NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 925/2009
ze dne 24. září 2009
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz některých hliníkových fólií pocházejících z Arménie, Brazílie a Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh, který předložila Komise po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Prozatímní opatření
(1)
Komise nařízením (ES) č. 287/2009 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých hliníkových fólií pocházejících z Arménie, Brazílie a Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podala Eurométaux (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby hliníkových fólií ve Společenství.
(3)
Jak je stanoveno ve 13. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, týkalo se šetření ohledně dumpingu a újmy období od 1. července 2007 do 30. června 2008 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2005 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2 Následný postup
(4)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „předběžná zjištění“), zúčastněným stranám se některé z nich k těmto zjištěním písemně vyjádřily. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(5)
Po uložení prozatímních antidumpingových opatření Komise pokračovala ve svém šetření týkajícím se dumpingu, újmy a otázek zájmu Společenství a provedla další analýzy a ověření údajů, které poskytli v odpovědích na dotazník někteří vyvážející výrobci a výrobci ve Společenství.
(6)
Bylo provedeno pět dodatečných inspekcí v prostorách těchto výrobců Společenství:
-
Novelis UK Limited, Bridgnorth, Spojené království,
-
Novelis Luxembourg, Dudelange, Lucembursko,
-
Novelis Foil France S.A.S., Rugles, Francie,
-
Grupa Kęty SA, Kęty, Polsko,
-
Hydro Aluminium Inasa, S.A., Irurtzun, Španělsko.
(7)
Byla provedena jedna dodatečná inspekce v prostorách této společnosti, která je ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
Alcoa Transformación de Productos, S.L., Alicante, Španělsko.
(8)
Byly provedeny tři dodatečné inspekce v prostorách těchto vyvážejících výrobců:
-
Alcoa (Shanghai) Aluminium Products Co., Ltd., Šang-chaj a Alcoa (Bohai) Aluminium Industries Co., Ltd., Che-pej,
-
Shandong Loften Aluminium Foil Co., Ltd., Šan-tung,
-
Zhenjiang Dinsheng Aluminium Industries Joint-Stock Limited Company, Ťiang-su.
(9)
Byla rovněž provedena jedna inspekce na Šanghajské burze neželezných kovů (Shanghai Futures Exchange), Šang-chaj.
(10)
Všechny strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo zamýšleno doporučit uložení konečných antidumpingových opatření na dovoz některých hliníkových fólií pocházejících z Arménie, Brazílie a ČLR a konečný výběr částek zajištěných formou prozatímního cla. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, během níž mohly k těmto zveřejněným informacím vznést námitky.
(11)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a na jejich základě byla zjištění podle potřeby a odpovídajícím způsobem upravena.
1.3 Rozsah šetření
(12)
Brazilský vyvážející výrobce tvrdil, že do rozsahu šetření mělo být zahrnuto i Rusko, jelikož během celého posuzovaného období byl ruský objem dovozu a podíl na trhu značný, a dokonce přesahoval objem dovozu a podíl na trhu Arménie. Brazilský vyvážející výrobce dále prohlašoval, že ceny dovozu z Ruska byly na stejné úrovni jako ceny dovozu z dotčených zemí a že v době zahájení šetření existovaly přímé důkazy o dumpingu.
(13)
Při analýze podnětu došla Komise k závěru, že pokud jde o Rusko, dostatečné přímé důkazy o dumpingu neexistují. V důsledku toho je nezahrnutí Ruska do podnětu považováno za oprávněné. Vzhledem k chybějícím důkazům o dumpingu není podstatné, zda objem dovozu nebo podíl na trhu dovozu pocházejícího z Ruska skutečně přesahoval objem dovozu nebo podíl na trhu jedné nebo více zemí zahrnutých do rozsahu šetření. Požadavek brazilského vyvážejícího výrobce byl proto zamítnut.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(14)
Navazující odvětví ve Společenství, tj. podniky zabývající se převíjením fólií, zdůrazňovalo, že by k dotčenému výrobku měly patřit i uživatelské role, tj. hliníkové fólie o hmotnosti pod 10 kg, protože pokud budou konečná opatření uložena pouze na dovoz hliníkových fólií o hmotnosti nad 10 kg (dále jen „role jumbo“), může se z dotčených zemí zvýšit vývoz uživatelských rolí za nízké ceny. Byl rovněž předložen argument, že oba výrobky mají v zásadě stejné vlastnosti a že se liší pouze v balení.
