Nařízení Rady (EHS) č. 2847/93
ze dne 12. října 1993
o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že podle článku 12 nařízení Rady (EHS) č. 3760/92 ze dne 20. prosince 1992 o zavedení režimu Společenství pro rybolov a akvakulturu [4] by měla Rada zavést kontrolní režim Společenství;
vzhledem k tomu, že předpokladem úspěšnosti společné rybářské politiky je zavedení účinného kontrolního režimu, který postihne všechny oblasti této politiky;
vzhledem k tomu, že k dosažení tohoto cíle by se měla stanovit pravidla, podle kterých bude prováděna kontrola opatření k zachování a řízení zdrojů, strukturálních opatření a opatření týkajících se společné organizace trhu, jakož i určitá ustanovení postihující nedodržování opatření, která musejí platit pro celé odvětví rybolovu, od producenta ke spotřebiteli;
vzhledem k tomu, že tento režim může přinést očekávaný výsledek pouze v případě, že představitelé odvětví uznají jeho oprávněnost;
vzhledem k tomu, že za provádění kontrol odpovídají především jednotlivé členské státy; že i Komise je povinna dbát na to, aby členské státy prováděly kontrolu a zamezovaly porušování předpisů přiměřeným způsobem; že je v důsledku toho nutné ji vybavit finančními, právními a legislativními prostředky, jež jí umožní plnit co nejúčinněji tento úkol;
vzhledem k tomu, že zkušenosti získané při provádění nařízení Rady (EHS) č. 2241/87 ze dne 23. července 1987 o zavedení některých kontrolních opatření vztahujících se na rybolovné činnosti [5] prokázala, že je nutné zpřísnit kontrolu používání pravidel zachování rybolovných zdrojů;
vzhledem k tomu, že dodržování opatření k zachování a řízení rybolovných zdrojů si vyžaduje zvýšenou odpovědnost všech subjektů působících v odvětví rybolovu;
vzhledem k tomu, že politika řízení rybolovných zdrojů, která vychází především z hodnot celkového přípustného odlovu (TAC), z kvót a technických opatření, musí být doplněna řízením intenzity rybolovu, což zahrnuje i kontrolu lovných činností a kapacit;
vzhledem k tomu, že dohled nad všemi úlovky a jejich vykládkou je možno zaručit, pokud budou členské státy povinně provádět ve všech svých mořských vodách kontrolu činností plavidel Společenství a všech činností s tím souvisejících, což umožní prověřovat provádění právních předpisů v oblasti společné rybářské politiky;
vzhledem k tomu, že má prvořadou důležitost, aby členské státy při provádění kontrol rybolovných činností na moři spolupracovaly na operační úrovni a umožnily tak účinnou a finančně únosnou kontrolu zejména operací probíhajících ve vodách, které nespadají do jurisdikce nebo svrchovanosti určitého členského státu;
vzhledem k tomu, že provádění společné rybářské politiky vyžaduje zavedení kontrolních opatření pro plavidla plující pod vlajkou třetích zemí operujících ve vodách Společenství, a to především režim sdělování údajů o pohybu plavidel a o živočišných druzích nacházejících se na jejich palubě, aniž je dotčeno právo pokojného průjezdu pobřežním mořem a svoboda plavby v pásmu rybolovu sahajícím až do vzdálenosti 200 námořních mil;
vzhledem k tomu, že skutečnost, že členské státy provádějí ve spolupráci s Komisí pilotní projekty týkající se některých kategorií plavidel, umožní Radě učinit do 1. ledna 1996 rozhodnutí o tom, zda je nutné zavést systém satelitního sledování nebo jiný systém;
vzhledem k tomu, že k řízení rybolovu prostřednictvím stanovení TAC je nutné mít podrobné údaje o složení úlovků, tyto údaje jsou rovněž nezbytné i pro ostatní postupy uvedené v nařízení (EHS) č. 3760/92; že by proto velitel každého plavidla měl vést lodní deník;
vzhledem k tomu, že členský stát vykládky musí mít možnost kontrolovat vykládky na jeho území a že k tomuto účelu by měla plavidla zapsaná v rejstříku jiných členských států oznámit členskému státu vykládky svůj úmysl provést vykládku na jeho území;
vzhledem k tomu, že je nezbytné v okamžiku vykládky upřesnit a potvrdit údaje z lodních deníků; že k tomuto účelu je nutné, aby osoby pověřené vykládkou a uvedením úlovku na trh úředně ohlásily množství úlovku vyloženého nebo přeloženého na jiné plavidlo, nabídnutého k prodeji nebo nakoupeného;
vzhledem k tomu, že za účelem stanovení odchylek od povinnosti vést lodní deník nebo vyplňovat prohlášení o vykládce malými rybářskými plavidly, pro které by tato povinnost mohla představovat neúměrné zatížení vzhledem k jejich lovné kapacitě, je nutné, aby každý členský stát kontroloval činnosti těchto plavidel pomocí plánu namátkové kontroly;
vzhledem k tomu, že za účelem zajištění dodržování opatření k zachování zdrojů a obchodních opatření Společenství, by měl být ke všem produktům rybolovu vyloženým nebo dovezeným do Společenství přiložen, až do prvního uvedení do prodeje, přepravní doklad udávající jejich původ;
vzhledem k tomu, že omezení odlovu musejí být řízena jak na úrovni členských států, tak na úrovni Společenství; že by členské státy měly zaznamenávat vykládky a sdělovat tyto údaje elektronickou cestou Komisi; že je proto nezbytné stanovit odchylky od této povinnosti u malých objemů vykládaného úlovku, u nichž by elektronické zasílání údajů představovalo pro orgány členských států neúměrnou administrativní a finanční zátěž;
vzhledem k tomu, že za účelem zajištění zachování a řízení všech využívaných zdrojů mohou být ustanovení týkající se lodních deníků, prohlášení o vykládce a o prodeji, jakož i údaje týkající se překládek a zaznamenávání úlovků, rozšířena i na populace, na které se nevztahuje TAC ani množstevní kvóta;
vzhledem k tomu, že členské státy musejí být informovány o výsledcích činnosti jejich plavidel ve vodách spadajících do jurisdikce třetích zemí nebo v mezinárodních vodách; že by se proto na velitele těchto plavidel měly vztahovat povinnosti týkající se lodních deníků a prohlášení o vykládce a překládce; že údaje získané členskými státy by měly být předány Komisi;
vzhledem k tomu, že řízení sběru a zpracování dat je podmíněno vytvořením počítačových databází umožňujících především křížovou kontrolu dat; že Komise a její zmocněnci proto musejí mít elektronický přístup k těmto databázím za účelem prověření těchto dat;
vzhledem k tomu, že nemůže být náležitě zaručeno dodržování ustanovení týkajících se používání lovných zařízení, nachází-li se na palubě sítě o různé velikosti ok, ledaže by se na ně vztahovala doplňující kontrolní opatření; že by pro různé druhy rybolovu měla být stanovena zvláštní pravidla, např. pravidlo o jednotné rybářské síti;
vzhledem k tomu, že je nutné, aby v případě, kdy dojde k vyčerpání kvóty některého členského státu nebo k vyčerpání samotného TAC, byl rybolov z rozhodnutí Komise zastaven;
vzhledem k tomu, že je třeba nahradit újmu způsobenou členskému státu tím, že ačkoli nevyčerpal svou kvótu, svůj příděl nebo svou část populace nebo skupiny populací, byl rybolov z důvodu vyčerpání TAC zastaven; že k tomuto účelu by měl být stanoven systém náhrad;
vzhledem k tomu, že v případě, kdy osoby odpovědné za rybářská plavidla nedodrží ustanovení tohoto nařízení, je třeba zajistit, aby byla tato plavidla podrobena doplňkovým kontrolním opatřením majícím za cíl zachování zdrojů;
vzhledem k tomu, že k zajištění účinného provedení přijatých opatření by měly být stanoveny ohlašovací postupy v souladu s cíly a strategiemi řízení uvedenými ve článku 8 nařízení (EHS) č. 3760/92 použitelnými na členský stát, který překročil svoji kvótu odlovu;
vzhledem k tomu, že jedním z hlavních cílů společné rybářské politiky je přizpůsobení kapacity rybolovu dostupným zdrojům; že podle článku 11 nařízení (EHS) č. 3760/92 je úkolem Rady stanovit cíle a strategie restrukturalizace intenzity rybolovu; že je také nutné zajistit, aby byla dodržována opatření týkajících se společné organizace trhu, a to především ze strany osob, kterých se použití těchto opatření týká; že je proto nezbytné, aby každý členský stát prováděl kromě finančních kontrol, již stanovených právními předpisy Společenství, také technické kontroly, aby bylo zajištěno dodržování ustanovení přijatých Radou;
vzhledem k tomu, že je nutné stanovit obecná pravidla, na jejichž základě by inspektoři Společenství jmenovaní Komisí mohli dohlížet na jednotné uplatňování pravidel Společenství a prověřovat kontroly provedené příslušnými orgány členských států;
vzhledem k tomu, že s cílem zajistit objektivitu prověřování, musí být inspektorům Společenství umožněno, aby mohli za určitých podmínek plnit své úkoly nezávisle a bez předběžného upozornění, což jim umožní prověřovat kontrolní operace prováděné příslušnými orgány členských států; že tato prověřování nebudou v žádném případě zahrnovat kontroly fyzických osob;
vzhledem k tomu, kroky podniknuté v případě porušení předpisů se mohou v jednotlivých členských státech lišit a vyvolávat tak u rybářů pocit nerovného zacházení; že neexistence odrazujících sankcí v určitých členských státech snižuje účinnost prováděných kontrol a že je s ohledem na tuto skutečnost nutné, aby členské státy přijaly všechna potřebná a nediskriminační opatření mající za cíl předcházet nesrovnalostem a postihovat je, a to zejména prostřednictvím zavedení režimu sankcí, jež by účinně zbavovaly porušovatele předpisů jejich hospodářského zisku, který jim z porušení plyne;
vzhledem k tomu, že nepostihuje-li členský stát vykládky účinně nesrovnalosti, snižuje tím možnost členského státu vlajky zajistit dodržování režimu zachování a řízení rybolovných zdrojů; že je proto nezbytné stanovit, aby byly protiprávně získané úlovky odepsány z kvóty členského státu vykládky, pokud tento stát neuplatnil účinný právní postup;
vzhledem k tomu, že by členské státy měly pravidelně Komisi předkládat zprávy o své inspekční činnosti a o přijatých opatřeních v případě porušení opatření Společenství;
vzhledem k tomu, že je pro některá opatření uvedená v tomto nařízení nutné přijmout prováděcí pravidla;
vzhledem k tomu, že je nutné zaručit důvěrnost údajů získaných v rámci tohoto nařízení;
vzhledem k tomu, že se toto nařízení nesmí dotýkat vnitrostátních kontrolních předpisů, které, přestože zasahují do oblasti působnosti tohoto nařízení, mají větší rozsah než minimální opatření tohoto nařízení, jsou-li ovšem tyto vnitrostátní předpisy v souladu s právními předpisy Společenství;
vzhledem k tomu, že by mělo být zrušeno nařízení (EHS) č. 2241/87, avšak s výjimkou článku 5 uvedeného nařízení, který zůstane v platnosti až do přijetí seznamů uvedených v čl. 6 odst. 2 tohoto nařízení;
vzhledem k tomu, že je nutné stanovit přechodné období k provedení zvláštních ustanovení uvedených v některých článcích a umožnit tak příslušným orgánům jednotlivých členských států, aby přijaly vlastní postupy a přizpůsobily je požadavkům nového nařízení;
vzhledem k tomu, že ustanovení některých článků, týkají-li se lovných operací ve Středozemním moři, kde ještě nebyla plně použita společná rybářská politika, vstoupí v platnost dne 1. ledna 1999,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Za účelem zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky se stanoví režim Společenství, který zahrnuje zejména ustanovení o technické kontrole:
- opatření k zachování a řízení zdrojů,
- strukturálních opatření,
- opatření týkajících se společné organizace trhu,
jakož i určitá ustanovení o účinnosti sankcí použitelných v případě nedodržení výše uvedených opatření.
2. Za tímto účelem přijme každý členský stát v souladu s předpisy Společenství patřičná opatření k zajištění účinnosti tohoto režimu. Příslušným orgánům pak poskytne dostatečné prostředky, aby mohly plnit inspekční a kontrolní úkoly vymezené v tomto nařízení.
3. Režim se vztahuje na všechny lovné činnosti a na všechny činnosti s tím související prováděné na území členských států a v mořských vodách pod svrchovaností nebo jurisdikcí členských států, včetně činností vykonávaných plavidly plujících pod vlajkou třetí země nebo zapsaných v rejstříku třetí země, aniž je dotčeno právo pokojného průjezdu pobřežními vodami a svoboda plavby v pásmu rybolovu sahajícím až do vzdálenosti 200 námořních mil; režim se vztahuje též na činnosti vykonávané rybářskými plavidly Společenství ve vodách třetích zemí nebo na volném moři, aniž jsou dotčena zvláštních ustanovení dohod o rybolovu uzavřených mezi Společenstvím a třetími zeměmi nebo mezinárodních úmluv, kterých je Společenství smluvní stranou.
HLAVA I
Inspekce a kontroly rybářských plavidel a jejich činnosti
Článek 2
1. Aby bylo zajištěno dodržování všech platných právních předpisů týkajících se opatření k zachování zdrojů a kontrolních opatření, kontroluje každý členský stát na svém území a v mořských vodách pod jeho svrchovaností nebo jurisdikcí rybolov a činnosti s ním související. Provádí inspekce rybářských plavidel, kontroluje všechny činnosti, zejména vykládku, prodej, převoz a uskladnění ryb a záznamy o vykládce a prodeji, čímž umožní prověřování provádění tohoto nařízení.
2. Na rybářská plavidla schopná vykonávat lovné činnosti, plující pod vlajkou třetí země a operující v mořských vodách pod svrchovaností nebo jurisdikcí členského státu se vztahuje režim sdělování údajů o pohybu plavidla a o úlovcích uložených na plavidle.
Členské státy sdělí Komisi opatření přijatá za účelem dodržování těchto postupů.
3. Každý členský stát kontroluje činnosti těchto plavidel mimo rybolovné pásmo Společenství v případě, že je tato kontrola nezbytná k dodržování pravidel Společenství použitelných v těchto vodách.
4. Členské státy koordinují svoji kontrolní činnost, aby byla zajištěno, že prohlídka bude co nejúčinnější a nejhospodárnější. Za tímto účelem mohou vytvořit společné inspekční programy umožňující jim provádět prohlídky rybářských plavidel Společenství ve vodách uvedených v odstavcích 1 a 3. Přijmou opatření umožňující pravidelné vzájemné sdělování zjištěných skutečností mezi příslušnými orgány členských států a Komisí.
Článek 3
1. Ve snaze zlepšit účinnost dohledu nad rybolovnými činnostmi, rozhodne Rada do 1. ledna 1996 postupem podle článku 43 Smlouvy, zda, do jaké míry a k jakému datu bude pro rybářská plavidla Společenství zaveden systém nepřetržitého sledování polohy řízený z pozemního stanoviště nebo ze satelitu a používající k přenosu dat satelit.
2. Aby mohlo být posouzeno jakou technologii pro výše uvedený systém použít a která plavidla do něj začlenit, uskuteční členské státy ve spolupráci s Komisí do 30. června 1995 pilotní projekty. K tomuto účelu členské státy zajistí, aby byl pro některé kategorie rybářských plavidel Společenství zaveden systém nepřetržitého sledování polohy řízený z pozemního stanoviště nebo ze satelitu a používající k přenosu dat satelit.
Členské státy mohou současně uskutečnit pilotní projekty, které vyhodnotí používání přístrojů automaticky zaznamenávajících polohu.
3. Při uskutečňování pilotních projektů uvedených v odstavci 2 přijme členský stát, pod jehož vlajkou plavidlo pluje nebo v němž je plavidlo zapsáno do rejstříku, opatření potřebná tomu, aby zajistil, že údaje přenášené jeho rybářskými plavidly nebo z nich získané se zaznamenají v podobě snímatelné počítačem, bez ohledu na vody, ve kterých operují nebo přístav, ve kterém se nacházejí.
Nacházejí-li se jeho plavidla ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci jiného členského státu, členský stát vlajky neprodleně zajistí předání těchto údajů příslušným orgánům dotčeného členského státu.
4. Prováděcí pravidla k pilotním projektům se stanoví postupem podle článku 36.
Článek 4
1. Inspekce a kontroly podle článku 2 provádí každý z členských států na vlastní účet s pomocí inspekčního systému, který si sám určí.
Při výkonu úkolů, které jim byly svěřeny, dohlížejí členské státy na dodržování ustanovení a opatření uvedených v článku 2. Kromě toho jednají tak, aby jakkoli neoprávněně nezasahovaly do běžných rybolovných činností. Rovněž dbají na to, aby při výběru odvětví a plavidel, která mají být podrobena inspekci, nedocházelo k žádné diskriminaci.
