Nařízení Komise (ES) č. 312/2001
ze dne 15. února 2001,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz olivového oleje pocházejícího z Tuniska a odchylka od některých ustanovení nařízení (ES) č. 1476/95 a č. 1291/2000
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2000/822/ES ze dne 22. prosince 2000 o uzavření Dohody formou výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Tuniskou republikou o vzájemných liberalizačních opatřeních a změnách zemědělských protokolů k dohodě o přidružení Tuniska k Evropskému společenství [1],
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/ES ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [2], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2826/2000 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutí 2000/822/ES zavádí podle článku 3 protokolu 1 k uvedené dohodě zvláštní režim pro dovoz olivového oleje kódů KN 15091010 a 15091090, zcela získaného v Tunisku a dopraveného přímo z této země do Společenství, s nulovou celní sazbou.
(2) Situace v zásobování trhu Společenství olivovým olejem umožňuje odbyt plánovaného množství v podstatě bez narušení trhu, pokud se dovoz v hospodářském roce nesoustředí do krátkého časového období, ale rozdělí se do měsíců ledna až října. Je třeba přijmout opatření, aby se dovozní licence vydávaly na uvedené období podle měsíčního kalendáře.
(3) Pro účinné řízení dotyčného množství je nutné vytvořit mechanismus, který pobídne hospodářské subjekty k tomu, aby neprodleně vrátily nepoužité licence orgánu, který je vydal. Je také nutné vytvořit mechanismus, který pobídne hospodářské subjekty, aby vrátily licence po dni vypršení jejich platnosti orgánu, který je vydal, aby nepoužitá množství mohla být znovu použita.
(4) Dovoz oleje z Tuniska v rámci zvláštního režimu nesmí překročit příslušné množství. Neměla by se tudíž používat přípustná odchylka stanovená v článku 8 nařízení Komise (EHS) č. 3719/88, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [4].
(5) Je třeba stanovit zvláštní podrobná pravidla pro dovoz. Odchylně od článku 3 nařízení Komise (ES) č. 1476/955 [5] je třeba stanovit dobu platnosti licencí a výši použitelné jistoty.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ode dne 1. ledna každého roku může být dovážena s nulovou celní sazbou celní kvóta neupraveného olivového oleje kódů KN 15091010 a 15091090, zcela získaného v Tunisku a dováženého přímo z této země do Společenství, podle článku 3 Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé. Dovozní licence se vydají až do výše kvóty stanovené pro každý rok.
2. Pro každý rok a aniž je dotčen limit stanovený pro celní kvótu s pořadovým číslem 09.4032 se mohou vydávat licence v souladu s podmínkami stanovenými v prvním odstavci až do výše:
- 1000 tun pro každý z měsíců ledna a února,
- 4000 tun pro měsíc březen,
- 8000 tun pro měsíc duben,
- 10000 tun pro každý z měsíců května až října.
Jestliže se množství povolené pro daný měsíc uvedené v předchozím odstavci v daném měsíci úplně nevyužije, zbytek se může využít další měsíc po vyčerpání množství pro takový měsíc, avšak dále se nepřevádí.
3. Pokud začíná týden v jednom měsíci a končí v měsíci následujícím, považuje se pro účely výpočtu množství povoleného pro daný měsíc takový týden za část měsíce, do něhož spadá čtvrtek.
Článek 2
1. S ohledem na použití osvobození od cla uvedeného v článku 1 podají dovozci žádost o dovozní licence příslušným orgánům členských států. K této žádost musí být přiložena kopie kupní smlouvy uzavřené s tuniským vývozcem.
2. Žádosti o dovozní licence se podávají v pondělí a v úterý daného týdne a členské státy oznámí Komisi následující pracovní den údaje obsažené v žádostech o licence.
3. Komise vypracuje každý týden souhrn celkového množství, na které se podaly žádosti o dovozní licence. V případě rizika, že bude měsíční kvóta překročena, Komise omezí vydávání licencí poměrně k množství, které je ještě k dispozici, a případně oznámí členským státům, že bylo dosaženo maximálního množství stanoveného pro daný rok.
4. Licence se vydávají třetí pracovní den po dni oznámení uvedeném v odstavci 2, pokud Komise v tomto období nepřijala žádná opatření.
Článek 3
1. Dovozní licence uvedené v čl. 1 odst. 1 jsou platné 60 dní ode dne vydání ve smyslu čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000.
2. U dovozních licencí uvedených v čl. 1 odst. 2 musí být v políčku 20 uveden jeden z těchto údajů:
"Derecho de aduana fijado por la Decisión 2000/822/CE del Consejo
Told fastsat ved Rådets afgørelse 2000/822/EF
Zoll gemäß Beschluss 2000/822/EG des Rates
Δασμός που καορίστηκε από την απόφαση του Συμβουλίου 2000/822/EK
Customs duty fixed by council Decision 2000/822/EC
Droit de douane fixé par la décision 2000/822/CE du Conseil
Dazio doganale fissato dalla decisione 2000/822/CE del Consiglio
Bij Besluit 2000/822/EG van de Raad vastgesteld douanerecht
Direito aduaneiro fixado pela Decisão 2000/822/CE do Conselho
Neuvoston päätöksessä 2000/822/EY vahvistettu tulli
Tull fastställd genom rådets beslut 2000/822/EG."