(15)
V 15. až 19. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byl učiněn závěr, že uživatelské role a role jumbo jsou různé výrobky, pokud jde o fyzické vlastnosti a základní konečná použití. Následné šetření tato zjištění potvrdilo. Fyzické rozdíly mezi uživatelskými rolemi a rolemi jumbo totiž nespočívají pouze v samotném balení, protože dotčený výrobek se před opětovným zabalením a prodejem konečnému zákazníkovi musí převinout. Bylo rovněž konstatováno, že odběratelé, prodejní cesty i základní použití se liší. Zahrnout uživatelské role do definice výrobku pro toto šetření se proto nepovažuje za vhodné.
(16)
Tvrzením, že dovoz rolí jumbo může být nahrazen dovozem uživatelských rolí, se zabývá 97. až 99. bod odůvodnění níže.
(17)
Jelikož ohledně dotčeného výrobku a obdobného výrobku nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se tímto zjištění uvedená ve 14. až 21. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. TRŽNÍ ZACHÁZENÍ A SROVNATELNÁ ZEMĚ
3.1 Arménie
(18)
Jediný vyvážející výrobce z Arménie zpochybnil předběžná zjištění uvedená ve 24. až 31. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(19)
Společnost nejdříve uvedla, že Komise učinila chybu, když předpokládala, že společnost v Arménii musí žádat o tržní zacházení, protože podle jejího názoru je Arménie zemí s tržním hospodářstvím ve smyslu antidumpingové dohody WTO, a Arménie by tedy měla být odstraněna z poznámky k čl. 2 odst. 7 písm. a) základního antidumpingového nařízení.
(20)
Jak se však uvádí ve 25. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Arménie je výslovně zmíněna v poznámce k čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení jako jedna ze zemí bez tržního hospodářství. Postup v případě vyvážejících výrobců v zemích bez tržního hospodářství, které jsou členy WTO, stanoví čl. 2 odst. 7 písm. b). Toto šetření je s uvedenými ustanoveními plně v souladu. Tento argument byl proto znovu odmítnut.
(21)
Společnost poté prohlásila, že splňuje druhé kritérium pro tržní zacházení, které bylo ve 27. až 29. bodě odůvodnění prozatímního nařízení předběžně shledáno nesplněné. Společnost argumentovala tím, že nyní předložila účetnictví za rok 2007, které během inspekce ve svých prostorách před uložením prozatímních opatření neposkytla. Společnost znovu uvedla, že je přesvědčena, že druhé kritérium pro tržní zacházení nevyžaduje, aby účetnictví společnosti bylo vedeno v souladu s mezinárodními účetními standardy, a že arménské národní účetní standardy jsou dostačující, jelikož Arménie je členem WTO.
(22)
Tento argument byl zamítnut. Společnost je povinna mít jedno jasné účetnictví, které je v souladu s mezinárodními účetními standardy. Nedostatky zjištěné auditory v účetních obdobích 2006 a 2007 jasně ukazují, že účetnictví společnosti nebylo vedeno v souladu s mezinárodními účetními standardy, a společnost tudíž nemůže prokázat, že druhé kritérium pro tržní zacházení splňuje. Kritéria pro tržní zacházení na mezinárodní standardy odkazují a členství ve WTO zde nehraje žádnou roli. Členství ve WTO jako takové navíc nezaručuje, že v hospodářské činnosti jedné společnosti převládají tržní podmínky.
(23)
Společnost dále prohlásila, že splňuje třetí kritérium pro tržní zacházení, které bylo předběžně ve 30. bodě odůvodnění prozatímního nařízení shledáno nesplněné z důvodů týkajících se koupě akcií od arménského státu a rovněž pozemků, které společnost od státu získala zdarma. Společnost uvedla, že otázka jí darovaných pozemků není významná a neměla by být posuzována společně se záležitostí týkající se akcií, kterou společnost rovněž nepovažuje za významnou.