2. Osoby odpovědné za rybářská plavidla, zařízení nebo za dopravní prostředky, které jsou předmětem inspekce, spolupracují tak, že usnadňují inspekci prováděnou v souladu s odstavcem 1.
Článek 5
V souladu s postupem uvedeným v článku 36 je možno stanovit prováděcí pravidla k článků 2, 3 a 4, zejména pokud jde o:
a) identifikaci úředně jmenovaných inspektorů, inspekčních plavidel a všech dalších prostředků sloužících k inspekci téhož typu, kterého může členský stát využít;
b) postup, kterým se musejí řídit inspektoři a velitelé rybářských plavidel, přeje-li si inspektor provést prohlídku plavidla;
c) postup, kterým se musejí řídit inspektoři, kteří se nacházejí na rybářském plavidle a provádějí inspekci plavidla, jeho lovných zařízení a úlovků;
d) zprávy, kterou mají inspektoři za povinnost vypracovat po každé prohlídce provedené na plavidle;
e) značení a identifikaci rybářských plavidel a jejich lovných zařízení;
f) vystavování osvědčení o charakteristických znacích rybářských plavidel, jež souvisejí s výkonem rybolovných činností;
g) zaznamenávání údajů o poloze rybářských plavidel a přenos těchto dat členským státům a Komisi;
h) režim sdělování údajů o pohybech plavidel a o produktech rybolovu nacházejících se na palubě, který platí pro plavidla plující pod vlajkou třetí země.
HLAVA II
Sledování úlovků
Článek 6
1. Velitelé rybářských plavidel Společenství lovících rybí populace nebo skupiny populací vedou lodní deník, do něhož zaznamenávají především množství jedinců každého druhu ulovených a uskladněných na palubě, datum a místo výlovu (statistický obdélník ICES) jakož i typ použitého lovného zařízení.
2. Do lodního deníku se podle odstavce 1 zaznamenávají druhy, na které se vztahují TAC nebo kvóty, jakož i ostatní druhy uvedené na seznamech, které Rada přijme kvalifikovanou většinou na návrh Komise.
3. Velitelé rybářských plavidel Společenství do lodního deníku zaznamenávají množství odlovená na moři, datum a místo výlovu a druhy uvedené v odstavci 2. Objem ryb vrácených do moře lze zaznamenávat pro účely vyhodnocení.
4. Velitelé rybářských plavidel Společenství o celkové délce nižší než deset metrů jsou zproštěni povinností uvedených v odstavcích 1 a 3.
5. Rada může kvalifikovanou většinou na návrh Komise přijmout další odchylky nad rámec odchylek uvedených v odstavci 4.
6. Každý členský stát provádí namátkové kontroly činností rybářských plavidel zproštěných povinností uvedených v odstavcích 4 a 5, aby tak zajistil dodržování platných předpisů Společenství.
Za tímto účelem vypracuje každý členský stát plán namátkových kontrol, který předá Komisi. Výsledky provedených kontrol jsou pravidelně sdělovány Komisi.
7. Velitelé rybářských plavidel Společenství zaznamenávají údaje podle odstavců 1 a 3 buď v podobě snímatelné počítačem nebo na papír.
8. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 36, zejména pak, v některých přesně určených případech, vymezení jiného zeměpisného území než statistického obdélníku ICES.
Článek 7
1. Velitel rybářského plavidla Společenství, který zamýšlí využít prostory pro vykládku nacházející se v jiném členském státě, než je jeho stát vlajky, musí oznámit příslušným orgánům tohoto členského státu alespoň dvě hodiny předem:
- prostory pro vykládku a předpokládanou dobu příjezdu,
- množství každého druhu ryb určených k vykládce.
2. Pokud by velitel podle odstavce 1 neučinil výše uvedené oznámení, příslušné orgány na něj mohou uvalit patřičné sankce.
3. Komise může, v souladu s postupem podle odstavce 36, některé kategorie rybářských plavidel Společenství zprostit na omezenou dobu, kterou lze prodloužit, povinnosti uvedené v odstavci 1 nebo jim může stanovit jinou oznamovací lhůtu s ohledem na, kromě jiného, vzdálenost mezi lovištěm, místem pro vykládku a přístavy, ve kterých jsou příslušná plavidla zapsaná do rejstříku nebo registrovaná.
Článek 8
1. Velitel nebo zástupce velitele každého rybářského plavidla Společenství, jehož celková délka je 10 metrů nebo vyšší, předá, po každém vyplutí a do 48 hodin po vykládce, příslušným orgánům členského státu vykládky prohlášení. Velitel zodpovídá za přesnost údajů v prohlášení, v němž musí být uvedeno alespoň vyložené množství každého druhu ryb podle čl. 6 odst. 2 a oblast výlovu.
2. Rada může na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhodnout o vztažení povinnosti uvedené v odstavci 1 i na plavidla o celkové délce nižší než 10 metrů. Rovněž také může Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhodnout o odchylkách z povinnosti uvedené v odstavci 1 pro některé kategorií plavidel o celkové délce 10 metrů nebo vyšší, jež vykonávají některé zvláštní rybolovné činnosti.
3. Každý členský provádí namátkové kontroly činnosti rybářských plavidel zproštěných povinnosti podle odstavce 1, aby tak zajistil dodržování platných předpisů Společenství.
Za tímto účelem vypracuje každý členský stát plán namátkových kontrol, který předá Komisi. Výsledky provedených kontrol jsou pravidelně sdělovány Komisi.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 36.
Článek 9
1. Dražební střediska nebo jiné organizace schválené členskými státy, které zajišťují první prodej produktů rybolovu vyložených v některém z členských států, předloží při prvním prodeji příslušným orgánům členského státu, na jehož území jsou produkty poprvé uvedeny na trh, doklad o prodeji, za jehož přesnost nesou odpovědnost výše uvedené organizace. Tato odpovědnost se omezuje na údaje získané v souladu s odstavcem 3.
2. Pokud k prvnímu uvedení na trh produktů rybolovu vyložených v členském státě došlo jinak, než je uvedeno v odstavci 1, vyložené produkty rybolovu si kupující nemůže převzít, dokud není doklad o prodeji předložen příslušným orgánům nebo jiným schváleným orgánům členského státu, na jehož území k tomuto úkonu došlo. Za přesnost údajů podle odstavce 3 uvedených v dokladu o prodeji odpovídá kupující.
3. Doklady o prodeji uvedené v odstavcích 1 a 2 obsahují alespoň tyto údaje:
- u všech druhů, je-li to nutné, velikost nebo hmotnost, jakost, úpravu a čerstvost,
- cenu a jakost při prvním prodeji u každého druhu zvlášť a, je-li nutné, obojí v závislosti na velikosti nebo hmotnosti, jakosti, úpravě a čerstvosti,
- je-li nutné i určení produktů stažených z trhu (vedlejší produkty, lidská spotřeba, převedení),
- jméno prodávajícího a kupujícího,
- místo a datum prodeje.
4. Tyto doklady o prodeji se vyplní a předají v souladu s právními předpisy členského státu vykládky způsobem a za podmínek prodeje, které umožní zahrnutí těchto údajů:
- vnější identifikace a jméno rybářského plavidla, které dané produkty vyložilo;
- jméno vlastníka plavidla nebo velitele plavidla;
- přístav a datum vykládky.
5. Doklady o prodeji uvedené v odstavci 1 se předloží do 48 hodin po prodeji příslušným orgánům nebo jiným schváleným organizacím členského státu v elektronické nebo písemné podobě.
6. Příslušné orgány uschovají jednu kopii každého dokladu o prodeji po dobu jednoho roku počínaje rokem následujícím po roce, ve kterém byly údaje předané příslušným orgánům zaznamenány.
7. Komise může postupem podle článku 36 přiznat odchylku od povinnosti předkládat příslušným orgánům nebo jiným schváleným organizacím členského státu doklad o prodeji v případě produktů rybolovu, které byly vyloženy z rybářských plavidel Společenství určitých kategorií, jež mají celkovou délku nižší než 10 metrů.
Tyto odchylky lze přiznat pouze v případě, že daný členský stát zavedl přijatelný kontrolní systém.
8. Kupující, který získá produkty, jež následně neuvede na trh, ale použije výlučně k osobní spotřebě, je zproštěn povinností uvedených podle odstavce 2.
9. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 36.
Článek 10
1. a) Rybářská plavidla plující pod vlajkou třetí země nebo zapsaná v rejstříku třetí země, která mají povoleno lovit v mořských vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci členského státu, vedou lodní deník, do kterého zaznamenávají údaje podle článku 6.
b) Každý členský stát dohlíží na to, aby velitel nebo zástupce velitele rybářského plavidla plujícího pod vlajkou třetí země nebo zapsaného v rejstříku třetí země předložil během vykládky příslušným orgánům členského státu, jehož místo pro vykládku využívá, prohlášení o vyloženém množství s uvedením data a místa každého výlovu, prohlášení, jehož správnost potvrzuje velitel plavidla nebo jeho zástupce.
c) Velitel rybářského plavidla plujícího pod vlajkou třetí země nebo zapsaného v rejstříku třetí země je povinen příslušným orgánům členského státu, jehož místo pro vykládku chce využít, sdělit hodinu připlutí do přístavu vykládky nejméně 72 hodin předem.
Vykládku nebude možno provést, pokud příslušné orgány tohoto členského státu nepotvrdily příjem výše uvedeného oznámení.
Členské státy stanoví prováděcí pravidla k tomuto bodu a oznámí je Komisi.
2. Komise může v souladu s postupem podle článku 36 některé kategorie rybářských plavidel třetích zemí zprostit na omezenou dobu, kterou lze prodloužit, povinnosti uvedené v odst. 1 písm. c) nebo jim může stanovit jinou oznamovací lhůtu s ohledem na, kromě jiného, vzdálenost mezi lovištěm, místem pro vykládku a přístavy, ve kterých jsou příslušná plavidla zapsaná do rejstříku nebo registrovaná.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí aniž jsou dotčena ustanovení dohod o rybolovu uzavřených mezi Společenstvím a některými třetími zeměmi.
Článek 11
1. Aniž jsou dotčeny články 7, 8 a 9 velitel rybářského plavidla Společenství,
- ze kterého se překládá na jiné plavidlo (dále jen "přijímající plavidlo") jakékoli množství úlovku populace nebo skupiny populací, na které se vztahuje TAC nebo kvóta, bez ohledu na místo překládky, nebo
- které provádí vykládku takových množství mimo území Společenství,
informuje v okamžiku překládky nebo vykládky členský stát, pod jehož vlajkou jeho plavidlo pluje nebo v němž je zapsáno do rejstříku, o dotčených druzích a množstvích, jakož i o datu překládky nebo vykládky a o místě výlovu odkazem na nejmenší pásmo, na které se vztahuje TAC nebo kvóta.
2. Velitel přijímajícího plavidla informuje příslušné orgány členského státu o velikosti úlovku z populace nebo skupiny populací, na něž se vztahuje TAC nebo kvóta, nejpozději 24 hodin před začátkem, jakož i na konci překládky nebo řady překládek, které probíhají v přístavu nebo v mořských vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci členského státu.
Velitel přijímajícího plavidla uchová údaje o velikosti úlovku z populace nebo skupin populací, na něž se vztahuje TAC nebo kvóta, datum přijetí tohoto úlovku a údaje o plavidlu, z něhož byl úlovek na přijímající plavidlo přeložen. Tato povinnost je považována za splněnou tím, že se uchovají kopie prohlášení o překládce, dodané v souladu s postupy upravujícími záznam údajů o úlovcích ryb členskými státy.
Na konci překládky nebo řady překládek předá velitel přijímajícího plavidla tyto údaje výše uvedeným příslušným orgánům ve lhůtě 24 hodin.
Velitel přijímajícího plavidla si uchová též údaje o velikosti úlovku z populace nebo skupiny populací, na něž se vztahuje TAC nebo kvóta, který se překládá přijímajícím plavidlem na třetí plavidlo, a informuje výše uvedené příslušné orgány o této překládce nejméně s 24 hodinovým předstihem. Po provedení překládky informuje velitel plavidla tyto orgány o velikosti přeloženého úlovku.
Velitel přijímajícího plavidla a velitel výše uvedeného třetího plavidla umožní příslušným orgánům, aby si prověřily přesnost informací a údajů vyžadovaných v souladu s tímto odstavcem.
3. Členské státy přijmou nezbytná opatření za účelem prověření přesnosti údajů přijatých podle odstavce 1 a 2 a případně informují členský/é stát/y, ve kterém/ých jsou přijímací plavidlo a překládající rybářské plavidlo zapsány nebo pod jehož vlajkou plují, o těchto údajích a o výsledku prověření.
4. Odstavce 2 a 3 se použijí rovněž na plavidlo plující pod vlajkou třetí země nebo zapsané ve třetí zemi.
Článek 12
Pokud k překládce nebo vykládce musí dojít po více než patnácti dnech od výlovu, údaje uvedené ve článcích 8 a 11 se předají příslušným orgánům členského státu, pod jehož vlajkou plavidlo pluje, nebo členského státu, v němž je plavidlo zapsáno, a to nejpozději do patnácti dnů od výlovu.
Článek 13
1. Ke všem produktům rybolovu vyloženým nebo dovezeným do Společenství, buď v surovém stavu, nebo po zpracování na plavidle, které jsou převáženy na jiné místo než je místo vykládky nebo dovozu, se až do doby prvního prodeje přikládá doklad vystavený přepravcem.
2. Tento doklad obsahuje údaje o:
a) původu zásilky (jméno plavidla a jeho vnější identifikace);
b) místo určení zásilky (zásilek) a označení dopravního prostředku;
c) množství ryb (v kilogramech zpracované hmotnosti) u každého přepravovaného druhu, jméno příjemce a místo a datum nakládky.
3. Každý přepravce musí dbát na to, aby doklad uvedený v odstavci 1 obsahoval alespoň všechny údaje uvedené v odstavci 2.
4. Přepravce je zproštěn povinnosti podle odstavce 1, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a) doklad uvedený v odstavci 1 je nahrazen jednou kopií některého z prohlášení uvedených ve článku 8 nebo 10 o přepravovaných množstvích;
b) doklad uvedený v odstavci 1 je nahrazen jednou kopií dokladu T 2 M uvádějícího původ přepravovaného množství.
5. Příslušné orgány členského státu mohou přiznat odchylku z povinnosti uvedené v odstavci 1, pokud jsou množství produktů rybolovu přepravována uvnitř přístavního areálu nebo v okruhu nepřesahujícím 20 km od místa vykládky.
6. Každý členský stát provádí na svém území namátkové kontroly s cílem prověřit, zda jsou dodržována ustanovení tohoto článku.
7. Členské státy koordinují svoji kontrolní činnost, aby byla inspekce prováděna co nejúčinněji a nejhospodárněji. Za tímto účelem dohlížejí členské státy především na přesuny zboží, na které byly upozorněny v tom smyslu, že by mohly být předmětem operací, jež jsou v rozporu s právními předpisy Společenství.
Článek 14
1. Členské státy dbají na to, aby byly všechny vykládky provedené v členském státě podle článků 8, 9 a 10 zaznamenány. Za tímto účelem jsou oprávněny požadovat, aby bylo první uvedení na trh provedeno prostřednictvím prodeje ve veřejné dražbě.
2. Nejsou-li vyložená množství produktů rybolovu poprvé uvedena na trh prostřednictvím prodeje ve veřejné dražbě v souladu se čl. 9 odst. 2, ujistí se členské státy o tom, že dotčená množství jsou oznámena dražebním střediskům nebo jiným organizacím schváleným členskými státy.
3. Údajů týkající se množství produktů rybolovu vyložených některými kategoriemi plavidel, na které se vztahují odchylky podle článků 7 a 8, nebo množství vyložených v přístavech, které nemají k dispozici dostatečně rozvinutou technickosprávní infrastrukturu umožňující zaznamenávání vykládek, mohou být vyňaty z povinnosti je zpracovávat, a to na žádost členského státu předloženou Komisi ve lhůtě dvanácti měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Odchylku lze přiznat v případě, kdy by zaznamenávání požadovaných údajů mohlo vnitrostátním orgánům způsobovat neúměrně velké zatížení v porovnání s celkovým vykládaným množstvím produktů, a pokud jsou různé druhy vyložených produktů prodávány v téže oblasti. Každý členský stát vypracuje seznam přístavů a plavidel, kterým může být tato odchylka přiznána, a sdělí jej Komisi.
4. Členský stát, kterému je přiznána odchylka podle odstavce 3, vypracuje plán namátkové kontroly, jejímž cílem je posoudit význam množství produktů vykládaných v dotčených přístavech. Tento plán musí schválit Komise ještě před tím, než se uplatní odchylka. Členský stát Komisi pravidelně předává výsledky těchto hodnocení.
Článek 15
1. Každý členský stát oznámí elektronickou cestou Komisi do 15. dne každého měsíce velikost úlovku z populace nebo skupiny populací, na které se vztahuje TAC nebo kvóty, jež byla vyložena v průběhu předcházejícího měsíce a sdělí jí veškeré údaje získané podle článků 11 a 12.
