NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 474/2006
ze dne 22. března 2006
o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedeného v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 ze dne 14. prosince 2005 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o zrušení článku 9 směrnice 2004/36/ES (1), a zejména na článek 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Kapitola II nařízení (ES) č. 2111/2005 (dále jen „základní nařízení“) stanoví postupy pro vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, a rovněž postupy, které členským státům za určitých okolností umožňují přijmout výjimečná opatření ukládající zákaz provozovat leteckou dopravu na jejich území.
(2)
V souladu s čl. 3 odst. 3 základního nařízení sdělily všechny členské státy Komisi totožnost leteckých dopravců, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy na jejich území, důvody, které k přijetí těchto zákazů vedly, a další podstatné informace.
(3)
Komise informovala všechny dotčené letecké dopravce buď přímo, nebo, pokud to nebylo možné, prostřednictvím orgánů odpovědných za regulační dohled nad nimi a uvedla podstatné skutečnosti a úvahy, které byly základem pro rozhodnutí uložit jim zákaz provozování letecké dopravy ve Společenství.
(4)
V souladu s článkem 7 základního nařízení poskytla Komise dotčeným leteckým dopravcům možnost konzultovat dokumenty předložené členskými státy, možnost předložit písemné připomínky a do deseti pracovních dnů přednést ústně jejich stanovisko Komisi a Výboru pro leteckou bezpečnost (2).
(5)
V příloze základního nařízení jsou uvedena společná kritéria pro rozhodování o zákazu provozování letecké dopravy z bezpečnostních důvodů na úrovni Společenství.
(6)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Air Bangladesh, pokud jde o určité letadlo z jeho letadlového parku. Tyto nedostatky zjistil členský stát Německo při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (3).
(7)
Air Bangladesh neodpověděl dostatečně a včas na dotaz úřadu pro civilní letectví Německa ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o kterém svědčí to, že neodpověděl na korespondenci tohoto členského státu. Do dnešního dne nemělo Německo příležitost ověřit, zda byly bezpečnostní nedostatky odstraněny.
(8)
Orgány Bangladéše odpovědné za regulační dohled nad Air Bangladesh nevykonávají dostatečný dohled nad jedním konkrétním letadlem, které tento dopravce používá, v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy.
(9)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že dopravci Air Bangladesh by mělo být uloženo přísné provozní omezení a měl by být zařazen do přílohy B.
(10)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Air Koryo. Tyto nedostatky zjistila Francie a Německo při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (4).
(11)
Při dalších inspekcích letištních ramp v rámci programu SAFA (5) bylo zjištěno trvalé zanedbávání ze strany Air Koryo řešit nedostatky, o kterých byl dříve informován Francií.
(12)
Na skryté systémové bezpečnostní nedostatky ze strany Air Koryo ukazují průkazné informace o vážné události, které sdělila Francie.
(13)
Air Koryo prokázal neschopnost odstranit tyto bezpečnostní nedostatky.
(14)
Air Koryo neodpověděl dostatečně a včas na dotaz úřadu pro civilní letectví Francie ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o kterém svědčí to, že neodpověděl na žádost uvedeného členského státu.
(15)
Nápravný akční plán předložený leteckým dopravcem Air Koryo jako odpověď na žádost Francie nebyl přiměřený a dostatečný, aby mohl napravit zjištěné bezpečnostní nedostatky závažné povahy.
(16)
Orgány Korejské lidově demokratické republiky odpovědné za regulační dohled nad Air Koryo nevykonávají dostatečný dohled nad tímto dopravcem v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy.
(17)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Air Koryo nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(18)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích u některých letadel, která provozuje letecký dopravce Ariana Afghan Airlines. Tyto nedostatky zjistil členský stát Německo při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (6).
(19)
Ariana Afghan Airlines prokázal neschopnost odstranit tyto bezpečnostní nedostatky.
(20)
Ariana Afghan Airlines neodpověděl dostatečně a včas na dotaz úřadu pro civilní letectví Německa ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek komunikace, o kterém svědčí to, že neodpověděl dostatečně na korespondenci tohoto členského státu.
(21)
Příslušné orgány Afghánistánu, v němž jsou letadla, která letecký dopravce Ariana Afghan Airlines používá, zaregistrována, nevykonávají dostatečný dohled nad letadly, která tento dopravce používá, v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy.
(22)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Ariana Afghan nesplňuje příslušné bezpečnostní normy u všech letadel, která provozuje, s výjimkou letadla A310 poznávací číslo F-GYYY, které je zaregistrováno ve Francii a podléhá dohledu francouzských orgánů.
(23)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce BGB Air. Tyto nedostatky zjistila Itálie při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (7).
(24)
BGB Air prokázal neschopnost nebo neochotu odstranit bezpečnostní nedostatky, o čemž svědčí předložení sebehodnocení podle norem ICAO na základě kontrolního seznamu zahraničního provozovatele předloženého Itálií, které nebylo v souladu s následnými zjištěními inspekcí SAFA.
(25)
BGB Air neodpověděl dostatečně na dotaz úřadu pro civilní letectví Itálie ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o kterém svědčí to, že neodpověděl na některé dopisy zaslané tímto členským státem.
(26)
Nebyl předložen žádný důkaz o tom, že by dopravce BGB Air vypracoval nápravný akční plán, který by vedl k nápravě závažných bezpečnostních nedostatků, jako odpověď na žádost Itálie.
(27)
Orgány Kazachstánu odpovědné za regulační dohled nad BGB Air nespolupracovaly v plné míře s úřadem pro civilní letectví Itálie v případě vzniku obav v souvislosti s bezpečností provozu BGB Air, který v tomto státě získal oprávnění, o čemž svědčí to, že nereagovaly na korespondenci zaslanou tímto členským státem.
(28)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že BGB Air nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(29)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích při provozování letecké nákladní dopravy na straně leteckého dopravce Buraq Air. Tyto nedostatky zjistilo Švédsko a Nizozemsko při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (8).
(30)
Buraq Air neodpověděl dostatečně a včas na dotaz úřadu pro civilní letectví Německa ohledně bezpečnostních stránek při provozování letecké nákladní dopravy, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o kterém svědčí to, že neodpověděl na korespondenci tohoto členského státu.
(31)
Orgány Libye odpovědné za regulační dohled nad Buraq Air nevykonávají dostatečný dohled nad provozováním letecké nákladní dopravy tohoto dopravce v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy.
(32)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že dopravci Buraq Air by měla být uložena přísná provozní omezení a měl by být zařazen do přílohy B.
(33)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Air Service Comores. Tyto nedostatky zjistil členský stát Francie při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (9).
(34)
Neexistují důkazy o provádění nápravného akčního plánu dopravcem Air Service Comores, který by vedl k nápravě závažných bezpečnostních nedostatků, jako odpověď na žádost Francie.
(35)
Orgány odpovědné za regulační dohled nad Air Service Comores prokázaly neschopnost odstranit bezpečnostní nedostatky.
(36)
Orgány Komor odpovědné za regulační dohled nespolupracovaly včas s úřadem pro civilní letectví Francie, když byly vyjádřeny obavy v souvislosti s bezpečností provozu leteckého dopravce, který v tomto státě získal licenci nebo oprávnění.
(37)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Air Service Comores nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(38)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce GST Aero Air Company. Tyto nedostatky zjistila Itálie při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (10).
(39)
GST Aero Air Company prokázal neschopnost nebo neochotu odstranit bezpečnostní nedostatky.
(40)
GST Aero Air Company neodpověděl dostatečně a včas na dotaz úřadu pro civilní letectví Itálie ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o kterém svědčí to, že neodpověděl na korespondenci zaslanou tímto členským státem.
(41)
Neexistují důkazy o provádění nápravného akčního plánu dopravcem GST Aero Air Company, který by vedl k nápravě závažných bezpečnostních nedostatků, jako odpověď na žádost Itálie.