(24)
Tento argument byl též zamítnut. Samotná skutečnost, že pozemky byly získány za nulové náklady a mohou být prodány za předpokladu, že bude státu zaplacena katastrální cena (která je výrazně nižší než jejich tržní hodnota), činí z pozemků pro společnost důležité a cenné aktivum, které není zaznamenáno v účetnictví společnosti, a má tudíž na její náklady významný vliv. Společnost rovněž neprokázala, že zkreslení, které je výsledkem koupě akcií za nižší cenu, než je jejich nominální hodnota, nebylo významné.
(25)
Lze tedy konstatovat, že obě záležitosti týkající se splnění třetího kritéria pro tržní zacházení poukazují na narušení, které je důsledkem poměrů bez tržního hospodářství.
(26)
Zjištění, že uvedené společnosti by tržní zacházení mělo být zamítnuto, se tímto potvrzuje.
3.2 ČLR
(27)
Jeden vyvážející výrobce z ČLR zpochybnil předběžná zjištění uvedená ve 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Společnost znovu zdůraznila, že Komise neměla porovnávat cenu kótovanou na Šanghajské burze neželezných kovů (SHFE) a cenu kótovanou na Londýnské burze kovů (LME) a od obou hodnot při tom odečíst DPH a že bez této úpravy by ceny byly během období šetření podobné.
(28)
Tento argument byl zamítnut z důvodů uvedených ve 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, protože cena musí být srovnávána na rovnocenném základě. Čínští výrobci dotčeného výrobku platí z nákupu surového hliníku DPH. Většina této DPH je při prodeji konečného výrobku vrácena, buď při prodeji na domácím trhu (v tomto případě lze žádat o vrácení celé DPH), nebo při vývozu (v tomto případě čínská vláda omezuje vrácení DPH na určité sazby, na určité zboží a na určité období). Menší částka DPH, o jejíž vrácení nelze zažádat, není tak vysoká, aby měla na výše uvedené závěry významný vliv.
(29)
Je rovněž třeba poznamenat, že významný rozdíl v ceně mezi LME a SHFE během období šetření poukazuje na zásahy státu do mechanismu tvorby cen surového hliníku, což je zjištění prozatímního nařízení (32. bod odůvodnění), které bylo potvrzeno v souvislosti s inspekcí odborů Komise na SHFE.
(30)
Inspekce potvrdila, že stát má při tvorbě cen na SHFE zásadní úlohu a zasahuje do mechanismů tvorby cen, zejména s ohledem na své postavení jako prodejce surového hliníku i jako kupujícího prostřednictvím Státního úřadu pro rezervy a dalších státních orgánů. Kromě toho stanoví stát prostřednictvím pravidel SHFE denní cenové limity, které byly schváleny státním regulačním orgánem CSRC (Čínská komise pro cenné papíry). Je rovněž zřejmé, že SHFE je uzavřená burza pro společnosti registrované v Číně a čínské občany a že neexistuje účinná arbitráž mezi SHFE a mezinárodními burzami mimo Čínu. To dokazují významné rozdíly v ceně mezi SHFE a mezinárodními burzami jako například LME. Navíc v případě, že termínová smlouva z SHFE vede k fyzické dodávce, smí se tato dodávka uskutečnit pouze ve schváleném skladu v ČLR, na rozdíl od mezinárodních burz, v jejichž případě se dodávka může uskutečnit kdekoliv na světě. Uvedená pravidla pro dodávky zajišťují, že vnitrostátní čínský trh zůstává izolován od světového trhu a že cenová odchylka přináší prospěch pouze čínským společnostem.
(31)
Předběžná zjištění uvedená ve 22. až 40. bodě odůvodnění se tudíž potvrzují.
3.3 ČLR a Arménie: Individuální zacházení
(32)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, potvrdila se předběžná zjištění týkající se vyvážejícího výrobce v Arménii uvedená ve 42. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(33)
Jeden vyvážející výrobce z ČLR zpochybnil předběžné zjištění uvedené ve 42. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, které uvádí, že by mu mělo být individuální zacházení zamítnuto. Individuální zacházení bylo zamítnuto proto, že většinovým vlastníkem společnosti je stát. Společnost uvedla, že toto rozhodnutí by mělo být změněno, vzhledem k tomu, že stát společnost vlastní prostřednictvím společnosti kótované na hongkongské burze a že v představenstvu společnosti nejsou žádní státní úředníci.
