejské úmluvy, urychlí jejich příslušné orgány přijetí vnitřních právních a správních opatření nezbytných pro provedení Basilejské úmluvy [10].
5. Dotčené členské státy navíc prosadí u ZZÚ přijetí vnitřních právních a správních opatření nezbytných pro provedení:
a) nařízení (EHS) č. 259/93:
i) článku 13, pokud jde o přepravu odpadů v rámci ZZÚ,
ii) článku 18, pokud jde o vývoz odpadů ze ZZÚ do států AKT;
b) nařízení (ES) č. 1420/1999 [11];
c) nařízení Komise (ES) č. 1547/1999 [12];
d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES s výhradou lhůt pro provedení stanovených v článku 16 uvedené směrnice [13].
6. Pokud jde o dovoz nebezpečných odpadů a odpadů neklasifikovaných jako nebezpečné určených pro konečné zneškodnění ze ZZÚ do Společenství, použijí se články 1 až 12 a 25 až 39 nařízení (EHS) č. 259/93 a rozhodnutí Komise 94/774/ES [14].
7. Jedna nebo více ZZÚ a členský stát, s nímž jsou spojeny, mohou použít pro vývoz odpadů ze ZZÚ do tohoto členského státu vnitrostátní postupy.
V tom případě dotyčné členské státy uvědomí Komisi do šesti měsíců od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost o platných právních předpisech nebo o veškerých budoucích souvisejících právních předpisech, včetně všech jejich změn.
Článek 40
Opatření přijímaná ZZÚ
1. S ohledem na současné potřeby rozvoje ZZÚ mohou orgány ZZÚ zachovat nebo zavést taková cla nebo množstevní omezení na dovoz produktů pocházejících ze Společenství, jaká považují za nezbytná.
2. a) Obchodní režimy používané ZZÚ vůči Společenství nesmějí působit diskriminaci mezi členskými státy ani být méně výhodné, než je zacházení podle doložky nejvyšších výhod.
b) Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto rozhodnutí, nerozlišuje Společenství v oblasti obchodu mezi ZZÚ.
c) Písmeno a) nebrání zemi nebo území, aby některým jiným ZZÚ nebo jinými rozvojovým zemím poskytly výhodnější zacházení, než je zacházení poskytované Společenství.
3. Orgány ZZÚ sdělí Komisi do tří měsíců po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost celní sazebníky a množstevní omezení, které uplatňují.
Oznámí Komisi rovněž veškeré pozdější změny těchto opatření v době jejich přijetí.
Článek 41
Doložka o dohledu
1. Produkty pocházející ze ZZÚ uvedené v článku 35 nebo produkty nepocházející ze ZZÚ uvedené v článku 36 mohou podléhat zvláštnímu dohledu. Komise rozhodne, na které produkty se dohled uplatňuje, po konzultacích s orgány ZZÚ a členským státem, s nímž je ZZÚ spojena.
2. Použije se článek 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [15].
3. Komise a příslušné orgány ZZÚ zajistí účinný výkon dohledu zavedením způsobů správní spolupráce stanovených v přílohách III a IV.
Článek 42
Ochranná opatření
1. Vzniknou-li v důsledku uplatňování tohoto rozhodnutí vážné obtíže v hospodářském odvětví Společenství nebo jednoho či více jeho členských států nebo k ohrožení jejich vnější finanční stability, nebo pokud vyvstanou obtíže, které mohou způsobit zhoršení situace v některém odvětví činnosti Společenství nebo v regionu Společenství, může Komise z vlastního podnětu nebo na žádost jednoho nebo více členských států a po konzultaci s výborem uvedeným v článku 43 přijmout nebo povolit dotčeným členským státům přijmout nezbytná ochranná opatření podle následujících odstavců.
2. Pro účely odstavce 1 se dává přednost opatřením, která co nejméně narušují fungování přidružení a Společenství. Tato opatření nesmějí překročit meze toho, co je nezbytně nutné k nápravě obtíží, které vznikly. Nesmějí být přísnější, než je odnětí preferenčního zacházení poskytnutého podle tohoto rozhodnutí.
3. Při přijímání nebo změně ochranných opatření se zvláštní pozornost věnuje zájmům nejméně rozvinutých ZZÚ.
4. Tímto článkem nejsou dotčena práva a povinnosti Společenství podle pravidel WTO, včetně pravidel obsažených v dohodě WTO o ochranných opatřeních [16]. Nebrání ani používání nařízení, jimiž se zřizuje společná organizace zemědělských trhů, správních předpisů Společenství nebo jednotlivých členských států, která z nich vcházejí, ani zvláštních pravidel přijatých podle článku 235 Smlouvy pro zpracované zemědělské produkty.
5. a) Jestliže členský stát požádá Komisi o uplatnění ochranných opatření, uvědomí Komise Radu, členské státy a orgány ZZÚ do tří pracovních dnů od obdržení žádosti členského státu, a vyzve orgány ZZÚ, aby dodaly všechny informace, které považují za významné pro vzniklou situaci.
b) Pokud Komise jedná z vlastního podnětu, uvědomí dotčené ZZÚ a členské státy co nejdříve.
c) Pokud to požadují orgány ZZÚ a aniž jsou dotčeny lhůty uvedené v tomto článku, je svolána partnerská pracovní skupina uvedená v čl. 7 odst. 3. Výsledky práce pracovní skupiny se předají poradnímu výboru. V tom případě se lhůta uvedená v odstavci 9 tohoto článku prodlužuje o deset pracovních dnů. Současně pozve Komise členské státy na schůzi výboru uvedeného v článku 43.
Členské státy a ZZÚ poskytnou Komisi veškeré nezbytné informace k odůvodnění svých žádostí o uplatňování nebo ne uplatňování ochranných opatření.
6. Komise okamžitě oznámí Radě, členským státům a orgánům ZZÚ své rozhodnutí přijmout nezbytná ochranná opatření. Rozhodnutí je okamžitě použitelné.
7. Každý členský stát může postoupit rozhodnutí Komise uvedené v odstavci 6 Radě do deseti pracovních dnů poté, co o něm obdržel oznámení.
8. Pokud Komise nepřijme rozhodnutí do 21 pracovních dnů nebo žádost zamítne nebo pokud se Komise rozhodne nepřijmout ochranná opatření, může každý členský stát, který věc předložil Komisi, ji postoupit Radě.
9. V případech uvedených v odstavcích 7 a 8 může Rada do 21 pracovních dnů kvalifikovanou většinou přijmout odlišné rozhodnutí.
Článek 43
Postup projednávání ve výboru
1. Ve věcech uvedených v článku 42 je Komisi nápomocen výbor.
2. Na jednání výboru se použijí články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Kapitola 2
Obchod službami a pravidla usazování
Článek 44
Obecný cíl
Dlouhodobým cílem v této oblasti je postupná liberalizace obchodu službami s náležitým ohledem na cíle místní politiky ZZÚ a s náležitým uvážením úrovně rozvoje ZZÚ a závazků, které přijalo Společenství, členské státy nebo ZZÚ v rámci WTO.
Článek 45
Obecné zásady usazování a poskytování služeb
1. Pro účely této kapitoly se rozumí:
a) "společnostmi nebo podniky" společnosti nebo podniky založené podle občanského nebo obchodního práva, včetně veřejných a jiných obchodních společností, družstev a jakýchkoli jiných právnických osob nebo sdružení řízených veřejným nebo soukromým právem, s výjimkou neziskových.
"Společnosti nebo podniky členských států" jsou společnosti nebo podniky vytvořené v souladu s právem členského státu, jejichž sídlo, správní ústředí nebo hlavní provozovna se nacházejí v některém členském státě. Společnost nebo podnik, které mají v členském státě pouze sídlo, se však musí zabývat činností se skutečnou a soustavnou vazbou na hospodářství tohoto členského státu.
"Společnosti nebo podniky ZZÚ" jsou společnosti nebo podniky vytvořené v souladu s právem platným v dané ZZÚ, jejichž sídlo, správní ústředí nebo hlavní provozovna se nacházejí v této ZZÚ. Společnost nebo podnik, které mají v určité zemi nebo území pouze sídlo, se však musí zabývat činností se skutečnou a soustavnou vazbou na hospodářství této země nebo území;
b) "obyvateli ZZÚ" osoby s obvyklým bydlištěm v ZZÚ, které jsou státními příslušníky členského státu nebo které mají právní postavení specifické pro ZZÚ. Touto definicí nejsou dotčena práva udělená občanstvím Unie ve smyslu Smlouvy.
2. Pokud jde o režimy pro usazování a poskytování služeb v souladu s čl. 183 odst. 5 Smlouvy a s výhradou odstavce 3 níže,
a) použije Společenství na ZZÚ závazky, které na sebe vzalo podle Všeobecné dohody o obchodu službami (GATS), za podmínek stanovených v uvedené dohodě a v souladu s tímto rozhodnutím; při používání těchto závazků členské státy nerozlišují mezi obyvateli, společnostmi a podniky ZZÚ;
b) orgány ZZÚ poskytují státním příslušníkům, společnostem nebo podnikům členských států zacházení, které není méně výhodné než zacházení se státními příslušníky, společnostmi nebo podniky třetích zemí, a nerozlišují mezi státními příslušníky, společnostmi a podniky členských států.
3. S cílem prosazovat nebo podporovat místní zaměstnanost mohou orgány ZZÚ přijímat předpisy pro podporu svých obyvatel a místních činností.
V tom případě uvědomí orgány ZZÚ Komisi o předpisech, které přijmou, a Komise o nich uvědomí členské státy.
4. Pokud jde o povolání lékaře, zubního lékaře, porodní asistentky, zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči, farmaceuta a veterinárního lékaře, přijme Rada na návrh Komise jednomyslným rozhodnutím seznam odborných kvalifikací specifických pro obyvatele ZZÚ, které jsou uznávány v členských státech.
Článek 46
Námořní doprava
Cílem spolupráce v této oblasti je zajistit harmonický rozvoj účinných a spolehlivých služeb námořní dopravy za hospodářsky uspokojivých podmínek usnadněním aktivní účasti všech stran podle zásady neomezeného přístupu k dopravě na obchodním základě.
Toto ustanovení se nevztahuje na Grónsko.
Kapitola 3
Oblasti související s obchodem
Článek 47
Běžné platby a pohyb kapitálu
1. Aniž je dotčen odstavec 2
a) neuvalí členské státy a orgány ZZÚ žádná omezení na jakékoli platby ve volně směnitelné měně na běžný účet platební bilance mezi rezidenty Společenství a ZZÚ;
b) pokud jde o transakce na kapitálovém účtu platební bilance, neuvalí členské státy a orgány ZZÚ žádná omezení na volný pohyb kapitálu pro přímé investice do společností vytvořených v souladu s právem hostitelského členského státu, země nebo území, a zajistí likvidaci a repatriaci aktiv vytvořených těmito investicemi a veškerého zisku z nich pocházejícího.
2. Společenství, členské státy a ZZÚ jsou oprávněny přijímat opatření uvedená obdobně v článcích 57, 58, 59, 60 a 301 Smlouvy v souladu s tam uvedenými podmínkami. Rovněž má-li jedna nebo více ZZÚ či jeden nebo více členských států vážné obtíže s platební bilancí nebo jsou jimi ohroženy, mohou orgány ZZÚ, členský stát nebo Společenství v souladu s podmínkami stanovenými v rámci GATT, GATS a článků VIII a XIV stanov Mezinárodního měnového fondu přijmout omezení běžných transakcí, která jsou časově omezená a nesmějí překročit míru nezbytnou k nápravě situace platební bilance. Při přijetí takových opatření se orgány ZZÚ, členský stát nebo Společenství neprodleně vzájemně informují a co nejdříve si navzájem předloží harmonogram zrušení dotyčných opatření.
Článek 48
Politiky hospodářské soutěže
1. Zavedení a provádění efektivních a řádných politik a pravidel hospodářské soutěže má zásadní význam pro zlepšení a zabezpečení prostředí příznivého pro investice, udržitelného procesu industrializace a průhlednosti v přístupu na trhy.
2. S cílem zajistit odstranění narušování hospodářské soutěže a s náležitým ohledem na různé úrovně rozvoje a hospodářských potřeb každé ZZÚ se Společenství a ZZÚ zavazují provádět celostátní, regionální nebo místní pravidla a politiky zahrnující kontrolu a za jistých podmínek zákaz dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků a jednání ve shodě mezi podniky, jejichž cílem nebo výsledkem je zabránění hospodářské soutěži, její omezení nebo narušení. Výše uvedený zákaz se vztahuje také na zneužívání dominantního postavení jedním nebo více podniky na území Společenství nebo ZZÚ.
Článek 49
Ochrana práv duševního vlastnictví
1. Zajistí se přiměřená a účinná úroveň ochrany práv duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví včetně prostředků pro vynucování těchto práv v souladu s nejvyššími mezinárodními normami s cílem snížit narušování dvoustranného obchodu a bránění mu.
2. Práva duševního vlastnictví zahrnují autorská práva, včetně zejména autorských práv k počítačovým programům, a práva s nimi související, užitné vzory, patenty včetně biotechnologických vynálezů, průmyslové vzory, zeměpisná označení včetně označení původu, ochranné známky zboží a služeb, topografie integrovaných obvodů, právní ochranu databází, ochranu před nekalou soutěží podle článku 10 bis Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví a ochranu nezveřejněných informací o know-how.
Článek 50
Normalizace a certifikace
V oblasti normalizace, certifikace a zabezpečování se provádí těsnější spolupráce s cílem odstranit zbytečné technické překážky a snížit rozdíly v těchto oblastech pro usnadnění obchodu.
Článek 51
Obchod a životní prostředí
Rozvoj mezinárodního obchodu se podporuje způsobem, který zajistí udržitelné a řádné řízení životního prostředí v souladu s příslušnými mezinárodními dohodami a závazky a s patřičným ohledem na úroveň rozvoje jednotlivých ZZÚ. Zvláštní potřeby a požadavky ZZÚ se berou v úvahu při navrhování a provádění opatření na ochranu životního prostředí.
Na základě zásad z Ria se spolupráce zaměří na zajišťování schopnosti vzájemné podpory mezi obchodní politikou a politikou životního prostředí, zejména posilováním kontroly jakosti zboží a služeb souvisejících se životním prostředím a zdokonalováním výrobních metod šetrných k životnímu prostředí.
Článek 52
Obchod a pracovní normy
Musí být dodržovány klíčové pracovní normy uznávané na mezinárodní a vnitrostátní úrovni, zejména svoboda sdružování a ochrana práva organizovat se, uplatňování práva organizovat se a kolektivně vyjednávat, zrušení nucené práce, odstranění nejhorších forem dětské práce, minimální věk pro přijetí do zaměstnání a nediskriminace v souvislosti se zaměstnáním.
Článek 53
Politika ochrany spotřebitele a ochrana zdraví spotřebitele
Provádí se spolupráce v oblasti politiky ochrany spotřebitele a ochrany zdraví spotřebitele s náležitým ohledem na právní předpisy platné v ZZÚ a ve Společenství s cílem vyhnout se překážkám obchodu.
Článek 54
Zákaz skrytých ochranářských opatření
Tato kapitola nesmí být využívána jako prostředek svévolné diskriminace nebo skrytého omezování obchodu.
Kapitola 4
Měnové a daňové záležitosti
Článek 55
Doložka o vynětí daní
1. Aniž je dotčen článek 56, nevztahuje se zacházení v rámci doložky nejvyšších výhod poskytované v souladu s tímto rozhodnutím na daňové výhody, které si členské státy nebo orgány ZZÚ poskytují nebo mohou v budoucnosti poskytovat na základě dohod o zamezení dvojího zdanění nebo jiných daňových režimů nebo platných vnitřních daňových předpisů.
2. Žádné ustanovení tohoto rozhodnutí nelze vykládat tak, že brání přijetí nebo vynucování jakéhokoli opatření s cílem zamezit vyhýbání se daňové povinnosti nebo daňovým únikům podle daňových ustanovení dohod o zamezení dvojího zdanění nebo jiných daňových režimů nebo platných vnitřních daňových předpisů.