(42)
Orgány Kazachstánu odpovědné za regulační dohled nad GST Aero Air Company nespolupracovaly v plné míře s úřadem pro civilní letectví Itálie, když byly vyjádřeny obavy v souvislosti s bezpečností provozu dopravce, který v tomto státě získal licenci nebo oprávnění, o čemž svědčí to, že na korespondenci zaslanou Itálií reagovaly jen částečně.
(43)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že GST Aero Air Company nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(44)
Orgány Kyrgyzstánu odpovědné za regulační dohled prokázaly neschopnost při provádění a prosazování příslušných bezpečnostních norem u leteckého dopravce Phoenix Aviation. I když osvědčení leteckého provozovatele společnosti Phoenix vydal Kyrgyzstán, existují důkazy, že tato letecká společnost měla hlavní sídlo své obchodní činnosti ve Spojených arabských emirátech, což je v rozporu s požadavky přílohy 6 Chicagské úmluvy. Ve vyšetřovací zprávě Státního výboru USA pro bezpečnost v dopravě (NTSB) (11) k nehodě letu č. 904 společnosti Kam Air, který provozoval letecký dopravce Phoenix Aviation, se uvádí, že Phoenix Aviation má své hlavní sídlo ve Spojených arabských emirátech.
(45)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Phoenix Aviation nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(46)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Phuket Airlines. Tyto nedostatky zjistily členské státy Spojené království a Nizozemsko při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (12).
(47)
Phuket Airlines prokázal neschopnost odstranit včas a dostatečně bezpečnostní nedostatky.
(48)
Orgány Thajska odpovědné za regulační dohled nespolupracovaly v plné míře s úřadem pro civilní letectví Nizozemska, když byly vyjádřeny obavy v souvislosti s bezpečností provozu leteckého dopravce Phuket Airlines, který v tomto státě získal oprávnění, o čemž svědčí to, že neodpověděly na příslušnou korespondenci tohoto členského státu.
(49)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Phuket Airlines nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(50)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Reem Air. Tyto nedostatky zjistilo nejprve Nizozemsko při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (13).
(51)
Při dalších inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (14) potvrdilo Nizozemsko v případě jednoho konkrétního letadla trvalé zanedbávání ze strany Reem Air řešit nedostatky.
(52)
Reem Air prokázal neschopnost nebo neochotu odstranit bezpečnostní nedostatky.
(53)
Reem Air neodpověděl dostatečně a včas na dotaz úřadu pro civilní letectví Nizozemska ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o které svědčí to, že neodpověděl na korespondenci zaslanou uvedeným členským státem.
(54)
Neexistují důkazy o provádění nápravného akčního plánu dopravcem Reem Air, který by vedl k nápravě závažných bezpečnostních nedostatků, jako odpověď na žádost Nizozemska.
(55)
Orgány Kyrgyzstánu odpovědné za regulační dohled nad Reem Air nevykonávají dostatečný dohled nad tímto dopravcem v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy, o čemž svědčí přetrvávající závažné bezpečnostní nedostatky. Kromě toho dokazují informace, které Komisi dodal Reem Air během slyšení poskytnutého této společnosti, že i když osvědčení leteckého provozovatele společnosti Reem Air vydal Kyrgyzstán, má tato letecká společnost hlavní sídlo své obchodní činnosti ve Spojených arabských emirátech, což je v rozporu s požadavky přílohy 6 Chicagské úmluvy.
(56)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Reem Air nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(57)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Silverback Cargo Freighters. Tyto nedostatky zjistila Belgie při inspekci letištních ramp prováděné v rámci programu SAFA (15).
(58)
Silverback Cargo Freighters, který rovněž zajišťuje údržbu (kontroly A a B) svých vlastních letadel, neodpověděl dostatečně na dotaz úřadu pro civilní letectví tohoto členského státu ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o kterém svědčí to, že neodpověděl na příslušné žádosti předložené tímto členským státem.
(59)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Silverback Cargo Freighters nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(60)
Přes veškerou snahu mají úřady pro civilní letectví Konžské demokratické republiky (KDR) přetrvávající obtíže při provádění a prosazování příslušných bezpečnostních norem, o čemž svědčí Souhrnná zpráva z auditu Ředitelství pro civilní letectví Konžské demokratické republiky (Kinshasa, 11. až 18. června 2001) uskutečněného v rámci všeobecného programu pro audit dohledu nad bezpečností provozu (USOAP) Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO). V současné době zejména nefunguje žádný systém vydávání osvědčení leteckého provozovatele.
(61)
Orgány KDR odpovědné za regulační dohled následně prokázaly neschopnost provádět dostatečný bezpečnostní dohled.
(62)
Dopravci Central Air Express se ukládá zákaz provozování letecké dopravy z důvodů prokázaných nedostatků týkajících se mezinárodních bezpečnostních norem a jeho nedostatečné spolupráce s členským státem.
(63)
Belgie (16) a Hewa Bora Airways (HBA) poskytly informace ukazující, že v případě HBA byly nedostatky zjištěné v minulosti belgickými orgány v případě určitých letadel do značné míry odstraněny. Belgie dále Komisi informovala, že má v úmyslu provádět v případě HBA systematické inspekce letištních ramp. Vzhledem k tomu by mělo být tomuto leteckému dopravci povoleno nadále provozovat současnou leteckou dopravu.
(64)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že by měli být všichni letečtí dopravci, kteří získali oprávnění Konžské demokratické republiky (KDR), zařazeni do přílohy A s výjimkou dopravce Hewa Bora Airways (HBA), který by měl být zařazen do přílohy B.
(65)
Orgány Rovníkové Guiney odpovědné za regulační dohled nespolupracovaly v plné míře s úřadem pro civilní letectví Spojeného království, když byly vyjádřeny obavy v souvislosti s bezpečností provozu dopravců, kteří v tomto státě získali licenci nebo oprávnění. Spojené království požádalo generálního ředitele pro civilní letectví (Director General of Civil Aviation - DGCA) v Rovníkové Guineji dopisem ze dne 27. března 2002 (17) o objasnění těchto bodů:
-
značný nárůst počtu letadel zaregistrovaných v Rovníkové Guineji a návrhy, aby se správou rejstříku zabývala Kancelář pro registraci letadel (Aircraft Registration Bureau - ARB) nebo podobná organizace;
-
skutečnost, že řada provozovatelů majících osvědčení leteckého provozovatele (AOC) vydané Rovníkovou Guineou, nemá hlavní sídlo své obchodní činnosti v Rovníkové Guineji.
Dopis rovněž generálního ředitele pro civilní letectví upozorňoval, že Spojené království nebude moci leteckým společnostem Rovníkové Guiney povolit další obchodní operace na svém území, pokud se orgány Spojeného království nepřesvědčí, že je nad těmito společnostmi prováděn dostatečný dohled. Na tento dopis Rovníková Guinea neodpověděla.
(66)
Orgány Rovníkové Guiney odpovědné za regulační dohled prokázaly neschopnost při provádění a prosazování příslušných bezpečnostních norem, o níž svědčí zejména audity a související nápravné akční plány vypracované na základě všeobecného programu pro audit dohledu nad bezpečností provozu (USOAP) Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO). Takovýto audit Rovníkové Guiney na základě USOAP proběhl v květnu 2001, přičemž zpráva z auditu (18) ukázala, že úřad pro civilní letectví nebyl v době konání auditu schopen poskytnout dostatečný dohled nad svými leteckými společnostmi a zajistit, aby jejich provoz byl v souladu s normami ICAO. Mezi skutečnosti zjištěné během auditu patřilo zejména:
-
chybí organizace schopná zabezpečit bezpečnostní dohled, zejména pak vyškolení pracovníci v oblasti udělování licencí, provozu letadel nebo letové způsobilosti;
-
neschopnost zjistit číslo letadla v rejstříku nebo čísla vydaných a platných osvědčení způsobilosti letadla;
-
není vytvořen strukturovaný systém osvědčování a dohledu nad leteckými provozovateli;
-
nejsou přijaty předpisy o leteckém provozu;
-
není prováděn dohled nad schválenými provozovateli;
-
není vytvořen systém zaměřený na plnění základních povinností agentury pro kontrolu způsobilosti letadla.