Oznámení předkládaná Komisi obsahují místo výlovů tak, jak je uvedeno ve článcích 6 a 8, jakož i státní příslušnost dotčených rybářských plavidel.
Každý členský stát informuje Komisi o předběžném plánu spotřeby kvóty s uvedením předpokládaného data vyčerpání této kvóty u druhů, jejichž množství odlovená rybářskými plavidly plujícími pod jeho vlajkou nebo zapsanými v jeho rejstříku, již představují 70 % kvóty, přídělu nebo podílu, s nimiž může tento členský stát nakládat.
Pokud odlovy z populací nebo skupin populací, na které se vztahuje TAC nebo kvóty, téměř dosahují úrovně TAC nebo kvót, poskytnou členské státy Komisi na její žádost podrobnější nebo častější údaje, než vyžaduje tento odstavec.
2. Komise zpřístupní v elektronické podobě členským státům oznámení, která obdržela podle tohoto článku.
3. Zjistí-li Komise, že členský stát nedodržel lhůtu pro předání údajů o měsíčních úlovcích podle odstavce 1, může stanovit datum, ke kterému, u populací nebo skupiny populací, úlovky podléhající kvótě nebo jinému množstevnímu omezení a odlovené rybářskými plavidly plujícími pod vlajkou tohoto členského státu nebo v tomto členské státě zapsané v rejstříku pravděpodobně vyčerpají 70 % kvóty, přídělu nebo podílu, s nimiž může tento členský stát nakládat, jakož i předběžné datum, ke kterému bude kvóta, příděl nebo podíl pravděpodobně vyčerpán.
4. Každý členský stát sdělí Komisi elektronickou cestou do konce prvního měsíce každého kalendářního čtvrtletí velikost úlovku z populací, které nejsou zmíněny v odstavci 1, vyložených v průběhu předcházejícího čtvrtletí.
Článek 16
1. Aniž je dotčen článek 15, předají členské státy členskému státu, který o to požádá, údaje o vykládkách, uvedeních do prodeje nebo překládkách produktů rybolovu, které v jejich přístavech nebo ve vodách spadajících pod jejich svrchovanost nebo jurisdikci uskutečnila rybářská plavidla plující pod vlajkou tohoto členského státu nebo v tomto státě zapsaná, a týkající se populace nebo skupiny populací, na které se vztahuje kvóta přidělená tomuto členskému státu.
Tyto údaje obsahují jméno a vnější identifikaci daného plavidla, množství ryb podle populací nebo skupiny populací vyložených, uvedených do prodeje nebo přeložených tímto plavidlem, jakož i datum a místo vykládky, prvního uvedení do prodeje nebo překládky. Tyto údaje se předají do čtyř pracovních dnů následujících po datu předložení žádosti příslušným členským státem nebo ve lhůtě delší, kterou může stanovit tento členský stát nebo členský stát vykládky.
2. Členský stát vykládky, prvního uvedení do prodeje nebo překládky poskytne tyto údaje Komisi na její žádost, a to ve stejné lhůtě, v jaké je sdělí členskému státu, v němž je plavidlo zapsáno v rejstříku.
Článek 17
1. Členské státy učiní nezbytná opatření, aby zajistily kontroly úlovku druhů, jež odlovila jejich plavidla operující ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci třetí země a na volném moři, a aby zajistily prověřování a zaznamenávání překládek a vykládek těchto úlovků.
2. Kontrolní a prověřovací opatření zajistí dodržování následujících povinností ze strany vlastníků a/nebo velitelů plavidel:
- na plavidle musí být veden lodní deník, do kterého velitelé zaznamenávají úlovky;
- při vykládkách uskutečněných v přístavech Společenství musejí být příslušným orgánům členského státu vykládky předloženy prohlášení o vykládkách;
- členskému státu vlajky musejí být sděleny údaje o každé překládce ryb na rybářské plavidlo třetí země a o vykládkách uskutečněných přímo v třetích zemích.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí aniž jsou dotčena ustanovení dohod o rybolovu uzavřených mezi Společenstvím a třetími zeměmi nebo mezinárodních úmluv, kterých je Společenství smluvní stranou.
Článek 18
1. Každý členský stát oznámí Komisi elektronickou cestou do konce prvního měsíce každého kalendářního čtvrtletí velikost úlovku odloveného v rybolovných vodách podle článku 17 a vyložené v průběhu uplynulého čtvrtletí, jakož i veškeré údaje získané na základě čl. 17 odst. 2.
2. U úlovků pocházejících z vod třetích zemí se údaje oznamované na základě článku 1 rozepisují podle třetí země a populace, odkazem na nejmenší statistické pásmo vymezené pro příslušnou rybolovnou činnost.
Úlovky odlovené na volném moři se oznamují odkazem na nejmenší statistické pásmo vymezené mezinárodní úmluvou upravující místo lovu a podle druhů nebo skupin druhů všech populací v rámci příslušné lovné činnosti.
3. Každý rok do 1. října zpřístupní Komise členským státům údaje, které získala na základě tohoto článku.
Článek 19
1. Aby bylo zajištěno dodržování povinností stanovených v článcích 3, 6, 8, 9, 10, 14 a 17 vypracuje každý členský stát validační systém sestávající zejména z prověřování pomocí křížových kontrol a kontroly dat vyplývajících z těchto povinností.
2. S cílem zjednodušit tato prověřování vytvoří každý členský stát elektronickou databázi, v níž budou zaznamenány údaje podle odstavce 1.
Členské státy mohou vytvářet decentralizované databáze, jsou-li tyto databáze i metody sběru a záznamu dat jednotné, aby bylo možné zajistit jejich vzájemnou slučitelnost v rámci území daného členského státu.
3. V případě, že některý členský stát není schopen se okamžitě přizpůsobit požadavkům odstavce 2, pokud jde o celé odvětví rybolovu nebo jeho část, může Komise na základě žádosti tohoto státu rozhodnout, že mu postupem podle článku 36 poskytne přechodné období, které však nesmí být delší než tři roky vstupu tohoto nařízení v platnost.
4. Členský stát, kterému byla přiznána tato odchylka, neelektronicky zaznamenává údaje podle odstavce 1 po dobu tří let a vypracuje plán namátkové kontroly schválený Komisí tak, aby mohla být přesnost údajů prověřována přímo na místě. Komise může též z vlastního podnětu provést prověření přímo na místě, aby zhodnotila účinnost plánu namátkové kontroly.
5. Během dvanácti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost, předloží každý členský stát Komisi zprávu o způsobu sběru a prověřování údajů s upřesněním stupně jejich spolehlivosti. Komise ve spolupráci se členskými státy zpracuje souhrn z těchto zpráv, který pak členský státům sdělí.
6. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 36.
HLAVA III
Kontrola používání lovných zařízení
Článek 20
1. Všechny úlovky nacházející se na rybářském plavidle Společenství musejí vyhovovat druhovému složení uvedenému v nařízení Rady (EHS) č. 3094/86 ze dne 7. října 1986 o některých technických opatřeních pro zachování rybolovných zdrojů [6], pro rybářskou síť daného plavidla.
Nepoužívané sítě nacházející se na plavidle musejí být uskladněny tak, aby nebyly připraveny k okamžitému použití, v souladu s těmito ustanoveními:
a) sítě, závaží a podobné zařízení musejí být odpojeny od vlečných desek a vlečných a tralových lan a lanek,
b) sítě umístěné na palubě nebo nad palubou musejí být bezpečně připevněny k části nástavby.
2. Pokud byly úlovky nacházející se na rybářském plavidle Společenství odloveny v rámci jednoho výjezdu pomocí sítí o různé minimální velikosti ok, vypočítá se druhové složení úlovku pro každou část úlovku, která byla odlovena za odlišných podmínek.
Za tímto účelem se každá změna předtím použité velikosti ok sítě, jakož i složení úlovků nacházejících v době této změny na plavidle zapíší do lodního deníku a do prohlášení o vykládce. V určených případech se postupem podle článku 36 stanoví prováděcí pravidla k vedení plánu skladování zpracovaných produktů na plavidle, sestaveného podle druhů s uvedením jejich umístění v podpalubí.
3. Bez ohledu na odstavce 1 a 2 může Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhodnout na základě zprávy vypracované Komisí o tom, že:
a) žádné rybářské plavidlo Společenství věnující se zvláštním druhům rybolovu nesmí s sebou na jeden rybářský výjezd vézt sítě o různé minimální velikosti ok,
b) se u některých druhů rybolovu použijí zvláštní pravidla na použití sítí o různé velikosti ok.
HLAVA IV
Úprava a zastavení rybolovných činností
Článek 21
1. Všechny úlovky z populace nebo skupiny populací, na které se vztahuje kvóta, odlovené rybářskými plavidly Společenství se odepíší z kvóty přidělené členskému státu vlajky na dotčenou populaci nebo skupinu populací, bez ohledu na místo vykládky.
2. Každý členský stát určí datum, ke kterému úlovky z populace nebo skupiny populací, na které se vztahuje kvóta, odlovené rybářskými plavidly Společenství plujícími pod jeho vlajkou nebo v něm zapsané, pravděpodobně dosáhnou úrovně vyčerpání kvóty, která byla na tuto populaci nebo skupinu populací stanovena. Počínaje tímto datem dočasně zakáže výše uvedeným plavidlům lovit tuto populaci nebo skupinu populací a skladovat na plavidle, překládat a vykládat ryby ulovené po tomto datu a stanoví datum, do kterého je povoleno provádět překládku, vykládku a předkládat konečná prohlášení o úlovku. Toto opatření musí být neprodleně oznámeno Komisi, která o něm informuje ostatní členské státy.
3. Poté, co je učiněno oznámení podle odstavce 2 nebo z podnětu Komise, stanoví Komise na základě dostupných údajů datum, ke kterému, pro populace nebo skupiny populací, úlovky podléhající TAC, kvótě nebo jiným množstevním omezením, odlovené rybářskými plavidly plujícími pod vlajkou některého členského státu nebo v něm zapsané, pravděpodobně vyčerpaly kvótu, příděl nebo podíl, s nimiž může tento členský stát nebo případně Společenství nakládat.
Po vyhodnocení situace uvedené v prvním pododstavci oznámí Komise dotčeným členským státům, do jaké míry připadá v úvahu zastavení rybolovu z důvodu vyčerpání TAC.
Rybářská plavidla Společenství zastaví lov určité populace nebo skupiny populací, na které se vztahuje kvóta nebo TAC, k datu, ke kterému je kvóta přidělená tomuto členskému státu pro danou populaci nebo skupinu populací je považována za vyčerpanou, nebo ke kterému je považován za vyčerpaný TAC stanovený pro druhy tvořící danou populaci nebo skupinu populací; tato plavidla nesmějí od tohoto data uchovávat úlovky z těchto populací nebo skupin populací, ani je překládat, vykládat nebo nechat překládat či vykládat.
4. Pokud Komise v souladu s odst. 3 prvním pododstavcem zastavila rybolov z důvodu předpokládaného vyčerpání TAC, kvóty, přídělu nebo podílu, s nimiž může Společenství nakládat, ukáže se, že některý členský stát ve skutečnosti svoji kvótu, příděl nebo podíl stanovený pro dotčenou populaci nebo skupinu populací nevyčerpal, použijí se následující ustanovení.
Pokud újma způsobená členského státu tím, že rybolov byl zastaven před tím, než vyčerpal svou kvótu, nebyla odstraněna opatřeními přijatými v souladu s čl. 9 odst. 2 nařízení (EHS) č. 3760/92, přijmou se postupem podle článku 36 opatření mající za cíl patřičným způsobem napravit způsobenou újmu. Tato opatření mohou spočívat v provedení odpočtů z kvóty členského státu, který své kvóty, příděly nebo podíly překročil a takto odečtená množství se pak patřičným způsobem rozdělí mezi členské státy, jejichž rybolov byl zastaven před vyčerpáním jejich kvót. Odpočty a jejich následné přidělování se provádějí především s ohledem na živočišné druhy a pásma, pro které byly kvóty, příděly nebo roční podíly stanoveny. Odpočty a přidělování je možno provádět v průběhu roku, ve kterém k újmě došlo, nebo v průběhu následujícího roku nebo následujících let.
Prováděcí pravidla k tomuto odstavci, zejména pokud jde o způsob určování dotčených množství, se stanoví postupem podle článku 36.
Článek 22
V případě, že příslušné orgány členského státu zjistí, že činnost některého rybářského plavidla Společenství závážně či opakovaně porušuje toto nařízení, členský stát vlajky může plavidlo podrobit doplňujícím kontrolním opatřením.
Členský stát vlajky sdělí Komisi a ostatním členským státům jméno, znak a vnější identifikační číslo plavidla, na které byla tato doplňující kontrolní opatření uvalena.
Článek 23
1. Zjistí-li Komise, že členský stát překročil svoji kvótu, příděl nebo podíl stanovený pro určitou populaci nebo skupinu populací, přistoupí Komise k provedení odpočtů z roční kvóty, přídělu nebo podílu, s nimiž nakládá členský stát, který překročil svou kvótu. Tyto odpočty se stanoví postupem podle článku 36.
2. Rada přijme kvalifikovanou většinou na návrh Komise pravidla pro odpočet v souladu s cíli a strategiemi řízení stanovenými v článku 8 nařízení (EHS) č. 3760/92 a přednostně zohlední tyto proměnné:
- míru přečerpání,
- případná přečerpání u stejné populace, k nimž došlo v průběhu předešlého roku,
- biologický stav dotčených zdrojů.
HLAVA V
Inspekce a kontrola některých opatření směřujících ke zlepšení a přizpůsobení struktur v odvětví rybolovu a akvakultury
Článek 24
Ve snaze zajistit dodržování cílů a strategií stanovených Radou v souladu s článkem 11 nařízení (EHS) č. 3760/92, zejména číselně vyjádřených cílů týkajících se lovné kapacity loďstva Společenství, jakož i přizpůsobování jejich činnosti, provádí každý členský stát na svém území a v mořských vodách spadajících pod jeho svrchovanost nebo jurisdikci pravidelné kontroly všech osob, kterých se dotýká provádění výše uvedených cílů.
Článek 25
1. Každý členský stát přijme ustanovení pro prověřování souladu s cíly uvedenými v článku 24. Za tímto účelem provádí technické kontroly, zejména v těchto oblastech:
a) restrukturalizace, obnova a modernizace rybářského loďstva;
b) přizpůsobování lovné kapacity prostřednictvím dočasného nebo konečného zastavení činnosti;
c) omezení činnosti některých rybářských plavidel;
d) omezení konstrukčních typů a počtu lovného zařízení, jakož i způsobů jejich použití;
e) rozvoj akvakultury a pobřežních oblastí.
2. Zjistí-li Komise, že členský stát nedodržel ustanovení odstavce 1, může, aniž je dotčen článek 169 Smlouvy, Radě předložit návrhy vhodných obecných opatření. Rada přijme rozhodnutí kvalifikovanou většinou.
Článek 26
1. Prováděcí pravidla k článku 25 se stanoví postupem podle článku 36, zejména pokud jde o:
a) kontrolu výkon motoru rybářských plavidel;
b) kontrolu registrované prostornosti rybářských plavidel;
c) kontrolu zastavení rybolovné činnosti rybářských plavidel;
d) kontrolu charakteristických znaků lovných zařízení a jejich počtu připadajícího na jedno rybářské plavidlo.
2. Členské státy neprodleně sdělí Komisi údaje o používaných kontrolních metodách, jakož i názvu a sídlu orgánů pověřených těmito kontrolami.
Článek 27
1. Ve snaze usnadnit kontroly uvedené v článku 25 vypracuje každý členský stát validační systém zahrnující zejména prověřování křížovými kontrolami údajů týkajících se lovné kapacity a lovných činností loďstva, které jsou uvedeny mimo jiné:
- v lodním deníku uvedeném v článku 6,
- v prohlášení o vykládce uvedeném v článku 8,
- v rejstříku rybářských plavidel Společenství uvedeném v nařízení Komise (EHS) č. 163/89 [7].
2. Členské státy za tímto účelem vytvoří elektronické databáze obsahující příslušné údaje o lovné kapacitě a lovných činnostech loďstva nebo doplní stávající databáze.
3. Uplatní se opatření uvedená v čl. 19 odst. 3, 4 a 5.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 36.
HLAVA VI
Inspekce a kontrola některých opatření týkajících se společné organizace trhu s produkty rybolovu
Článek 28
1. Ve snaze zajistit dodržování technických stránek předpisů týkajících se opatření stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 3759/92 ze dne 17. prosince 1992 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury [8], organizuje každý členský stát na svém území pravidelné kontroly všech osob, kterých se provádění těchto opatření dotýká.
2. Tyto kontroly se musejí týkat technických stránek uplatňování:
a) obchodních norem a zejména norem stanovujících minimální velikosti;
b) režimu cen a zejména:
- stažení produktů z trhu k jiným účelům než k lidské spotřebě;
- skladování a/nebo zpracování produktů stažených z trhu.