(34)
Uvedené argumenty byly zamítnuty. Většinovým vlastníkem společnosti je stát, a proto se představenstvo, které společnost řídí, zodpovídá největšímu akcionáři - státu. Společnost rovněž neprokázala, a ani neposkytla žádné důkazy, které by dokazovaly, že stát nemůže zasahovat do obchodních rozhodnutí společnosti prostřednictvím rozhodnutí jejího představenstva.
(35)
Předběžná zjištění uvedená ve 41. a 42. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tudíž potvrzují.
3.4 Srovnatelná země
(36)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se předběžná zjištění uvedená ve 43. až 52. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že vhodnou a rozumnou srovnatelnou zemí je Turecko.
4. DUMPING
4.1 Brazílie
(37)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, potvrdila se předběžná zjištění uvedená v 53. až 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2 Arménie
(38)
Jediný vyvážející výrobce z Arménie zpochybnil předběžná zjištění uvedená v 69. až 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Společnost uvedla, že úpravy provedené podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení v souvislosti s prodejem, správními a režijními náklady a přiměřeným ziskem z prodeje prostřednictvím společností ve spojení nebyly oprávněné.
(39)
Při přezkoumání vyšlo najevo, že se určitý prodej neuskutečnil prostřednictvím dovozců ve spojení ve Společenství. Za těchto okolností nebyly úpravy provedené podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení oprávněné a uvedené výpočty byly odpovídajícím způsobem změněny.
4.3 ČLR
(40)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se předběžná zjištění uvedená v 78. až 82. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(41)
Pro výpočet zbytkového dumpingového rozpětí pro ČLR byla předběžná metoda uvedená v 83. bodě odůvodnění prozatímního nařízení změněna tak, že rozpětí bylo vypočítáno na základě váženého průměru i) celkového dumpingového rozpětí vypočítaného pro společnost, jíž bylo přiznáno tržní a individuální zacházení, a ii) nejvyšší dumpingové transakce téže společnosti použité na vývozní ceny uvedené v databázi Comext (které byly reprezentativní pro nespolupracující čínské vývozce). Na tomto základě byla celostátní úroveň dumpingu stanovena na 47,0 % z ceny CIF na hranice Společenství před proclením.
4.4 Konečná dumpingová rozpětí
Země
Společnost
Konečné dumpingové rozpětí
Brazílie
Companhia Brasileira de Aluminio
27,6 %
Všechny ostatní společnosti
27,6 %
ČLR
Alcoa Bohai a Alcoa Shanghai
25,6 %
Shandong Loften
33,7 %
Zhenjiang Dingsheng
37,4 %
Všechny ostatní společnosti
47,0 %
Arménie
RUSAL Armenal
33,4 %
Všechny ostatní společnosti
33,4 %
5. ÚJMA
5.1 Výroba Společenství a vymezení výrobního odvětví Společenství
(42)
Jak je uvedeno v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, podala podnět Eurométaux jménem čtyř výrobců Společenství, kteří na šetření spolupracovali. Jeden další výrobce podnět podpořil a jeden výrobce s ním nesouhlasil. Uvedených pět výrobců, kteří podnět podali nebo jej podpořili, se proto považuje za výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(43)
Jelikož nebyly ohledně výroby a vymezení výrobního odvětví Společenství předloženy žádné připomínky, potvrzuje se tímto 86. až 87. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2 Spotřeba ve Společenství
(44)
Arménský vyvážející výrobce zpochybnil stanovení spotřeby ve Společenství a namítl, že měl být vzat do úvahy prodej výrobního odvětví Společenství na nedobrovolném trhu. Stejná společnost rovněž prohlásila, že odhady uvedené v podnětu nebyly pro stanovení spotřeby ve Společenství spolehlivým základem, a odkázala na nezávislou studii trhu.