Generální ředitelství pro civilní letectví Rovníkové Guiney rovněž dosud nepředložilo ICAO akční plán na vyřešení zjištění vyplývajících z tohoto auditu (19) a následně neproběhla ani kontrolní mise.
(67)
Orgány Rovníkové Guiney odpovědné za regulační dohled prokázaly neschopnost při provádění a prosazování příslušných bezpečnostních norem v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy. Ve skutečnosti někteří držitelé osvědčení leteckého provozovatele (AOC) vydaného Rovníkovou Guineou nemají hlavní sídlo své obchodní činnosti v Rovníkové Guineji, což je v rozporu s požadavky přílohy 6 Chicagské úmluvy (20).
(68)
Orgány Rovníkové Guiney odpovědné za regulační dohled nad těmito leteckými dopravci prokázaly neschopnost provádět příslušný bezpečnostní dohled nad těmito dopravci: Air Consul SA, Avirex Guinée Equatoriale, COAGE - Compagnie Aeree de Guinée Equatorial, Ecuato Guineana de Aviación, Ecuatorial Cargo, GEASA - Guinea Ecuatorial Airlines SA, GETRA - Guinea Ecuatorial de Transportes Aéreos, Jetline Inc., King Transavia Cargo, Prompt Air GE SA, UTAGE - Unión de Transporte Aéreo de Guinea Ecuatorial.
(69)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že všem leteckým dopravcům, kteří získali oprávnění Rovníkové Guiney, by měl být uložen zákaz provozování letecké dopravy a měli by být zařazeni do přílohy A.
(70)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce International Air Services, který získal oprávnění v Libérii. Tyto nedostatky zjistila Francie při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (21).
(71)
Orgány Libérie odpovědné za regulační dohled nespolupracovaly v plné míře s úřadem pro civilní letectví Spojeného království, když byly informovány o závažných bezpečnostních nedostatcích zjištěných během inspekce letištních ramp u letadla zaregistrovaného Libérií, kterou provedl úřad pro civilní letectví Spojeného království dne 5. března 1996 (22). Vznikly obavy v souvislosti s bezpečností provozu leteckých dopravců, kteří v Libérii získali licenci nebo oprávnění, když úřad pro civilní letectví Spojeného království informoval dne 12. března 1996 liberijského DCA, že budou zamítnuty všechny žádosti o povolení provozovat obchodní služby ve Spojeném království pro letadla zaregistrovaná v Libérii, pokud liberijské orgány neprokáží, že mají účinný regulační systém, který zajistí způsobilost letadla zapsaného do rejstříku Libérie. Liberijské orgány dosud neodpověděly. Podobně nespolupracovaly liberijské orgány v plné míře s úřadem pro civilní letectví Francie, neboť odmítly odpovědět, když tento členský stát projevil obavy o bezpečnost provozu dopravce, který získal licenci nebo oprávnění v Libérii.
(72)
Orgány Libérie odpovědné za regulační dohled prokázaly neschopnost při provádění a prosazování příslušných bezpečnostních norem. Samotná vláda Libérie v roce 1996 (23) připustila, že z důvodu občanského konfliktu nebylo možné udržet regulační dohled nad letadlem z Monrovie zaregistrovaným v Libérii. I když byla v roce 2003 podepsána souhrnná mírová dohoda a OSN i prozatímní národní vláda Libérie začínají pomalu uskutečňovat opatření na zlepšení bezpečnosti, schopnost vlády spravovat její rejstřík se pravděpodobně od roku 1996 nezlepšila. Vzhledem k bezpečnostní situaci ICAO dosud v Libérii neprovedla audit na základě všeobecného programu pro audit dohledu nad bezpečností provozu (USOAP).
(73)
Orgány Libérie odpovědné za regulační dohled nad těmito leteckými dopravci prokázaly neschopnost provádět příslušný bezpečnostní dohled nad těmito dopravci: International Air Services Inc., Satgur Air Transport Corp., Weasua Air Transport Co. Ltd.
(74)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že všem leteckým dopravcům, kteří získali oprávnění Libérie, by měl být uložen zákaz provozování letecké dopravy a měli by být zařazeni do přílohy A.
(75)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Air Universal Ltd. Tyto nedostatky zjistilo Švédsko při inspekci letištních ramp prováděné v rámci programu SAFA (24).
(76)
Orgány Sierry Leone odpovědné za regulační dohled nespolupracovaly v plné míře s úřadem pro civilní letectví Švédska, když byly vyjádřeny obavy v souvislosti s bezpečností provozu leteckého dopravce Air Universal Ltd., který v tomto státě získal oprávnění, o čemž svědčí to, že neodpověděly na korespondenci tohoto členského státu.
(77)
Všem dopravcům, kteří podléhají dohledu ze strany Sierry Leone, bylo v dřívější době zamítnuto nebo zrušeno oprávnění k provozování letecké dopravy nebo technické povolení Spojeným královstvím.
(78)
I když osvědčení leteckého provozovatele společnosti Air Universal Ltd. vydala Sierra Leone, existují důkazy, že tato letecká společnost má hlavní sídlo své obchodní činnosti v Jordánsku, což je v rozporu s požadavky přílohy 6 Chicagské úmluvy.
(79)
Orgány Sierry Leone odpovědné za regulační dohled nad Air Universal Ltd. nevykonávají dostatečný dohled nad tímto dopravcem v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy.
(80)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Air Universal Ltd. nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(81)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckých dopravců, kteří získali oprávnění Sierry Leone. Tyto nedostatky zjistily tři členské státy, Spojené království, Malta a Švédsko, při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (25).
(82)
Orgány Sierry Leone odpovědné za regulační dohled nespolupracovaly v plné míře s úřady pro civilní letectví Švédska a Malty, když byly vyjádřeny obavy v souvislosti s bezpečností provozu leteckého dopravce Air Universal Ltd., který v tomto státě získal oprávnění, o čemž svědčí to, že neodpověděly na korespondenci tohoto členského státu.
(83)
Orgány Sierry Leone odpovědné za regulační dohled prokázaly neschopnost při provádění a prosazování příslušných bezpečnostních norem v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy. Sierra Leone nemá příslušný fungující systém na provádění kontrol svých provozovatelů nebo letadel a nemá technické kapacity a zdroje, aby tento úkol zvládla. Někteří držitelé osvědčení leteckého provozovatele vydaného Sierrou Leone neměli hlavní sídlo své obchodní činnosti v Sieře Leone, což je v rozporu s požadavky přílohy 6 Chicagské úmluvy.
(84)
Nápravný akční plán předložený Sierrou Leone je považován za nevhodný (nebo nedostatečný), aby mohl napravit všechny zjištěné závažné bezpečnostní nedostatky. Úřad pro civilní letectví Sierry Leone uzavřel smlouvu se soukromou společností International Aviation Surveyors (IAS), aby jeho jménem prováděla některé činnosti související s dohledem. Tato dohoda mezi dvěma stranami ve formě memoranda o porozumění (26) však neposkytuje odpovídající systém dohledu nad letadly zapsanými v rejstříku Sierry Leone. Zejména:
-
letadla/letecké společnosti, na něž se memorandum o porozumění vztahuje, neměly základnu v Sieře Leone a pracovníci IAS nebyli umístěni ani do Sierry Leone, ani do země, kde měly základnu letecké společnosti;
-
zdá se, že IAS neměla žádnou výkonnou pravomoc;
-
IAS nesla odpovědnost za běžné inspekce dotyčných leteckých společností, ale nebyla specifikována míra inspekční činnosti;
-
memorandum o porozumění poskytovalo IAS smluvní vztah s dotyčnými leteckými společnostmi;
-
zdá se, že memorandum o porozumění se nevztahovalo přiměřeným způsobem na dohled nad letovými operacemi.