Členské státy porovnávají doklady o prvním uvedení na trh množství uvedených ve článku 9 a vyložených množství uvedených v těchto dokladech, zejména pokud jde o jejich hmotnost.
3. Členské státy sdělí Komisi údaje o přijatých kontrolních opatřeních, o příslušných kontrolních orgánech, o druhu zjištěného porušení předpisů, jakož i o krocích podniknutých k jejich postihu.
Komise a příslušné orgány členských států, ale i jejich úředníci a další činitelé, nesmějí rozšiřovat informace, které získaly na základě provádění tohoto článku a na které vztahuje profesní tajemství.
4. Tento článek se nedotýká vnitrostátních předpisů týkajících se utajení soudního šetření.
HLAVA VII
Provádění a prověřování kontroly
Článek 29
1. Komise prověřuje provádění tohoto nařízení ze strany členských států tím, že zkoumá doklady a provádí šetření na místě. Komise se může, pokud to považuje za nezbytné, uchýlit k provádění prověřování bez předchozího upozornění.
Za účelem provádění šetření na místě, vybaví Komise své inspektory písemnými pokyny uvádějícími jejich pravomoci a cíle jejich činnosti.
2. Pokaždé, když to Komise uzná za nutné, mohou se její inspektoři účastnit kontrol a inspekcí prováděných vnitrostátními kontrolními orgány. V rámci této činnosti naváže Komise patřičné vztahy se členskými státy, aby společně vypracovaly pokud možno vzájemně přijatelný inspekční program.
a) Členské státy spolupracují s Komisí a usnadňují jí tak plnění jejích úloh. Především učiní všechna nezbytná opatření k tomu, aby se prováděné inspekční činnosti nedostávalo publicity, která by průběh inspekce a kontroly mohla poškodit.
Pokud se Komise nebo její pověření úředníci setkají při vykonávání svých povinností s obtížemi, poskytnou členské státy Komisi prostředky, které jí umožní náležitě dokončit její činnost, a umožní inspektorům provádět hodnocení dotčených kontrolních úkonů.
b) Pokud okolnosti zjištěné na místě neumožňují provedení inspekce a kontroly tak, jak byly naplánovány v rámci původního inspekčního programu, pozmění inspektoři Komise ve spolupráci s příslušnými kontrolními orgány daného členského státu a za jeho souhlasu původně stanovené inspekční a kontrolní úkony.
c) Pokud jde o inspekce prováděné na moři nebo letecky, v případech, že se příslušné kontrolní orgány daného členského státu musejí přednostně věnovat jiným úkolům spojeným především s obranou a bezpečností na moři, ponechají si orgány členského státu právo odložit nebo přesměrovat inspekční úkony, jichž se Komise hodlala účastnit. V takovém případě spolupracuje členský stát s Komisí na přijetí jiných opatření.
U inspekcí prováděných na moři nebo letecky je velitel plavidla nebo kapitán letadla jako jediný odpovědný za provádění dotčených úkonů, s ohledem na povinnost orgánů, pod které spadá, provádět toto nařízení. Inspektoři pověření Komisí, kteří se těchto úkonů účastní, se podřídí pravidlům a postupům stanoveným velitelem plavidla nebo letadla.
3. V nutném případě, zejména pokud inspektoři Společenství při vykonávání svých činností v souladu se článkem 2 odhalí, že při provádění tohoto nařízení mohlo dojít k nesrovnalostem, může Komise členské státy požádat, aby ji oznámily podrobný inspekční a kontrolní program chystaný nebo stanovený příslušnými vnitrostátními orgány pro určité období, druh rybolovu a oblasti. Po obdržení těchto údajů mohou inspektoři pověření Komisí provést, pokud to považují za nutné, nezávislé inspekce s cílem prověřit provádění tohoto programu ze strany příslušných orgánů daného členského státu.
I když inspektoři Společenství prověří provádění tohoto programu, zůstávají příslušní činitelé členského státu zodpovědní za uskutečnění uvedeného programu. Inspektoři Společenství nemohou z vlastního podnětu vykonávat inspekční pravomoci svěřené činitelům daného členského státu. Inspektoři Společenství mají přístup na plavidla nebo do provozních prostor pouze za doprovodu činitelů členského státu.
Po provedení tohoto prověření předá Komise příslušnému členskému státu hodnotící zprávu týkající se programu a, případně, doporučí kontrolní opatření vedoucí ke zlepšení provádění kontrolní činnosti ze strany tohoto členského státu.
4. Při provádění inspekcí letecky, na moři nebo na zemi nemají pověření inspektoři právo provádět kontrolu fyzických osob.
5. Při provádění šetření podle odstavců 2 a 3 mohou mít inspektoři pověření Komisí, za přítomnosti příslušných odpovědných orgánů, na místě přístup k obecným i podrobným údajům obsaženým v určených databázích a mohou nahlédnout do všech dokladů vztahujících se k provádění tohoto nařízení.
Pokud vnitrostátní předpisy stanovují utajení vyšetřování, musí být poskytnutí výše uvedených údajů povoleno příslušným soudním orgánem.
Článek 30
1. Členské státy poskytnou Komisi na její žádost veškeré údaje týkající se provádění tohoto nařízení. Požádá-li Komise o vydání těchto údajů požádá, uvede zároveň i přiměřenou lhůtu, během které jí musí být údaje poskytnuty.
2. Pokud Komise usoudí, že při provádění tohoto nařízení došlo k nesrovnalostem nebo že stávající ustanovení a metody týkající se kontroly nejsou účinné, informuje o tom dotčený členský stát nebo státy, které provedou správní šetření, kterého se mohou účastnit úředníci Komise.
Dotčený členský stát nebo státy informují Komisi o pokroku ve vyšetřování a o jeho výsledcích a poskytnou Komisi kopii vyšetřovací zprávy a základní údaje použité při vypracování zprávy.
Za účelem účasti na provádění inspekcí uvedených v tomto odstavci, předloží úředníci Komise písemné pověření uvádějící jejich totožnost afunkci.
3. Účastní-li se úředníci Komise vyšetřování, je toto vyšetřování vždy vedeno úředníky daného členského státu. Úředníci Komise nemohou z vlastního podnětu vykonávat inspekční pravomoci svěřené úředníkům daného členského státu. Naproti tomu mají úředníci Komise přístup do stejných prostor a ke stejným dokladům jako úředníci daného členského státu.
Pokud podle vnitrostátních právních předpisů ve věci trestního řízení mohou určité úkony vykonávat pouze úředníci výslovně určení vnitrostátním právem, neúčastní se úředníci Komise takovýchto úkonů. Zejména se neúčastní prohlídek nebo úředních výslechů prováděných podle trestního práva členského státu. Mají však přístup k údajům získaným těmito prostředky.
4. Tento článek se nedotýká vnitrostátních právních předpisů týkajících se utajení soudního šetření.
HLAVA VIII
Opatření, která se přijmou v případě nedodržení platných předpisů
Článek 31
1. Členské státy dbají na to, aby byla přijata patřičná opatření včetně, v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy, zahájení správního a trestního řízení proti fyzickým nebo právnickým osobám, je-li, zejména po skončení kontroly nebo inspekce prováděné podle tohoto nařízení, zjištěno, že nebyla dodržována pravidla společné rybářské politiky.
2. Řízení zahájená v souladu s odstavcem 1 musejí, v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy, účinně připravit odpovědné osoby o hospodářský zisk plynoucí z porušení předpisů nebo musejí, přiměřeně závažnostiporušení, působit tak, aby odradila od dalšího porušení stejného druhu.
3. Sankce vyplývající z řízení uvedených v odstavci 2 mohou podle závažnosti porušení zahrnovat:
- ukládání pokut,
- zajištění zakázaného lovného zařízení a úlovku,
- zabezpečovací zajištění plavidla,
- dočasné odstavení rybářských plavidel,
- pozastavení licence,
- odebrání licence.
4. Ustanovení tohoto článku nezabraňují tomu, aby členský stát vykládky nebo překládky postoupil stíhání porušení předpisů příslušným orgánům členského státu, ve kterém je plavidlo zapsáno, pokud s tím tento stát vyjádří souhlas a za podmínky, že tímto postoupením bude vhodnějším způsobem zaručeno dosažení výsledku uvedeného v odstavci 2. Členský stát vykládky nebo překládky oznámí každé takové postoupení Komisi.
Článek 32
1. Zjistí-li příslušné orgány členského státu vykládky nebo překládky, že došlo k porušení tohoto nařízení, učiní tyto orgány v souladu se článkem 31 příslušná opatření proti veliteli dotčeného plavidla nebo jakékoli jiné osobě odpovědné zaporušení.
2. Pokud členský stát vykládky nebo překládky není státem vlajky, a pokud jeho příslušné orgány neučiní, v souladu s vnitrostátními právními předpisy, příslušná opatření, včetně zahájení správního nebo trestního řízení proti odpovědným fyzickým nebo právnickým osobám, nebo pokud nepostoupí stíhání v souladu s čl. 31 odst. 4, mohou být protiprávně vyložená nebo přeložená množství odepsána z kvóty přidělené dříve jmenovanému členského státu.
Množství ryb, která mají být odepsána z kvóty tohoto členského státu se stanoví postupem podle článku 36 poté, co Komise věc projedná s oběma dotčenými členskými státy.
Pokud členský stát vykládky nebo překládky již nedisponuje odpovídající kvótou, použije se po provedení příslušných změn čl. 21 odst. 4, protiprávně vyložená nebo přeložená množství ryb se přitom považují za rovnající se výši újmy, která byla způsobena, podle uvedeného článku, členskému státu, v němž je plavidlo zapsáno v rejstříku.
Článek 33
1. Příslušné orgány členských států, v souladu s postupy stanovenými vnitrostátními právními předpisy, neprodleně oznámí členskému státu, pod jehož vlajkou dané plavidlo pluje nebo v němž je zapsáno, každý případ porušení předpisů Společenství podle článku 1 a zároveň uvedou jméno a identifikační znaky dotčeného plavidla, jméno velitele nebo vlastníka, okolnosti porušení předpisů a trestní nebo správní stíhání či jiná přijatá opatření, jakož i každé konečné soudní rozhodnutí týkající se tohoto porušení. Ve zvláštních případech členské státy poskytnout tyto údaje na požádání Komisi.
2. Pokud dojde k postoupení stíhání v souladu s čl. 31 odst. 4, členský stát vlajky nebo členský stát, v němž je plavidlo zapsáno, učiní všechna příslušná opatření podle článku 31.
3. Členský stát vlajky nebo členský stát, v němž je plavidlo zapsáno, neprodleně oznámí Komisi opatření, která učinil podle článku 2, a dále jméno a vnější identifikační číslo daného plavidla.
Článek 34
1. Členské státy sdělí Komisi právní a správní předpisy, které přijaly ve snaze předcházet nesrovnalostem a postihovat je.
Členské státy oznamují každý rok jakoukoli změnu nejnižší a nejvyšší výše pokut ukládaných podle typů porušení předpisů, jakož i druh všech dalších použitelných sankcí.
2. Členské státy Komisi pravidelně informují o výsledcích inspekcí a kontrol prováděných podle tohoto nařízení, především o počtu a druhu zjištěnýchporušení předpisů, jakož i o učiněných opatřeních. Na žádost Komise ji členské státy u konkrétních případů sdělí výši uložených pokut.
3. Komise členským státům poskytne souhrn údajů přijatých podle odstavců 1 a 2.
HLAVA IX
Obecná ustanovení
Článek 35
Nejpozději do 1. června každého roku předají členské státy Komisi zprávu o provádění tohoto nařízení v průběhu uplynulého kalendářního roku, která zahrnuje vyhodnocení použitých technických prostředků a lidských zdrojů a opatření, která by mohla přispět ke zmírnění případně zjištěných nedostatků. Na základě zpráv jednotlivých členských států a na základě svých vlastních pozorování vypracuje Komise výroční zprávu a každému členskému státu sdělí údaje, které se ho týkají. Po náležitém zohlednění odpovědí členských států, zveřejní Komise tuto zprávu doplněnou o odpovědi jednotlivých členských států a, případně, o návrhy opatření směřující ke zmírnění zjištěných nedostatků.
Článek 36
Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Řídícímu výboru pro rybolov a akvakulturu (dále jen "výbor") zřízenému nařízením (EHS) č. 3760/92 jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě stanovené v předchozím pododstavci přijmout jiné rozhodnutí.
Článek 37
1. Členské státy a Komise učiní všechna nezbytná opatření k tomu, aby bylo s údaji získanými v rámci tohoto nařízení zacházeno jako s důvěrnými údaji.
2. Jména fyzických nebo právnických osob se Komisi nebo jinému členskému státu sdělují pouze v případě, pokud to výslovně stanoví toto nařízení nebo pokud je to nutné pro zamezení porušení předpisů nebo pro jeho stíhání nebo je-li třeba prověřit podezření z porušení předpisů.
Údaje uvedené v odstavci 1 se předávají pouze v případě, že jsou začleněny do ostatních údajů takovým způsobem, že totožnost příslušné fyzické nebo právnické osoby nelze přímo ani nepřímo zjistit.
3. Údaje vyměňované mezi jednotlivými členskými státy a Komisí lze předat pouze osobám, jejichž funkce v členských státech nebo v orgánech Společenství vyžaduje, aby k nim měly přístup, ledaže by členské státy, které údaje sdělují, k tomu udělily výslovný souhlas.
4. Na údaje sdělované nebo získané v jakékoli podobě podle tohoto nařízení se vztahuje profesní tajemství a požívají stejné ochrany jako obdobné údaje chráněné vnitrostátními předpisy jednotlivých členských států, které tyto údaje přijímají, a příslušnými ustanoveními použitelnými na orgány Společenství.
5. Údaje uvedené v odstavci 1 lze používat pouze pro účely tohoto nařízení, ledaže by orgány, které tyto údaje sdělují, k tomu udělily výslovný souhlas, a pokud platná ustanovení členského státu orgánu, který data přijímá, takové užití nebo sdělování těchto údajů nezakazují.
6. Odstavce 1 až 5 nelze vykládat tak, že zabraňují využívání údajů získaných v rámci provádění tohoto nařízení při soudním stíhání nebo při později zahájených řízeních z důvodu nedodržování právních předpisů Společenství v oblasti rybolovu.
Tento článek se nedotýká povinností vyplývajících z mezinárodních úmluv o vzájemné pomoci ve věcech trestních.
7. Pokaždé, když členský stát informuje Komisi o tom, že se v průběhu šetření ukázalo, že určitá fyzická nebo právnická osoba, jejíž jméno jí bylo sděleno podle ustanovení tohoto nařízení, se nedopustila porušení předpisů, Komise o výsledcích šetření nebo o postupu neprodleně informuje všechny strany, kterým sdělila jméno výše uvedené osoby. Tato osoba se již nepovažuje za osobu spojenou s dotčenými nesrovnalostmi, které byly předmětem prvního oznámení. Údaje uchovávané v jakékoli podobě umožňující určit totožnost dotčené osoby jsou neprodleně zničeny.
8. Ustanovení odstavců 1 až 5 si nelze vykládat tak, že zakazují zveřejnění údajů obecného charakteru nebo studií neobsahujících žádný jmenný odkaz na fyzické nebo právnické osoby.
9. Údaje podle odstavců 1 až 5 se uchovávají v podobě umožňující určit totožnost dotčených osob pouze po dobu nezbytně nutnou pro provedení výše uvedených cílů.
10. Údaje získané v rámci tohoto nařízení jsou dány k dispozici dotčeným fyzickým nebo právnickým osobám, které o to požádají.
Článek 38
Toto nařízení se provádí aniž jsou dotčeny vnitrostátní kontrolní předpisy, které překračují minimální požadavky tohoto nařízení, pokud jsou v souladu s právními předpisy Společenství a se společnou rybářskou politikou.
Vnitrostátní předpisy uvedené v prvním pododstavci se sdělí Komisi v souladu s čl. 2 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 101/76 ze dne 19. ledna 1976, kterým se stanoví společná strukturální politika pro odvětví rybolovu [9].
Článek 39
1. Nařízení (EHS) č. 2241/87 se zrušuje ke dni 1. ledna 1994, s výjimkou článku 5, který zůstane v platnosti až do doby, než vstoupí v platnost nařízení stanovující seznamy uvedené v čl. 6 odst. 2.
2. Odkazy na zrušené nařízení podle odstavce 1 se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 40
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1994.
Členské státy jsou až do 1. ledna 1996 zproštěny povinnosti provádět články 9, 15 a 18, pokud se týkají oznamování dokladů o prodeji a záznamů o vykládce elektronickou cestou.
Členské státy jsou až do 1. ledna 1999 zproštěny povinnosti provádět články 6, 8 a 19, pokud se týkají rybolovných operací ve Středozemním moři.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 12. října 1993.