3. Žádné ustanovení tohoto rozhodnutí nelze vykládat tak, že brání příslušným orgánům rozlišovat při používání odpovídajících ustanovení svých daňových předpisů mezi plátci daně, kteří nejsou ve stejné situaci, zejména s ohledem na jejich místo pobytu nebo s ohledem na místo, kde je investován jejich kapitál.
Článek 56
Daňové a celní režimy pro zakázky financované Společenstvím
1. ZZÚ použijí pro zakázky financované Společenstvím daňové a celní režimy, které nejsou méně výhodné než režimy, které používají pro nejvíce zvýhodňované státy nebo mezinárodní rozvojové organizace, s nimiž udržují vztahy. Pro účely stanovení zacházení doložky nejvyšších výhod se neberou v úvahu režimy používané příslušnými orgány dotyčné země nebo území vůči ostatním rozvojovým zemím.
2. S výhradou odstavce 1 se na zakázky financované Společenstvím vztahují tato ustanovení:
a) v ZZÚ, které jsou příjemcem pomoci, nepodléhá zakázka žádnému stávajícímu či budoucímu kolkovnému ani registračním poplatkům či daňovým poplatkům s rovnocenným účinkem; tyto zakázky však jsou registrovány podle právních předpisů platných v ZZÚ a může za ně být vyžadován poplatek, který odpovídá poskytnuté službě;
b) zisky nebo příjmy vznikající z provádění zakázek se zdaňují podle vnitřní daňové úpravy dotyčných ZZÚ za předpokladu, že fyzická nebo právnická osoba, která tohoto zisku nebo příjmu dosahuje, má v dané ZZÚ stálou provozovnu nebo že provádění zakázky trvá déle než šest měsíců;
c) podniky, které musí pro provádění zakázek na stavební práce dovézt zařízení, využijí pro uvedené zařízení systém dočasného dovozu podle vnitrostátních právních předpisů přijímajících ZZÚ, pokud o to požádají;
d) každé profesionální zařízení potřebné pro provádění úkolů stanovených v zakázce na služby se dočasně propustí do přijímajících ZZÚ podle jejich vnitrostátních právních předpisů s osvobozením od cel, daní nebo daňových poplatků s rovnocenným účinkem, jestliže tato cla, daně a poplatky nepředstavují odměnu za poskytnuté služby;
e) dovoz na základě zakázek na dodávky se propouští do přijímajících ZZÚ s osvobozením od cel, daní nebo daňových poplatků s rovnocenným účinkem. Zakázky na dodávky pocházející z dotyčné země nebo území se uzavírají na základě cen dodávek ze závodu, k nimž mohou být přičteny takové vnitřní daňové poplatky, jaké mohou být uplatňovány na takové dodávky v dané zemi nebo území;
f) paliva, maziva a uhlovodíková pojiva a všechny materiály použité v plnění zakázek na stavební práce se považují za zakoupené na místním trhu a podléhají daňové úpravě použitelné na základě právních předpisů platných v přijímající ZZÚ; a
g) spotřební zboží dovezené pro potřebu fyzických osob jiných než zaměstnaných v místě, které se zabývají prováděním úkolů stanovených v zakázce na služby, a jejich rodinných příslušníků se osvobozuje od dovozního cla, daní a ostatních daňových poplatků s rovnocenným účinkem v mezích stanovených právními předpisy platnými v přijímající ZZÚ.
3. Každá otázka, na kterou se nevztahují odstavce 1 a 2, podléhá i nadále právním předpisům dotyčné ZZÚ.
4. Úředníci Komise, s výjimkou v místě najatých zaměstnanců, jsou osvobozeni ode všech daní ukládaných v zemi nebo na území, na které jsou vysláni.
Kapitola 5
Odborné vzdělávání, způsobilost pro programy Společenství a jiná ustanovení
Článek 57
Odborné vzdělávání
Státní příslušníci členského státu pocházející ze ZZÚ jsou způsobilí pro získání odborného vzdělání ve Společenství na stejném základě jako státní příslušníci dotyčného členského státu, v němž jsou schopni splnit podmínky, jejichž splnění se požaduje od uvedených státních příslušníků, včetně případné podmínky trvalého bydliště ve Společenství nebo v EHP.
Článek 58
Programy otevřené pro ZZÚ
Osoby pocházející ze ZZÚ a případně i dotyčné veřejné nebo soukromé subjekty a instituce ZZÚ jsou způsobilé pro programy Společenství uvedené v seznamu v příloze II F a pro veškeré programy, které je v budoucnosti nahradí, s výhradou pravidel těchto programů a režimů platných pro členský stát, s nímž jsou spojeny.
Komise může tento seznam změnit na žádost ZZÚ či členského státu nebo z vlastního podnětu.
Článek 59
Korespondenční střediska Euro-Info (EICC)
Na žádost orgánů ZZÚ a postupy podle části třetí hlavy I může být v ZZÚ zřízeno korespondenční středisko Euro-Info (dále jen "EICC"). Hostitelské struktuře EICC se může zpřístupnit částečné financování ze subvencí dostupných v rámci JPD nebo regionální spolupráce.
Úkoly EICC, nástroje a služby, které mají k dispozici, postupy jejich zřizování a kritéria výběru hostitelské struktury jsou stanoveny v příloze V.
Článek 60
CDE a CTA
ZZÚ jsou na žádost svých orgánů způsobilé pro služby Střediska pro rozvoj podnikání (CDE) a Střediska pro rozvoj zemědělství (CTA) uvedených v článku 1 přílohy III dohody o partnerství AKT/ES.
Jakékoli náklady spojené se službami, které CDE nebo CTA poskytuje ve prospěch ZZÚ, jsou financovány z prostředků stanovených v příloze II A.
ČÁST ČTYŘI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 61
Změna postavení
Pokud některá ze ZZÚ získá nezávislost,
a) mohou být režimy stanovené tímto rozhodnutím pro tuto zemi nebo území nadále prozatímně používány za podmínek, které stanoví Rada;
b) Rada na návrh Komise jednomyslně rozhodne o všech nezbytných úpravách tohoto rozhodnutí, zejména o částkách stanovených v příloze II A.
Článek 62
Přezkum
Rada do 31. prosince 2007 na návrh Komise jednomyslně přijme předpisy, které se mají zavést pro následné používání zásad stanovených v článcích 182 až 186 Smlouvy. V této souvislosti Rada zejména přijme veškerá nezbytná opatření, pokud se některá ze ZZÚ v souladu se svými ústavními postupy rozhodne přistoupit ke zvláštním preferenčním ujednáním mezi Společenstvím a různými partnery v regionu, ke kterému náleží. V tomto ohledu Rada vezme v úvahu zejména mezinárodní závazky přijaté Společenstvím, jeho členskými státy nebo ZZÚ, včetně závazků v rámci WTO.
Článek 63
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 2. prosince 2001. Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2011.
wČlánek 64
Zveřejnění
Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství.
V Bruselu dne 27. listopadu 2001.
Decisão do Conselho
de 27 de Novembro de 2001
relativa à associação dos países e territórios ultramarinos à Comunidade Europeia
("Decisão de Associação Ultramarina")
(2001/822/CE)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, e, nomeadamente, o seu artigo 187.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão,
Considerando o seguinte:
(1) A Decisão 91/482/CEE do Conselho, de 25 de Julho de 1991, relativa à associação dos países e territórios ultramarinos à Comunidade Económica Europeia(1), foi aplicável até 31 de Dezembro de 2001. O n.o 4 do seu artigo 240.o prevê que o Conselho, deliberando por unanimidade, mediante proposta da Comissão, aprove as disposições a prever com vista à subsequente aplicação dos princípios inscritos nos artigos 182.o a 186.o do Tratado que institui a Comunidade Europeia, a seguir designado "Tratado".
(2) A Declaração n.o 36 relativa aos países e territórios ultramarinos, anexa à Acta Final da Conferência dos Representantes dos Governos dos Estados-Membros, assinada em Amesterdão em 2 de Outubro de 1997, convida o Conselho a reapreciar, nos termos do artigo 187.o do Tratado, o regime de associação dos países e territórios ultramarinos (PTU) com um quádruplo objectivo:
- promover mais eficazmente o desenvolvimento económico e social dos PTU,
- desenvolver as relações económicas entre os PTU e a União Europeia,
- tomar em conta da forma mais adequada a diversidade e a especificidade de cada PTU, nomeadamente os aspectos referentes à liberdade de estabelecimento,
- melhorar a eficácia do instrumento financeiro.
(3) Em 11 de Fevereiro de 1999, o Parlamento Europeu aprovou uma resolução sobre as relações com os PTU, os ACP e as regiões ultraperiféricas da União Europeia(2), e, posteriormente, em 4 de Outubro de 2001, uma resolução sobre uma proposta, apresentada pela Comissão, de Decisão do Conselho relativa à associação dos PTU à Comunidade Europeia(3).
(4) Na sua comunicação de 20 de Maio de 1999 intitulada "Elementos de reflexão sobre o estatuto dos PTU associados à CE e orientações sobre PTU 2000", a Comissão analisou as características e a evolução da associação dos PTU à CE desde 1957, lembrou os princípios fundamentais e o contexto actual dessa associação e definiu pistas alternativas de orientação da mesma para o período que se iniciou em 1 de Março de 2000.
(5) Em conformidade com o artigo 10.o da Decisão 91/482/CEE, as autoridades competentes dos PTU comunicaram à Comissão as alterações ou os complementos que pretendem para o futuro, nomeadamente no quadro de uma reunião de parceria, que foi realizada em 29 e 30 de Abril de 1999 e em que participaram a Comissão, os quatro Estados-Membros a que estão ligados os PTU e os 20 PTU em questão.
(6) Os PTU, embora não constituam países terceiros, também não fazem parte do mercado interno e devem satisfazer as obrigações impostas no que se refere aos países terceiros no plano comercial, nomeadamente quanto às regras de origem, ao respeito pelas normas sanitárias e fitossanitárias ou às medidas de salvaguarda.
(7) De uma forma geral, compete ao Conselho, quando aprova medidas ao abrigo do artigo 187.o do Tratado, ter simultaneamente em conta os princípios indicados na quarta parte do mesmo e dos outros princípios do direito comunitário. Além disso, é necessário ter em conta a experiência adquirida com a aplicação do regime comercial da Decisão 91/482/CEE.
(8) Este regime que prevê ao mesmo tempo o livre acesso, com isenção de direitos aduaneiros, para os produtos originários dos PTU e regras de origem que permitem a cumulação com produtos originários dos Estados ACP que beneficiam de um regime diferente e da Comunidade, causa ou poderá causar graves perturbações ao funcionamento de determinadas organizações comuns de mercado da política agrícola comum, nomeadamente no sector do arroz e do açúcar. Essas perturbações levaram por diversas vezes a Comissão e o Conselho a adoptarem medidas de salvaguarda.
(9) No que diz respeito ao arroz, as alterações introduzidas aquando da revisão intercalar da Decisão 91/482/CEE(4), ao limitarem as possibilidades de recurso à cumulação de origem, permitiram preservar um acesso ao mercado comunitário compatível com o equilíbrio deste para produtos dos PTU. Esse acesso deve ser melhorado em relação aos PTU menos avançados sem por isso alterar a quantidade global que beneficia da acumulação. Como apenas dois outros PTU operaram neste sector, as restantes quantidades disponíveis devem ser-lhes atribuídas, no interesse da transparência.
(10) Em contrapartida, no que se refere ao açúcar e mistura de açúcar, as exportações dos PTU efectuadas a partir de açúcar originário dos Estados ACP ou da Comunidade produziram-se para um mercado comunitário, largamente excedentário, obrigando a uma redução mais importantes das quotas atribuídas aos produtores comunitários e, portanto, a uma perda mais significativa do respectivo rendimento.
(11) Por outro lado essas importações, devido às operações mínimas, com um fraco valor acrescentado, que bastam actualmente para obter o estatuto de produto originário dos PTU no sector do açúcar, contribuem muito pouco para o desenvolvimento desses territórios, e sem qualquer proporção com as perturbações que provocam aos sectores comunitários em questão.
(12) Pelos motivos indicados, é necessário adoptar regras de origem que excluam, para o açúcar, a possibilidade de cumulação de origem ACP/PTU/CE só quando forem executadas operações mínimas. Porém, tendo em conta os investimentos já efectuados nos PTU com base nas regras em vigor desde 1991, essa exclusão deverá entrar em vigor de forma progressiva. Por coseguinte e sob reserva da aprovação das disposições de execução, dever-se-á permitir temporariamente continuar a cumulação dentro de limites quantitativos progressivamente decrescentes que sejam compatíveis com os objectivos da organização comum de mercado da Comunidade para o açúcar, tendo embora em devida conta os legítimos interesses dos operadores PTU.
(13) Importa igualmente prever que os produtos agrícolas originários da Comunidade que tenham beneficiado de uma restituição à exportação não possam ser importados na Comunidade com intenção de direitos através do procedimento de cumulação.
(14) Também é oportuno que a totalidade das regras de origem PTU seja actualizada para ter em conta o progresso técnico e a política de harmonização dessas regras adoptada pela Comunidade no interesse dos operadores e dos administradores em questão. Com o mesmo objectivo, é necessário simplificar o procedimento a fim de que, no futuro, seja mais fácil introduzir nestas regras as alterações técnicas necessárias.
(15) O procedimento para o transbordo de mercadorias não originárias dos PTU mas em livre circulação deverá ser completado e clarificado, a fim de assegurar um quadro jurídico transparente e fiável para os operadores e para as administrações. Esse procedimento deverá igualmente ser tornado extensivo a alguns produtos da pesca de especial importância para a Gronelândia e São Pedro e Miquelon, sob reserva da aprovação das disposições de execução necessárias.
(16) As disposições gerais do Tratado e do direito dele derivado não se aplicam automaticamente aos PTU, salvo disposições expressas em contrário. Em contrapartida, os produtos dos PTU importados para a Comunidade devem respeitar as regras comuns em vigor.
(17) A assistência financeira aos PTU deverá ser atribuída com base em critérios uniformes, transparentes e eficazes, tendo em conta as necessidades e os desempenhos dos PTU. Esses critérios deverão incluir nomeadamente as dimensões económicas e físicas dos PTU, a utilização dada às afectações anteriores, o respeito dos princípios da boa gestão financeira, uma política fiscal justa, a capacidade de absorção prevista, a necessidade de criar uma reserva para financiar as despesas não programáveis e uma transição equilibrada para evitar um retrocesso súbito e considerável dos montantes afectados à Nova Caledónia, Polinésia Francesa e Antilhas Neerlandesas. No interesse da eficácia, da simplificação e do reconhecimento das capacidades de gestão das autoridades dos PTU, os recursos financeiros concedidos aos PTU devem ser geridos de forma mais consentânea com o espírito de parceria, mediante a aplicação de procedimentos inspirados na regulamentação em vigor no âmbito dos fundos estruturais.
(18) Para isso, os procedimentos atribuem aos PTU a responsabilidade principal da programação e da execução da cooperação, que será feita essencialmente em conformidade com as disposições territoriais dos PTU, ao mesmo tempo que se confirma a ajuda da Comunidade, e mais especificamente da Comissão, no acompanhamento, na avaliação e na auditoria das acções programadas. Deve, além disso, esclarecer-se quais os programas comunitários e rubricas orçamentais abertos aos PTU, bem como os processos para uma transição suave dos anteriores FED para o 9.o
(19) Por outro lado, a evolução do contexto mundial, que se traduz num processo contínuo de liberalização das trocas comerciais, implica largamente a Comunidade, principal parceiro comercial dos PTU, bem como os Estados ACP vizinhos dos PTU e outros parceiros económicos. Na equação do acesso ao mercado, o nível dos direitos aduaneiros desempenha um papel cada vez menos importante, ao passo que o comércio de serviços e os domínios ligados ao comércio assumem uma importância crescente na relação entre os PTU e os seus parceiros económicos. Pelo que, embora se deva renovar nas suas grandes linhas o regime comercial em vigor, importa, simultaneamente, favorecer essa relação e facilitar uma integração progressiva dos PTU que o pretendam na economia regional e mundial, ajudando-os a reforçar a sua capacidade de tratar todos estes novos domínios.