(45)
Pokud jde o údajné nedobrovolné užívání, bylo zjištěno, že během období šetření byl na nedobrovolný trh určen jen velmi omezený objem zboží. To se týkalo pouze jednoho výrobce Společenství a prodeje během prvního roku posuzovaného období. Byl proto učiněn závěr, že tato skutečnost měla na celkovou situaci jen zanedbatelný, pokud vůbec nějaký, dopad.
(46)
Pokud jde o stanovení celkové spotřeby ve Společenství, byl učiněn závěr, že předběžně použitá metoda byla rozumná a podala o celé situaci relativně úplný obraz. Arménský vyvážející výrobce nevysvětlil, v jakém ohledu není metoda použitá orgány Společenství rozumná a proč by měla vést k nespolehlivým výsledkům. Studie citovaná arménským vyvážejícím výrobcem není považována za přímo relevantní, protože odkazuje na jiné typy hliníkových fólií a obsahuje údaje o společnostech mimo EU, které nemohly být ověřeny. Kromě toho byla předběžná zjištění týkající se celkové spotřeby ve Společenství uvedená v 90. bodě odůvodnění v tabulce 1 prozatímního nařízení potvrzena dalšími zúčastněnými stranami, včetně dovozců, kteří nejsou s výrobním odvětvím Společenství ve spojení.
(47)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že celková spotřeba ve Společenství stanovená v prozatímním nařízení podává o celé situaci spolehlivý obraz.
(48)
Jelikož nebyly ohledně spotřeby ve Společenství předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se tímto 88. až 90. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3 Souhrnné posouzení vlivů dotčeného dovozu
(49)
Po zveřejnění předběžných zjištění brazilský vyvážející výrobce znovu zdůraznil, že výrobek pocházející z Brazílie splňuje vyšší normy kvality, jako například minimální pevnost v tahu a požadavky na tažnost, což ve srovnání s výrobkem vyváženým dalšími dvěma dotčenými zeměmi umožňuje větší rozsah použití a prodej širšímu spektru odběratelů. Výrobce tudíž tvrdil, že pro hliníkové fólie existují v závislosti na kvalitě výrobku různé segmenty trhu a že pouze brazilský výrobek splňuje normy pro prodej na trhu s vysoce kvalitními značkovými výrobky.
(50)
Brazilský vývozce rovněž zopakoval, že prodejní cesty a distribuční metody jsou pro jeho výrobky rozdílné. Zejména uvedl, že brazilský vývoz probíhá hlavně prostřednictvím obchodníků, zatímco arménští a čínští vyvážející výrobci prodávají přímo podnikům zabývajícím se převíjením fólií ve Společenství. Brazilský vývozce dále prohlásil, že má s některými odběrateli ve Společenství dlouhodobé a stabilní obchodní vztahy, přičemž vývozci z Arménie a ČLR vstoupili na trh Společenství teprve nedávno.
(51)
Nakonec stejný vyvážející výrobce uvedl, že objem dovozu a podíl na trhu se vyvíjel odlišně od dalších dvou vyvážejících zemí, což mělo být důkazem, že podmínky konkurence ve opravdu lišily.
(52)
Pokud jde o první tvrzení, tj. rozdíl v normách kvality, šetření ukázalo, že navzdory rozdílům v kvalitě se trh s hliníkovými fóliemi řídí zejména cenou a rozdíly v kvalitě hrají při výběru dodavatele pouze malou roli. Tato zjištění byla potvrzena spolupracujícími dovozci a dotčenými uživateli. Nedoložené tvrzení brazilského vyvážejícího výrobce, tj. že trh s hliníkovými fóliemi je v závislosti na rozdílech v kvalitě výrobku rozdělen na několik segmentů, nemohlo být tudíž během tohoto šetření potvrzeno, a dotyčné tvrzení bylo nutno zamítnout.