REGULAMENTO (CEE) Nº 2847/93 DO CONSELHO de 12 de Outubro de 1993 que institui um regime de controlo aplicável à política comum das pescas
O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 43º,
Tendo em conta a proposta da Comissão (1),
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (2),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social (3),
Considerando que, nos termos do artigo 12º do Regulamento (CEE) nº 3760/92 do Conselho, de 20 de Dezembro de 1992, que institui um regime comunitário da pesca e da aquicultura (4), o Conselho deve instituir um regime comunitário de controlo;
Considerando que o êxito da política comum das pescas pressupõe a aplicação de um regime de controlo eficaz que abranja todos os aspectos dessa política;
Considerando que, para atingir esse objectivo, é necessário incluir normas de controlo das medidas de conservação e de gestão dos recursos, medidas estruturais e medidas sobre a organização comum de mercado, bem como determinadas disposições que prevejam sanções para as infracções a estas medidas, aplicáveis a todo o sector das pescas, do produtor ao consumidor;
Considerando que este regime só pode proporcionar os resultados pretendidos se os operadores reconhecerem a sua justificação;
Considerando que o controlo é primordialmente da responsabilidade dos Estados-membros; que a Comissão também deve providenciar para que o controlo e a prevenção das infracções sejam efectuados equitativamente pelos Estados-membros; que convém, por consequência, permitir que a Comissão cumpra a sua missão nas melhores condições possíveis, concedendo-lhe para tal os meios financeiros, jurídicos e legislativos necessários;
Considerando que a experiência da aplicação do Regulamento (CEE) nº 2241/87 do Conselho, de 23 de Julho de 1987, que estabelece certas medidas de controlo em relação às actividades piscatórias (5), revelou a necessidade de reforçar o controlo da aplicação das regras de conservação dos recursos haliêuticos;
Considerando que o respeito das medidas de conservação e de gestão dos recursos haliêuticos implica uma maior responsabilização de todos os operadores do sector das pescas;
Considerando que a política de gestão dos recursos haliêuticos, que assenta, nomeadamente, nos totais admissíveis de capturas (TACs), em quotas e medidas técnicas, deve ser completada por uma gestão do esforço de pesca, que implica um controlo das capacidades e das actividades de pesca;
Considerando que, para permitir a fiscalização de todas as capturas e desembarques, os Estados-membros devem controlar, em todas as águas marítimas, as actividades de pesca dos navios comunitários e todas as actividades conexas que permitam controlar a aplicação da regulamentação da política comum das pescas;
Considerando que é primordial que os Estados-membros cooperem a nível operacional nas inspecções marítimas das actividades de pesca, a fim de permitir uma inspecção eficaz e económica, especialmente em relação às operações realizadas em águas fora da jurisdição ou soberania de um Estado-membro;
Considerando que a execução da política comum das pescas requer a adopção de medidas de controlo de navios que arvorem pavilhão de um país terceiro e que se encontrem nas águas comunitárias, nomeadamente um regime de comunicação das deslocações e das espécies mantidas a bordo, sem prejuízo do direito da passagem inofensiva no mar territorial e da liberdade de navegação na zona de pescas de 200 milhas;
Considerando que a execução pelos Estados-membros, em cooperação com a Comissão, de projectos-piloto aplicáveis a determinadas categorias de navios permitirá que o Conselho decida, antes de 1 de Janeiro de 1996, da aplicação de um sistema de vigilância por satélite ou de outro sistema alternativo;
Considerando que a gestão das pescas mediante a fixação de TACs implica um conhecimento promenorizado da composição das capturas, sendo esse conhecimento igualmente necessário para os outros procedimentos previstos no Regulamento (CEE) nº 3760/92; que esse conhecimento exige a manutenção de um diário de bordo por cada capitão de navio de pesca;
Considerando que é necessário que o Estado-membro de desembarque possa controlar os desembarques no seu território, e que para tal convém que os navios de pesca registados noutros Estados-membros notifiquem o Estado-membro de desembarque da sua intenção de proceder a um desembarque no seu território;
Considerando que é essencial especificar e confirmar, no momento do desembarque, os dados inscritos nos diários de bordo; que, para o efeito, é necessário que todas as pessoas ligadas às actividades de desembarque e comercialização das capturas declarem as quantidades desembarcadas, transbordadas, colocadas à venda ou adquiridas;
Considerando que, para prever isenções da obrigação de manter um diário de bordo ou de preencher uma declaração de desembarque pelos pequenos navios de pesca para os quais essa obrigação constituiria um encargo desproporcionado em relação à sua capacidade de pesca, é necessário que cada Estado-membro controle as actividades desses navios através da execução de um plano de amostragem;
Considerando que, para assegurar o respeito pelas medidas comunitárias de conservação e de comércio, todos os produtos da pesca desembarcados ou importados na Comunidade deverão ser acompanhados até ao primeiro ponto de venda de um documento de transporte que identifique a respectiva origem;
Considerando que as restrições de capturas devem ser geridas tanto a nível dos Estados-membros como da Comunidade; que os Estados-membros deverão registar os desembarques e notificá-los à Comissão por meios informáticos; que, por conseguinte, é necessário prever excepções a esta obrigação para as pequenas quantidades desembarcadas, cuja comunicação informática constituiria um encargo administrativo e financeiro desproporcionado para as autoridades dos Estados-membros;
Considerando que, para assegurar a conservação e a gestão de todos os recursos utilizados, as disposições relativas ao diário de bordo, à declaração de desembarque, à declaração de vendas, e às informações sobre transbordos e registo de capturas podem ser tornadas extensivas às unidades populacionais que não se encontram sujeitas a TACs ou a quotas;
Considerando que os Estados-membros devem ser informados dos resultados das actividades dos seus navios em águas sob a jurisdição de países terceiros ou em águas internacionais; que, por conseguinte, os capitães desses navios deverão ficar sujeitos às obrigações relativas ao diário de bordo e às declarações de desembarque e de transbordo; que os dados recolhidos pelos Estados-membros deverão ser enviados à Comissão;
Considerando que a gestão da recolha e tratamento de dados implica a criação de bases de dados informatizados que tornem possível, nomeadamente, um controlo cruzado dos dados; que, por conseguinte, a Comissão e os seus agentes devem ter acesso a essas bases de dados mediante transmissão informática a fim de procederem às verificações do dados;
Considerando que não se pode assegurar convenientemente o respeito das disposições sobre utilização das artes de pesca se forem a bordo redes de malhagem diferentes, a menos que fiquem sujeitas a medidas de controlo suplementares; que, quanto a pescarias específicas, pode ser adequado estabelecer regras específicas como a regra de uma só rede;
Considerando que, quando a quota de um Estado-membro estiver esgotada ou quando o próprio TAC se encontra esgotado, é necessário que a pesca seja proibida por decisão da Comissão;
Considerando que é necessário reparar o prejuízo sofrido por um Estado-membro que não esgotou a sua quota, a sua quota-parte de uma unidade populacional ou grupo de unidades populacionais quando a pesca foi encerrada devido ao esgotamento do total admissível de capturas; que, para esse efeito, deverá ser previsto um sistema de compensação;
Considerando que, sempre que o presente regulamento não tenha sido respeitado pelos responsáveis dos navios de pesca, esses navios devem poder ser sujeitos a medidas de controlo complementares para efeitos de conservação;
Considerando que, para assegurar uma gestão eficiente das medidas adoptadas, é necessário prever mecanismos de declaração de acordo com os objectivos e estratégias de gestão previstos no artigo 8º do Regulamento (CEE) nº 3760/92, aplicáveis aos Estados-membros que tenham excedido a sua quota de pesca;
Considerando que a adaptação das capacidades de captura aos recursos disponíveis constitui um dos objectivos da política comum das pescas; que, nos termos do artigo 11º do Regulamento (CEE) nº 3760/92, cabe ao Conselho fixar os objectivos e estratégias que enquadram a reestruturação do esforço de pesca; que é também importante que seja assegurado o respeito das medidas relativas à organização comum de mercados, nomeadamente pelos operadores, a quem essas medidas são aplicáveis; que, por conseguinte, é indispensável que cada Estado-membro efectue, para além dos controlos financeiros já previstos na regulamentação comunitária, controlos técnicos que garantam o respeito das disposições adoptadas pelo Conselho;
Considerando que é necessário estabelecer regras gerais que permitam que os inspectores comunitários nomeados pela Comissão assegurem a aplicação uniforme das regras comunitárias e supervisionem o controlo efectuado pelas autoridades competentes dos Estados-membros;
Considerando que, para salvaguardar a objectividade das supervisões, é importante que, em certas condições os inspectores comunitários possam efectuar missões independentes e sem aviso prévio, para supervisionar as operações de controlo efectuadas pelas autoridades competentes dos Estados-membros; que essas missões não poderão de modo algum implicar controlos de particulares;
Considerando que a actuação decorrente das infracções pode diferir de Estado-membro para Estado-membro, o que gera nos pescadores um sentimento de tratamento desigual; que a falta de sanções dissuasivas em determinados Estados-membros prejudica a eficácia do controlo e que, perante estes elementos, é conveniente que os Estados-membros tomem todas as medidas não discriminatórias necessárias para prevenir e punir irregularidades, nomeadamente através do estabelecimento de uma lista de sanções que privem efectivamente os infractores do benefício económico emergente das infracções;
Considerando que o facto de um Estado-membro não reprimir eficazmente as irregularidades reduz as possibilidades de o Estado-membro de bandeira assegurar o respeito do regime de conservação e gestão dos recursos da pesca; que, por conseguinte, é necessário prever que as capturas realizadas ilegalmente sejam deduzidas da quota do Estado-membro de desembarque, se este Estado não tiver desencadeado uma acção eficaz;
Considerando que os Estados-membros deverão apresentar um relatório periódico à Comissão sobre as suas actividades de inspecção e sobre as medidas tomadas na sequência de infracções às medidas comunitárias;
Considerando que é conveniente prever normas de aplicação para determinadas medidas previstas no presente regulamento;
Considerando que deverá ser garantida a confidencialidade dos dados recolhidos no âmbito do presente regulamento;
Considerando que o presente regulamento não deverá afectar as disposições de controlo nacionais que, embora sejam por ele abrangidas, contenham regras mais estritas do que as exigências mínimas nele previstas, desde que, contudo, essas disposições nacionais estejam em conformidade com o direito comunitário;
Considerando que o Regulamento (CEE) nº 2241/87 deve ser revogado, à excepção, contudo, do artigo 5º que se manterá em vigor até à adopção das listas referidas no nº 2 do artigo 6º do presente regulamento;
Considerando que é necessário estabelecer um período de transição para a aplicação de determinadas disposições específicas, por forma a permitir que as autoridades competentes dos Estados-membros definam e adaptem os respectivos processos aos requisitos do novo regulamento;
Considerando que o disposto em certos artigos, na medida em que diz respeito às operações de pesca no Mediterrâneo, onde a política comum das pescas ainda não foi integralmente aplicada, entrará em vigor em 1 de Janeiro de 1999,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1º
1. A fim de assegurar o respeito da regulamentação da política comum das pescas, é instituído um regime comunitário que inclui, nomeadamente, disposições de controlo técnico de:
- medidas de conservação e gestão dos recursos,
- medidas estruturais,
- medidas sobre a organização comum de mercado,
bem como disposições relativas à eficácia das sanções aplicáveis no caso de não serem respeitadas as medidas atrás mencionadas.
2. Para o efeito, cada Estado-membro adoptará, nos termos da regulamentação comunitária, medidas adequadas para assegurar a eficácia do regime em causa. Os Estados-membros colocarão à disposição das suas autoridades competentes meios suficientes para o desempenho das suas funções de inspecção e controlo, de acordo com o presente regulamento.
3. O regime instituído é aplicável a quaisquer actividades de pesca ou actividades conexas exercidas no território e nas águas marítimas sob a soberania ou jurisdição dos Estados-membros, incluindo as exercidas por navios que arvorem pavilhão de um país terceiro ou que nele se encontrem registados, sem prejuízo do direito à passagem inofensiva nas águas territoriais e da liberdade de navegação na zona de pesca de 200 milhas. O regime é também aplicável às actividades dos navios de pesca dos Estados-membros e que operem nas águas de países terceiros ou no alto mar, sem prejuízo das disposições especiais previstas nos acordos de pesca celebrados entre a Comunidade e países terceiros ou nas convenções internacionais em que a Comunidade é parte.
TÍTULO I
Inspecção e controlo dos navios de pesca e das suas actividades
Artigo 2º
1. A fim de assegurar o respeito da regulamentação em vigor sobre medidas de conservação e de controlo, para Estado-membro controlará, no seu território e nas águas marítimas sob a sua soberania ou jurisdição, o exercício da pesca e das actividades conexas. Os Estados-membros inspeccionarão os navios de pesca e investigarão todas as actividades, permitindo assim o controlo da aplicação do presente regulamento, nomeadamente as actividades de desembarque, venda, transporte e armazenagem dos produtos da pesca e o registo dos desembarques e das vendas.
2. Os navios de pesca que possam exercer actividades de pesca, que arvorem pavilhão de um país terceiro e naveguem nas águas sob a soberania ou jurisdição de um Estado-membro, serão sujeitos a um regime de comunicação das deslocações e das capturas mantidas a bordo.
Os Estados-membros comunicarão à Comissão as medidas de execução adoptadas para garantir o respeito destes procedimentos.
3. Cada Estado-membro controlará, fora da zona de pesca comunitária, as actividades dos seus navios de pesca, sempre que esse controlo seja necessário para assegurar o respeito da regulamentação comunitária aplicável nessas águas.
4. A fim de assegurar uma inspecção tão eficaz e económica quanto possível, os Estados-membros coordenarão as suas actividades de controlo e poderão, para o efeito, estabelecer programas de inspecção comuns que lhes permitam controlar os navios de pesca da Comunidade nas águas mencionadas nos nºs 1 e 3. Os Estados-membros adoptarão medidas que permitam às suas autoridades competentes, bem como à Comissão, uma informação regular e recíproca sobre a experiência adquirida.
Artigo 3º
1. A fim de aumentar a eficácia da fiscalização das actividades de pesca, o Conselho decidirá, até 1 de Janeiro de 1996, de acordo com o procedimento previsto no artigo 43º do Tratado CEE, se, quando e em que medida deve ser instituído um sistema de localização contínua dos navios de pesca comunitários que utilize, a partir de uma estação terrestre ou de um satélite, as comunicações por satélite para a transmissão de dados.
2. A fim de avaliar a tecnologia a utilizar e os navios a incluir no sistema acima referido, os Estados-membros, em cooperação com a Comissão, desenvolverão projectos-piloto antes de 30 de Junho de 1995. Para o efeito, os Estados-membros assegurarão a instituição de um sistema de localização contínua de determinadas categorias de navios comunitários que utilize, a partir de uma estação terrestre ou de um satélite, as comunicações por satélite para a transmissão de dados.
Os Estados-membros podem desenvolver simultaneamente projectos-piloto destinados a avaliar a utilização de registos automáticos de posição.
3. Ao executar os projectos-piloto referidos no nº 2, o Estado-membro de bandeira ou de registo tomará as medidas necessárias para assegurar o registo, em suporte informático, das informações transmitidas pelos seus navios de pesca ou deles obtidas, independentemente das águas em que operem ou do porto em que se encontrem.
Se os seus navios de pesca operarem nas águas sob a soberania ou jurisdição de outro Estado-membro, o Estado de bandeira garantirá a comunicação imediata destas informações às autoridades competentes do Estado-membro em causa.
4. As normas de aplicação dos projectos-piloto serão decididas de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º
Artigo 4º
1. A inspecção e o controlo a que se refere o artigo 2º ficarão a cargo de cada Estado-membro, que os efectuará através de um sistema de inspecção por ele estabelecido.
No desempenho das funções que lhes forem confiadas, os Estados-membros assegurarão o respeito das disposições e medidas previstas no artigo 2º Além disso, actuarão de forma a evitar ingerências injustificadas nas actividades normais de pesca. Os Estados-membros garantirão igualmente que não haja discriminações na escolha dos sectores e navios a inspeccionar.
2. As pessoas responsáveis pelos navios de pesca, instalações ou veículos de transporte sujeitos a inspecção cooperarão para facilitar as inspecções efectuadas nos termos do nº 1.
Artigo 5º
Podem ser adoptadas, de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º, normas de aplicação dos artigos 2º, 3º e 4º, nomeadamente, no que se refere:
a) À identificação dos inspectores oficialmente designados e dos navios de inspecção ou outros meios de inspecção similares que possam ser utilizados por um Estado-membro;
b) Ao procedimento a seguir pelos inspectores e capitães dos navios de pesca quando um inspector pretenda efectuar uma visita a bordo;
c) Ao procedimento a seguir pelos inspectores quando, a bordo de um navio de pesca, procederem à inspecção deste, das suas artes ou das suas capturas;
d) Ao relatório que os inspectores devem elaborar após visita a bordo;
e) À marcação e identificação dos navios de pesca e das suas artes;
f) À certificação das características dos navios de pesca relativas ao exercício das actividades de pesca;
g) Ao registo dos dados relativos à localização dos navios de pesca e à transmissão desses dados aos Estados-membros e à Comissão;
h) Ao sistema de comunicação das deslocações e dos produtos da pesca mantidos a bordo, aplicável aos navios que arvorem pavilhão de um país terceiro.