(20) As medidas necessárias à execução da presente decisão serão aprovadas nos termos da Decisão 1999/468/CE do Conselho, de 28 de Junho de 1999, que fixa as regras de exercício das competências de execução atribuídas à Comissão(5). Contudo, e namedida em que se trata da execução do 9.o FED, importa que os votos e a maioria sejam os previstos no artigo 21.o do Acordo Interno entre os representantes dos Governos dos Estados-Membros, reunidos no Conselho, relativo ao financiamento e à gestão da ajuda concedida pela Comunidade no âmbito do protocolo financeiro do Acordo de Parceria entre os Estados de África, das Caraíbas e do Pacífico, por um lado, e a Comunidade Europeia e os seus Estados-Membros, por outro, assinado em Cotonou, no Benim, em 23 de Junho de 2000, bem como à concessão de assistência financeira aos países e territórios ultramarinos aos quais se aplica a parte IV do Tratado(6), em seguida designado "Acordo Interno".
(21) As medidas necessárias à execução do anexo III serão aprovadas nos termos do artigo 249.o do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho, de 12 de Outubro de 1992, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário.
(22) Os PTU são ambientes insulares frágeis, que requerem uma protecção adequada, nomeadamente em matéria de gestão de resíduos. No tocante aos resíduos radioactivos, essa protecção está prevista nos termos do artigo 198.o do Tratado Euratom e do respectivo direito derivado, salvo no caso da Gronelândia, à qual este Tratado não se aplica. Para outros tipos de resíduos, dever-se-á especificar quais as normas comunitárias a aplicar em relação aos PTU.
(23) O regime de associação previsto na presente decisão não se aplicará às Bermudas, em conformidade com o desejo expresso pelo Governo das Bermudas.
DECIDE:
PARTE I
DISPOSIÇÕES GERAIS DA ASSOCIAÇÃO DOS PTU À COMUNIDADE
Capítulo I
Disposições gerais
Artigo 1.o
Finalidade, objectivos e princípios
1. A associação dos PTU à Comunidade, a seguir designada "Associação dos PTU à CE", baseia-se na finalidade definida no artigo 182.o do Tratado, nomeadamente a promoção do desenvolvimento económico e social dos PTU e o estabelecimento de relações económicas estreitas entre eles e a Comunidade no seu conjunto.
A associação persegue os objectivos definidos no artigo 183.o do Tratado, no respeito pelos princípios enumerados nos artigos 184.o a 188.o do Tratado, centrando-se na redução, na prevenção e, a prazo, na erradicação da pobreza, no desenvolvimento sustentável e na integração progressiva nas economias regionais e mundiais.
2. A associação refere-se aos PTU enumerados no anexo IA.
3. Em conformidade com o artigo 188.o do Tratado, a presente decisão aplica-se à Gronelândia, sem prejuízo das disposições específicas constantes do protocolo relativo ao regime especial aplicável à Gronelândia, anexo ao Tratado.
Artigo 2.o
Elementos essenciais
1. A Associação dos PTU à CE baseia-se nos princípios da liberdade, democracia, respeito pelos direitos do homem e pelas liberdades fundamentais, bem como no Estado de Direito. Estes princípios, nos quais assenta a União, em conformidade com o artigo 6.o do Tratado da União Europeia, são comuns aos Estados-Membros e aos PTU que a eles se encontram ligados.
2. Não haverá nenhuma discriminação baseada no sexo, raça ou origem étnica, religião ou crença, deficiência, idade ou orientação sexual nos domínios de cooperação contempladas na presente decisão.
Artigo 3.o
Os PTU menos desenvolvidos
1. A Comunidade concede um tratamento especial aos PTU menos desenvolvidos e aos que não podem beneficiar da cooperação e integração regionais referidas no artigo 16.o
2. Para responder a estas dificuldades, a cooperação para o financiamento do desenvolvimento inclui, nomeadamente, um tratamento especial aquando da determinação do volume dos recursos financeiros, bem como das condições inerentes ao benefício desses recursos, a fim de permitir aos PTU menos desenvolvidos ultrapassar os obstáculos estruturais, ou outros, ao seu desenvolvimento. Atribui uma importância especial à melhoria das condições de vida das camadas mais desfavorecidas da população no âmbito da luta contra a pobreza.
3. Os PTU considerados menos desenvolvidos para efeitos da presente decisão são enumerados no anexo IB. Essa lista é alterada pela decisão do Conselho, deliberando por unanimidade mediante proposta da Comissão, sempre que a situação económica de um PTU sofra uma alteração significativa e duradoura que implique incluí-lo na categoria dos PTU menos desenvolvidos ou, inversamente, quando a sua inclusão nessa categoria já não se justifique.
Capítulo 2
Agentes da cooperação nos PTU
Artigo 4.o
Princípios
1. No quadro da parceria prevista no artigo 7.o, as autoridades de cada PTU serão as principais responsáveis pela definição das estratégias de associação e de desenvolvimento e pela sua implementação através da elaboração, juntamente com a Comunidade e o Estado-Membro a que o PTU em causa esteja ligado, de Documentos Únicos de Programação (a seguir designados "DOCUP") e de programas de cooperação.
2. A Comunidade reconhece que os agentes descentralizados públicos e privados contribuem decisivamente para a realização dos objectivos enumerados no artigo 183.o do Tratado.
3. Os princípios de transparência, da subsidiariedade e da necessidade de eficácia nortearão as partes na execução da presente decisão.
Artigo 5.o
Os diversos actores
1. São agentes da cooperação nos PTU:
- as autoridades do PTU,
- as restantes autoridades regionais e locais do PTU,
- a sociedade civil, as organizações sócio-profissionais e sindicais, as entidades de prestação de serviços públicos e as organizações não governamentais locais, nacionais ou internacionais.
Os Estados-Membros a que os PTU estejam ligados informarão a Comissão, no prazo de três meses a contar da entrada em vigor da presente decisão, das autoridades competentes nacionais ou locais mencionadas nos diferentes artigos da presente decisão.
2. O reconhecimento dos actores não governamentais dependerá da sua capacidade de resposta em relação às necessidades das populações, das suas competências específicas e do carácter democrático e transparente da sua forma de organização e de gestão.
3. Os actores não governamentais serão identificados por acordo entre as autoridades do PTU, a Comissão e o Estado-Membro a que o PTU está ligado, em função das questões tratadas e das suas competências e domínios de actividade. Esta identificação realizar-se-á em cada PTU no âmbito da elaboração dos programas de cooperação referidos no artigo 4.o
Artigo 6.o
Tarefas dos actores não governamentais
Os actores não governamentais, identificados em conformidade com o n.o 3 do artigo 5.o, podem participar:
- em actividades de informação e de consulta,
- na elaboração e na execução dos programas de cooperação,
- na cooperação descentralizada no âmbito das responsabilidades delegadas, a fim de apoiar as dinâmicas locais de desenvolvimento.
Capítulo 3
Princípios e procedimentos da Parceria PTU-CE
Artigo 7.o
Diálogo e parceria
1. A fim de dar aos PTU a possibilidade de participarem plenamente na implementação da Associação dos PTU à CE, tendo devidamente em conta a forma como estão organizadas as instituições dos Estados-Membros em causa, a Associação apoia-se num procedimento de concertação, assente nas disposições adiante referidas, que contemplará todos os problemas que se coloquem nas relações entre os PTU e a Comunidade.
2. Mediante um diálogo amplo, a Comunidade e todos os PTU e Estados-Membros a que estão ligados deverão ter a possibilidade de se concertarem mutuamente sobre os princípios, os procedimentos pormenorizados e os resultados da associação.
Reunir-se-á anualmente um fórum de diálogo PTU-UE, em seguida denominado "Fórum PTU", no qual se congregarão as autoridades dos PTU, os representantes dos Estados-Membros a que os PTU estão ligados e a Comissão.
3. Haverá parcerias distintas entre a Comissão, o Estado-Membro a que o PTU está ligado e cada PTU, representado pelas respectivas autoridades, a fim de permitir pôr em prática os princípios enunciados na presente decisão, em especial os referidos nos artigos 14.o e 19.o Esta concertação trilateral é em seguida denominada "parceria".
Para cada PTU, serão criados grupos de trabalho de parceria, que terão carácter consultivo. Os grupos serão compostos pelos três referidos parceiros. Estes grupos poderão ser convocados a pedido da Comissão, de um Estado-Membro ou de um PTU. A pedido de um dos parceiros, poderão ser realizadas reuniões conjuntas entre vários grupos, a fim de se estudarem assuntos de interesse comum ou aspectos regionais da associação.
4. Esta concertação será concretizada respeitando plenamente as competências institucionais, jurídicas e financeiras respectivas de cada um dos três parceiros.
A presidência e o secretariado dos grupos de trabalho e do Fórum PTU são assegurados pela Comissão.
Um representante do Banco Europeu de Investimento, a seguir denominado "BEI", assistirá às reuniões sempre que na ordem de trabalhos figurem questões dos domínios da sua competência.
5. Os pareceres dos grupos de trabalho e do Fórum PTU serão, sempre que necessário, objecto de decisões da Comissão, no âmbito das suas competências, ou de propostas da Comissão ao Conselho tendo em vista a aplicação de novos elementos constitutivos da Associação dos PTU à CE, ou a sua alteração, com base no artigo 187.o do Tratado.
Artigo 8.o
Assembleia Parlamentar Paritária ACP- UE
As autoridades competentes dos PTU serão informadas da ordem de trabalhos, das resoluções e das recomendações da Assembleia Parlamentar Paritária ACP-UE.
Os Estados-Membros e a Comissão apoiarão qualquer pedido das autoridades dos PTU no sentido de participarem, na qualidade de observadores, nas sessões plenárias da Assembleia Parlamentar Paritária ACP-UE, sem prejuízo do regimento desta última.
Artigo 9.o
Gestão
A gestão corrente da presente decisão será assegurada pela Comissão e pelas autoridades dos PTU e, caso seja necessário, pelo Estado-Membro a que está ligado o PTU, respeitando plenamente as competências institucionais, jurídicas e financeiras de cada um dos parceiros, nomeadamente no que se refere à cooperação para o financiamento do desenvolvimento, bem como à cooperação nos domínios do comércio e dos serviços.
PARTE II
DOMÍNIOS DA COOPERAÇÃO PTU-CE
Artigo 10.o
Domínios da cooperação
A Comunidade contribui para o desenvolvimento dos PTU nos diferentes domínios enunciados no presente título, em conformidade com as prioridades definidas nas estratégias de desenvolvimento de cada PTU ou, se for caso disso, sob a forma de acções regionais.
Artigo 11.o
Sectores produtivos
A cooperação apoiará as políticas e estratégias sectoriais que facilitem o acesso às actividades e recursos produtivos, designadamente nos seguintes sectores:
a) Agricultura: política agrícola e criação de instituições, diversificação, irrigação, multiplicação de sementes, medidas de protecção das culturas, produção de adubos, equipamento, transformação dos produtos agrícolas, criação de bovinos e de gado miúdo, zootecnia, extensão rural e investigação; comercialização; armazenamento e transporte; segurança alimentar; crédito agrícola; povoamento rural e reforma agrária; política de utilização e de registo das terras, transferência de tecnologias, infra-estruturas de irrigação e de drenagem, outros serviços de apoio;
b) Silvicultura: política silvícola e criação de instituições, designadamente utilização das árvores para preservar o ambiente mediante o controlo da erosão e da desertificação; repovoamento florestal; gestão florestal, incluindo a utilização e a gestão racionais das exportações de madeira; questões relacionadas com as florestas tropicais húmidas; investigação e formação;
c) Pesca: política da pesca e criação de instituições, protecção e gestão racional dos recursos haliêuticos; criação piscícola e piscicultura artesanal; transporte dos produtos da pesca; armazenagem frigorífica, comercialização e preservação do peixe;
d) Desenvolvimento rural: política rural e criação de instituições, projectos/programas de desenvolvimento rural integrado; assistência e projectos orientados para as populações, produção e comercialização nas zonas rurais; infra-estrutura rural;
e) Indústria: política sectorial e criação de instituições; artesanato; agro-indústrias e outros sectores manufactureiros, indústria de material de transporte; investigação e desenvolvimento tecnológicos; controlo da qualidade; desenvolvimento e expansão de pequenas e médias empresas (PME) e de micro-empresas;
f) Minas: política sectorial e criação de instituições, investigação e desenvolvimento tecnológicos; exploração mineira em pequena escala, etc.;
g) Energia: política da energia e criação de instituições; produção de electricidade (não renovável e renovável); utilização eficaz dos recursos energéticos; investigação e formação no domínio da energia; incentivo à participação do sector privado na produção e distribuição de electricidade;
h) Transportes: política de transportes e criação de instituições; transportes rodoviários e ferroviários, transportes aéreos e marítimos ou por vias navegáveis interiores, instalações de armazenagem;
i) Comunicação: política da comunicação e criação de instituições; telecomunicações e meios de comunicação social;
j) Água: política da água e criação de instituições; protecção dos recursos hídricos, gestão dos resíduos, abastecimento de água às zonas rurais e às zonas urbanas para fins domésticos, industriais e agrícolas; armazenagem e distribuição e gestão dos recursos hidráulicos;
k) Serviços bancários e financeiros e serviços às empresas: política do sector financeiro e criação de instituições; serviços às empresas; privatização, participações e comercialização; ajuda às associações comerciais e profissionais (incluindo as agências de promoção das exportações); instituições financeiras e bancárias;
l) Desenvolvimento das tecnologias e da respectiva aplicação, investigação: política e criação de instituições; acção concertada a nível territorial, nacional e/ou regional com vista à promoção de actividades científicas e tecnológicas e respectiva aplicação à produção e à promoção da cultura informática nos sectores público e privado, programas científicos e equipamentos de investigação.
Artigo 12.o
Desenvolvimento do comércio
1. A Comunidade empreenderá acções para o desenvolvimento do comércio, desde a fase da concepção até à fase final da distribuição dos produtos.
Estas acções têm por objectivo permitir que os PTU tirem o máximo proveito das disposições da presente decisão e possam participar, nas melhores condições, nos mercados da Comunidade e nos mercados internos, sub-regionais, regionais e internacionais, diversificando a gama de produtos e aumentando o valor e o volume do comércio de bens e de serviços dos PTU.
2. Para além do desenvolvimento do comércio entre os PTU e a Comunidade, será concedida especial atenção às acções destinadas a aumentar a autonomia dos PTU e a desenvolver a cooperação regional a nível do comércio e dos serviços.
3. No âmbito dos instrumentos previstos pela presente decisão, e em conformidade com as disposições aprovadas para esse fim, as acções empreendidas a pedido das autoridades dos PTU contemplarão em especial os sectores seguintes:
a) Apoio à definição de políticas macroeconómicas necessárias ao desenvolvimento do comércio;
b) Apoio à criação ou à reforma de quadros legislativos e regulamentares apropriados, bem como à reforma dos procedimentos administrativos;
c) Execução de estratégias comerciais coerentes;
d) Apoio aos PTU para o desenvolvimento das suas capacidades internas, dos seus sistemas de informação e da percepção do papel e da importância do comércio no desenvolvimento económico;
e) Apoio ao reforço das infra-estruturas ligadas ao comércio e nomeadamente aos esforços dos PTU com vista a desenvolver e a melhorar a infra-estrutura dos serviços de apoio, incluindo as facilidades de transporte e de armazenamento, a fim de assegurar a sua participação eficaz na distribuição dos bens e serviços e aumentar o fluxo das exportações dos PTU;
f) Desenvolvimento dos recursos humanos e das competências profissionais no domínio do comércio e dos serviços, em especial nos sectores da transformação, comercialização, distribuição e transporte, tanto a nível do mercado comunitário como do mercado regional e do mercado internacional;
g) Apoio ao desenvolvimento do sector privado e, em especial, às PME, tendo em vista a identificação e o desenvolvimento de produtos, de mercados e de empresas comuns vocacionados para a exportação;
h) Apoio às acções dos PTU destinadas a incentivar e atrair o investimento privado e a actividade das empresas comuns;
i) Criação, adaptação e reforço de organismos responsáveis nos PTU pelo desenvolvimento do comércio e dos serviços, dando especial atenção às necessidades específicas dos organismos dos PTU menos desenvolvidos;
j) Apoio aos PTU que pretendem melhorar a qualidade dos seus produtos, adaptá-los às necessidades do mercado e diversificar o seu escoamento;
k) Apoio aos esforços dos PTU para penetrar mais eficazmente nos mercados dos países terceiros;
l) Medidas de desenvolvimento comercial, nomeadamente intensificação dos contactos e da troca de informações entre os operadores económicos dos PTU, dos Estados ACP, dos Estados-Membros e de países terceiros;
m) Apoio aos PTU na aplicação de técnicas modernas de marketing em sectores e programas vocacionados para a produção em sectores tais como o desenvolvimento rural e a agricultura;
n) Criação e desenvolvimento de instituições de seguro e de crédito relacionadas com o desenvolvimento do comércio.