(85)
Orgány Sierry Leone odpovědné za regulační dohled nad těmito leteckými dopravci prokázaly neschopnost provádět příslušný bezpečnostní dohled nad těmito dopravci: Aerolift Co. Ltd, Afrik Air Links, Air Leone Ltd, Air Rum Ltd, Air Salone, Ltd, Air Universal Ltd, Destiny Air Services Ltd, First Line Air (sl) Ltd, Heavylift Cargo, paramount airlines, Ltd, Star Air Ltd, Teebah Airways, West Coast Airways Ltd.
(86)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že všem leteckým dopravcům, kteří získali oprávnění Sierry Leone, by měl být uložen zákaz provozování letecké dopravy a měli by být zařazeni do přílohy A.
(87)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Jet Africa, který získal oprávnění Svazijska. Tyto nedostatky zjistilo Nizozemsko při inspekci letištních ramp prováděné v rámci programu SAFA (27).
(88)
Jet Africa neodpověděl dostatečně a včas na dotaz úřadu pro civilní letectví Nizozemska ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o které svědčí to, že neodpověděl na korespondenci zaslanou uvedeným členským státem.
(89)
Nebyl předložen žádný důkaz o tom, že by dopravce Jet Africa vypracoval nápravný akční plán, který by vedl k nápravě závažných bezpečnostních nedostatků, jako odpověď na žádost Nizozemska.
(90)
Orgány Svazijska odpovědné za regulační dohled prokázaly neschopnost při provádění a prosazování příslušných bezpečnostních norem, o čemž svědčí zejména audit na základě USOAP, který proběhl v březnu 1999. Zpráva z auditu (28) došla k závěru, že v době auditu nebylo Svazijsko schopné uspokojivě vykonávat povinnosti spojené s bezpečnostním dohledem, pokud jde o jeho rejstřík leteckých společností a letadel. Rovněž uvedla, že nebylo možné stanovit skutečný počet letadel v rejstříku, neboť rejstřík nebyl řádně veden. Auditorský tým rovněž nemohl stanovit skutečný počet licencí vydaných Svazijskem, které byly dosud v platnosti, protože nebyly vedeny záznamy. Kontrolní mise auditu na základě USOAP neproběhla, protože Svazijsko neposkytlo ICAO informace o dosaženém pokroku při provádění akčního plánu na řešení zjištění vyplývajících z auditu.
(91)
Orgány Svazijska odpovědné za regulační dohled nad těmito leteckými dopravci prokázaly neschopnost provádět příslušný bezpečnostní dohled nad těmito dopravci: Aero Africa (Pty) Ltd, African International Airways (Pty) Ltd, Airlink Swaziland Ltd, Northeast Airlines (Pty) Ltd, Scan Air Charter Ltd, Swazi Express Airways, Jet Africa.
(92)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že všem leteckým dopravcům, kteří získali oprávnění Svazijska, by měl být uložen zákaz provozování letecké dopravy a měli by být zařazeni do přílohy A.
(93)
Vzhledem k tomu, že by nebyla ohrožena bezpečnost, může být všem leteckým dopravcům dovoleno uplatňovat práva provozování dopravy tím, že použijí letadlo pronajaté s posádkou od leteckého dopravce, na kterého se nevztahuje zákaz provozování letecké dopravy, za předpokladu, že jsou dodrženy příslušné bezpečnostní normy.
(94)
Seznam Společenství má být aktualizován pravidelně a tehdy, jakmile je to požadováno, aby byl zohledněn vývoj v oblasti bezpečnosti, pokud jde o dotyčné letecké dopravce, a to na základě dalších důkazů o podniknutých nápravných opatřeních.
(95)
Vzhledem k důkazům, které poskytla společnost Tuninter a orgány Tuniska odpovědné za regulační dohled nad touto společností a které dále potvrdila Itálie, se má za to, že existují ověřené důkazy o tom, že tento letecký dopravce odstranil závažné bezpečnostní nedostatky zjištěné italskými orgány během dvou inspekcí na místě.
(96)
Na základě informací poskytnutých Německem se má za to, že již nadále neexistují ověřené důkazy o neschopnosti nebo neochotě orgánů Tádžikistánu odpovědných za regulační dohled nad leteckými dopravci, kteří získali oprávnění v tomto státě.
(97)
Na základě informací poskytnutých Belgii, které ukazují, že nedostatky, které vedly k uložení zákazu provozování letecké dopravy v uvedeném státě leteckým dopravcům I.C.T.T.P.W. a South Airlines, již byly plně odstraněny, se má za to, že neexistují ověřené důkazy o přetrvávajících závažných nedostatcích na straně těchto leteckých dopravců.
(98)
Na základě informací poskytnutých Německem, které ukazují, že konkrétní letadlo, kvůli kterému bylo společnosti Atlant Soyuz uloženo provozní omezení, již nadále není součástí jeho letadlového parku, se má za to, že neexistují ověřené důkazy o přetrvávajících závažných nedostatcích na straně tohoto leteckého dopravce.
(99)
Na základě informací, které jsou v tomto stádiu k dispozici, se má za to, že neexistují ověřené důkazy o neodstraněných závažných nedostatcích na straně leteckého dopravce Air Mauritanie. Nicméně je třeba dále posoudit schopnost orgánů Mauritánie odpovědných za regulační dohled nad tímto leteckým dopravcem. Za tímto účelem by měla Komise do 2 měsíců provést za pomoci orgánů všech zúčastněných členských států hodnocení orgánů Mauritánie odpovědných za regulační dohled nad tímto leteckým dopravcem a podniků, za něž odpovídají.
(100)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro leteckou bezpečnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví seznam Společenství uvádějící letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedený v kapitole II základního nařízení.
Článek 2
Zákazy provozování letecké dopravy
1. Letečtí dopravci uvedení v příloze A podléhají zákazu provozovat veškerou leteckou dopravu ve Společenství.
2. Letečtí dopravci uvedení v příloze B podléhají ve Společenství provozním omezením. Provozní omezení spočívají v zákazu používat konkrétní letadla nebo konkrétní typy letadel uvedené v příloze B.
Článek 3
Prosazování
Členské státy uvědomí Komisi o všech opatřeních přijatých podle čl. 3 odst. 1 základního nařízení za účelem prosazování zákazů provozování letecké dopravy na jejich území, které jsou na seznamu Společenství a vztahují se na letecké dopravce, jimž jsou tyto zákazy uloženy.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. března 2006.
REGULAMENTO (CE) N.o 474/2006 DA COMISSÃO
de 22 de Março de 2006
que estabelece a lista das transportadoras aéreas comunitárias que são objecto de uma proibição de operação na Comunidade, prevista no Capítulo II do Regulamento (CE) n.o 2111/2005 do Parlamento Europeu e do Conselho
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 2111/2005 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 14 de Dezembro de 2005, relativo ao estabelecimento de uma lista comunitária das transportadoras aéreas que são objecto de uma proibição de operação na Comunidade e à informação dos passageiros do transporte aéreo sobre a identidade da transportadora aérea operadora, e que revoga o artigo 9.o da Directiva 2004/36/CE (1), nomeadamente o seu artigo 3.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Capítulo II do Regulamento (CE) n.o 2111/2005 (a seguir designado «o Regulamento de base») define procedimentos para o estabelecimento da lista comunitária de transportadoras aéreas que são objecto de uma proibição de operação na Comunidade, assim como procedimentos que permitem aos Estados-Membros adoptar, em determinadas circunstâncias, medidas de carácter excepcional que impõem proibições de operação nos respectivos territórios.
(2)
Em conformidade com o n.o 3 do artigo 3.o do Regulamento de base, os Estados-Membros comunicaram à Comissão a identidade das transportadoras que são objecto de uma proibição de operação nos respectivos territórios, assim como as razões que conduziram à adopção de tais proibições e outras informações eventualmente pertinentes.