TÍTULO II
Controlo das capturas
Artigo 6º
1. Os capitães dos navios de pesca comunitários que pesquem espécies de uma unidade populacional ou grupo de unidades populacionais manterão um diário de bordo com indicação das quantidades de cada espécie capturadas e mantidas a bordo, da data e do local (rectângulo estatístico CIEM) dessas capturas e do tipo de artes utilizadas.
2. As espécies a inscrever no diário de bordo, nos termos do nº 1, serão as espécies sujeitas a TAC ou a quotas, bem como outras espécies incluídas em listas a aprovar pelo Conselho deliberando por maioria qualificada, sob proposta da Comissão.
3. Os capitães dos navios de pesca comunitários devem inscrever no seu diário de bordo as quantidades capturadas no mar, a data e o local das capturas e as espécies referidas no nº 2. As quantidades devolvidas ao mar podem ser registadas para efeitos de avaliação.
4. Os capitães dos navios de pesca comunitários ficarão isentos dos requisitos dos nºs 1 e 3, se o comprimento de fora a fora do navio for inferior a 10 metros.
5. O Conselho pode adoptar por maioria qualificada, sob proposta da Comissão, outras isenções para além da referida no nº 4.
6. Os Estados-membros efectuarão, com base numa amostragem, o controlo das actividades dos navios de pesca isentos dos requisitos dos nºs 4 e 5, de forma a assegurar que as regras comunitárias em vigor sejam respeitadas por estes navios.
Para esse efeito, cada Estado-membro estabelecerá um plano de amostragem e comunicá-lo-á à Comissão. Os resultados do controlo serão comunicados periodicamente à Comissão.
7. Os capitães dos navios de pesca comunitários registarão as informações previstas nos nºs 1 e 3 em suporte informático ou em papel.
8. As normas de aplicação do presente artigo serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º, incluindo outra base geográfica que não os rectângulos estatísticos CIEM, em certos casos específicos.
Artigo 7º
1. Os capitães de navios de pesca comunitários que pretendam utilizar locais de desembarque de outro Estado-membro que não o Estado-membro da bandeira devem informar as autoridades competentes desse Estado-membro, com pelo menos duas horas de antecedência:
- do ou dos locais de desembarque e da hora prevista de chegada aos mesmos,
- das quantidades de cada espécie e desembarcar.
2. Os capitães referidos no nº 1 e que não procedam às notificações nele previstas podem ser sujeitos a sanções adequadas pelas autoridades competentes.
3. A Comissão, de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º, pode conceder uma derrogação à obrigação do nº 1 a certas categorias de navios de pesca comunitários, por um período limitado e renovável, ou prever outro período de notificação que tenha em conta, nomeadamente, a distância entre os bancos de pesca, os locais de desembarque e os portos em que os navios em questão se encontram registados ou inscritos.
Artigo 8º
1. Os capitães dos navios de pesca comunitários com um comprimento de fora a fora igual ou superior a 10 metros, ou os seus mandatários, devem, depois de cada campanha e nas 48 horas seguintes ao desembarque, apresentar uma declaração às autoridades competentes do Estado-membro em que for efectuado o desembarque. O capitão será responsável pela exactidão da declaração, da qual devem constar, no mínimo, as quantidades desembarcadas de cada espécie referida no nº 2 do artigo 6º, e a zona em que tiverem sido capturadas.
2. O Conselho, deliberando por maioria qualificada, sob proposta da Comissão, pode decidir tomar a obrigação do nº 1 extensiva aos navios com um comprimento de fora a fora inferior a 10 metros. O Conselho, deliberando por maioria qualificada, sob proposta da Comissão, pode igualmente decidir da concessão de derrogações à obrigação do nº 1 a certas categorias de navios com um comprimento de fora a fora igual ou superior a 10 metros e que exerçam actividades de pesca específicas.
3. Os Estados-membros efectuarão, com base numa amostragem, o controlo das actividades dos navios de pesca isentos dos requisitos do nº 1, de forma a assegurarem o cumprimento das regras comunitárias em vigor por esses navios.
Para esse efeito, cada Estado-membro estabelecerá um plano de amostragem e comunicá-lo-á à Comissão. Os resultados do controlo serão comunicados periodicamente à Comissão.
4. As normas de aplicação do presente artigo serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º
Artigo 9º
1. As lotas ou outros organismos autorizados pelos Estados-membros, responsáveis pela primeira colocação no mercado dos produtos da pesca desembarcados num Estado-membro, apresentarão, na primeira venda, uma nota de venda às autoridades competentes do Estado-membro em cujo território for efectuada a primeira colocação no mercado. Os referidos organismos respondem pela exactidão dos dados constantes dessa nota de venda. Essa responsabilidade restringe-se aos dados exigidos no nº 3.
2. Se a primeira colocação no mercado de produtos da pesca desembarcados num Estado-membro for efectuada de forma diferente da prevista no nº 1, os produtos da pesca desembarcados não poderão ser levantados pelo comprador enquanto não tiver sido apresentada uma nota de venda às autoridades competentes do Estado-membro ou a outros organismos autorizados pelo Estado-membro em cujo território tenha sido efectuada a operação. O comprador responde pela exactidão dos dados referidos no nº 3, que constarão da nota de venda.
3. As notas de venda referidas nos nºs 1 e 2 conterão, pelo menos, os seguintes dados:
- para cada espécie, se necessário, o tamanho ou peso, classe, apresentação e grau de frescura,
- o preço e a quantidade na primeira venda para cada espécie e, se necessário, em termos de tamanho ou peso, classe, apresentação e grau de frescura,
- se necessário, o destino dos produtos retirados do mercado (produtos transformados, produtos para consumo humano, remanescente),
- nomes do vendedor e do comprador,
- local e data de venda.
4. Estas notas de venda serão preenchidas e comunicadas nos termos da legislação do Estado-membro de desembarque, de forma e em condições de venda que permitam a inclusão dos seguintes dados:
- identificação externa e nome do navio de pesca que desembarcou os produtos em causa,
- nome do armador ou do capitão,
- porto e data de desembarque.
5. As notas de venda mencionadas no nº 1 serão comunicadas nas 48 horas seguintes à venda às autoridades competentes ou outros organismos autorizados pelo Estado-membro, em suporte informático ou por escrito.
6. As autoridades competentes conservarão uma cópia de cada nota de venda por um período de um ano, a contar do início do ano seguinte ao do registo das informações apresentadas às autoridades competentes.
7. A Comissão pode, de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º, conceder uma derrogação à obrigação de apresentar às autoridades competentes ou a outros organismos autorizados pelo Estado-membro a nota de venda de produtos da pesca desembarcados de certas categorias de navios com um comprimento de fora a fora inferior a 10 metros.
As derrogações previstas no parágrafo anterior só podem ser concedidas se o Estado-membro em questão dispuser de um sistema de controlo adequado.
8. Qualquer comprador que adquira produtos que não sejam em seguida colocados no mercado mas usados apenas para consumo privado ficará isento dos requisitos do nº 2.
9. As normas de aplicação do presente artigo serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º
Artigo 10º
1. a) Os navios de pesca que arvorem pavilhão de um país terceiro, ou que nele estejam registados, e que estejam autorizados a exercer actividades de pesca nas águas marítimas sob a soberania ou jurisdição de um Estado-membro, manterão um diário de bordo em que serão inscritas as informações mencionadas no artigo 6º;
b) Cada Estado-membro garantirá que o capitão de um navio de pesca que arvore pavilhão de um país terceiro ou que nele esteja registado, ou o seu mandatário, apresente, aquando do desembarque, às autoridades do Estado-membro cujos locais de desembarque utilize, uma declaração por cuja exactidão o capitão ou o seu mandatário é responsável, em que se mencionem as quantidades desembarcadas e a data e o local de cada captura;
c) Os capitães dos navios de pesca que arvorem pavilhão de um país terceiro ou que nele estejam registados devem comunicar a sua hora de chegada ao porto de desembarque às autoridades competentes do Estado-membro cujos locais de desembarque pretendam utilizar, com, pelo menos, 72 horas de antecedência.
Os capitães não podem proceder a nenhuma operação de desembarque se as autoridades competentes do Estado-membro em causa não tiverem confirmado a recepção da notificação prévia.
Os Estados-membros definirão as normas de aplicação da presente alínea, que serão notificadas à Comissão.
2. A Comissão pode, de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º, isentar certas categorias de navios de pesca de países terceiros, da obrigação prevista na alínea c) do nº 1, por um período limitado e prorrogável, ou prever um novo período para notificação, tendo nomeadamente em conta a distância entre os bancos de pesca, os locais de desembarque e os portos onde esses navios estão registados ou recenseados.
3. O disposto nos nºs 1 e 2 é aplicável sem prejuízo do disposto nos acordos de pesca celebrados entre a Comunidade e determinados países terceiros.
Artigo 11º
1. Sem prejuízo do disposto nos artigos 7º, 8º e 9º, o capitão de um navio de pesca comunitária que:
- transborde para outro navio, adiante designado « navio receptor », quaisquer quantidades de capturas de unidades populacionais ou grupos de unidades populacionais sujeitas a TACs ou a quotas, independentemente do local de transbordo ou
- desembarque essas capturas directamente fora do território da Comunidade,
informará, no momento do transbordo ou do desembarque, o Estado-membro de bandeira ou de registo do seu navio, das espécies e das quantidades em causa, da data do transbordo ou do desembarque e do local em que se realizaram as capturas, por referência à mais pequena zona relativamente à qual foi fixado um TAC ou uma quota.
2. O mais tardar, 24 horas antes do início e no final de um transbordo ou de uma série de transbordos realizados num porto ou nas águas marítimas sob a soberania ou jurisdição de um Estado-membro, o capitão do navio receptor informará as autoridades competentes do Estado-membro em causa das quantidades de capturas de uma unidade populacional ou de um grupo de unidades populacionais sujeitas a TACs ou a quotas que se encontrem a bordo do seu navio.
O capitão do navio receptor conservará os dados relativos às quantidades de capturas de uma unidade populacional ou grupo de unidades populacionais sujeitas a TACs ou a quotas, recebidas por transbordo, à data de recepção e ao navio que efectuou o transbordo dessas capturas para o navio receptor. Esta obrigação será considerada cumprida mediante a conservação de cópias das declarações de transbordo, fornecidas de acordo com as normas especiais de registo das informações sobre capturas de peixes pelos Estados-membros.
No final de um transbordo ou de uma série de transbordos, o capitão do navio receptor transmitirá esses dados às autoridades competentes acima mencionadas, no prazo de 24 horas.
O capitão do navio receptor conservará igualmente os dados relativos às quantidades de capturas de uma unidade populacional ou grupo de unidades populacionais sujeitas a TACs ou a quotas, transbordadas pelo navio receptor para um terceiro navio, e informará as autoridades competentes acima mencionadas desse transbordo, pelo menos 24 horas antes da sua ocorrência. Após o transbordo, o capitão informará as referidas autoridades das quantidades transbordadas.
Os capitães do navio receptor e do terceiro navio acima mencionado permitirão às autoridades competentes verificar a exactidão das informações e dos dados exigidos no presente número.
3. Os Estados-membros tomarão as medidas necessárias para verificar a exactidão das informações recebidas nos termos dos nºs 1 e 2 e, se for caso disso, informarão o ou os Estados-membros do registo ou da bandeira do navio receptor e do navio de pesca que efectuou o transbordo dessas informações e do resultado da verificação.
4. Os nºs 2 e 3 são igualmente aplicáveis aos navios receptores que arvorem pavilhão de um país terceiro ou que nele estejam registados.
Artigo 12º
Quando o transbordo ou o desembarque deva efectuar-se mais de quinze dias após a captura, as informações exigidas nos artigos 8º e 11º serão transmitidas às autoridades competentes do Estado-membro de bandeira ou de registo, o mais tardar, quinze dias após a captura.
Artigo 13º
1. Todos os produtos da pesca desembarcados ou importados na Comunidade, sem transformação ou após transformação a bordo, que sejam transportados para um local que não o do desembarque ou importação, serão acompanhados de um documento emitido pelo transportador até ter sido efectuada a primeira venda.
2. Esse documento deve:
a) Indicar a origem da mercadoria (nome do navio e respectiva identificação exterior);
b) Mencionar o local de destino da ou das mercadorias e a identificação do veículo de transporte;
c) Indicar as quantidades de peixe (em quilogramas de peso transformado) de cada espécie transportada, o nome do destinatário, o local e a data do carregamento.
3. O transportador deve garantir que o documento referido no nº 1 contém, pelo menos, todas as informações requeridas no nº 2.
4. O transportador ficará isento da obrigação do nº 1, quando se preencher uma das seguintes condições:
a) O documento mencionado no nº 1 for substituído pela cópia de uma das declarações previstas nos artigos 8º ou 10º referente às quantidades transportadas;
b) O documento mencionado no nº 1 for substituído por uma cópia do documento T 2 M que indique a origem das quantidades transportadas.
5. As autoridades competentes dos Estados-membros podem conceder derrogações à obrigação do nº 1 se as quantidades de peixe forem transportadas dentro da zona portuária ou a 20 quilómetros ou menos do local de desembarque.
6. Cada Estado-membro deve efectuar as suas actividades de controlo por amostragem no seu território, por forma a garantir o cumprimento das obrigações do presente artigo.
7. Os Estados-membros coordenarão as suas actividades de controlo de forma a garantir que a inspecção seja efectuada da forma mais eficaz e económica possível. Para esse efeito, os Estados-membros exercerão especial vigilância sobre os movimentos de mercadorias que possam ter-lhes sido indicados como eventualmente susceptíveis de operações contrárias à regulamentação comunitária.
Artigo 14º
1. Os Estados-membros assegurarão que todos os desembarques efectuados num Estado-membro, nos termos dos artigos 8º, 9º e 10º, sejam registados. Para o efeito, podem exigir que a primeira colocação no mercado se realize por venda na lota.
2. Quando os desembarques de capturas não forem colocados no mercado pela primeira vez através de venda na lota, nos termos do nº 2 do artigo 9º, os Estados-membros devem garantir que todas as quantidades em causa sejam notificadas às lotas ou aos outros organismos autorizados pelos Estados-membros.
3. As informações sobre desembarques efectuados por determinadas categorias de navios objecto das derrogações referidas nos artigos 7º e 8º ou sobre desembarques em portos que não disponham de uma estrutura administrativa suficientemente desenvolvida que permita registar desembarques podem, mediante pedido de um Estado-membro à Comissão, no prazo de 12 meses a contar da data de entrada em vigor do presente regulamento, ser isentas do requisito relativo ao tratamento das referidas informações. Essa isenção pode ser autorizada quando o registo dos dados exigidos possa criar dificuldades desproporcionadas às autoridades nacionais, em relação aos desembarques totais, e quando as respectivas espécies desembarcadas forem vendidas in loco. Cada Estado-membro estabelecerá uma lista dos portos e dos navios abrangidos por essa isenção e notificá-la-á à Comissão.
4. Os Estados-membros que beneficiem da derrogação referida no nº 3 elaborarão um plano de amostragem que permita avaliar o volume dos respectivos desembarques nos portos abrangidos pela isenção. Esse plano deve ser aprovado pela Comissão antes da aplicação de qualquer derrogação. Os Estados-membros comunicarão regularmente à Comissão os resultados das avaliações.
Artigo 15º
1. Cada Estado-membro notificará a Comissão, por via informática e antes do dia 15 de cada mês, das quantidades de cada unidade populacional ou grupo de unidades populacionais, sujeitas a TACs ou a quotas, desembarcadas no mês anterior e comunicar-lhe-á qualquer informação recebida nos termos dos artigos 11º e 12º
As notificações à Comissão indicarão o local das capturas especificado nos artigos 6º e 8º e a nacionalidade dos navios de pesca em causa.
Cada Estado-membro informará a Comissão, de uma previsão do consumo, com indicação da data previsível de esgotamento, das espécies em relação às quais se considere que as capturas efectuadas pelos navios de pesca que arvorem pavilhão desse Estado-membro ou nele registados esgotaram 70 % da quota, atribuição ou parte disponível para esse Estado-membro.
Os Estados-membros fornecerão à Comissão, a pedido desta, informações mais pormenorizadas ou mais frequentes do que o exigido no presente número, sempre que as capturas de unidades populacionais ou grupos de unidades populacionais sujeitas a TACs ou a quotas possam atingir o nível dos TACs ou das quotas.
2. A Comissão manterá as notificações por ela recebidas nos termos do presente artigo à disposição dos Estados-membros, por via informática.
3. Quando verifique que um Estado-membro não respeitou o prazo de transmissão dos dados relativos às capturas mensais previsto no nº 1, a Comissão pode fixar a data em que, relativamente a uma unidade populacional ou grupo de unidades populacionais, se considera que as capturas sujeitas a uma quota, ou a outra forma de limitação quantitativa, realizadas por navios de pesca que arvorem pavilhão desse Estado-membro ou que nele estejam registados, esgotaram 70 % da quota, atribuição ou parte disponível desse Estado-membro e a data previsível em que se considerar esgotada a quota, atribuição ou parte disponível.