4. Só poderá ser prestado apoio aos PTU para a participação em feiras, exposições e missões comerciais se estas manifestações fizerem parte integrante de programas globais de desenvolvimento comercial.
5. A participação dos PTU menos desenvolvidos em diferentes actividades comerciais será incentivada mediante disposições especiais, designadamente a cobertura das despesas de deslocação de pessoal e de transporte de objectos e mercadorias a expor, aquando da participação em feiras, exposições e missões comerciais locais, regionais e em países terceiros, incluindo o custo da construção temporária e o aluguer de stands de exposição. Será concedida uma ajuda especial aos PTU menos desenvolvidos para a preparação e/ou aquisição de material de promoção.
Artigo 13.o
Comércio de serviços
1. A Comunidade acorda em desenvolver e financiar as infra-estruturas e os recursos humanos no que diz respeito ao comércio de serviços em conformidade com as prioridades estabelecidas nas estratégias de desenvolvimento de cada PTU.
2. A Comunidade contribuirá para o desenvolvimento e a promoção de serviços de transporte marítimo eficientes e a preços razoáveis nos PTU, designadamente através das seguintes medidas:
a) Incentivo ao transporte eficaz das cargas a taxas razoáveis do ponto de vista económico e comercial;
b) Execução de boas políticas e de regras de concorrência;
c) Participação crescente dos PTU nos serviços internacionais de transporte marítimo;
d) Incentivo aos programas regionais de transporte marítimo e de desenvolvimento do comércio;
e) Maior participação do sector privado local nas actividades marítimas.
A Comunidade e os PTU comprometem-se a promover a segurança marítima, a segurança das equipagens e as acções anti-poluição.
3. A Comunidade reforçará a cooperação com os PTU no intuito de assegurar uma melhoria e um crescimento regulares do tráfego aéreo.
Para alcançar esse objectivo, importa:
a) Analisar todos os meios para reformar e modernizar as indústrias do transporte aéreo dos PTU;
b) Promover a sua viabilidade comercial e a sua competitividade;
c) Encorajar níveis mais elevados de investimentos e de participação do sector privado, um maior intercâmbio de conhecimentos técnicos e de boas práticas comerciais;
d) Conceder aos passageiros e aos exportadores de todos os PTU acesso às redes globais de transportes aéreos.
4. É necessário assegurar a segurança no sector dos transportes aéreos, bem como introduzir e aplicar as normas internacionais vigentes na matéria.
Para o efeito, e em conformidade com as disposições previstas na presente decisão, a Comunidade ajudará os PTU a:
a) A implementar sistemas de segurança da navegação aérea, incluindo o sistema de comunicações, navegação e controlo/gestão de tráfego aéreo (Communications, Navigation and Surveillance/Air Traffic Management, CNS/ATM);
b) A implementar a segurança nos aeroportos e reforçar a capacidade das autoridades da aviação civil para gerir todos os aspectos da segurança operacional que são da sua competência;
c) Desenvolver as infra-estruturas e os recursos humanos;
d) Garantir que todas as medidas tomadas neste âmbito se baseiem em recomendações das organizações internacionais competentes e sejam eficazes e aplicáveis a longo prazo.
5. É necessário envidar esforços para minimizar o impacto ambiental dos transportes aéreos, designadamente através de estudos de impacto ambiental adequados.
6. Em diversos aspectos dos transportes aéreos, as soluções regionais podem oferecer melhores perspectivas de eficácia económica e de economias de escala. Nesse sentido, a Comunidade compromete-se a apoiar e a incentivar as acções a nível regional, sempre que adequado.
7. Cientes de que as telecomunicações e uma participação activa na sociedade da informação constituem condições essenciais para a integração com êxito dos PTU na economia mundial, a Comunidade e os PTU reafirmam os seus compromissos respectivos ao abrigo dos acordos multilaterais existentes, nomeadamente o Acordo da Organização Mundial do Comércio (OMC) sobre as telecomunicações de base.
8. A Comunidade apoiará os esforços envidados pelos PTU no intuito de aumentarem a sua capacidade em matéria de comércio de serviços. A cooperação abrangerá, nomeadamente, os seguintes aspectos:
a) Intensificação das consultas entre os organismos dos PTU e da Comunidade competentes em matéria de telecomunicações com vista a encorajar o desenvolvimento da concorrência neste sector e aproximar as taxas dos custos;
b) Estabelecimento de um diálogo sobre os diferentes aspectos da sociedade da informação, incluindo sobre os aspectos regulamentares e a política das comunicações;
c) Intercâmbio de informações e eventual assistência técnica em matéria de regulamentação, normalização, teste de conformidade e certificação das tecnologias da informação e da comunicação, bem como em matéria de utilização das frequências;
d) Difusão das novas tecnologias da informação e da comunicação e desenvolvimento de novos equipamentos, especialmente no que diz respeito à interconexão das redes e à interoperabilidade das suas aplicações;
e) Promoção e realização de acções comuns de investigação no sector das novas tecnologias ligadas à sociedade da informação;
f) Concepção e execução de programas e de políticas de sensibilização para os benefícios económicos e sociais decorrentes da sociedade de informação.
9. A cooperação visará, em especial, assegurar uma maior complementaridade e harmonização dos sistemas de comunicação aos níveis territorial, nacional, regional, inter-regional e internacional, bem como a sua adaptação às novas tecnologias.
10. A Comunidade apoiará medidas e acções destinadas a desenvolver e a apoiar um turismo sustentável. Essas medidas poderão ser executadas em todas as fases do processo, desde a identificação do produto turístico até à comercialização e à promoção.
Tendo em conta o impacto do turismo no desenvolvimento económico, pretende-se essencialmente ajudar as autoridades dos PTU a tirarem o maior partido possível do turismo local, regional e internacional, e canalizarem os fluxos financeiros privados provenientes da Comunidade e de outras fontes para o desenvolvimento do turismo nos PTU. Será dada uma atenção especial à necessidade de integrar o turismo na vida social, cultural e económica das populações, bem como ao respeito do meio ambiente.
As acções específicas centradas no desenvolvimento do turismo contemplarão a definição, adaptação e elaboração de políticas apropriadas ao nível local, regional, sub-regional e internacional. Os programas e projectos de desenvolvimento do turismo deverão basear-se nessas políticas, segundo os quatro eixos seguintes:
a) Valorização dos recursos humanos e desenvolvimento das instituições, designadamente:
- aperfeiçoamento dos gestores em domínios específicos e formação contínua aos níveis apropriados do sector público e privado, a fim de assegurar uma planificação e um desenvolvimento satisfatórios,
- criação e reforço dos centros de promoção turística,
- educação e formação de grupos específicos da população e de organizações públicas e privadas activas no sector do turismo, incluindo o pessoal implicado nos sectores de apoio ao turismo,
- cooperação e intercâmbios entre os PTU, bem como entre estes e os Estados ACP, em matéria de formação, assistência técnica e desenvolvimento das instituições;
b) Desenvolvimento dos produtos, designadamente:
- identificação do produto turístico, desenvolvimento de produtos não tradicionais e de novos produtos turísticos, adaptação de produtos existentes, incluindo a preservação e a valorização do património cultural e de aspectos ecológicos e ambientais, gestão, protecção e conservação da fauna e da flora, de património histórico e social e de outro património natural, desenvolvimento de serviços auxiliares,
- incentivo aos investimentos privados no sector do turismo dos PTU e nomeadamente à criação de empresas comuns,
- produção de objectos artesanais com carácter cultural destinados ao mercado do turismo;
c) Desenvolvimento do mercado, designadamente:
- apoio à definição e à realização de objectivos e de planos de desenvolvimento do mercado a nível local, sub-regional, regional e internacional,
- apoio aos esforços envidados pelos PTU para aceder aos serviços oferecidos ao sector do turismo, tais como sistemas centrais de reservas, sistemas de controlo e de segurança do tráfego aéreo,
- medidas e material de apoio à comercialização e à promoção no âmbito de projectos e programas integrados de desenvolvimento do mercado e com vista a melhorar a penetração do mercado, destinados aos principais geradores de fluxos turísticos nos mercados tradicionais e não tradicionais, bem como actividades específicas tais como a participação em eventos comerciais especializados (feiras), produção de documentação de qualidade, de filmes e de material de comercialização;
d) Investigação e informação, designadamente:
- melhoria dos sistemas de informação sobre o turismo e recolha, análise, difusão e exploração de dados estatísticos,
- avaliação do impacto sócio-económico do turismo nas economias dos PTU, com especial destaque para o desenvolvimento de ligações com outros sectores tais como a indústria alimentar, a construção, a tecnologia e a gestão, nos PTU e nas regiões em que se situam.
Artigo 14.o
Domínios relacionados com o comércio
1. A Comunidade contribuirá para reforçar a capacidade de resposta dos PTU em todas as áreas ligadas ao comércio, no quadro das estratégias de desenvolvimento de cada um deles e se necessário pelo melhoramento do enquadramento institucional e pelo apoio a este último.
2. A Comunidade cooperará com os PTU na introdução dos princípios gerais sobre protecção e promoção dos investimentos.
3. A Comunidade contribuirá para reforçar a cooperação com os PTU no intuito de formular e apoiar, juntamente com os organismos competentes na matéria, políticas de concorrência eficazes que assegurarão progressivamente a aplicação eficaz das regras da concorrência tanto pelas empresas privadas como pelo Estado. A cooperação neste âmbito incluirá o apoio à criação de um quadro jurídico apropriado e à sua aplicação administrativa, tendo sobretudo em consideração os PTU menos desenvolvidos.
4. A Comunidade continuará a reforçar a cooperação com os PTU, que contemplará em especial os seguintes domínios:
a) Elaboração de legislação e regulamentação destinadas a proteger e a fazer respeitar os direitos de propriedade intelectual, impedir o abuso desses direitos por parte dos seus titulares e a violação dos mesmos pelos concorrentes; criar e reforçar os gabinetes territoriais, nacionais e regionais e outros organismos; apoiar as organizações regionais de propriedade intelectual, responsáveis pela aplicação e protecção dos direitos, bem como pela formação de pessoal;
b) Celebração de acordos com o objectivo de proteger marcas e indicações geográficas para os produtos que se revistam de particular interesse.
5. A Comunidade apoiará os esforços envidados pelos PTU em matéria de normalização e certificação no intuito de promover sistemas compatíveis entre a Comunidade e os PTU. A cooperação incluirá, designadamente:
a) Medidas destinadas a incentivar uma maior utilização da regulamentação e das normas técnicas internacionais e dos procedimentos de avaliação da conformidade, incluindo medidas específicas sectoriais, tendo em conta o nível de desenvolvimento económico dos PTU;
b) Cooperação no âmbito da gestão e da garantia de qualidade em sectores específicos importantes para os PTU;
c) Apoio às iniciativas dos PTU de desenvolvimento de capacidades no âmbito da avaliação da conformidade, da metrologia e da normalização;
d) Desenvolvimento de laços entre as instituições da Comunidade e dos PTU em matéria de normalização, avaliação da conformidade e certificação.
6. A Comunidade contribuirá para reforçar a cooperação com os PTU no sector das medidas sanitárias e fitossanitárias com o objectivo de desenvolver as capacidades do sector público e privado na matéria.
7. Tendo em mente o espírito dos Princípios do Rio, a Comunidade contribuirá para reforçar a cooperação com os PTU no sentido de assegurar a complementaridade entre as políticas comerciais e ambientais. A cooperação terá nomeadamente por objectivo:
a) A execução de políticas territoriais, nacionais, regionais e internacionais coerentes;
b) O reforço dos controlos de qualidade dos bens e dos serviços na perspectiva da protecção do ambiente;
c) O melhoramento de métodos de produção que respeitem o ambiente nos sectores apropriados.
8. A Comunidade cooperará com os PTU no âmbito das normas do trabalho, podendo a cooperação nesta matéria abranger os seguintes temas:
a) Troca de informações sobre legislação e regulamentação laboral;
b) Contribuição para a elaboração do direito do trabalho e reforço da legislação existente;
c) Programas escolares e de sensibilização destinados a erradicar o trabalho infantil;
d) Aplicação da legislação e da regulamentação laborais.
9. A Comunidade cooperará com os PTU no âmbito da política dos consumidores e da protecção da saúde dos consumidores, no sentido de:
a) Reforçar a capacidade institucional e técnica na matéria;
b) Criar sistemas de alerta rápido e de informação mútua sobre os produtos perigosos;
c) Trocar informações e experiências sobre a criação e o funcionamento de sistemas de controlo dos produtos colocados no mercado e sobre a segurança dos produtos;
d) Melhorar a qualidade da informação prestada aos consumidores em matéria de preços e de características dos produtos e serviços oferecidos;
e) Incentivar o estabelecimento de associações de consumidores e de contactos entre representantes dos grupos de consumidores;
f) Melhorar a compatibilidade das políticas e sistemas em favor dos consumidores;
g) Informar da entrada em vigor da legislação e promover a participação nos inquéritos sobre práticas comerciais perigosas ou desleais;
h) Implementar as proibições de exportação de bens e de serviços cuja comercialização tenha sido proibida no respectivo país de produção.
10. A Comunidade apoiará os esforços envidados pelos agentes públicos e privados dos PTU no domínio das tecnologias da informação e das telecomunicações a fim de:
a) Modernizar as infra-estruturas de telecomunicações, os serviços de transmissão de dados, as aplicações de processamento remoto e os projectos de aplicações telemáticas (telematics application projects, TAP);
b) Desenvolver e aperfeiçoar os serviços e os recursos humanos necessários para concretizar a sociedade da informação, bem como integrar esses serviços da melhor forma possível num contexto regional;
c) Melhorar a percepção das oportunidades económicas e os intercâmbios de experiência e de kwow-how;
d) Facultar uma melhor informação aos utilizadores desses recursos;
e) Explorar as potencialidades deste sector da melhor forma e de modo sustentável;
f) Desenvolver a utilização das comunicações e das tecnologias da informação na área da educação, nomeadamente no ensino à distância;
g) Expandir o comércio electrónico e intensificar a cooperação económica;
h) Melhorar e modernizar as redes de saúde, através do desenvolvimento de ligações entre os hospitais, da utilização do diagnóstico remoto e da criação de bases de dados comuns;
i) Desenvolver o acesso via multimédia aos recursos culturais e turísticos;
j) Melhorar e aumentar a utilização das tecnologias da informação e da comunicação no domínio da indústria e das inovações.
Artigo 15.o
Sectores sociais
A Comunidade contribuirá para as acções de desenvolvimento humano e social dos PTU no quadro das estratégias de desenvolvimento de cada um deles. A cooperação pode constituir um apoio aos programas relativos aos domínios a seguir referidos:
a) Reforço da política e dos estabelecimentos de ensino (instalações e material); formação linguística e formação do pessoal docente, ensino primário, ensino secundário e formação profissional, ensino superior (incluindo actividades em sectores específicos, designadamente formação na área agrícola).
No sector da educação, a tónica deve ser colocada no alargamento do acesso ao ensino básico e na melhoria da respectiva qualidade, mediante o aumento do número de escolas, a renovação das salas de aulas existentes e o fornecimento de material didáctico, a formação de docentes e a concessão de bolsas de estudo aos estudantes pobres;
b) Actividades de reforma no sector da saúde, reforço da política de saúde e das instituições; educação, formação e investigação médica, infra-estrutura sanitária; VIH/SIDA.