(3)
A Comissão informou todas as transportadoras aéreas em causa, quer directamente, quer, quando tal não foi possível, através das autoridades responsáveis pela sua fiscalização regulamentar, indicando os factos e as considerações essenciais que estariam na base de uma decisão de lhes impor uma proibição de operação na Comunidade.
(4)
Em conformidade com o artigo 7.o do Regulamento de base, a Comissão deu oportunidade às transportadoras aéreas em causa de consultarem os documentos fornecidos pelos Estados-Membros, de apresentarem, por escrito, os seus comentários e de fazerem uma apresentação oral à Comissão no prazo de 10 dias úteis, assim como ao Comité da Segurança Aérea (2).
(5)
Os critérios comuns para se considerar uma proibição de operação por razões de segurança a nível comunitário estão definidos no Anexo do Regulamento de base.
(6)
Comprovou-se a existência de deficiências de segurança graves na companhia Air Bangladesh no que respeita a certas aeronaves da sua frota. Estas deficiências foram identificadas no decurso de inspecções na plataforma de estacionamento efectuadas pela Alemanha no âmbito do programa SAFA (3).
(7)
A Air Bangladesh não respondeu adequadamente nem a tempo a um inquérito da autoridade alemã da aviação civil sobre os aspectos de segurança da sua operação, mostrando falta de transparência ou de comunicação, demonstradas pela ausência de resposta à correspondência enviada por este Estado-Membro. Até à data a Alemanha não teve oportunidade de verificar se foram corrigidas as deficiências de segurança.
(8)
As autoridades do Bangladesh responsáveis pela fiscalização regulamentar da Air Bangladesh não efectuaram uma fiscalização adequada de uma determinada aeronave utilizada por esta transportadora de acordo com as obrigações que lhes incumbem por força da Convenção de Chicago.
(9)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que a Air Bangladesh deveria ser sujeita a severas restrições operacionais e incluída no Anexo B.
(10)
Comprovou-se a existência de deficiências de segurança graves na companhia Air Koryo. Tais deficiências foram identificadas pela França e Alemanha no decurso de inspecções efectuadas na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (4).
(11)
A persistência das deficiências anteriormente comunicadas pela França foi comprovada no decurso de outras inspecções efectuadas a uma aeronave da Air Koryo na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (5).
(12)
Informações fundamentadas e relacionadas com incidentes graves comunicadas pela França apontam para a existência de deficiências de segurança sistémicas latentes na Air Koryo.
(13)
A Air Koryo demonstrou falta de capacidade para corrigir essas deficiências de segurança.
(14)
A Air Koryo não respondeu adequadamente nem a tempo a um inquérito da autoridade francesa da aviação civil sobre os aspectos de segurança da sua operação, revelando falta de transparência ou de comunicação, demonstradas pela ausência de resposta a um pedido apresentado por este Estado-Membro.
(15)
O plano de medidas correctivas apresentado pela Air Koryo em resposta ao pedido da França não foi adequado nem suficiente para corrigir as graves deficiências de segurança identificadas.
(16)
As autoridades da República Popular Democrática da Coreia responsáveis pela fiscalização regulamentar da Air Koryo não efectuaram uma fiscalização adequada desta transportadora de acordo com as obrigações que lhes incumbem por força da Convenção de Chicago.
(17)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que a Air Koryo não cumpre as normas de segurança relevantes.
(18)
Comprovou-se a existência de deficiências de segurança graves em algumas aeronaves operadas pela companhia Ariana Afghan Airlines. Tais deficiências foram identificadas pela Alemanha no decurso de inspecções efectuadas na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (6).
(19)
A Ariana Afghan Airlines demonstrou falta de capacidade para corrigir estas deficiências de segurança.
(20)
A Ariana Afghan Airlines não respondeu adequadamente nem a tempo a um inquérito da autoridade alemã da aviação civil sobre os aspectos de segurança da sua operação, revelando falta de comunicação, como demonstrado pela ausência de resposta à correspondência enviada por este Estado-Membro.
(21)
As autoridades competentes do Afeganistão nas quais a aeronave utilizada pela Ariana Afghan Airlines se encontra registada não efectuaram uma fiscalização adequada da aeronave utilizada pela transportadora de acordo com as obrigações que lhes incumbem por força da Convenção de Chicago.
(22)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que a Ariana Afghan não cumpre as normas de segurança relevantes para todas as aeronaves que explora, com excepção da A310 com o número de registo F-GYYY, que está registada em França e sujeita à fiscalização das autoridades francesas.
(23)
Comprovou-se a existência de deficiências graves de segurança na companhia BGB Air. Tais deficiências foram identificadas pela Itália no decurso de inspecções efectuadas na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (7).
(24)
A BGB Air demonstrou falta de capacidade ou de vontade para corrigir as deficiências de segurança detectadas, como prova uma auto-avaliação apresentada por referência às normas da ICAO com base na Foreign Operator Check List fornecida pela Itália, auto-avaliação que provou estar em contradição com as constatações das inspecções SAFA posteriores.
(25)
A BGB Air não respondeu adequadamente a um inquérito da autoridade da aviação civil italiana sobre os aspectos de segurança da sua operação, revelando falta de transparência ou de comunicação, como demonstrado pela ausência de resposta à correspondência enviada por este Estado-Membro.
(26)
Não há provas de que a BGB Air tenha aplicado, em resposta ao pedido da Itália, um plano adequado de medidas destinadas a corrigir as graves deficiências de segurança detectadas.
(27)
As autoridades do Cazaquistão responsáveis pela fiscalização regulamentar da BGB Air não cooperaram plenamente com a autoridade italiana da aviação civil quando esta manifestou preocupação quanto à segurança de operação da BGB Air, certificada naquele país, como demonstra a ausência de resposta à correspondência enviada por este Estado-Membro.
(28)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que a BGB Air não cumpre as normas de segurança relevantes.
(29)
Comprovou-se a existência de deficiências graves de segurança na companhia Buraq Air no que respeita às suas operações de carga. Tais deficiências foram identificadas pela Suécia e pelos Países Baixos no decurso de inspecções efectuadas na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (8).
(30)
A Buraq Air não respondeu adequadamente nem a tempo a um inquérito da autoridade alemã da aviação civil sobre os aspectos de segurança das suas operações de carga, revelando falta de transparência ou de comunicação, como demonstra a ausência de resposta à correspondência enviada pelo Estado-Membro.
(31)
As autoridades líbias responsáveis pela fiscalização regulamentar da Buraq Air não efectuaram uma fiscalização adequada das operações de carga desta transportadora de acordo com as obrigações que lhes incumbem por força da Convenção de Chicago.
(32)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que a Buraq Air deveria ser sujeita a severas restrições operacionais e incluída no Anexo B.
(33)
Comprovou-se a existência de deficiências de segurança graves na companhia Air Service Comores. Tais deficiências foram identificadas por um Estado-Membro, a França, no decurso de uma inspecção efectuada na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (9).
(34)
Não há provas de que a Comores Air Service tenha aplicado, em resposta ao pedido da França, um plano adequado de medidas destinadas a corrigir as graves deficiências de segurança identificadas.
(35)
As autoridades responsáveis pela fiscalização regulamentar da Air Service Comores mostraram falta de capacidade para corrigir as deficiências de segurança detectadas.
(36)
As autoridades das Comores responsáveis pela fiscalização regulamentar não cooperaram plenamente e no devido momento com a autoridade francesa da aviação civil quando esta lhes transmitiu as suas reservas quanto à segurança de operação de uma companhia licenciada ou certificada nesse Estado.
(37)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que a Air Service Comores não cumpre as normas de segurança relevantes.
(38)
Comprovou-se a existência de deficiências de segurança graves na GST Aero Air Company. Tais deficiências foram identificadas pela Itália no decurso de inspecções efectuadas na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (10).