4. Os Estados-membros notificarão a Comissão, por via informática, antes do termo do primeiro mês de cada trimestre civil, das quantidades de unidades populacionais, que não as referidas no nº 1, desembarcadas durante o trimestre anterior.
Artigo 16º
1. Sem prejuízo do disposto no artigo 15º, os Estados-membros transmitirão, a pedido do Estado-membro interessado, as informações relativas aos desembarques, às ofertas de venda ou aos transbordos de produtos da pesca efectuados nos seus portos ou nas águas sob a sua jurisdição por navios de pesca que arvorem pavilhão desse Estado-membro ou que nele estejam registados e que digam respeito a uma unidade populacional ou grupo de unidades populacionais sujeitas a uma quota atribuída a esse Estado-membro.
As informações incluirão o nome e a marca de identificação externa do navio em causa, as quantidades de peixe da unidade populacional ou grupo de unidades populacionais desembarcadas, postas à venda ou transbordadas por esse navio, bem como a data e o local do desembarque, da oferta de primeira venda ou do transbordo. As informações serão transmitidas no prazo de quatro dias úteis a contar da data do pedido do Estado-membro interessado ou dentro de um prazo superior a determinar por esse Estado-membro ou pelo Estado-membro de desembarque.
2. O Estado-membro em que foi efectuado o desembarque, a oferta de primeira venda ou o transbordo fornecerá essas informações à Comissão, a seu pedido e por via informática, e comunicá-las-á, simultaneamente, ao Estado-membro de registo.
Artigo 17º
1. Os Estados-membros tomarão as medidas necessárias para assegurar o controlo das capturas das espécies efectuadas pelos seus navios que operam nas águas sob a soberania ou jurisdição de países terceiros e no alto mar, bem como a verificação e o registo dos transbordos e desembarques das referidas capturas.
2. As medidas de controlo e de verificação devem garantir o cumprimento das seguintes obrigações pelos armadores e/ou capitães dos navios:
- a manutenção a bordo dos navios de pesca de um diário de bordo em que os capitães devem registar as capturas efectuadas,
- a apresentação de uma declaração de desembarque às autoridades do Estado-membro de desembarque, aquando dos desembarques efectuados nos portos da Comunidade,
- a comunicação ao Estado-membro da bandeira dos dados relativos a cada transbordo de peixe para navios de pesca de países terceiros e aos desembarques efectuados directamente em países terceiros.
3. O disposto nos nºs 1 e 2 aplicar-se-á sem prejuízo do disposto nos acordos de pesca celebrados entre a CEE e países terceiros e nas convenções internacionais nas quais a Comunidade seja parte.
Artigo 18º
1. Cada Estado-membro notificará a Comissão, por via informática e antes do final do primeiro mês de cada trimestre civil, das quantidades capturadas nas águas de pesca referidas no artigo 17º e desembarcadas durante o trimestre anterior, bem como de qualquer outra informação recebida nos termos do nº 2 do artigo 17º
2. Em relação às capturas efectuadas nas águas de países terceiros, os dados notificados nos termos do nº 1 serão discriminados por país terceiro e por unidade populacional, por referência à menor zona estatística definida para a actividade de pesca em causa.
As capturas efectuadas no alto mar serão notificadas por referência à menor zona estatística definida pela convenção internacional que regula o local da captura, e por espécie ou grupo de espécies, em relação a todas as unidades populacionais da zona de pesca em causa.
3. Antes de 1 de Outubro de cada ano, a Comissão, porá à disposição dos Estados-membros, as informações que receber nos termos do presente artigo.
Artigo 19º
1. A fim de garantir o respeito das obrigações definidas nos artigos 3º, 6º, 8º 9º, 10º, 14º e 17º, cada Estado-membro instituirá um sistema de validação que inclua, nomeadamente, cruzamento de dados e verificação dos dados resultantes dessas obrigações.
2. De modo a facilitar essas verificações, cada Estado-membro criará uma base de dados informatizada onde serão registados os dados a que se refere o nº 1.
Os Estados-membros podem criar bases de dados descentralizadas, desde que estas bases e os processos de recolha e registo de dados sejam uniformizados, de modo a garantir a sua compatibilidade em todo o território do Estado-membro.
3. Se um Estado-membro não puder dar imediatamente cumprimento aos requisitos referidos no nº 2 em relação à totalidade ou a parte do seu esforço de pesca, a Comissão pode, a seu pedido, conceder um período transitório não superior a três anos a contar da data de entrada em vigor do presente regulamento, de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º
4. O Estado-membro que tenha obtido essas derrogações manterá um registo não informatizado dos dados referidos no nº 1, por um período de três anos, e elaborará um plano de amostragem, aprovado pela Comissão, de modo a possibilitar uma verificação no local da exactidão desses dados. A Comissão pode efectuar verificações no local por sua própria iniciativa, para avaliar a eficácia desse plano de amostragem.
5. No prazo de doze meses a contar da data de entrada em vigor do presente regulamento, cada Estado-membro apresentará à Comissão um relatório onde se descreva o modo de recolha e verificação dos dados, especificando o seu grau de fiabilidade. A Comissão, em colaboração com os Estados-membros, elaborará uma síntese desses relatórios que lhes será enviada.
6. As normas de aplicação do presente artigo serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º
TÍTULO III
Controlo da utilização das artes de pesca
Artigo 20º
1. Todas as capturas conservadas a bordo de qualquer navio de pesca comunitário devem estar em conformidade com a composição por espécies, estabelecida no Regulamento (CEE) nº 3094/86 do Conselho, de 7 de Outubro de 1986, que prevê determinadas medidas técnicas de conservação dos recursos da pesca (6), em relação às redes transportadas a bordo do navio.
As redes não utilizadas que se encontrem a bordo devem estar arrumadas nas condições a seguir definidas de forma a não poderem ser facilmente utilizadas:
a) As redes, pesos e artes semelhantes devem estar separados das portas de arrasto, bem como dos respectivos lastros e cabos de arrasto e de alagem;
b) As redes que se encontrem no convés ou por cima dele devem estar amarradas de forma segura a uma parte da superestrutura.
2. Se as capturas conservadas a bordo de qualquer navio de pesca comunitário tiverem sido efectuadas com redes de diferentes malhagens mínimas durante a mesma saída, a composição por espécies deve ser calculada separadamente para cada parte da captura efectuada em condições diferentes.
Para o efeito, serão registadas no diário de bordo e na declaração de desembarque todas as alterações em relação à malhagem anteriormente utilizada bem como a composição da captura a bordo no momento dessas alterações. Em casos específicos, serão adoptadas, de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º, regras pormenorizadas para a manutenção a bordo de um plano de armazenamento, por espécies, dos produtos transformados, com indicação da sua localização no porão.
3. Sem prejuízo do disposto nos nºs 1 e 2, o Conselho, com base num relatório elaborado pela Comissão, pode decidir por maioria qualificada, sob proposta da Comissão, que:
a) Os navios de pesca comunitários que participem em certas pescarias específicas não possam transportar redes com malhagens mínimas diferentes numa só saída de pesca;
b) Serão aplicadas regras específicas à utilização de redes de diferentes malhagens para pescarias específicas.
TÍTULO IV
Regulamentação e suspensão das actividades de pesca
Artigo 21º
1. Todas as capturas de uma unidade populacional ou de um grupo de unidades populacionais sujeitas a quotas e efectuadas por navios de pesca comunitários serão deduzidas da quota aplicável ao Estado-membro da bandeira em relação à unidade populacional ou grupo de unidades populacionais em causa, independentemente do local de desembarque.
2. Cada Estado-membro fixará a data a partir da qual se considera que as capturas de uma unidade populacional ou de um grupo de unidades populacionais, sujeitas a quotas e efectuadas por navios de pesca que arvorem o seu pavilhão ou nele estejam registados, esgotaram a quota que lhes é aplicável, em relação a essa unidade populacional ou a esse grupo de unidades populacionais. A partir dessa data, o Estado-membro proibirá provisoriamente a pesca de peixes dessa unidade populacional ou grupo de unidades populacionais pelos referidos navios, assim como a manutenção a bordo, o transbordo e o desembarque do peixe capturado após essa data e fixará uma até à qual serão autorizadas os transbordos e os desembarques ou as últimas declarações de captura. Esta medida será imediatamente notificada à Comissão, que dela informará os outros Estados-membros.
3. Na sequência de uma notificação nos termos do nº 2, ou por sua própria iniciativa, a Comissão fixará, com base nas informações disponíveis, a data em que, em relação a uma unidade populacional ou grupo de unidades populacionais, se considera que as capturas sujeitas a TACs, a quotas ou a outra forma de limitação quantitativa, efectuadas por navios de pesca que arvorem pavilhão de um Estado-membro ou que estejam registados num Estado-membro, esgotaram a quota, a atribuição ou a parte disponível desse Estado-membro ou, se for caso disso, da Comunidade.
Aquando da apreciação da situação a que se refere o primeiro parágrafo, a Comissão avisará os Estados-membros em causa das perspectivas de suspensão de uma pescaria na sequência do esgotamento de um TAC.
Os navios de pesca comunitários suspenderão a pesca de uma unidade populacional ou de um grupo de unidades populacionais sujeitas a uma quota, ou a um TAC, na data em que se considere que foi esgotada a quota atribuída a esse Estado em relação à unidade populacional ou grupo de unidades populacionais em causa ou na data em que se considere que foi esgotado o TAC das espécies que constituem a unidade populacional ou o grupo de unidades populacionais. Os navios em causa deixarão de manter a bordo, transbordar ou desembarcar ou mandar transbordar ou desembarcar as capturas dessa unidades populacional ou grupos de unidades populacionais efectuadas após essa data.
4. Quando, nos termos do primeiro parágrafo do nº 3, a Comissão tiver suspendido as actividades de pesca devido ao alegado esgotamento do TAC, da quota, da atribuição ou da parte disponível da Comunidade, e se tiver conhecimento de que um Estado-membro não esgotou de facto a sua quota, atribuição ou parte de que dispõe em relação a uma unidade populacional ou a um grupo de unidades populacionais, serão aplicáveis as disposições adiante enunciadas.
Se o prejuízo sofrido pelo Estado-membro pela suspensão da pesca antes do esgotamento da sua quota não tiver sido eliminado mediante recurso ao nº 2 do artigo 9º do Regulamento (CEE) nº 3760/92, serão adoptadas medidas para compensar devidamente o prejuízo causado, de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º Essas medidas podem prever deduções da quota, atribuição ou parte do Estado-membro que a tiver excedido, sendo as quantidades deduzidas atribuídas de forma adequada aos Estados-membros cujas actividades de pesca tenham sido suspensas antes do esgotamento da sua quota. As deduções serão efectuadas atendendo, prioritariamente, às espécies e zonas relativamente às quais foram fixadas quotas, atribuições ou partes anuais. As deduções ou atribuições podem ser feitas no ano em que ser verificou o prejuízo ou no ano ou anos seguintes.
As normas de aplicação do presente número, principalmente as relativas à determinação das quantidades em causa, serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º
Artigo 22º
Se as autoridades competentes de um Estado-membro determinarem que as actividades de um navio de pesca comunitário infringiram de forma grave ou reiterada o presente regulamento, o Estado-membro da bandeira pode sujeitar o navio em questão a medidas de controlo adicionais.
O Estado-membro da bandeira informará a Comissão e os outros Estados-membros do nome, da marca e do número de identificação externos do navio a que são aplicáveis as medidas de controlo adicionais.
Artigo 23º
1. Quando a Comissão tiver verificado que um Estado-membro excedeu a quota, atribuição ou parte à sua disposição em relação a uma unidade populacional ou grupo de unidades populacionais, aplicará deduções da quota, atribuição ou parte de Estado-membro em causa. Estas deduções devem ser decididas de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º
2. O Conselho adoptará, por maioria qualificada, sob proposta da Comissão, regras de dedução, de acordo com os objectivos e estratégias de gestão definidos no artigo 8º do Regulamento (CEE) nº 3760/92, e terá prioritariamente em consideração os seguintes parâmetros:
- volume do excesso de pesca,
- eventuais casos de excesso de pesca da mesma unidade populacional no ano anterior,
- estado biológico da unidade populacional em causa.
TÍTULO V
Inspecção e controlo de determinadas acções de melhoria e adaptação das estruturas do sector das pescas, incluindo a aquicultura
Artigo 24º
A fim de assegurar o respeito dos objectivos e estratégias fixados pelo Conselho nos termos do artigo 11º do Regulamento (CEE) nº 3760/92, sobretudo dos objectivos quantitativos em matéria de capacidade das frotas comunitárias e de adaptação das suas actividades, cada Estado-membro organizará, no seu território e nas águas marítimas sob a sua soberania ou jurisdição, controlos regulares em relação a todos os operadores abrangidos pela realização dos objectivos em causa.
Artigo 25º
1. Os Estados-membros adoptarão as disposições destinadas a verificar a observância dos objectivos previstos no artigo 24º Para esse efeito, efectuarão controlos técnicos nomeadamente nos seguintes domínios:
a) Reestruturação, renovação e modernização da frota de pesca;
b) Adaptação das capacidades de pesca através da imobilização temporária ou definitiva;
c) Limitação da actividade de determinados navios de pesca;
d) Limitação da geometria e do número de artes de pesca, bem como do seu modo de utilização;
e) Desenvolvimento da aquicultura e ordenamento das faixas costeiras.
2. Se verificar que um Estado-membro não respeitou o disposto no nº 1, a Comissão pode, sem prejuízo do artigo 169º do Tratado, submeter ao Conselho propostas de adopção de medidas globais adequadas. O Conselho decidirá por maioria qualificada.
Artigo 26º
1. Podem ser adoptadas normas de aplicação do artigo 25º, de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º, nomeadamente, em relação ao:
a) Controlo da potência motriz dos navios de pesca;
b) Controlo da arqueação dos navios de pesca;
c) Controlo do período de imobilização dos navios de pesca;
d) Controlo das características das artes de pesca e do seu número por navio de pesca.
2. Os Estados-membros comunicarão imediatamente à Comissão as informações relativas aos métodos de controlo aplicados, bem como o nome e endereço dos organismos incumbidos do controlo.
Artigo 27º
1. A fim de facilitar a verificação previsto no artigo 25º, cada Estado-membro instituirá um sistema de validação que incluirá, designadamente, um controlo por análise comparativa dos dados sobre a capacidade de pesca das frotas e a actividade de pesca contidos, nomeadamente:
- no diário de bordo a que se refere o artigo 6º,
- na declaração de desembarque a que se refere o artigo 8º,
- no ficheiro dos navios de pesca da Comunidade a que se refere o Regulamento (CEE) nº 163/89 da Comissão (7).
2. Para esse efeito, os Estados-membros criarão bases de dados informatizadas ou completarão as existentes contendo as informações pertinentes acerca da capacidade de pesca das frotas e da actividade de pesca.
3. São aplicáveis as medidas enunciadas nos nºs 3, 4 e 5 do artigo 19º
4. As normas de aplicação do presente artigo serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º
TÍTULO VI
Inspecção e controlo de determinadas medidas relativas à organização comum de mercado no sector dos produtos da pesca
Artigo 28º
1. A fim de assegurar o respeito dos aspectos técnicos da regulamentação das medidas previstas no Regulamento (CEE) nº 3759/92 do Conselho, de 17 de Dezembro de 1992, que estabelece a organização comum de mercado no sector dos produtos da pesca e da aquicultura (8), cada Estado-membro procederá, no seu território, a controlos regulares em relação aos operadores abrangidos pelas medidas em causa.
2. Os controlos devem dizer respeito aos aspectos técnicos da aplicação:
a) Das normas de comercialização, e, especialmente, dos tamanhos mínimos;
b) Do regime de preços, e, especialmente:
- da retirada dos produtos do mercado para fins que não os de consumo humano,
- da armazenagem e/ou da transformação de produtos retirados do mercado.
Os Estados-membros efectuarão comparações entre os documentos relativos à primeira colocação no mercado das quantidades referidas no artigo 9º e às quantidades desembarcadas a que se referem esses documentos, principalmente no que se refere ao seu peso.
3. Os Estados-membros comunicarão à Comissão as informações sobre as medidas de controlo adoptadas, as autoridades de controlo competentes, o tipo de infracções verificadas, bem como sobre o seguimento que lhes foi dado.
A Comissão, as autoridades competentes dos Estados-membros e os funcionários ou outros agentes implicados abster-se-ão de divulgar informações adquiridas a título do presente artigo, o qual se encontra abrangido pelo sigilo profissional.
4. O presente artigo não prejudica as disposições nacionais sobre o segredo de justiça.
TÍTULO VII
Realização e verificação do controlo
Artigo 29º
1. A Comissão verificará a correcta aplicação do presente regulamento pelos Estados-membros mediante a análise de documentos e a realização de inspecções in loco. A Comissão pode decidir da necessidade de verificações sem aviso prévio.