Os projectos no domínio da saúde deverão contribuir para garantir serviços de cuidados primários e preventivos, designadamente serviços de planificação familiar e de saúde materna e infantil;
c) Política em matéria de demografia e de planificação familiar, cuidados de saúde materna e infantil, incluindo o apoio a projectos de formação e de enquadramento da geração seguinte;
d) Reforço da eficácia das políticas de prevenção no que se refere à produção, à distribuição e ao tráfico de todo o tipo de drogas, estupefacientes e substâncias psicotrópicas; prevenção e luta contra a toxicodependência, tendo em conta os trabalhos realizados neste âmbito pelas instâncias internacionais.
A cooperação incidirá nos seguintes aspectos:
i) Formação, educação, política em favor da saúde e reabilitação dos toxicodependentes, incluindo projectos de reinserção no mundo do trabalho e na sociedade;
ii) Medidas destinadas a incentivar actividades económicas de substituição, tais como programas de reconversão das zonas de produção ilícita de plantas das quais são extraídos os estupefacientes, aliadas a medidas repressivas eficazes;
iii) Assistência técnica, financeira e administrativa ao controlo do comércio dos precursores e elaboração de normas equivalentes às adoptadas pela Comunidade e pelas instâncias internacionais pertinentes;
iv) Assistência técnica, financeira e administrativa em matéria de prevenção, de tratamento e de luta contra a toxicodependência;
v) Assistência técnica e ajuda em matéria de formação bem como criação de normas com vista a prevenir o branqueamento de capital equivalentes às adoptadas pela Comunidade e outras instâncias internacionais competentes designadamente o Grupo de Acção Financeira para o Branqueamento de Capitais;
vi) Intercâmbio de informações úteis sobre a aplicação das alíneas a) a d);
e) Política em matéria de recursos hídricos e reforço das instituições; protecção dos recursos hídricos; gestão dos resíduos (a água destinada à agricultura e à energia será tratada no sector pertinente).
No que se refere ao sector da distribuição da água e do saneamento, o objectivo deverá consistir em fornecer estes serviços nas zonas insuficientemente servidas. Os financiamentos destinados a promover o acesso aos serviços de distribuição e ao saneamento para obtenção de água potável contribuem directamente para o desenvolvimento dos recursos humanos, melhorando o estado de saúde e aumentando assim a produtividade das pessoas que ainda não têm acesso a esses serviços. Continua a ser necessário alargar os serviços de base em matéria de abastecimento de água, de saneamento e de transporte às populações urbanas e rurais; esta questão deve ser examinada do ponto de vista da viabilidade ambiental;
f) A Comunidade cooperará com os PTU com vista à conservação, bem como à exploração e gestão sustentáveis, da diversidade biológica dos PTU, tendo em conta o plano de acção comunitário em matéria de biodiversidade.
A cooperação neste âmbito poderá alargar-se aos seguintes domínios:
i) Apoiar a elaboração e a actualização de estratégias e de planos de acção relativos à biodiversidade,
ii) Facilitar a criação de mecanismos territoriais, regionais e sub-regionais de troca de informações, bem como de acompanhamento e avaliação dos progressos a nível da aplicação da Convenção sobre a Diversidade Biológica (CDB)(7);
iii) Desenvolver e actualizar bases de dados sobre a diversidade biológica dos PTU;
iv) Executar medidas apropriadas relativas ao acesso aos recursos genéticos;
v) Promover a celebração de acordos com o sector privado, desde que as populações locais possam realmente tirar proveito do impacto económico desses acordos e que a utilização dos recursos genéticos não prejudique a protecção e a conservação da biodiversidade;
vi) Ajudar os PTU a participarem activamente no processo de elaboração de políticas e nas negociações no quadro da CDB.
g) Projectos e programas de habitação e de desenvolvimento urbano integrado.
Em matéria de desenvolvimento urbano, será dada especial atenção à construção e reabilitação das estradas e de outras infra-estruturas de base, designadamente à habitação a preços moderados.
Artigo 16.o
Cooperação e integração regionais
A cooperação proporcionará uma ajuda eficaz para a realização dos objectivos e prioridades definidos pelas autoridades competentes dos PTU no quadro da cooperação e da integração regional e sub-regional:
1. A cooperação regional refere-se a acções decididas entre:
a) Dois ou mais dos PTU,
b) Um ou mais PTU e um ou mais Estados vizinhos, ACP ou não ACP,
c) Um ou mais PTU e um ou mais Estados ACP, bem como uma ou mais das regiões ultraperiféricas mencionadas no n.o 2 do artigo 299.o do Tratado (Guadalupe, Guiana, Martinica, Reunião, Ilhas Canárias, Açores e Madeira),
d) Dois ou mais organismos regionais de que sejam membros os PTU,
e) Um ou mais PTU e organismos regionais de que façam parte os PTU, os Estados ACP ou uma ou mais das regiões ultraperiféricas.
2. Neste contexto, a cooperação deverá ter por objectivo:
a) Incentivar a integração gradual dos PTU na economia mundial e regional;
b) Acelerar a cooperação e o desenvolvimento económicos, tanto no interior das regiões dos PTU como entre estas e as regiões dos Estados ACP;
c) Promover a livre circulação das populações, bens, serviços, capitais, mão-de-obra e tecnologia;
d) Acelerar a diversificação das economias, bem como a coordenação e a harmonização das políticas de cooperação regionais e sub-regionais;
e) Promover e desenvolver o comércio inter-PTU e intra-PTU, bem como o comércio com as regiões ultraperiféricas, os Estados ACP ou outros países terceiros.
3. No domínio da integração regional, a cooperação tem por objectivo:
a) Desenvolver e reforçar as capacidades das instituições e organizações de cooperação e de integração regionais no sentido de promover a cooperação e a integração regionais;
b) Incentivar os PTU menos desenvolvidos a participarem na criação de mercados regionais e a tirarem proveito dos mesmos;
c) Implementar políticas de reforma sectorial a nível regional;
d) Liberalizar as trocas comerciais e os pagamentos;
e) Fomentar os investimentos transfronteiriços, tanto estrangeiros como nacionais, e outras iniciativas de integração económica regional ou sub-regional;
f) Ter em conta os custos transitórios líquidos da integração regional em termos de recursos orçamentais e de balança de pagamentos.
4. A cooperação no domínio da cooperação regional abrange um largo espectro de funções e de temas que tratam problemas comuns e permitem tirar partido das economias de escala, designadamente nos seguintes sectores:
a) Infra-estruturas, nomeadamente as infra-estruturas de transporte e de comunicação e os problemas de segurança com elas relacionados, energia;
b) Ambiente, gestão dos recursos hídricos;
c) Saúde, educação e formação;
d) Investigação e cooperação científica e técnica;
e) Iniciativas regionais em matéria de prevenção de catástrofes e atenuação dos seus efeitos;
f) Outros domínios, como a limitação dos armamentos e a luta contra a droga, o crime organizado, o branqueamento de capitais, a fraude e a corrupção.
5. A cooperação apoiará igualmente projectos e iniciativas de cooperação inter-regional, intra-PTU e intra-ACP.
Artigo 17.o
Cooperação cultural e social
A cooperação contribui para o desenvolvimento autónomo dos PTU, centrado na pessoa e enraizado na cultura de cada povo. A dimensão humana e cultural deve estar presente em todos os sectores e reflectir-se em todos os projectos ou programas de desenvolvimento. A cooperação apoiará as políticas e as medidas tomadas pelas autoridades dos PTU com vista a valorizar os seus recursos humanos, aumentar a sua capacidade criativa própria e promover a sua identidade cultural. Favorecerá igualmente a participação das populações no processo de desenvolvimento.
Esta cooperação realizar-se-á da seguinte forma:
- tomada em consideração da dimensão cultural e social,
- promoção da identidade cultural e diálogo intercultural, em especial no que se refere à salvaguarda do património cultural, à produção e à difusão de bens culturais, às manifestações culturais, à informação e à comunicação,
- acções de valorização dos recursos humanos que contemplem, nomeadamente, a educação, a formação, a cooperação científica e técnica, o papel das mulheres no desenvolvimento, a saúde e a luta contra a toxicodependência, a população e a demografia.
PARTE III
INSTRUMENTOS DA COOPERAÇÃO PTU-CE
TÍTULO I
COOPERAÇÃO PARA O FINANCIAMENTO DO DESENVOLVIMENTO
Capítulo 1
Disposições gerais
Artigo 18.o
Objectivos
A cooperação para o financiamento do desenvolvimento visa, pela concessão de meios de financiamento suficientes e de uma assistência técnica adequada:
a) Apoiar e favorecer os esforços dos PTU, com vista a assegurar, a longo prazo, o seu desenvolvimento económico, social e cultural com base no interesse mútuo e num espírito de interdependência;
b) Contribuir para melhorar o nível de vida das populações dos PTU;
c) Promover medidas susceptíveis de mobilizar a capacidade de iniciativa das colectividades, agrupamentos, associações e pessoas, bem como a sua participação na concepção e execução dos programas de desenvolvimento;
d) Contribuir para uma participação tão ampla quanto possível da população nos benefícios do desenvolvimento no âmbito da luta contra a pobreza;
e) Contribuir para desenvolver a capacidade dos PTU para inovar, adaptar e transformar as tecnologias locais, bem como para dominar as novas tecnologias adequadas;
f) Apoiar os esforços de diversificação económica dos PTU, nomeadamente contribuindo para a prospecção, a conservação, a transformação e a exploração sustentável dos seus recursos naturais;
g) Apoiar e promover o desenvolvimento óptimo dos recursos humanos nos PTU;
h) Favorecer um aumento dos fluxos financeiros destinados aos PTU que corresponda às necessidades evolutivas desses países e territórios e apoiar os esforços dos PTU para harmonizar a cooperação internacional em favor do seu desenvolvimento, através de operações de co-financiamento com outras instituições de financiamento ou terceiros;
i) Fomentar o investimento privado directo nos PTU, apoiar o desenvolvimento de um sector privado são, próspero e dinâmico nos PTU e encorajar os fluxos de investimentos privados, locais, nacionais e estrangeiros, para os sectores produtivos dos PTU;
j) Favorecer a cooperação, a solidariedade e a integração regional entre os PTU, bem como entre estes e os Estados ACP;
k) Permitir o estabelecimento de relações económicas e sociais mais equilibradas e a instauração de uma maior compreensão entre os PTU, os Estados ACP, os Estados-Membros e o resto do mundo, na perspectiva de uma melhor inserção dos PTU na economia mundial;
l) Permitir aos PTU confrontados com dificuldades económicas e sociais graves, de carácter excepcional, resultantes de calamidades naturais ou de circunstâncias excepcionais de efeitos comparáveis, beneficiarem de ajudas de emergência;
m) Ajudar os PTU menos desenvolvidos a fazerem face aos obstáculos específicos que entravam os seus esforços de desenvolvimento.
Artigo 19.o
Princípios
1. A cooperação para o financiamento do desenvolvimento baseia-se na parceria, na complementaridade e na subsidiariedade e:
a) Será realizada em conformidade com as estratégias de associação e de desenvolvimento adoptadas nos termos do artigo 4.o, tomando devidamente em consideração as características geográficas, sociais e culturais de cada PTU, bem como as suas potencialidades específicas;
b) Assegurará que a atribuição de recursos se efectue numa base previsível e regular;
c) Será flexível e adaptada à situação de cada PTU;
2. Os Estados-Membros cooperarão com a Comissão para assegurar uma boa gestão financeira na utilização dos fundos comunitários.
3. Seguindo uma abordagem de parceria, as acções comunitárias serão aprovadas no âmbito de uma estreita concertação entre a Comissão, as autoridades do PTU em questão e o Estado-Membro ao qual o PTU está ligado. Esta parceria será concretizada respeitando plenamente as competências institucionais, jurídicas e financeiras respectivas de cada um dos parceiros.
4. Sem prejuízo do n.o 1, segundo parágrafo, do artigo 25.o, as contribuições da Comunidade e dos Estados-Membros serão complementares.
5. Em conformidade com o princípio de subsidiariedade, a concretização das intervenções é da responsabilidade das autoridades do PTU em questão, sem prejuízo das competências da Comissão destinadas a assegurar uma boa gestão financeira na utilização dos fundos comunitários.
Artigo 20.o
Documento Único de Programação
1. Nos termos do artigo 4.o, as autoridades do PTU, a Comissão e o Estado-Membro ao qual o PTU esteja ligado, actuando em parceria, estabelecerão a estratégia e os objectivos prioritários em que se deverá basear o DOCUP.
2. Incumbe às autoridades dos PTU:
a) Definir as prioridades em que se deverá basear a estratégia de cooperação;
b) No âmbito de uma programação sectorial, identificar os projectos e programas e definir as medidas de acompanhamento que garantam a durabilidade e a viabilidade das acções a empreender;
c) Preparar a documentação relativa aos projectos e programas;
d) Preparar, negociar e celebrar contratos;
e) Executar e gerir os projectos e programas;
f) Assegurar a manutenção e a viabilidade dos projectos e programas.
3. Incumbe conjuntamente às autoridades dos PTU e à Comissão:
a) Aprovar o DOCUP;
b) Assegurar a igualdade de condições de participação nos concursos e nos contratos;
c) Acompanhar e avaliar os efeitos e resultados dos projectos e dos programas;
d) Assegurar uma execução adequada, rápida e eficiente dos projectos e programas.
4. Incumbe à Comissão tomar a decisão de financiamento relativa à dotação global correspondente ao DOCUP, segundo o procedimento indicado no artigo 24.o
5. Salvo disposição em contrário da presente decisão, qualquer decisão que requeira a aprovação de uma das partes na Associação será aprovada ou considerada aprovada nos seis meses a contar da notificação feita pela outra parte.
Artigo 21.o
Âmbito de aplicação
No âmbito da estratégia e das prioridades definidas pelo PTU em questão, tanto a nível territorial como regional, poderão ser apoiadas financeiramente acções que contribuam para a realização dos objectivos definidos na presente decisão.
Neste contexto, poderão ser apoiadas as seguintes acções:
a) Políticas e reformas sectoriais, bem como projectos coerentes com as mesmas;
b) Desenvolvimento das instituições, reforço das capacidades e integração dos aspectos ambientais;
c) Programas de cooperação técnica;
d) Ajuda humanitária e ajudas de emergência;
e) Apoio complementar em caso de flutuações das receitas orçamentais provenientes da exportação de produtos e serviços.
Artigo 22.o
Elegibilidade para o financiamento
1. Beneficiarão de apoio financeiro ao abrigo da presente decisão, as entidades ou organismos seguintes:
a) Os PTU;
b) Os organismos regionais ou interestatais de que façam parte um ou mais PTU e que para tal sejam habilitados pelas autoridades competentes respectivas;
c) Os organismos mistos instituídos pela Comunidade e pelos PTU com vista à realização de determinados objectivos específicos.
2. Beneficiarão igualmente de apoio financeiro, mediante o acordo das autoridades dos PTU em questão:
a) Os organismos públicos ou semipúblicos locais, nacionais e/ou regionais, as autarquias locais dos PTU, nomeadamente as instituições financeiras e os bancos de desenvolvimento;
b) As sociedades e empresas dos PTU e de grupos regionais;
c) As empresas de um Estado-Membro, a fim de lhes permitir, para além da sua própria contribuição, empreender projectos produtivos no território de um PTU;
d) Os intermediários financeiros dos PTU ou da Comunidade que promovam e financiem investimentos privados nos PTU;
e) Os agentes da cooperação descentralizada e outros agentes não estatais dos PTU e da Comunidade, a fim de lhes permitir empreender projectos e programas económicos, culturais, sociais e educativos nos PTU, no âmbito da cooperação descentralizada, referida no artigo 29.o
Artigo 23.o
Programação e execução
No prazo de 12 meses a contar da entrada em vigor da presente decisão, a Comissão aprovará, nos termos do artigo 24.o e em cooperação com os PTU em conformidade com o artigo 7.o, as medidas necessárias à execução da presente parte bem como dos anexos II A a D.
A Comissão apoiará a plena utilização pelos PTU dos instrumentos previstos na presente decisão, em especial das disposições comerciais e financeiras, fornecendo as orientações e informações pertinentes no prazo de 12 meses a contar da data da sua entrada em vigor.