(39)
A GST Aero Air Company demonstrou falta de capacidade ou de vontade para corrigir as deficiências de segurança.
(40)
A GST Aero Air Company não respondeu adequadamente nem a tempo a um inquérito da autoridade italiana da aviação civil sobre os aspectos de segurança da sua operação, revelando falta de transparência ou de comunicação, demonstradas pela ausência de resposta à correspondência enviada por este Estado-Membro.
(41)
Não há provas de que a GST Aero Air Company tenha aplicado, em resposta ao pedido da Itália, um plano adequado de medidas destinadas a corrigir as graves deficiências de segurança identificadas.
(42)
As autoridades do Cazaquistão responsáveis pela fiscalização regulamentar da GST Aero Air Company não cooperaram plenamente com a autoridade italiana da aviação civil quando esta lhes transmitiu as suas reservas quanto à segurança de operação de uma companhia licenciada ou certificada nesse Estado, como demonstrado pela ausência de resposta à correspondência enviada pela Itália.
(43)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que a GST Aero Air Company não cumpre as normas de segurança relevantes.
(44)
As autoridades responsáveis pela fiscalização regulamentar do Quirguizistão mostraram capacidade insuficiente para aplicar e fazer cumprir as normas de segurança relevantes no que respeita à Phoenix Aviation. Embora o certificado de operador aéreo da Phoenix Aviation tenha sido emitido pelo Quirguizistão, existem provas de que a companhia tem o seu principal centro de actividades nos Emiratos Árabes Unidos, contrariamente ao exigido pelo Anexo 6 da Convenção de Chicago. O National Transportation Safety Board’s Factual Report (11) dos EUA sobre um acidente com o voo 904 da Kam Air, que era operado pela Phoenix Aviation, afirma que a Phoenix Aviation tem sede nos Emiratos Árabes Unidos.
(45)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que a Phoenix Aviation não cumpre as normas de segurança relevantes.
(46)
Comprovou-se a existência de deficiências de segurança graves na companhia Phuket Airlines. Tais deficiências foram identificadas por dois Estados-Membros, o Reino Unido e os Países Baixos, no decurso de inspecções efectuadas na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (12).
(47)
A Phuket Airlines demonstrou falta de capacidade para corrigir a tempo e de forma adequada as deficiências de segurança identificadas.
(48)
As autoridades da Tailândia responsáveis pela fiscalização regulamentar não cooperaram plenamente com as autoridades da aviação civil dos Países Baixos quando estas lhes transmitiram as suas reservas quanto à segurança de operação da Phuket Airlines, certificada na Tailândia, como demonstrado pela ausência de respostas pertinentes à correspondência enviada por aquele Estado-Membro.
(49)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que a Phuket Airlines não cumpre as normas de segurança relevantes.
(50)
Comprovou-se a existência de deficiências graves de segurança na companhia Reem Air. Tais deficiências foram inicialmente identificadas pelos Países Baixos no decurso de inspecções efectuadas na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (13).
(51)
A persistência da incapacidade da Reem Air para corrigir as deficiências foi confirmada pelos Países Baixos em inspecções posteriores efectuadas na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (14).
(52)
A Reem Air demonstrou falta de capacidade ou de vontade para corrigir as deficiências detectadas.
(53)
A Reem Air não respondeu adequadamente nem a tempo a um inquérito da autoridade da aviação civil dos Países Baixos sobre os aspectos de segurança da sua operação, revelando falta de transparência ou de comunicação, demonstradas pela ausência de resposta à correspondência enviada pelo Estado-Membro.
(54)
Não há provas de que a Reem Air tenha apresentado, em resposta ao pedido dos Países Baixos, um plano adequado de medidas destinadas a corrigir as graves deficiências de segurança identificadas.
(55)
As autoridades do Quirguizistão responsáveis pela fiscalização regulamentar da Reem Air não efectuaram uma fiscalização adequada desta transportadora de acordo com as obrigações que lhes incumbem por força da Convenção de Chicago, como demonstrado pela persistência de deficiências graves de segurança. Além disso, as informações prestadas à Comissão pela Reem Air na audiência concedida a esta companhia revelam que, embora o certificado de operador aéreo da Reem Air tenha sido emitido pelo Quirguizistão, esta companhia tem o seu principal centro de actividades nos Emiratos Árabes Unidos, contrariamente ao exigido pelo Anexo 6 da Convenção de Chicago.
(56)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que a Reem Air não cumpre as normas de segurança relevantes.
(57)
Comprovou-se a existência de deficiências de segurança graves na companhia Silverback Cargo Freighters. Tais deficiências foram identificadas pela Bélgica no decurso de uma inspecção efectuada na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (15).
(58)
A Silverback Cargo Freighters, que assegura igualmente a manutenção (controlos A&B) das suas próprias aeronaves, não respondeu adequadamente a um inquérito da autoridade da aviação civil belga sobre os aspectos de segurança da sua operação, mostrando falta de transparência ou de comunicação, demonstradas pela ausência de resposta pertinente aos pedidos formulados por este Estado-Membro.
(59)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que a Silverback Cargo Freighters não cumpre as normas de segurança relevantes.
(60)
Apesar dos seus esforços, as autoridades responsáveis pela aviação civil da República Democrática do Congo (RDC) encontram dificuldades persistentes em aplicar e fazer cumprir as normas de segurança relevantes, como demonstrado pelo relatório sucinto da auditoria ICAO-USOAP da Direcção da Aviação Civil da República Democrática do Congo (Kinshasa, 11-18 de Junho de 2001). Em especial, não existe actualmente nenhum sistema de certificação dos operadores aéreos.
(61)
Consequentemente, as autoridades da RDC responsáveis pela fiscalização regulamentar revelaram falta de capacidade para efectuar uma adequada fiscalização da segurança.
(62)
É imposta à Central Air Express uma proibição de operação devido a deficiências comprovadas no que respeita às normas de segurança internacionais e à sua falta de cooperação com um Estado-Membro.
(63)
A Bélgica (16) e a Hewa Bora Airways (HBA) forneceram informações que mostram que, no caso da HBA, as deficiências observadas no passado pelas autoridades belgas foram corrigidas de forma significativa no que respeita a determinadas aeronaves. A Bélgica informou também a Comissão da sua intenção de efectuar inspecções sistemáticas da HBA na plataforma de estacionamento. Neste contexto, considera-se que esta transportadora aérea deveria ser autorizada a prosseguir as suas actuais operações.
(64)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que todas as transportadoras aéreas certificadas na República Democrática do Congo (RDC) deveriam ser incluídas no Anexo A, com excepção da Hewa Bora Airways (HBA) que deveria ser incluída no Anexo B.
(65)
As autoridades da Guiné Equatorial responsáveis pela fiscalização regulamentar não cooperaram plenamente com a autoridade da aviação civil do Reino Unido quando esta lhes transmitiu as suas reservas quanto à segurança de operação das transportadoras licenciadas ou certificadas naquele país. O Reino Unido escreveu ao Director-Geral da Aviação Civil da Guiné Equatorial em 27 de Março de 2002 (17) pedindo esclarecimentos sobre os seguintes pontos:
-
o aumento significativo do número de aeronaves registadas na Guiné Equatorial e a eventualidade de o Aircraft Registration Bureau (ARB) ou um organismo similar estar a gerir o registo;
-
o facto de algumas operadoras detentoras de um certificado de operador aéreo (AOC) emitido pela Guiné Equatorial não terem o principal local de actividade na Guiné Equatorial.
A carta também avisava o Director-Geral da Aviação Civil que o Reino Unido não poderia permitir a continuação das operações comerciais para o seu território por companhias aéreas da Guiné Equatorial até que as autoridades britânicas dispusessem de elementos que lhes garantissem que estas companhias estavam a ser devidamente fiscalizadas. A Guiné Equatorial não respondeu a esta carta.