3. Odchylně od čl. 8 odst. 4 nařízení (EHS) č. 1291/2000 nesmí množství propuštěné do volného oběhu překročit množství uvedené v políčkách 17 a 18 dovozní licence. Podobně se v políčku 19 uvedené licence doplní číslice "0".
Článek 4
1. Odchylně od nařízení (ES) č. 1476/95 se jistota pro dovozní licence stanoví na 15 EUR na 100 kilogramů čisté hmotnosti.
2. Odchylně od čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000:
- pokud je licence vrácena vydávajícímu orgánu během doby odpovídající prvním dvěma třetinám její doby platnosti, je odpovídající jistota, která má propadnout, snížena o 40 %,
- pokud je licence vrácena vydávajícímu orgánu během doby odpovídající poslední třetině doby jejich platnosti anebo během 15 dnů, které následují po dni skončení její platnosti, je odpovídající jistota, která má propadnout, snížena o 25 %.
3. Aniž jsou dotčena množstevní omezení podle článku 1, mohou být množství z licencí vrácených podle odstavce 2 znovu přidělena. Příslušné národní orgány oznámí Komisi současně s týdenními množstvími uvedenými v čl. 2 odst. 2 také množství, pro která byly vráceny licence od posledního oznámení, které se vrácení týkalo.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 2001.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. února 2001.
Regulamento (CE) n.o 312/2001 da Comissão
de 15 de Fevereiro de 2001
que estabelece normas de execução para a importação de azeite originário da Tunísia e derroga a certas disposições dos Regulamentos (CE) n.o 1476/95 e (CE) n.o 1291/2000
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta a Decisão 2000/822/CE do Conselho, de 22 de Dezembro de 2000, relativa à celebração do acordo sob forma de troca de cartas entre a Comunidade Europeia e a República da Tunísia respeitante às medidas de liberalização recíprocas e à alteração dos protocolos agrícolas do Acordo de Associação CE/República da Tunísia(1),
Tendo em conta o Regulamento n.o 136/66/CEE do Conselho, de 22 de Setembro de 1966, que estabelece uma organização comum de mercado no sector das matérias gordas(2), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n.o 2826/2000(3),
Considerando o seguinte:
(1) A Decisão 2000/822/CE do Conselho prevê, no artigo 3.o do Protocolo n.o 1 do acordo, um regime especial para a importação, com isenção de direitos, de um contingente de azeite dos códigos NC 1509 e 1510, inteiramente obtido na Tunísia e transportado directamente desse país para a Comunidade.
(2) O abastecimento do mercado comunitário do azeite permite o escoamento da quantidade prevista, em princípio sem risco de perturbação do mercado, se as importações não se concentrarem num curto período da campanha e se se distribuírem entre Janeiro e Outubro. É oportuno prever que os certificados de importação possam ser emitidos segundo um calendário mensal no decurso desse período.
(3) A fim de gerir eficazmente a quantidade em questão, afigura-se necessário criar um mecanismo que incite os operadores a devolver rapidamente ao organismo emissor os certificados que não utilizarem. É igualmente necessário criar um mecanismo que incite os operadores a devolver rapidamente os certificados ao organismo emissor após a data do seu termo, por forma a que as quantidades não utilizadas possam ser reutilizadas.
(4) A quantidade de azeite importada da Tunísia no âmbito do regime especial não pode exceder um limite determinado. É, pois, conveniente não admitir a tolerância prevista no artigo 8.o do Regulamento (CE) n.o 1291/2000 da Comissão, de 9 de Junho de 2000, que estabelece normas comuns de execução do regime de certificados de importação, de exportação e de prefixação para os produtos agrícolas(4).
(5) É necessário prever algumas normas especiais relativas às importações. Em concreto, há que fixar o período de eficácia dos certificados e a taxa da garantia aplicável em derrogação do artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 1476/95 da Comissão(5).
(6) As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão das Matérias Gordas,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. A partir de 1 de Janeiro de cada ano pode ser importado com isenção de direitos aduaneiros o contingente pautal relativo à importação de azeite não tratado dos códigos NC 1509 10 10 e 1509 10 90, inteiramente obtido na Tunísia e transportado directamente desse país para a Comunidade, previsto no artigo 3.o do Protocolo n.o 1 do Acordo Euro-Mediterrânico que cria uma associação entre a Comunidade Europeia e os seus Estados-Membros, por um lado, e a República da Tunísia, por outro. Os certificados de importação serão emitidos no limite do contingente previsto para cada ano.