Estas medidas incluem, nomeadamente:
a) As modalidades de estabelecimento do DOCUP e dos seus elementos essenciais;
b) As modalidades e os critérios de acompanhamento, auditoria, avaliação ex-ante, intercalar e ex-post e de revisão do DOCUP e da respectiva aplicação, designadamente no que diz respeito à participação da Comissão nestas actividades;
c) A elaboração de relatórios periódicos ou de outros;
d) Regras relativas às correcções financeiras a que se refere o artigo 32.o
Os procedimentos financeiros e contabilísticos serão definidos pelo Regulamento Financeiro do 9.o FED.
Artigo 24.o
Comité do FED-PTU
1. A Comissão é, sempre que necessário, assistida pelo Comité instituído pelo Acordo Interno.
2. Sempre que exercer as competências que lhe são atribuídas pela presente decisão, o Comité é denominado "Comité do FED-PTU". O Regulamento Interno do Comité instituído pelo Acordo Interno aplica-se ao Comité do FED-PTU.
3. O Comité concentra a sua actividade nas questões de fundo da cooperação para o desenvolvimento organizada ao nível dos PTU e das regiões. Tendo em vista a coerência, a coordenação e a complementaridade, examina a execução dos DOCUP.
4. O Comité dá o seu parecer sobre:
a) Os projectos de DOCUP bem como as modificações posteriores;
b) As medidas necessárias para a execução da presente parte bem como dos anexos IIA a D.
5. O representante da Comissão apresenta ao comité um projecto das medidas a tomar. O Comité dá parecer sobre esse projecto num prazo fixado pelo presidente. O parecer é emitido pela maioria prevista no n.o 4 do artigo 21.o do Acordo Interno. Os votos dos representantes dos Estados-Membros no Comité são ponderados nos termos do n.o 3 desse artigo. O presidente não vota.
6. A Comissão aprovará medidas que são imediatamente aplicáveis. Todavia, se não forem conformes com o parecer do Comité, essas medidas serão imediatamente comunicadas pela Comissão ao Conselho. Nesse caso, a Comissão pode diferir a aplicação das medidas aprovadas por um prazo não superior a três meses a contar da data da comunicação.
7. O Conselho, deliberando por maioria e em conformidade com a ponderação prevista no n.o 5, pode tomar uma decisão diferente no prazo previsto no n.o 6.
8. A Comissão informa o Comité do seguimento, avaliação e auditoria dos DOCUP.
Capítulo 2
Recursos colocados à disposição dos PTU
Artigo 25.o
Contribuições financeiras
1. O montante global da contribuição financeira da Comunidade para os fins estabelecidos no capítulo I, a sua repartição e as modalidades e as condições de financiamento, bem como a utilização da contribuição para o período de 2000 a 2007 são indicados nos anexos II A a D e no capítulo 3, sem prejuízo das medidas a adoptar pela Comissão previstas no artigo 24.o
As ajudas financeiras ao abrigo da presente decisão podem abranger a totalidade das despesas locais e exteriores dos projectos e programas, incluindo o financiamento das despesas recorrentes.
2. Além disso, os PTU são elegíveis para os financiamentos previstos no âmbito dos regulamentos em vigor a favor dos países em desenvolvimento enumerados no anexo II E bem como nos programas comunitários enumerados no anexo II F.
Capítulo 3
Apoio aos investimentos do sector privado
Artigo 26.o
Promoção dos investimentos
Reconhecendo a importância dos investimentos privados na promoção da cooperação para o desenvolvimento, bem como a necessidade de tomar medidas para fomentar e proteger esses investimentos, as autoridades dos PTU, os Estados-Membros e a Comunidade:
a) Tomarão medidas destinadas a incentivar os investidores privados que respeitem os objectivos e prioridades da cooperação para o desenvolvimento PTU-CE, bem como a legislação e regulamentação aplicáveis, a participarem nos esforços de desenvolvimento;
b) Concederão um tratamento justo e equitativo a esses investidores;
c) Tomarão as medidas e as disposições adequadas para criar e manter um clima de investimento previsível e seguro, e negociarão acordos destinados a melhorar esse clima;
d) Favorecerão uma cooperação eficaz entre os operadores económicos dos PTU e entre estes e os operadores da Comunidade, a fim de aumentar os fluxos de capitais, as competências de gestão, as tecnologias e outras formas de conhecimentos específicos;
e) Procurarão fomentar o crescimento dos fluxos financeiros do sector privado da Comunidade para os PTU, contribuindo para eliminar os obstáculos que impedem o acesso dos operadores dos PTU aos mercados internacionais de capitais, e nomeadamente da Comunidade;
f) Criarão um contexto favorável ao desenvolvimento das instituições financeiras e à mobilização dos recursos indispensáveis à formação de capital e à expansão do espírito de iniciativa;
g) Estimularão o desenvolvimento das empresas, mediante a adopção das medidas que se revelarem necessárias para melhorar o contexto empresarial e, nomeadamente, para criar um quadro jurídico, administrativo e financeiro adequado à criação e ao desenvolvimento de um sector privado dinâmico, incluindo as empresas de base;
h) Reforçarão a capacidade das instituições locais dos PTU para oferecerem uma gama de serviços susceptíveis de aumentar a participação local na actividade industrial e comercial.
Artigo 27.o
Apoio e financiamento dos investimentos
A cooperação fornecerá os recursos financeiros a longo prazo necessários à promoção do crescimento do sector privado e à mobilização de capitais nacionais e estrangeiros com o mesmo intuito. Para esse efeito, a cooperação disponibilizará:
a) Ajudas não reembolsáveis para financiar a assistência financeira e técnica destinada a apoiar o desenvolvimento dos recursos humanos, o desenvolvimento das capacidades institucionais ou outras formas de apoio institucional ligadas a um investimento concreto; medidas com vista a aumentar a competitividade das empresas e a reforçar as capacidades dos intermediários financeiros e não financeiros privados; medidas destinadas a facilitar e a promover os investimentos, actividades que permitam aumentar a competitividade;
b) Serviços de consultoria com o objectivo de criar um clima favorável ao investimento e uma base de informações com vista a orientar e a encorajar os fluxos de capitais;
c) Ajudas reembolsáveis financiadas pela Facilidade de Investimento a que se refere o anexo II C;
d) Empréstimos a partir dos recursos próprios do BEI.
As condições aplicáveis à Facilidade de Investimento e aos empréstimos mencionados são definidas nos anexos II B e C, respectivamente.
Capítulo 4
Apoio adicional em caso de flutuação das receitas de exportação
Artigo 28.o
Apoio adicional
1. No âmbito da dotação financeira a que se refere o anexo II A, é disponibilizado um apoio complementar destinado a atenuar os efeitos negativos de flutuações a curto prazo das receitas de exportação, sobretudo nos sectores agrícola e mineiro, susceptíveis de comprometerem a realização dos objectivos de desenvolvimento dos PTU.
2. O objectivo do apoio em caso de flutuações a curto prazo das receitas de exportação consiste em preservar as reformas e as políticas macroeconómicas e sectoriais que corram o risco de serem comprometidas por uma diminuição das receitas e atenuar os efeitos nefastos da instabilidade das receitas de exportação, em especial provenientes dos produtos agrícolas e mineiros.
3. A dependência das economias dos PTU em relação às exportações, nomeadamente as do sector agrícola e mineiro, será tida em conta na repartição dos recursos a que se refere o anexo II D. Neste contexto, os PTU menos avançados beneficiarão de um tratamento mais favorável.
4. Os recursos adicionais serão colocados à disposição em conformidade com as modalidades específicas do sistema de apoio previstas no anexo II D.
5. A Comunidade apoiará igualmente regimes de seguro comercial concebidos para os Estados PTU que pretendem prevenir-se contra as flutuações nas receitas de exportação.
Capítulo 5
Apoio a outros agentes da cooperação
Artigo 29.o
Objectivos e financiamento
1. Tendo em vista responder às necessidades das comunidades locais em matéria de desenvolvimento, e a fim de encorajar todos os agentes da cooperação descentralizada que possam contribuir para o desenvolvimento autónomo dos PTU a proporem e concretizarem iniciativas, a cooperação PTU-CE apoiará essas acções de desenvolvimento dentro dos limites fixados pelos PTU em questão e pelos Estados-Membros aos quais esses PTU estão ligados, bem como no quadro das disposições do DOCUP.
2. Nesse contexto, será dado apoio financeiro aos seguintes projectos descentralizados e a micro-projectos:
a) Os parceiros da cooperação que podem beneficiar de apoio financeiro a título do presente capítulo são os agentes da cooperação descentralizada da Comunidade, dos PTU ou de outros países em desenvolvimento, designadamente, entidades públicas locais, organizações não governamentais, agrupamentos profissionais e grupos de iniciativa locais, cooperativas, sindicatos, organizações de mulheres ou de jovens, estabelecimentos de ensino e de investigação, igrejas e quaisquer associações não governamentais susceptíveis de contribuir para o desenvolvimento.
Esta forma de cooperação permite mobilizar competências, modos de acção inovadores e recursos dos agentes da cooperação descentralizada em favor do desenvolvimento dos PTU. O apoio terá em conta, em especial, acções comuns entre a Comunidade, os PTU e outros países em desenvolvimento.
b) Os micro-projectos a nível local devem ter um impacto económico e social sobre a vida das populações, responder a uma necessidade prioritária manifestada e constatada e ser executados por iniciativa e com a participação activa da comunidade local beneficiária.
3. Os projectos ou programas decorrentes desta forma de cooperação podem constituir um meio de alcançar os objectivos específicos indicados no DOCUP ou os decorrentes de iniciativas das comunidades locais ou de agentes da cooperação descentralizada.
4. O apoio fornecido ao abrigo do presente capítulo virá em acréscimo ou, se necessário, será complementar das disposições previstas no anexo II E.
5. A ajuda não reembolsável garante uma participação no financiamento dos micro-projectos e da cooperação descentralizada, não podendo a contribuição em princípio ultrapassar três quartos do custo total de cada projecto. O restante é financiado da seguinte forma:
a) No caso dos micro-projectos, pela comunidade local em questão, sob forma de contribuições em espécie, prestações de serviços, ou em numerário, em função das suas possibilidades;
b) No caso da cooperação descentralizada, pelos agentes da cooperação descentralizada, desde que os recursos financeiros, técnicos, materiais ou outros colocados à disposição por esses agentes não sejam, regra geral, inferiores a 25 % do custo previsto do projecto ou do programa;
c) No que se refere tanto aos micro-projectos como à cooperação descentralizada, a título excepcional, pelo PTU em questão, quer sob a forma de uma contribuição financeira, quer através da utilização de equipamentos públicos ou do fornecimento de serviços.
Os processos aplicáveis aos projectos e programas financiados no quadro dos micro-projectos ou da cooperação descentralizada são os previstos na presente decisão, nomeadamente nas disposições de execução do DOCUP.
Capítulo 6
Financiamento de ajuda humanitária e de ajudas de emergência
Artigo 30.o
Objectivos e meios
1. Serão concedidas ajuda humanitária e ajudas de emergência às populações dos PTU confrontadas com dificuldades económicas e sociais graves, de carácter excepcional, resultantes de catástrofes naturais ou de circunstâncias extraordinárias de efeitos comparáveis. A ajuda humanitária e as ajudas de emergência serão mantidas pelo tempo necessário para tratar os problemas urgentes resultantes dessas situações.
A ajuda humanitária e as ajudas de emergência serão exclusivamente concedidas em função das necessidades e dos interesses das vítimas das catástrofes.
2. A ajuda humanitária e de emergência terá por objectivo:
a) Salvar vidas humanas em situações de crise e de pós-crise causadas por catástrofes naturais ou circunstâncias extraordinárias de efeitos comparáveis;
b) Contribuir para o financiamento e o encaminhamento da ajuda humanitária, bem como para o acesso directo a esta por parte dos seus destinatários, utilizando para o efeito todos os meios logísticos disponíveis;
c) Executar acções de reabilitação e de reconstrução, a curto prazo, a fim de criar tão rapidamente quanto possível condições para a integração ou a reintegração dessas populações;
d) Responder às necessidades decorrentes da deslocação de pessoas tais como refugiados, desalojados e repatriados no seguimento de catástrofes de origem natural ou humana, a fim de satisfazer, enquanto for necessário, todas as necessidades dos refugiados e desalojados, independentemente do local onde se encontrem, e facilitar a sua reinstalação voluntária;
e) Ajudar os PTU a criar ou a aperfeiçoar mecanismos de prevenção e de preparação para as catástrofes naturais, incluindo sistemas de previsão e de alerta rápido, no intuito de atenuar as consequências dessas catástrofes.
3. Poderão ser concedidas ajudas similares às anteriormente indicadas aos PTU que acolham refugiados ou repatriados, para responder às necessidades mais urgentes não previstas pela ajuda de emergência.
4. As ajudas previstas no presente artigo são financiadas pelo orçamento comunitário. Essas ajudas podem, no entanto, ser excepcionalmente financiadas a partir das dotações previstas no anexo II-A em complemento da rubrica orçamental em causa.
5. As acções de ajuda humanitária e de ajuda de emergência são iniciadas, a pedido do PTU afectado, da Comissão, do Estado-Membro a que o PTU está ligado, de organizações internacionais ou de organizações não governamentais locais ou internacionais. Estas ajudas são geridas e executadas de acordo com procedimentos que permitem intervenções rápidas, flexíveis e eficazes. A Comissão aprovará as disposições necessárias para a aplicação destes princípios.
Capítulo 7
Procedimentos de execução
Artigo 31.o
Assistência técnica
1. Por iniciativa ou por conta da Comissão, poderão ser financiados estudos ou acções de assistência técnica no intuito de assegurar a preparação, o acompanhamento, a avaliação e o controlo necessários à aplicação da presente decisão.
Estes estudos ou acções de assistência técnica serão financiados pela dotação global não reembolsável.
2. Por iniciativa do PTU e após parecer da Comissão, poderão ser financiados estudos ou acções de assistência técnica para a execução das acções incluídas no DOCUP.
Estes estudos ou acções de assistência técnica serão financiados pela dotação atribuída ao PTU em questão.
Artigo 32.o
Controlo financeiro
1. A responsabilidade pelo controlo financeiro da intervenção incumbe, em primeiro lugar, ao PTU em questão, que exercerá essa responsabilidade eventualmente em coordenação com o Estado-Membro ao qual o PTU está ligado, segundo as disposições nacionais aplicáveis.
2. Incumbe à Comissão:
a) Assegurar-se da existência e do bom funcionamento, no PTU em questão, dos sistemas de gestão e de controlo de forma a que os fundos comunitários sejam utilizados de forma correcta e eficaz;
b) Em caso de irregularidades, enviar recomendações ou pedidos de medidas correctivas para remediar as insuficiências de gestão ou corrigir as irregularidades.
3. A Comissão, o PTU e, eventualmente, o Estado-Membro ao qual o PTU esteja ligado desenvolverão a sua cooperação, com base em acordos administrativos, por meio de reuniões anuais ou bianuais destinadas a coordenar os programas, a metodologia e a implementação dos controlos.
4. No atinente às correcções financeiras:
a) O PTU em questão é o primeiro responsável pela detecção de irregularidades e pelas correcções financeiras;
b) Contudo, em caso de incumprimento pelo PTU em questão, se o PTU não proceder às necessárias correcções e se a reunião de conciliação não permitir encontrar uma solução, a Comissão intervirá para reduzir ou suprimir uma parte ou a totalidade do saldo da dotação global correspondente à decisão de financiamento do DOCUP.
Capítulo 8
Transição dos Fundos Europeus de Desenvolvimento (FED) precedentes para o 9.o FED
Artigo 33.o
Execução dos FED precedentes e fase de transição
1. Os recursos do 6.o, 7.o e 8.o FED que atribuídos aos PTU antes da entrada em vigor da presente decisão continuam a ser atribuídos a esses PTU. Esses recursos continuam a ser utilizados nos termos das disposições pertinentes da Decisão 91/482/CEE, que continua a ser aplicável para estes fins, até à entrada em vigor do Acordo Interno que institui o 9.o FED.
Enquanto o Acto Interno que institui o 9.o FED não entra em vigor, os agentes responsáveis pela gestão e execução dos recursos do Fundo Europeu de Desenvolvimento (FED), designadamente o gestor orçamental local principal do FED, o gestor orçamental local do PTU e o chefe de delegação da Comissão, continuarão a assegurar as tarefas de gestão e de execução que lhes foram confiadas em aplicação da Decisão 91/482/CE.