(66)
As autoridades da Guiné Equatorial responsáveis pela fiscalização regulamentar revelaram capacidade insuficiente para aplicar e fazer cumprir as normas de segurança relevantes, como demonstrado, nomeadamente, pelas auditorias e planos de medidas correctivas a elas associados estabelecidos no âmbito do programa Universal Safety Oversight Audit Programme (programa universal de avaliação da fiscalização da segurança) da ICAO. Esta auditoria USOAP da Guiné Equatorial realizou-se em Maio de 2001 e, segundo o respectivo relatório (18) a Direcção-Geral da Aviação Civil da Guiné Equatorial não tinha, à data da auditoria, capacidade para efectuar uma fiscalização adequada das companhias aéreas sob a sua responsabilidade nem para garantir que operariam de acordo com as normas da ICAO. Eis algumas das conclusões da auditoria:
-
inexistência de uma organização capaz de exercer actividades de fiscalização da segurança, nomeadamente falta de pessoal especializado nos domínios do licenciamento, das operações das aeronaves ou da aeronavegabilidade;
-
incapacidade para identificar o número de aeronaves inscritas no registo ou o número de certificados de aeronavegabilidade válidos emitidos;
-
inexistência de um sistema estruturado para a certificação e a supervisão dos operadores aéreos;
-
não adopção de regulamentação sobre operações aeronáuticas;
-
não vigilância dos operadores autorizados;
-
não implementação de um sistema que cumpra os deveres básicos de uma agência de inspecção da aeronavegabilidade.
Além disso, a Direcção-Geral da Aviação Civil da Guiné Equatorial não apresentou à ICAO, até à data, um plano de medidas de resposta às conclusões da auditoria (19), pelo que não se efectuou uma vistoria pós-auditoria.
(67)
As autoridades da Guiné Equatorial responsáveis pela fiscalização regulamentar mostraram capacidade insuficiente para aplicar e fazer cumprir as normas de segurança pertinentes de acordo com as obrigações que lhes incumbem por força da Convenção de Chicago. Com efeito, algumas companhias detentoras de um certificado de operador aéreo (AOC) emitido pela Guiné Equatorial não tinham o seu principal local de actividade na Guiné Equatorial, contrariamente ao exigido pelo Anexo 6 da Convenção de Chicago (20).
(68)
As autoridades da Guiné Equatorial responsáveis pela fiscalização regulamentar mostraram falta de capacidade para efectuar uma adequada fiscalização da segurança das seguintes transportadoras aéreas: Air Consul SA, Avirex Guinée Equatoriale, COAGE - Compania Aerea de Guinea Equatorial, Ecuato Guineana de Aviación, Ecuatorial Cargo, GEASA - Guinea Ecuatorial Airlines SA, GETRA - Guinea Ecuatorial de Transportes Aéreos, Jetline Inc., King Transavia Cargo, Prompt Air GE SA, UTAGE - Unión de Transporte Aéreo de Guinea Ecuatorial.
(69)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que todas as transportadoras aéreas certificadas na Guiné Equatorial devem ser sujeitas a uma proibição de operação e incluídas no Anexo A.
(70)
Comprovou-se a existência de deficiências graves de segurança na companhia International Air Services, certificada na Libéria. Tais deficiências foram identificadas pela França no decurso de inspecções efectuadas na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (21).
(71)
As autoridades da Libéria responsáveis pela fiscalização regulamentar não cooperaram plenamente com a autoridade da aviação civil do Reino Unido depois de terem sido informadas das graves deficiências de segurança identificadas no decurso da inspecção de uma aeronave registada na Libéria, efectuada na plataforma de estacionamento pela autoridade da aviação civil do Reino Unido em 5 de Março de 1996 (22). As reservas em relação à segurança das operações das transportadoras licenciadas ou certificadas na Libéria acentuaram-se rapidamente quando, em 12 de Março de 1996, a DCA da Libéria foi avisada pela DCAA do Reino Unido de que todos os pedidos de licenças de aeronaves registadas na Libéria para operarem serviços comerciais para aquele país seriam recusados até as autoridades liberianas demonstrarem a existência de um sistema regulamentar eficaz que garanta a aeronavegabilidade das aeronaves inscritas no registo da Libéria. As autoridades liberianas não deram qualquer resposta. As autoridades da Libéria também não cooperaram plenamente com a autoridade da aviação civil francesa, não dando qualquer resposta quando a França lhes transmitiu as suas reservas quanto à segurança de operação de uma transportadora licenciada ou certificada na Libéria.
(72)
As autoridades da Libéria responsáveis pela fiscalização regulamentar mostraram capacidade insuficiente para aplicar e fazer cumprir as normas de segurança relevantes. O próprio Governo da Libéria admitiu em 1996 (23) ser incapaz de assegurar o controlo regulamentar sobre as aeronaves registadas na Libéria devido ao conflito civil existente. Apesar do Acordo Geral de Paz assinado em 2003 e de as Nações Unidas e o Governo de Transição Nacional da Libéria estarem a pôr em prática lentamente medidas destinadas a aumentar a segurança, é pouco provável que a capacidade do Governo para regular o seu registo tenha melhorado desde 1996. A ICAO ainda não efectuou uma auditoria USOAP à Libéria devido à situação de insegurança.
(73)
As autoridades responsáveis pela fiscalização regulamentar mostraram falta de capacidade para efectuar uma fiscalização adequada da segurança das seguintes transportadoras aéreas: International Air Services Inc., Satgur Air Transport Corp., Weasua Air Transport Co. Ltd.
(74)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que todas as transportadoras aéreas certificadas na Libéria deveriam ser sujeitas a uma proibição de operação e incluídas no Anexo A.
(75)
Comprovou-se a existência de deficiências graves de segurança na Air Universal Ltd. Tais deficiências foram identificadas pela Suécia no decurso de inspecções efectuadas na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (24).
(76)
As autoridades da Serra Leoa responsáveis pela fiscalização regulamentar não cooperaram plenamente com a autoridade da aviação civil da Suécia quando esta lhes transmitiu as suas reservas quanto à segurança de operação da Air Universal Ltd., companhia certificada na Serra Leoa, como demonstra a ausência de resposta à correspondência enviada por este Estado-Membro.
(77)
A licença de operação ou autorização técnica de qualquer transportadora sujeita à fiscalização da Serra Leoa já fora anteriormente recusada ou revogada pelo Reino Unido.
(78)
Embora o certificado de operador aéreo da Air Universal Ltd. tenha sido emitido pela Serra Leoa, existem provas de que a companhia aérea tem actualmente o seu principal local de actividade na Jordânia, contrariamente ao exigido pelo Anexo 6 da Convenção de Chicago.
(79)
As autoridades da Serra Leoa responsáveis pela fiscalização regulamentar da Air Universal Ltd. não efectuaram uma fiscalização adequada desta transportadora de acordo com as obrigações que lhes incumbem por força da Convenção de Chicago.
(80)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que a Air Universal Ltd. não cumpre as normas de segurança relevantes.
(81)
Comprovou-se a existência de deficiências de segurança graves em transportadoras aéreas certificadas na Serra Leoa. Tais deficiências foram identificadas por três Estados-Membros, o Reino Unido, Malta e Suécia, no decurso de inspecções efectuadas na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (25).
(82)
As autoridades da Serra Leoa responsáveis pela fiscalização regulamentar não cooperaram plenamente com as autoridades responsáveis pela aviação civil da Suécia e de Malta quando estas lhes transmitiram as suas reservas quanto à segurança de operação da Air Universal Ltd., companhia certificada na Serra Leoa, como demonstra a ausência de resposta à correspondência enviada por estes Estados-Membros.
(83)
As autoridades da Serra Leoa responsáveis pela fiscalização regulamentar mostraram capacidade insuficiente para aplicar e fazer cumprir as normas de segurança relevantes de acordo com as obrigações que lhes incumbem por força da Convenção de Chicago. A Serra Leoa não dispõe de um sistema adequado de controlo dos seus operadores ou aeronaves, nem tem capacidade técnica ou recursos para realizar tal tarefa. Alguns detentores de certificado de operador aéreo (AOC) emitido pela Serra Leoa não têm o seu principal local de actividade na Serra Leoa, contrariamente ao exigido pelo Anexo 6 da Convenção de Chicago.