Para efeitos das inspecções in loco, a Comissão transmitirá instruções por escrito aos seus inspectores em que serão especificados o mandato e os objectivos das missões que lhes são confiadas.
2. Sempre que a Comissão o considerar necessário, os seus inspectores podem estar presentes nas acções de inspecção e controlo dos serviços de controlo nacionais. No âmbito dessas missões, a Comissão promoverá os contactos adequados com os Estados-membros, tendo sempre que possível em vista a definição de um programa de inspecção aceitável para ambas as partes.
a) Os Estados-membros cooperarão com a Comissão para lhe facilitar o desempenho das suas funções. Os Estados-membros tomarão designadamente todas as medidas necessárias para assegurar que as missões de inspecção não sejam publicitadas por forma a prejudicarem a inspecção e as operações de controlo.
Quando a Comissão ou os seus mandatários encontrarem dificuldades no desempenho das suas funções, os Estados-membros em causa porão à disposição da Comissão os meios necessários à prossecução das mesmas e proporcionarão aos inspectores meios para avaliarem as operações de controlo específicas.
b) Se as condições encontradas in loco não permitirem a inspecção e as operações de controlo previstas no âmbito do programa de inspecção inicial, os inspectores da Comissão, em ligação e de acordo com o serviço nacional de controlo competente, alterarão a inspecção e as operações de controlo inicialmente previstas.
c) No âmbito de inspecções marítimas ou aéreas, em que os serviços nacionais competentes tenham de executar outras tarefas prioritárias que se relacionem, designadamente, com a defesa da soberania e a segurança no mar, é reservado às autoridades do Estado-membro o direito de protelarem ou as operações de inspecção que a Comissão pretende realizar ou de lhe imprimirem uma nova orientação. Nesses casos, o Estado-membro cooperará com a Comissão na busca de soluções alternativas.
Nas inspecções marítimas ou aéreas, o comandante do navio ou aeronave será o único responsável pelas operações, atendendo a que a aplicação do presente regulamento constitui uma obrigação da autoridades do respectivo Estado-membro. Os inspectores autorizados pela Comissão que participarem nessas operações observarão as normas e os métodos definidos pelo comandante.
3. Sempre que for considerado necessário, em especial se as missões efectuadas por inspectores comunitários nos termos do nº 2 prefigurarem a ocorrência de irregularidades na aplicação do presente regulamento, a Comissão pode solicitar ao Estado-membro que a notifique do programa pormenorizado de inspecção e controlo planeado ou definido pelas autoridades nacionais competentes para um determinado período e para campanhas de pesca e regiões definidas. Após a recepção dessa notificação, os inspectores autorizados pela Comissão procederão, sempre que a Comissão o considerar necessário, a inspecções independentes destinadas a verificar o cumprimento desse programa pelas autoridades competentes de um Estado-membro.
Quando os inspectores comunitários verificarem a execução do programa, a responsabilidade pela aplicação do mesmo programa será dos agentes do Estado-membro. Os inspectores comunitários não podem, por sua iniciativa, utilizar os poderes de inspecção atribuídos aos agentes nacionais. Os inspectores em questão não têm acesso aos navios ou às instalações sem serem acompanhados de agentes de um Estado-membro.
Na sequência desta verificação, a Comissão enviará ao Estado-membro em causa um relatório de avaliação do programa e, se isso se justificar, recomendará medidas de controlo destinadas a melhorar a aplicação do controlo pelo Estado-membro.
4. No âmbito das missões de inspecção realizadas por aeronave, no mar ou em terra, os inspectores mandatados não podem efectuar controlos sobre pessoas singulares.
5. No âmbito das inspecções referidas nos nºs 2 e 3, os inspectores mandatados pela Comissão podem ter acesso in loco, na presença do responsável do serviço, às informações contidas em bases de dados especificadas, sob forma agregada ou individual, podendo igualmente examinar todos os documentos pertinentes para a aplicação do presente regulamento.
Se as disposições nacionais determinarem a confidencialidade das investigações, a comunicação das referidas informações será sujeita à autorização do tribunal competente.
Artigo 30º
1. Os Estados-membros facultarão à Comissão as informações que esta lhes solicitar acerca da aplicação do presente regulamento. Na apresentação dos seus pedidos de informação, a Comissão indicará um prazo razoável para a transmissão da informação.
2. Se a Comissão considerar que se verificaram irregularidades na aplicação do presente regulamento ou que as disposições e métodos de controlo em vigor não são eficazes, informará do facto o ou os Estados-membros em causa que, subsequentemente, desencadearão um inquérito administrativo no qual podem participar funcionários da Comissão.
O Estado-membro ou os Estados-membros em causa informarão a Comissão da evolução e dos resultados desse inquérito e facultarão à Comissão uma cópia das conclusões do inquérito e os principais elementos utilizados na elaboração das mesmas.
Para participar nas inspecções referidas no presente número, os agentes da Comissão apresentarão um mandato escrito indicando a sua identidade e funções.
3. Se os agentes da Comissão participarem num inquérito, este será sempre conduzido por agentes dos Estados-membros; os agentes da Comissão não podem, por sua própria iniciativa, exercer os poderes de controlo reconhecidos aos agentes nacionais; em contrapartida, terão acesso, por intermédio destes últimos, aos mesmos locais e aos mesmos documentos que eles.
Na medida em que o processo penal nacional reserve certos actos a agentes especificamente designados pela legislação nacional, os agentes da Comissão não participarão nessas acções, especialmente nas buscas em instalações ou no interrogatório formal de pessoas no âmbito da lei penal do Estado-membro; terão todavia acesso às informações assim obtidas.
4. O presente artigo não prejudica as disposições nacionais relativas à confidencialidade dos processos judiciais.
TÍTULO VIII
Medidas a tomar em caso de incumprimento da regulamentação em vigor
Artigo 31º
1. Quando se verificar que a regulamentação da política comum de pescas não foi respeitada, nomeadamente na sequência de um controlo ou de uma inspecção efectuada ao abrigo do presente regulamento, os Estados-membros garantirão que sejam tomadas medidas adequadas, incluindo a instauração de acções administrativas ou de processos-crime contra as pessoas singulares ou colectivas responsáveis, nos termos da respectiva legislação nacional.
2. Os processos instaurados nos termos do nº 1 devem ser susceptíveis de, nos termos das disposições aplicáveis da legislação nacional, privar efectivamente os responsáveis pelo incumprimento de qualquer benefício económico resultante das infracções ou ter consequências proporcionais à gravidade dessas infracções que constituam um factor dissuasivo eficaz em relação a posteriores violações do mesmo tipo.
3. Consoante a gravidade da infracção, as sanções eventualmente decorrentes dos processos referidos no nº 2 podem incluir:
- multas,
- apreensão das artes e capturas proibidas,
- apreensão do navio,
- imobilização temporária do navio,
- suspensão da licença,
- revogação da licença.
4. O disposto no presente artigo não prejudica a possibilidade de o Estado-membro de desembarque ou de transbordo transferir o processo por infracção para as autoridades competentes do Estado-membro do registo com o acordo deste e desde que a transferência facilite a obtenção do resultado mencionado no nº 2. A Comissão será notificada de qualquer transferência deste tipo pelo Estado-membro de desembarque ou de transbordo.
Artigo 32º
1. Se as autoridades competentes do Estado-membro de desembarque ou transbordo verificarem a existência de uma infracção ao disposto no presente regulamento, essas autoridades tomarão as medidas adequadas, nos termos do artigo 31º, contra o capitão do navio ou qualquer outra pessoa responsável pela infracção.
2. Se o Estado-membro de desembarque ou de transbordo não for o Estado-membro da bandeira e as suas autoridades competentes não adoptarem medidas adequadas, nos termos da sua legislação nacional, nomeadamente a instauração de acções administrativas ou de processos-crime contra as pessoas singulares ou colectivas responsáveis, ou não transferirem o processo, nos termos do nº 4 do artigo 31º, as quantidades ilegalmente desembarcadas ou transbordadas podem ser deduzidas da quota atribuída ao primeiro Estado-membro.
As quantidades de peixe a deduzir da quota desse Estado-membro serão fixadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 36º, após consulta dos dois Estados-membros em causa pela Comissão.
Se o Estado-membro de desembarque ou de transbordo já não dispuser da quota correspondente, é aplicável mutatis mutandis o nº 4 do artigo 21º, sendo o valor das quantidades de peixe ilegalmente desembarcadas ou transbordadas considerado equivalente ao prejuízo sofrido pelo Estado-membro de registo, nos termos do referido artigo.
Artigo 33º
1. As autoridades competentes do Estado-membro notificarão imediatamente, e nos termos das disposições do seu direito nacional, o Estado-membro da bandeira ou do registo de qualquer infracção à regulamentação comunitária referida no artigo 1º, indicando o nome e as marcas de identificação do navio em causa, os nomes do capitão e do armador, as circunstâncias da infracção, as acções penais ou administrativas ou outras medidas eventualmente tomadas, bem como qualquer decisão definitiva sobre essa infracção. Se tal lhes for solicitado, os Estados-membros comunicarão essas informações à Comissão, em casos específicos.
2. Em caso de transferência do processo nos termos do nº 4 do artigo 31º, o Estado-membro da bandeira ou o Estado-membro do registo tomarão todas as medidas adequadas previstas no artigo 31º
3. O Estado-membro da bandeira ou o Estado-membro do registo notificarão imediatamente a Comissão de todas as medidas tomadas nos termos do nº 2, bem como do nome e da identificação exterior do navio em causa.
Artigo 34º
1. Os Estados-membros comunicarão à Comissão as disposições legislativas, regulamentares e administrativas por eles adoptadas para prevenir ou proceder contra as irregularidades.
Os Estados-membros notificarão anualmente as alterações ao montante mínimo e máximo das multas previsto em relação a cada tipo de infracção e a natureza de outras sanções aplicáveis.
2. Os Estados-membros comunicarão regularmente à Comissão os resultados das inspecções ou controlos efectuados nos termos do presente regulamento, incluindo o número e o tipo das infracções verificadas, bem como o seguimento que lhes é dado. A pedido da Comissão, os Estados-membros comunicar-lhe-ão os montantes das multas aplicadas a infracções específicas.
3. A Comissão fornecerá aos Estados-membros um resumo das informações recebidas nos termos dos nºs 1 e 2.
TÍTULO IX
Disposições gerais
Artigo 35º
Os Estados-membros transmitirão anualmente à Comissão, antes de 1 de Junho, um relatório sobre a aplicação do presente regulamento durante o ano civil precedente, que incluirá, nomeadamente, uma avaliação dos meios técnicos e humanos utilizados e medidas susceptíveis de atenuar as carências verificadas. A Comissão elaborará, com base nos relatórios dos Estados-membros e nas suas próprias observações, um relatório anual e transmitirá a cada Estado-membro os elementos que lhe digam respeito. Depois de tomar devidamente em consideração as respostas dos Estados-membros, a Comissão publicará este relatório juntamente com as respostas dos Estados-membros e, eventualmente, propostas de medidas destinadas a atenuar as carências verificadas.
Artigo 36º
Sempre que se deva seguir o procedimento previsto no presente artigo, o Comité de gestão das pescas e da agricultura, instituído no Regulamento (CEE) nº 3760/92, adiante designado « comité », será chamado a pronunciar-se pelo seu presidente, por sua própria iniciativa ou a pedido do representante de um Estado-membro.
O representante da Comissão submeterá à apreciação do comité um projecto das medidas a tomar. O comité emitirá o seu parecer sobre esse projecto num prazo que o presidente pode fixar em função da urgência da questão. O parecer será emitido por maioria, nos termos previstos no nº 2 do artigo 148º do Tratado CEE para a adopção das decisões que o Conselho é chamado a tomar sob proposta da Comissão. Nas votações no comité, os votos dos representantes dos Estados-membros estão sujeitos à ponderação definida no artigo atrás referido. O presidente não participa na votação.
A Comissão adoptará medidas que são imediatamente aplicáveis. Todavia, se não forem conformes com o parecer emitido pelo comité, essas medidas serão imediatamente comunicadas pela Comissão ao Conselho. Nesse caso, a Comissão pode diferir, por um período de um mês, no máximo, a contar da data dessa comunicação, a aplicação das medidas que aprovou.
O Conselho, deliberando por maioria qualificada, pode tomar uma decisão diferente no prazo previsto no parágrafo anterior.
Artigo 37º
1. Os Estados-membros e a Comissão tomarão todas as medidas necessárias para assegurar que os dados recebidos no âmbito do presente regulamento sejam tratados confidencialmente.
2. Os nomes das pessoas singulares ou colectivas não serão comunicados à Comissão ou a outro Estado-membro, excepto se essa comunicação estiver expressamente prevista no presente regulamento ou se for necessária para prevenir ou proceder contra infracções ou para a verificação de eventuais infracções.
Os dados referidos no nº 1 não serão transmitidos, excepto se tiverem sido agregados a outros dados de modo a não permitir a identificação directa ou indirecta das pessoas singulares ou colectivas.
3. Os dados comunicados entre os Estados-membros e a Comissão não podem ser transmitidos a pessoas que não as que nos Estados-membros e nas instituições da Comunidade exerçam funções que impliquem o acesso a esses dados, salvo se os Estados-membros que transmitiram os dados tiverem dado o seu consentimento expresso para esse efeito.
4. Os dados comunicados ou obtidos por qualquer meio nos termos do presente regulamento estão cobertos pelo sigilo profissional e beneficiam da mesma protecção que a dada a dados equivalentes pela legislação nacional do Estado-membro que os recebe e pelas disposições correspondentes aplicáveis às instituições da Comunidade.
5. Os dados referidos no nº 1 não podem ser utilizados para fins que não os previstos no presente regulamento, excepto se as autoridades que forneceram os dados tiverem dado o seu consentimento expresso para esse efeito e desde que as disposições em vigor no Estado-membro da autoridade que recebe os dados não proíbam a sua utilização ou comunicação.
6. O disposto nos nºs 1 a 5 não pode ser interpretado como obstando à utilização dos dados, obtidos ao abrigo do presente regulamento, no âmbito de processos judiciais ou de processos decorrentes do não cumprimento da legislação comunitária sobre pescas. As autoridades competentes do Estado-membro que transmitiu os dados serão informadas de todas as instâncias em que os referidos dados sejam utilizados para esse efeito.
O presente artigo não prejudica as obrigações decorrentes das convenções internacionais sobre assistência mútua em matéria criminal.
7. Sempre que um Estado-membro notificar a Comissão de que se provou, após a conclusão de uma investigação, que uma pessoa singular ou colectiva cujo nome lhe tenha sido comunicado por força do disposto no presente regulamento não esteve implicada numa infracção, a Comissão deve informar imediatamente a parte ou partes às quais comunicou o nome da referida pessoa, do resultado da referida investigação ou processo. A referida pessoa deixará de ser tratada como uma pessoa que, de acordo com a primeira notificação, estaria implicada nas referidas irregularidades. Os dados conservados de uma forma que possibilite a identificação da pessoa em causa devem ser imediatamente destruídos.
8. O disposto nos nºs 1 a 5 não pode ser interpretado como proibindo a publicação de dados de carácter geral ou de estudos que não contenham referências individuais a pessoas singulares ou colectivas.
9. Os dados referidos no presente regulamento devem ser conservados sob uma forma que permita a identificação das pessoas em causa apenas enquanto tal for necessário para o cumprimento dos objectivos em causa.
10. Os dados recebidos no âmbito do presente regulamento apenas devem ser divulgados, mediante pedido, às pessoas singulares ou colectivas em causa.
Artigo 38º
O presente regulamento é aplicável sem prejuízo de quaisquer disposições nacionais de controlo que estabeleçam normas mais rigorosas do que as exigências mínimas nele previstas, desde que estejam em conformidade com a legislação comunitária e a política comum das pescas.
As disposições nacionais mencionadas no primeiro parágrafo serão comunicadas à Comissão, em conformidade com o nº 2 do artigo 2º do Regulamento (CEE) nº 101/76 do Conselho, de 19 de Janeiro de 1976, que estabelece uma política comum de estruturas no sector da pesca (9).
Artigo 39º
1. O Regulamento (CEE) nº 2241/87 é revogado em 1 de Janeiro de 1994, com excepção do artigo 5º, que continuará a ser aplicável até à entrada em vigor dos regulamentos que estabelecem as listas mencionadas no nº 2 do artigo 6º do presente regulamento.
2. As referências ao regulamento revogado por força do nº 1 considerar-se-ão referências ao presente regulamento.
Artigo 40º
O presente regulamento entra em vigor em 1 de Janeiro de 1994.
Até 1 de Janeiro de 1996, os Estados-membros estarão isentos da obrigação de aplicar o disposto nos artigos 9º, 15º e 18º à transmissão informatizada das notas de venda e dos registos de desembarque.
Até 1 de Janeiro de 1999, os Estados-membros estarão isentos da obrigação de aplicar o disposto nos artigos 6º, 8º e 19º às actividades de pesca no mar Mediterrâneo.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros.
Feito no Luxemburgo, em 12 de Outubro de 1993.