(53)
Pokud jde o údajně rozdílné prodejní cesty a distribuční metody, je třeba poznamenat, že brazilský vyvážející výrobce nezpochybňuje fakt, že své výrobky prodává jak prostřednictvím obchodníka, se kterým není ve spojení, tak přímo podnikům zabývajícím se převíjením fólií ve Společenství. Na základě výše uvedeného jsou prodejní cesty považovány za shodné. Skutečnost, že brazilský vývozce údajně vybudoval během předchozích let dlouhodobé obchodní vztahy, sama o sobě nebrání tomu, aby jeho výrobky podléhaly stejným podmínkám hospodářské soutěže jako výrobky konkurence, která vstoupila na trh nedávno. Vyvážející výrobce neprohlásil ani neprokázal, že jeho odběratelé by nezměnili dodavatele, pokud by to považovali za vhodné. Z toho důvodu nevede skutečnost, že brazilský vývozce je na trhu Společenství přítomen dlouho, k závěru, že jeho výrobky podléhají jiným podmínkám hospodářské soutěže než výrobky dovezené z Arménie a z ČLR. Tvrzení v tomto ohledu bylo tudíž zamítnuto.
(54)
Pokud jde o rozdílný vývoj dovozu, brazilský vyvážející výrobce nepředložil žádné další informace nebo důkazy, a proto se potvrzují předběžná zjištění uvedená v 93. bodě odůvodnění.
(55)
Po zveřejnění předběžných zjištění arménský vyvážející výrobce uvedl, že by arménský dovoz měl být v rámci analýzy újmy posuzován odděleně vzhledem nízkému objemu dovozu, nízkému podílu na trhu, stabilní tendenci dovozu a rovněž údajně významným rozdílům v kvalitě výrobku vyváženého z Arménie a výrobků vyvážených z Brazílie a ČLR.
(56)
Toto tvrzení nemohlo být přijato, jelikož bylo zjištěno, že všechny podmínky pro souhrnné posouzení stanovené v čl. 3 odst. 4 základního nařízení byly splněny:
-
jak bylo předběžně zjištěno a jak potvrzuje 38. až 39. bod odůvodnění výše, bylo dumpingové rozpětí stanovené pro Arménii nad úrovní minimální hranice určené v čl. 9 odst. 3 základního nařízení,
-
objem dovozu z Arménie nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení, tj. jeho podíl na trhu dosahoval 5,26 %, jak uvádí 96. bod odůvodnění (tabulka 4) prozatímního nařízení. Bylo rovněž zjištěno, že dovoz z Arménie od roku 2006 do konce období šetření významně rostl, přestože během posuzovaného období začala znovu vyvážet ČLR a dovoz z Brazílie byl významný,
-
s ohledem na podmínky hospodářské soutěže pro výrobky dovážené z dotčených zemí a zejména s ohledem na argumenty předložené v souvislosti s významnými rozdíly v kvalitě mezi dováženými výrobky, jak uvádí 52. bod odůvodnění výše, bylo zjištěno, že výrobky z Arménie mají podobné fyzické a technické vlastnosti i základní využití bez ohledu na jejich specifickou kvalitu. Je rovněž třeba poznamenat, že tento vyvážející výrobce uvedl, že hodlá začít vyrábět ještě kvalitnější konvertované fólie, což naznačuje, že argument ohledně údajně špatné kvality vyrobených výrobků může být přehnaný.
(57)
Tvrzení v tomto ohledu předložená arménským vyvážejícím výrobcem byla proto zamítnuta.