Até essa data, a Comissão, após consulta aos PTU e aos Estados-Membros a que estejam ligados, adoptará medidas tendo em vista assegurar uma transição harmoniosa entre essas disposições e os novos procedimentos de execução da cooperação para o financiamento do desenvolvimento que figuram no presente título.
2. Todos os remanescentes dos FED anteriores à data de entrada em vigor que institui o 9.o FED, do Acordo Interno, bem como todos os montantes que, após essas datas, tenham sido objecto de anulação e relativos a projectos em curso ao abrigo dos referidos Fundos serão transferidos para o 9.o FED e utilizados em conformidade com as condições definidas na presente decisão.
Os recursos que tenham sido transferidos para o 9.o FED após terem sido anteriormente atribuídos ao programa indicativo de um PTU ou de uma região continuarão a ser atribuídos a esse PTU ou à cooperação regional.
Qualquer outro remanescente não atribuído a um programa indicativo será incluído no montante não atribuído do 9.o FED. O montante global da presente decisão, juntamente com os remanescentes transferidos dos FED anteriores, abrangem o período 2001-2007. Esta disposição aplica-se nomeadamente a qualquer remanescente eventual dos montantes globais mencionados nos artigos 118.o e 142.o da Decisão 91/482/CEE relativos, respectivamente, à estabilização das receitas da exportação de produtos agrícolas de base (Stabex) e à facilidade de financiamento especial (Sysmin).
TÍTULO II
COOPERAÇÃO ECONÓMICA E COMERCIAL
Artigo 34.o
Objectivo
1. A cooperação económica e comercial tem por objectivo o desenvolvimento económico e social dos PTU, designadamente pela criação de relações económicas estreitas entre estes e a Comunidade no seu conjunto.
A execução dessa cooperação deve ser coerente com os objectivos das outras políticas comuns.
2. Além disso, a Comunidade compromete-se a apoiar a integração efectiva dos PTU na economia mundial, bem como o desenvolvimento do seu comércio de bens e serviços nos mercados regionais e mundiais.
Capítulo 1
Regime aplicável ao comércio de produtos
Artigo 35.o
Livre acesso dos produtos originários
1. Os produtos originários dos PTU são importados para a Comunidade com isenção de direitos de importação.
2. A noção de produtos originários e os métodos de cooperação administrativa relacionados com a mesma são definidos no anexo III.
Artigo 36.o
O transbordo dos produtos não originários em livre prática num PTU
1. Os produtos não originários dos PTU que se encontrem em livre prática num PTU e sejam reexportados para a Comunidade no seu estado inalterado serão importados para a Comunidade com isenção de direitos aduaneiros e de encargos de efeito equivalente desde que:
a) Tenham pago, no PTU em questão, direitos aduaneiros ou encargos de efeito equivalente de nível igual ou superior aos direitos aduaneiros aplicáveis na Comunidade à importação desses mesmos produtos originários de países terceiros que beneficiem da cláusula da nação mais favorecida,
b) Não tenham sido objecto de isenção ou de restituição, total ou parcial, de direitos aduaneiros ou de encargos de efeito equivalente, sem prejuízo do n.o 2,
c) sejam acompanhados de um certificado de exportação.
2. Sem prejuízo do n.o 1, as medidas de ajuda financeira pública dos PTU aos operadores que utilizam o procedimento de transbordo podem ser autorizadas pela Comissão, com vista a assegurar a realização dos objectivos da presente decisão, mediante pedido devidamente justificado das autoridades do PTU em questão.
O pedido deve indicar em particular a natureza e o volume projectado de comércio que resultará da concessão da ajuda.
A ajuda deve ter por objecto o transporte de produtos que se encontrem em livre prática, incluindo os custos de operação legítimos associados com o procedimento de transbordo. A ajuda não deve gerar perturbações graves ou dificuldades que ameacem deteriorar um sector de actividade económica da Comunidade ou um ou mais dos seus Estados-Membros.
As autoridades do PTU podem efectuar diligências junto da Comissão a fim de fornecer mais informações para fundamentar o seu pedido escrito.
A pedido das autoridades do PTU, o grupo de parceria referido no n.o 3 do artigo 7.o será convocado para resolver quaisquer problemas decorrentes da administração do procedimento de transbordo.
3. O disposto nos n.os 1 e 2 não se aplica:
a) Aos produtos agrícolas enumerados na lista do anexo I do Tratado nem aos produtos abrangidos pelo Regulamento (CEE) n.o 3448/93 do Conselho, de 6 de Dezembro de 1993, que estabelece o regime de trocas aplicável a certas mercadorias resultantes da transformação de produtos agrícolas(8), excepto, a partir de 1 de Fevereiro de 2002 e sob reserva da adopção, pela Comissãodas regras de execução necessárias, em relação aos produtos da pesca:
A) dos códigos NC 0303 31 10 00, 0304 20 95 10 e 0306 13 10, transbordados na Gronelândia numa quantidade anual até 10000 toneladas, e
B) dos codigos, NC 0302 21 10, 0303 31 10, 0305 49 10, 0306 12 10, 0306 12 90, 0306 22 91, 0306 22 99, 0306 13 10, 0306 13 30, 0306 13 40, 0306 13 50, 0306 13 80, 0306 23 10, 0306 23 31, 0306 23 39, 0306 23 90 transbordados em São Pedro e Miquelon, dentro de uma quantidade anual de 2000
b) aos produtos sujeitos a restrições ou limitações quantitativas na importação para a Comunidade ou a direitos anti-dumping.
4. As condições de importação para a Comunidade dos produtos não originários dos PTU que se encontrem em livre prática num PTU e os métodos de cooperação administrativa correspondentes são definidos no anexo IV.
Artigo 37.o
Comité
1. Nas matérias reguladas pelo artigo 36.o, a Comissão é assistida por um Comité.
2. Os artigos 3.o e 7.o da Decisão 1999/468/CE são aplicáveis aos procedimentos do Comité.
3. O Comité aprovará o seu regulamento interno.
Artigo 38.o
Restrições quantitativas e medidas de efeito equivalente
1. A Comunidade não aplicará restrições quantitativas nem medidas de efeito equivalente à importação dos produtos originários dos PTU.
2. O disposto no n.o 1 não prejudica as proibições ou restrições à importação, exportação ou trânsito justificadas por razões de moralidade pública, ordem pública, protecção da saúde e da vida das pessoas e animais ou de preservação das plantas, protecção do património nacional de valor artístico, histórico ou arqueológico, conservação de recursos naturais não renováveis ou protecção da propriedade industrial e comercial.
Estas proibições ou restrições não podem constituir um meio de discriminação arbitrária, nem qualquer restrição dissimulada ao comércio em geral.
Artigo 39.o
Resíduos
1. As transferências de resíduos entre os Estados-Membros e os PTU serão controladas nos termos do direito internacional e comunitário. A Comunidade apoiará a instituição e o desenvolvimento de uma cooperação internacional efectiva neste domínio, tendo em vista a protecção do ambiente e da saúde pública.
2. A Comunidade proibirá toda a exportação, directa ou indirecta, de resíduos para os PTU, com excepção das exportações dos resíduos não perigosos destinados a operações de recuperação; por outro lado, simultaneamente, as autoridades dos PTU proibirão a importação, directa ou indirecta, para os respectivos países, desses mesmos resíduos provenientes da Comunidade ou de qualquer outro país, sem prejuízo dos compromissos internacionais nessa matéria assumidos ou a assumir no futuro nas instâncias internacionais competentes.
3. No que diz respeito à Comunidade, será aplicável o Regulamento (CEE) n.o 259/93 do Conselho, de 1 de Fevereiro de 1993, relativo à fiscalização e ao controlo das transferências de resíduos no interior, à entrada e à saída da Comunidade(9).
4. Quanto aos PTU que, em virtude do seu estatuto constitucional, não são partes na Convenção de Basileia, as respectivas autoridades competentes aprovarão, o mais brevemente possível, as disposições internas de ordem jurídica e administrativa necessárias para dar execução às disposições da Convenção de Basileia(10).
5. Além disso, os Estados-Membros em causa promoverão a aprovação pelos PTU das disposições legislativas e administrativas internas necessárias para dar execução às seguintes disposições:
a) Regulamento (CEE) n.o 259/93:
i) Artigo 13.o no que diz respeito às transferências de resíduos entre os PTU;
ii) Artigo 18.o no que diz respeito às exportações de resíduos dos PTU para os Estados ACP;
b) Regulamento (CE) n.o 1420/1999(11);
c) Regulamento (CE) n.o 1547/1999 da Comissão(12);
d) Directiva 2000/59/CE do Parlamento Europeu e do Conselho(13), sem prejuízo dos prazos de transposição estabelecidos no artigo 16.o da mesma directiva.
6. No que se refere à importação para a Comunidade de resíduos perigosos provenientes dos PTU e de resíduos não perigosos para eliminação, são aplicáveis os artigos 1.o a 12.o e 25.o a 39.o do Regulamento (CEE) n.o259/93 e a Decisão 94/774/CE da Comissão(14).
7. Um ou mais PTU e o Estado-Membro ao qual os PTUs estejam ligados poderão aplicar procedimentos nacionais à exportação de resíduos desse ou desses PTU para o referido Estado-Membro.
Nesse caso, no prazo de seis meses a contar da entrada em vigor da presente decisão, o Estado-Membro em causa notificará a Comissão da legislação aplicável ou de qualquer legislação nacional futura, incluindo de eventuais alterações à mesma.
Artigo 40.o
Medidas tomadas pelos PTU
1. Tendo em conta as necessidades actuais de desenvolvimento dos PTU, as autoridades dos PTU podem manter ou introduzir, no que se refere à importação de produtos originários da Comunidade, os direitos aduaneiros e as restrições quantitativas que considerarem necessários.
2. a) O regime comercial aplicável à Comunidade pelos PTU não poderá dar origem a nenhuma discriminação entre os Estados-Membros, nem ser menos favorável que o tratamento da nação mais favorecida.
b) Sem prejuízo das disposições específicas da presente decisão, a Comunidade não exercerá qualquer discriminação entre os PTU no domínio comercial.
c) O disposto na alínea a) não prejudica a concessão, por parte de um PTU, a outros PTU ou a outros países em vias de desenvolvimento, de um tratamento mais favorável que o concedido à Comunidade.
3. As autoridades dos PTU comunicarão à Comissão, num prazo de três meses a contar da entrada em vigor da presente decisão, os direitos aduaneiros e as restrições quantitativas por elas aplicados.
As autoridades competentes dos PTU comunicarão igualmente à Comissão as subsequentes alterações a essas medidas, à medida que forem adoptadas.
Artigo 41.o
Cláusula de vigilância
1. Os produtos originários dos PTU, indicados no artigo 35.o, ou os produtos não originários dos PTU, indicados no artigo 36.o, poderão ser objecto de uma vigilância especial. A Comissão decidirá a que produtos se aplica essa vigilância, em consulta com as autoridades do PTU e do Estado-Membro a que esteja ligado.
2. É aplicável o artigo 308.o-E do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 do Conselho, de 2 de Julho de 1993, que fixa determinadas disposições de aplicação do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário(15).
3. A Comissão e as autoridades dos PTU garantirão a eficácia deste controlo e aplicarão os métodos de cooperação administrativa definidos, respectivamente, nos anexos III e IV.
Artigo 42.o
Medidas de salvaguarda
1. Caso a aplicação da presente decisão conduza a perturbações graves num sector de actividade económica da Comunidade ou de um ou mais Estados-Membros ou comprometa a respectiva estabilidade financeira externa, ou ainda se surgirem dificuldades que ameacem deteriorar um sector de actividade da Comunidade ou de uma das suas regiões, a Comissão, a pedido de um ou mais Estados-Membros ou por iniciativa própria, e após consultas no âmbito do Comité a que se refere o artigo 43.o, pode tomar as medidas de salvaguarda necessárias, ou autorizar os Estados-Membros a tomá-las, em conformidade com o disposto nos parágrafos seguintes.
2. Para a aplicação do n.o 1, deverá ser dada prioridade às medidas que tenham como consequência um mínimo de perturbações do funcionamento da associação e da Comunidade. Estas medidas não devem ultrapassar o estritamente indispensável para superar as dificuldades que tenham surgido.
3. Em caso de adopção ou de alteração das medidas de salvaguarda, os interesses dos PTU menos desenvolvidos deverão ser objecto de uma atenção especial.
4. O disposto no presente artigo não prejudica os direitos e obrigações da Comunidade decorrentes das normas da OMC, nomeadamente as do Acordo OMC sobre as medidas de salvaguarda. Não constituem obstáculo à aplicação da regulamentação relativa à organização comum do mercados agrícolas e das disposições administrativas comunitárias ou nacionais correspondentes, nem da regulamentação específica aprovada ao abrigo do artigo 235.o do Tratado aplicável às mercadorias resultantes da transformação de produtos agrícolas.
5. a) Sempre que um Estado-Membro solicite à Comissão a aplicação de medidas de salvaguarda, a Comissão informará desse facto o Conselho, os Estados-Membros e as autoridades dos PTU no prazo de três dias úteis, a contar da data de recepção do pedido do Estado-Membro, e convidará as autoridades dos PTU a fornecerem-lhe todas as informações que considerem importantes sobre a situação actual.
b) Sempre que a Comissão actue por sua iniciativa, informará desse facto os PTU interessados e os Estados-Membros o mais rapidamente possível.
c) Se as autoridades dos PTU o solicitarem, e sem prejuízo dos prazos referidos no presente artigo, será convocado um grupo de trabalho nos termos no n.o 3 do artigo 7.o. O resultado da reunião do grupo de trabalho será comunicado ao Comité a que se refere o artigo 43.o Nesse caso, o prazo referido no n.o 9 do presente artigo será prorrogado por um período de dez dias. Ao mesmo tempo, a Comissão enviará aos Estados-Membros o convite para uma reunião do Comité.
Os Estados-Membros e os PTU fornecerão à Comissão as informações necessárias para justificar os seus pedidos de aplicação ou contra a aplicação das medidas de salvaguarda.
6. A Comissão deve notificar imediatamente ao Conselho, aos Estados-Membros e às autoridades dos PTU a decisão de adopção de medidas de salvaguarda dos PTU. A decisão será imediatamente aplicável.
7. Qualquer Estado-Membro poderá submeter à apreciação do Conselho a decisão da Comissão indicada no n.o 6, no prazo de dez dias úteis a contar da recepção da notificação dessa decisão.
8. Na ausência de uma decisão da Comissão no prazo de vinte e um dias úteis ou se a Comissão indeferir o pedido, ou se a Comissão decidir que não se aplicam as medidas de salvaguarda, qualquer Estado-Membro que tenha suscitado o assunto junto da Comissão pode recorrer ao Conselho.
9. Nos casos mencionados nos n.os 7 e 8, o Conselho, deliberando por maioria qualificada, pode tomar uma decisão diferente no prazo de vinte e um dias úteis.
Artigo 43.o
Comité
1. Nas matérias reguladas pelo artigo 43.o, a Comissão é assistida por um Comité.
2. Os artigos 3.o e 7.o da Decisão 1999/468/CE são aplicáveis aos procedimentos do Comité.
3. O Comité aprovará o seu regulamento interno.
Capítulo 2
Comércio de serviços e regras de estabelecimento
Artigo 44.o
Objectivo geral
Neste domínio, o objectivo a longo prazo consiste na liberalização progressiva do comércio de serviços, tendo devidamente em conta os objectivos das políticas locais dos PTU, o seu nível de desenvolvimento, bem como as obrigações assumidas pela Comunidade, os seus Estados-Membros e, eventualmente pelos PTU no âmbito da OMC.
Artigo 45.o
Princípios gerais em matéria de estabelecimento e de prestação de serviços
1. Para efeitos do presente artigo, entende-se por:
a) "Sociedades ou empresas", as sociedades ou empresas de direito civil ou comercial, incluindo as sociedades públicas ou outras, as sociedades cooperativas e todas as outras pessoas colectivas e associações regidas pelo direito público ou privado, com excepção das sociedades sem fins lucrativos.