2. Para cada ano e sem prejuízo do limite previsto no âmbito do contingente pautal com o número de ordem 09.4032, a emissão dos certificados é autorizada de acordo com as condições estabelecidas no n.o 1, até ao limite de:
- 1000 toneladas para cada um dos meses de Janeiro e Fevereiro,
- 4000 toneladas para o mês de Março,
- 8000 toneladas para o mês de Abril,
- 10000 toneladas para cada um dos meses de Maio a Outubro.
Se uma das quantidades mensais referidas no primeiro parágrafo não for utilizada na totalidade durante o mês em causa, o saldo dessa quantidade pode ser utilizado no mês seguinte, após esgotamento da quantidade prevista para este, não podendo ser posteriormente transitado.
3. Para a contabilização da quantidade autorizada mensalmente, sempre que uma semana tiver início num mês e terminar no mês seguinte, deverá ser atribuída ao mês a que corresponde a quinta-feira.
Artigo 2.o
1. Com vista à aplicação da isenção do direito aduaneiro referido no artigo 1.o, os importadores devem apresentar às autoridades competentes dos Estados-Membros um pedido de certificado de importação. Esse pedido deve ser acompanhado de uma cópia do contrato de compra celebrado com o exportador tunisino.
2. Os pedidos de certificado de importação devem ser apresentados semanalmente, à segunda e terça-feira, e os dados constantes desses pedidos devem ser comunicados pelos Estados-Membros à Comissão no dia útil seguinte.
3. A Comissão contabilizará as quantidades semanais para as quais tenham sido apresentados pedidos de certificado de importação. Em caso de risco de esgotamento do contingente mensal, a Comissão limitará a emissão dos certificados proporcionalmente à quantidade disponível e, se for caso disso, informará os Estados-Membros de que a quantidade máxima prevista para o ano foi atingida.
4. Os certificados serão emitidos no terceiro dia útil seguinte ao da comunicação referida no n.o 2 desde que a Comissão não tenha tomado medidas nesse período.
Artigo 3.o
1. Os certificados de importação previstos no n.o 1 do artigo 1.o são válidos durante 60 dias a contar da data da sua emissão, na acepção do n.o 2 do artigo 23.o do Regulamento (CE) n.o 1291/2000.
2. Os certificados de importação previstos no n.o 2 do artigo 1.o contêm na casa 20 uma das seguintes menções:
"Derecho de aduana fijado por la Decisión 2000/822/CE del Consejo
Told fastsat ved Rådets afgørelse 2000/822/EF
Zoll gemäß Beschluss 2000/822/EG des Rates
Δασμός που καθορίστηκε από την απόφαση του Συμβουλίου 2000/822/ΕΚ
Customs duty fixed by Council Decision 2000/822/EC
Droit de douane fixé par la décision 2000/822/CE du Conseil
Dazio doganale fissato dalla decisione 2000/822/CE del Consiglio
Bij Besluit 2000/822/EG van de Raad vastgesteld douanerecht
Direito aduaneiro fixado pela Decisão 2000/822/CE do Conselho
Neuvoston päätöksessä 2000/822/EY vahvistettu tulli
Tull fastställd genom rådets beslut 2000/822/EG".
3. Em derrogação do n.o 4 do artigo 8.o do Regulamento (CE) n.o 1291/2000, a quantidade colocada em livre prática não pode ser superior à indicada nas casas 17 e 18 do certificado de importação. Para o efeito, será inscrito o algarismo "0" na casa 19 do referido certificado.
Artigo 4.o
1. Em derrogação ao Regulamento (CE) n.o 1476/95, a taxa da garantia relativa ao certificado de importação é fixada em 15 euros por 100 quilogramas líquidos.
2. Em derrogação ao n.o 2 do artigo 35.o do Regulamento (CE) n.o 1291/2000:
- se o certificado for devolvido ao organismo emissor durante o período correspondente aos dois primeiros terços do seu período de eficácia, a garantia que fica perdida será reduzida de 40 %,
- se o certificado for devolvido ao organismo emissor durante o período correspondente ao último terço do seu período de eficácia ou durante os 15 dias que se seguem ao dia do seu termo de eficácia, a garantia que fica perdida será reduzida de 25 %.
3. Sem prejuízo das limitações quantitativas referidas no artigo 1.o, as quantidades constantes dos certificados devolvidos em conformidade com o n.o 2 podem ser novamente atribuídas. As autoridades nacionais competentes comunicarão à Comissão, ao mesmo tempo que a quantidade semanal referida no n.o 2 do artigo 2.o, as quantidades para as quais foram devolvidos certificados desde a data da sua comunicação anterior para o efeito.
Artigo 5.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
É aplicável com efeitos desde 1 de Janeiro de 2001.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 15 de Fevereiro de 2001.