(84)
A autoridade da aviação civil da Serra Leoa contratou uma companhia privada, a International Aviation Surveyors (IAS), para exercer certas actividades de fiscalização em seu nome. No entanto, as disposições acordadas entre as duas partes num Memorando de Entendimento (26) não prevêem um sistema de fiscalização adequado para as aeronaves inscritas no registo da Serra Leoa. Nomeadamente:
-
As aeronaves/companhias aéreas abrangidas pelo Memorando de Entendimento não têm a sua base na Serra Leoa e o pessoal da IAS não tem a sua base nem na Serra Leoa nem no país de base das companhias aéreas;
-
A IAS parece não dispor de poderes de execução;
-
A IAS assumiu a responsabilidade pelas inspecções de rotina às companhias aéreas abrangidas, mas o nível da actividade de inspecção não foi especificado;
-
O Memorando de Entendimento deu à IAS uma relação contratual com as companhias aéreas abrangidas;
-
O Memorando de Entendimento parece não ter contemplado devidamente a supervisão das operações de voo.
(85)
As autoridades responsáveis pela fiscalização regulamentar mostraram falta de capacidade para efectuar a fiscalização adequada da segurança das seguintes transportadoras aéreas: Aerolift Co. Ltd, Afrik Air Links, Air Leone Ltd, Air Rum Ltd, Air Salone, Ltd, Air Universal Ltd, Destiny Air Services Ltd, First Line Air (SL) Ltd, Heavylift Cargo, Paramount Airlines Ltd, Star Air Ltd, Teebah Airways, West Coast Airways Ltd.
(86)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que todas as transportadoras aéreas certificadas na Serra Leoa deveriam ser sujeitas a uma proibição de operação e incluídas no Anexo A.
(87)
Comprovou-se a existência de deficiências de segurança graves na Jet Africa - uma transportadora aérea certificada na Suazilândia. Tais deficiências foram identificadas pelos Países Baixos no decurso de uma inspecção efectuada na plataforma de estacionamento no âmbito do programa SAFA (27).
(88)
A Jet Africa não respondeu adequadamente a tempo a um inquérito da autoridade da aviação civil dos Países Baixos sobre os aspectos de segurança da sua operação, mostrando falta de transparência ou de comunicação, demonstradas pela ausência de resposta à correspondência enviada por este Estado-Membro.
(89)
Não há provas de que a Jet Africa tenha apresentado, em resposta ao pedido dos Países Baixos, um plano de medidas destinadas a corrigir as graves deficiências de segurança identificadas.
(90)
As autoridades da Suazilândia responsáveis pela fiscalização regulamentar mostraram capacidade insuficiente para aplicar e fazer cumprir as normas de segurança relevantes, como demonstra, nomeadamente, a auditoria USOAP, realizada em Março de 1999. Segundo as conclusões do relatório da auditoria (28) à data da sua realização a Suazilândia não tinha capacidade para exercer satisfatoriamente as suas responsabilidades de fiscalização da segurança no que respeita às suas companhias aéreas e ao registo das aeronaves. Foi também assinalado não ser possível determinar o número exacto de aeronaves inscritas no registo, dadas as más condições de manutenção do mesmo. A equipa de auditores também não conseguiu determinar o número concreto de licenças do pessoal emitidas pela DCA ainda válidas, uma vez que não se mantinham registos. Não teve lugar uma missão pós-auditoria USOAP, porque a Suazilândia não forneceu à ICAO informações sobre os progressos realizados na aplicação do plano de medidas destinadas a corrigir as deficiências mencionadas nas conclusões da auditoria.
(91)
As autoridades responsáveis pela fiscalização regulamentar mostraram falta de capacidade para efectuar uma fiscalização adequada da segurança das seguintes transportadoras aéreas: Aero Africa (Pty) Ltd, African International Airways (Pty) Ltd, Airlink Suazilândia Ltd, Northeast Airlines (Pty) Ltd, Scan Air Charter Ltd, Swazi Express Airways, Jet Africa.
(92)
Por conseguinte, com base nos critérios comuns, considera-se que todas as transportadoras aéreas certificadas na Suazilândia deveriam ser sujeitas a uma proibição de operação e incluídas no Anexo A.
(93)
Dado que tal não representaria risco para a segurança, todas as transportadoras aéreas acima mencionadas podem ser autorizadas a exercer direitos tráfego se utilizarem aeronaves fretadas com tripulação de uma transportadora aérea que não seja objecto de proibição de operação, desde que sejam respeitadas as normas de segurança relevantes.
(94)
A lista comunitária deve ser actualizada regularmente e assim que tal seja exigido, a fim de ter em conta a evolução das condições de segurança das transportadoras aéreas em causa e com base em novas provas da adopção de medidas correctivas.
(95)
À luz das provas fornecidas pela Tuninter e pelas autoridades da Tunísia responsáveis pela sua fiscalização regulamentar, e tendo em conta a confirmação pela Itália, considera-se que existem provas fundamentadas de terem sido corrigidas por esta transportadora as deficiências de segurança observadas no decurso de duas inspecções no local efectuadas pelas autoridades italianas.
(96)
Com base nas informações fornecidas pela Alemanha, considera-se que já não existem provas fundamentadas da falta de capacidade ou de vontade das autoridades do Tajiquistão responsáveis pela fiscalização regulamentar das transportadoras aéreas certificadas nesse Estado.
(97)
Com base nas informações fornecidas pela Bélgica, segundo as quais as deficiências que levaram a impor uma proibição nacional à I.C.T.T.P.W. e à South Airlines foram totalmente corrigidas, considera-se que já não existem provas fundamentadas de deficiências de segurança graves e persistentes nestas transportadoras aéreas.
(98)
Com base nas informações fornecidas pela Alemanha de que a aeronave específica que conduziu à imposição de uma restrição operacional à Atlant Soyuz já não faz parte da sua frota, considera-se que já não existem provas fundamentadas de deficiências de segurança graves e persistentes nesta transportadora aérea.
(99)
Com base nas informações actualmente disponíveis, considera-se que não existem provas fundamentadas de deficiências de segurança graves e não corrigidas na Air Mauritanie. No entanto, é necessário que a capacidade das autoridades da Mauritânia responsáveis pela fiscalização regulamentar desta transportadora aérea continue a ser avaliada. Para tal, deve ser efectuada, no prazo de 2 meses, pela Comissão, assistida pelas autoridades de quaisquer Estados-Membros interessados, uma avaliação das autoridades da Mauritânia responsáveis pela fiscalização regulamentar desta transportadora aérea e das empresas sob a sua responsabilidade.
(100)
As medidas previstas no presente regulamento estão conformes com o parecer do Comité da Segurança Aérea,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Objecto
O presente regulamento estabelece a lista comunitária de transportadoras aéreas que são objecto de uma proibição de operação na Comunidade, prevista no Capítulo II do Regulamento de base.
Artigo 2.o
Proibições de operação
1. São proibidas na Comunidade todas as operações das transportadoras aéreas mencionadas no Anexo A.
2. São impostas na Comunidade restrições operacionais às transportadoras aéreas mencionadas no Anexo B. As restrições operacionais consistem na proibição de utilização de uma aeronave específica ou de tipos específicos de aeronaves mencionados no Anexo B.
Artigo 3.o
Execução
Os Estados-Membros informarão a Comissão das medidas tomadas em conformidade com o n.o 1 do artigo 3.o do Regulamento de base para fazerem cumprir, no seu território, as proibições de operação constantes da lista comunitária no que respeita às transportadoras aéreas que são objecto dessas proibições.
Artigo 4.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 22 de Março de 2006.