São "sociedades ou empresas dos Estados-Membros" as constituídas em conformidade com a legislação de um Estado-Membro e que tenham a sua sede social, a sua administração central ou o seu estabelecimento principal num Estado-Membro; todavia, no caso de terem num Estado-Membro apenas a sede social, a sua actividade deve apresentar uma ligação efectiva e contínua com a economia desse Estado-Membro.
São "sociedades ou empresas de um PTU" as constituídas em conformidade com a legislação aplicável no PTU em questão e que nele tenham a sua sede social, a sua administração central ou o seu estabelecimento principal; todavia, no caso de terem num PTU apenas a sede social, a sua actividade deve apresentar uma ligação efectiva e contínua com a economia desse PTU.
b) "Habitantes de um PTU", as pessoas normalmente residentes num PTU que sejam nacionais de um Estado-Membro ou que beneficiem de um estatuto jurídico específico a um PTU. Esta definição não prejudica os direitos conferidos pela cidadania da União na acepção do Tratado.
2. No que se refere ao regime aplicável em matéria de estabelecimento e de prestação de serviços, em conformidade com o n.o 5 do artigo 183.o do Tratado e sob reserva do n.o 3 do presente artigo:
a) A Comunidade aplicará aos PTU os compromissos assumidos no quadro do Acordo Geral sobre Comércio de Serviços (GATS), nas condições previstas no referido acordo e em conformidade com a presente decisão. Em aplicação desses compromissos, os Estados-Membros não discriminarão os habitantes, as sociedades e as empresas dos PTU;
b) As autoridades dos PTU concederão às sociedades, aos nacionais e às empresas dos Estados-Membros um tratamento não menos favorável do que o concedido às sociedades, aos nacionais e às empresas de um país terceiro e não discriminarão as sociedades, os nacionais ou as empresas dos Estados-Membros.
3. No intuito de promover ou apoiar o emprego local, as autoridades de um PTU podem adoptar legislação em favor dos seus habitantes e das actividades locais.
Nesse caso, as autoridades do PTU notificarão a regulamentação que adoptaram à Comissão, que informará os Estados-Membros.
4. Relativamente às profissões de médico, dentista, parteira, enfermeiro de cuidados gerais, farmacêutico e veterinário, o Conselho, deliberando por unanimidade mediante proposta da Comissão, aprovará a lista das qualificações profissionais específicas dos habitantes dos PTU que serão reconhecidas nos Estados-Membros.
Artigo 46.o
Transporte marítimo
O objectivo da cooperação nesta matéria consiste em garantir um desenvolvimento harmonioso de serviços de transporte em termos economicamente satisfatórios, facilitando a participação activa de todas as partes segundo o princípio de um acesso sem restrições ao comércio numa base comercial.
O presente artigo não é aplicável à Gronelândia.
Capítulo 3
Domínios ligados ao comércio
Artigo 47.o
Pagamentos correntes e movimentos de capitais
1. Sem prejuízo do disposto no n.o 2:
a) Os Estados-Membros e as autoridades dos PTU não colocarão qualquer restrição aos pagamentos da balança de transações correntes efectuados numa moeda livremente conversível entre nacionais da Comunidade e dos PTU;
b) No que se refere às transações da conta das operações de capital da balança de pagamentos, os Estados-Membros e as autoridades dos PTU não imporão qualquer restrição à livre circulação dos capitais relativos aos investimentos directos realizados em sociedades constituídas em conformidade com a legislação do Estado-Membro, do país ou do território de acolhimento e aos investimentos realizados em conformidade com as disposições da presente decisão, bem como à liquidação ou ao repatriamento de tais investimentos e de quaisquer lucros deles resultantes.
2. A Comunidade, os Estados-Membros e os PTU terão o direito de adoptar as medidas a que se referem, mutatis mutandis, os artigos 57.o, 58.o, 59.o, 60.o e 301.o do Tratado, nas condições nelas enunciadas. De igual modo, caso um ou vários PTU ou um ou vários Estados-Membros enfrentem ou possam vir a enfrentar graves dificuldades a nível da balança de pagamentos, as autoridades do PTU, o Estado-Membro ou a Comunidade podem, em conformidade com as condições previstas no Acordo Geral sobre as Pautas Aduaneiras e Comércio, o Acordo Geral sobre o Comércio de Serviços e os artigos VIII e XIV dos Estatutos do Fundo Monetário Internacional, adoptar, por um período limitado, restrições relativas às transações correntes que não poderão exceder o estritamente necessário para sanar a situação da balança de pagamentos. As autoridades do PTU, o Estado-Membro ou a Comunidade, consoante o caso informarão imediatamente as outras partes, comunicando-lhes o mais rapidamente possível um calendário com vista à eliminação das medidas em questão.
Artigo 48.o
Política da concorrência
1. A introdução e a aplicação de políticas e de normas de concorrência correctas e eficazes são fundamentais para favorecer e assegurar um clima propício aos investimentos, um processo de industrialização sustentável e a transparência do acesso aos mercados.
2. A fim de eliminar as distorções da concorrência, e tendo devidamente em conta os diferentes níveis de desenvolvimento e as necessidades económicas de cada PTU, a Comunidade e os PTU aplicarão normas e políticas nacionais, territoriais ou regionais que incluam o controlo e, nalgumas condições, a proibição de acordos entre empresas, de decisões de associações de empresas e de práticas concertadas entre empresas que tenham por objectivo impedir, restringir ou falsear a concorrência. Esta proibição abrange igualmente a exploração abusiva, por parte de uma ou diversas empresas, de uma posição dominante no território da Comunidade ou de um dos PTU.
Artigo 49.o
Protecção dos direitos de propriedade intelectual
1. Convém assegurar um nível adequado e eficaz de protecção dos direitos de propriedade intelectual, industrial e comercial, incluindo os meios de obrigar o respeito desses direitos, mediante o alinhamento pelas normas internacionais mais exigentes, com vista a reduzir as distorções e os entraves às trocas comerciais bilaterais.
2. Os direitos de propriedade intelectual abrangem em especial os direitos de autor, nomeadamente os direitos de autor em matéria de programas informáticos e direitos conexos, os modelos de utilidade, as patentes, designadamente as invenções biotecnológicas, os desenhos e modelos industriais, as indicações geográficas, incluindo as denominações de origem, as marcas de fabrico de comércio e de serviços, as topografias de circuitos integrados, a protecção jurídica das bases de dados e a protecção contra a concorrência desleal mencionada no artigo 10.o-A da Convenção de Paris para a protecção da propriedade industrial e a protecção de informações confidenciais relativas ao saber-fazer.
Artigo 50.o
Normalização e certificação
Será desenvolvida uma cooperação mais estreita nos domínios da normalização, da certificação e da garantia de qualidade a fim de eliminar os obstáculos técnicos inúteis e reduzir as diferenças existentes nestes domínios, facilitando assim as trocas comerciais.
Artigo 51.o
Comércio e ambiente
Importa promover o desenvolvimento do comércio internacional no intuito de garantir uma gestão racional e sustentável do ambiente, em conformidade com as convenções e os compromissos internacionais na matéria e tendo devidamente em conta os níveis respectivos de desenvolvimento dos PTU. As exigências e necessidades específicas dos PTU deverão ser tomadas em consideração aquando da elaboração e execução de medidas em matéria de ambiente.
Tendo em conta os Princípios do Rio, a cooperação será concretizada de forma a que as políticas comerciais e ambientais se completem, nomeadamente através do reforço dos controlos de qualidade dos bens e dos serviços na perspectiva da protecção do ambiente e da melhoria dos métodos de produção que respeitam o ambiente.
Artigo 52.o
Comércio e normas de trabalho
Devem ser respeitadas as normas de trabalho fundamentais reconhecidas a nível nacional e internacional, designadamente as normas sobre liberdade sindical e a protecção do direito sindical, o direito de organização e de negociação colectiva, a abolição do trabalho forçado, as formas mais duras de trabalho infantil, a idade mínima de admissão das crianças ao trabalho e a não discriminação em matéria de emprego.
Artigo 53.o
Política dos consumidores e protecção da saúde dos consumidores
Será desenvolvida uma cooperação no âmbito da política dos consumidores e da protecção da saúde dos consumidores, no respeito das legislações em vigor nos PTU e na Comunidade para evitar barreiras ao comércio.
Artigo 54.o
Proibição de medidas proteccionistas dissimuladas
As disposições do presente capítulo não serão utilizadas como um meio de discriminação arbitrária ou qualquer restrição dissimulada ao comércio.
Capítulo 4
Questões monetárias e fiscais
Artigo 55.o
Cláusula de excepção fiscal
1. Sem prejuízo do disposto no artigo 56.o, o tratamento da nação mais favorecida concedido por força da presente decisão não se aplicará às vantagens fiscais que os Estados-Membros ou as autoridades dos PTU concedam ou possam conceder de futuro com base em acordos destinados a evitar a dupla tributação, em outros acordos fiscais ou com base na legislação fiscal em vigor.
2. Nenhuma disposição da presente decisão obsta à adopção ou à aplicação de medidas destinadas a impedir a evasão ou a fraude fiscal, em conformidade com as disposições fiscais de acordos destinados a evitar a dupla tributação, de outros convénios de natureza fiscal ou da legislação fiscal interna em vigor.
3. Nenhuma disposição da presente decisão obsta a que as autoridades competentes respectivas, na aplicação das disposições pertinentes da sua legislação fiscal, estabeleçam uma distinção entre sujeitos passivos que não se encontrem numa situação idêntica, nomeadamente no que diz respeito ao seu local de residência ou ao local em que os seus capitais são investidos.
Artigo 56.o
Regime fiscal e aduaneiro dos contratos financiados pela Comunidade
1. Os PTU aplicarão aos contratos financiados pela Comunidade um regime fiscal e aduaneiro que não seja menos favorável que o aplicado ao Estado mais favorecido ou às organizações internacionais de desenvolvimento com as quais mantenham relações. Para a determinação do regime aplicável à nação mais favorecida, não serão tomados em consideração os regimes aplicados pelas autoridades competentes do PTU em causa a outros países em desenvolvimento.
2. Sem prejuízo do disposto no n.o 1, será aplicável aos contratos financiados pela Comunidade o seguinte regime:
a) Os contratos não ficarão sujeitos aos impostos de selo e registo nem às imposições fiscais de efeito equivalente existentes ou a criar no PTU beneficiário; deverão contudo ser registados nos termos da legislação em vigor no PTU, podendo esse registo implicar o pagamento de emolumentos correspondentes à prestação do serviço;
b) Os lucros e/ou os rendimentos resultantes da execução dos contratos serão tributados segundo o regime fiscal interno do PTU em causa, desde que as pessoas singulares ou colectivas que os tenham realizado possuam uma sede permanente nesse PTU ou que a duração da execução desses contratos seja superior a seis meses;
c) As empresas que tenham de importar materiais com vista à execução de contratos de obras beneficiarão, a seu pedido, do regime de importação temporária, tal como definido na legislação do PTU beneficiário, no que se refere a esses materiais;
d) Os materiais profissionais necessários à execução das tarefas definidas nos contratos de serviços serão importados temporariamente para o ou os PTU beneficiários, em conformidade com a legislação do PTU em causa, com isenção de impostos, de direitos de importação, de direitos aduaneiros e de outros encargos de efeito equivalente, desde que esses direitos e encargos não correspondam à remuneração de um serviço prestado;
e) As importações no âmbito da execução de contratos de fornecimentos beneficiarão no PTU em causa da isenção de direitos aduaneiros, direitos de importação, encargos ou imposições fiscais de efeito equivalente. Os contratos relativos a fornecimentos originários do PTU em causa serão celebrados com base no preço à saída da fábrica, acrescido da tributação eventualmente aplicável no PTU a esses fornecimentos;
f) As compras de combustíveis, lubrificantes e ligantes hidrocarbonados, bem como de uma maneira geral, de todos os produtos utilizados na execução dos contratos de obras serão consideradas feitas no mercado local e estarão sujeitas ao regime fiscal aplicável por força da legislação nacional em vigor no PTU beneficiário;
g) A importação de bens e objectos pessoais, de uso pessoal e doméstico, pelas pessoas singulares, com excepção das que forem contratadas localmente, encarregadas da execução das tarefas definidas num contrato de serviços, bem como pelos respectivos familiares, efectuar-se-á, em conformidade com a legislação em vigor no PTU beneficiário, com isenção de direitos aduaneiros, de direitos de importação, de encargos e de outras imposições ficais de efeito equivalente.
3. Qualquer questão não prevista nos n.os 1 e 2 será regulada pela legislação nacional do PTU em causa.
4. Os funcionários da Comissão, excepto o pessoal contratado no local, estão isentos dos impostos do país ou do território onde foram colocados.
Capítulo 5
Formação profissional, elegibilidade para os programas comunitários e outras disposições
Artigo 57.o
Formação profissional
As pessoas provenientes dos PTU que possuam a nacionalidade de um Estado-Membro beneficiarão na Comunidade de acesso à formação profissional ao mesmo título que os nacionais do Estado-Membro em causa sempre que possam satisfazer as mesmas condições que esses nacionais, incluindo a eventual condição de residência na Comunidade ou EEE.
Artigo 58.o
Programas abertos aos PTU
As pessoas provenientes dos PTU e, se for caso disso, os organismos e instituições públicos e/ou privados competentes dos PTU beneficiarão dos programas comunitários enumerados no anexo II F, bem como dos programas que lhes venham a suceder, sob reserva das regras dos programas e dos mecanismos aplicáveis ao Estado-Membro aos quais os PTU estão ligados.
Esta lista poderá ser modificada pela Comissão a pedido dos PTU, de um Estado-Membro ou por iniciativa própria da Comissão.
Artigo 59.o
Eurogabinetes de correspondência (EGC)
A pedido das autoridades do PTU, e em conformidade com os procedimentos previstos no título I da parte III, poderá ser criado num PTU um Eurogabinete de Correspondência, adiante designado por "EGC". A estrutura de acolhimento do EGC poderá beneficiar de um financiamento parcial no quadro das subvenções atribuídas ao abrigo do DOCUP ou da cooperação regional.
As missões dos EGC e os instrumentos e serviços colocados à sua disposição, bem como as modalidades de instalação e os critérios de selecção da estrutura de acolhimento, são definidos no anexo V.
Artigo 60.o
CDE e CTA
A pedido das respectivas autoridades, os PTU poderão beneficiar dos serviços do Centro de Desenvolvimento Empresarial (CDE) e do Centro Técnico de Cooperação Agrícola e Rural (CTA) a que se refere o artigo 1.o do anexo III ao Acordo de Parceria ACP-CE.
Os eventuais custos decorrentes das intervenções do CDE ou do CTA em benefício dos PTU serão financiados através dos fundos previstos no anexo II A.
PARTE IV
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 61.o
Alteração de estatuto
No caso de um PTU se tornar independente:
a) O regime previsto na presente decisão poderá continuar a aplicar-se provisoriamente a esse PTU, nas condições determinadas pelo Conselho;
b) O Conselho, deliberando por unanimidade mediante proposta da Comissão, decidirá das adaptações necessárias à presente decisão, nomeadamente no que se refere ao ajustamento dos montantes previstos no anexo II A.
Artigo 62.o
Revisão
Antes de 31 de Dezembro de 2007, o Conselho, deliberando por unanimidade mediante proposta da Comissão, estabelecerá as disposições a prever com vista à aplicação subsequente dos princípios consagrados nos artigos 182.o a 186.o do Tratado. Neste contexto, o Conselho aprovará nomeadamente as medidas necessárias no caso de um PTU, segundo as normas constitucionais que lhe são próprias, se submeter a medidas preferenciais especiais entre a Comunidade e diversos parceiros da região a que pertence. Neste contexto, o Conselho terá nomeadamente em conta as obrigações internacionais assumidas pela Comunidade, os seus Estados-Membros e, eventualmente, os PTU, designadamente no âmbito da OMC.
Artigo 63.o
Entrada em vigor
A presente decisão entra em vigor em 2 de Dezembro de 2001. A decisão é aplicável até 31 de Dezembro de 2011.
Artigo 64.o
Publicação
A presente decisão será publicada no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
Feito em Bruxelas, em 27 de Novembro de 2001.