(58)
Jelikož nebyly ohledně souhrnného posouzení vlivů dotčeného dovozu v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení předloženy žádné další připomínky, potvrzují se tímto předběžné závěry uvedené v 91. až 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4 Dovoz z dotčených zemí
5.4.1 Objem a podíl dotčených zemí na trhu
(59)
Jelikož nebyly ohledně dovozu z dotčených zemí předloženy žádné připomínky, potvrzují se tímto zjištění uvedená v 95. až 96. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4.2 Ceny
(60)
Jelikož nebyly ohledně cen dotčeného dovozu předloženy žádné připomínky, potvrzují se tímto zjištění uvedená v 97. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4.3 Cenové podbízení
(61)
Vyvážející výrobce v Brazílii zpochybnil metodu použitou pro výpočet rozpětí cenového podbízení, které se na něj vztahovalo. Vyvážející výrobce v tomto ohledu prohlásil, že výpočet rozpětí cenového podbízení nebyl proveden na stejné obchodní úrovni. Vyvážející výrobce v Brazílii uvedl, že prodej na vývoz z Brazílie se uskutečnil zejména dovozci, který není ve spojení a který výrobek dále prodává podnikům zabývajícím se převíjením fólií, zatímco výrobní odvětví Společenství prodává své výrobky podnikům zabývajícím se převíjením fólií přímo. Uvedený výrobce proto prohlásil, že správní a režijní náklady a zisk obchodníka měly být přičteny k vývozní ceně. Šetření ukázalo, že v rozporu s tím, co brazilský vyvážející výrobce uvedl, se prodej na vývoz neuskutečnil zejména dovozci, který není ve spojení, nýbrž přes 70 % prodeje na vývoz se uskutečnilo přímo podnikům zabývajícím se převíjením fólií. Šetření stejně tak odhalilo, že výrobní odvětví Společenství dotčený výrobek prodávalo převážně podnikům zabývajícím se převíjením fólií, třebaže určité množství bylo prodáno i obchodníkům. Proto bylo rozhodnuto, rovněž aby se zajistilo, že srovnání bude i tak provedeno na stejné obchodní úrovni, nebrat v úvahu prodej obchodníkovi a při výpočtu cenového podbízení vycházet pouze z přímého prodeje podnikům zabývajícím se převíjením fólií. Jelikož tento prodej představuje více než 70 % celkového prodeje vyvážejícího výrobce do Společenství, bylo toto množství považováno za reprezentativní.
(62)
Stejný vyvážející výrobce v Brazílii předložil další argument, a sice že měla být provedena úprava, která by zohlednila rozdíly v kvalitě mezi dováženým výrobkem a výrobkem výrobního odvětví Společenství. Šetření nicméně jasně ukázalo, že otázka kvality není určujícím faktorem, jelikož volba konečného uživatele se spíše než eventuálními rozdíly v kvalitě (např. tloušťkou fólií) řídí cenou.
(63)
Na základě výše uvedených skutečností byl vážený průměr cenového podbízení, vyjádřený jako procentní hodnota prodejních cen výrobního odvětví Společenství nezávislým odběratelům, upravený na úroveň ceny ze závodu, pro Brazílii stanoven na 9,6 %.
(64)
Jelikož nebyly ohledně podbízení vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se tímto zjištění uvedená v 98. až 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.5 Stav výrobního odvětví Společenství
(65)
Jak se uvádí ve 42. bodě odůvodnění, byly činitele újmy stanoveny na základě ověřených informací od pěti výrobců ve Společenství. Šestý výrobce ve Společenství předložil po předběžném stanovení činitelů újmy odpověď na dotazník, která však již nemohla být ověřena, a nebyla proto při konečném stanovení vzata v úvahu. Po dokončení všech inspekcí na místě musely být některé činitele újmy změněny na základě důkazů nalezených v navštívených společnostech. Proto v souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení musel být přezkum účinků dumpingového dovozu na výrobní odvětví Společenství a posouzení všech hospodářských činitelů, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Společenství, odpovídajícím způsobem změněn.
5.5.1 Výroba, kapacita a využití kapacity
Tabulka 1: Výroba, kapacita a využití kapacity
2005
2006
2007
Období šetření
Výroba v tunách
50 952
48 467
40 071
32 754
Výroba (index)
100
95
79
64
Výrobní kapacita v tunách
59 400
59 400
59 400
59 400
Výrobní kapacita (index)
100
100
100
100
Využití kapacity
86 %
81 %
67 %
55 %
Využití kapacity (index)
100
94
79
64
(66)
Jak vyplývá z tabulky 1, objem výroby výrobního odvětví Společenství mezi rokem 2005 a obdobím šetření stále vykazoval jasně nepříznivý vývoj. Pokud jde o celkovou výrobní kapacitu, potvrdila konečná zjištění pokles využití kapacity během posuzovaného období.
5.5.2 Objem prodeje, podíl na trhu, růst a průměrná jednotková cena v ES
(67)
Následující tabulka ukazuje výsledky výrobního odvětví Společenství, pokud jde o prodej nezávislým odběratelům ve Společenství.
Tabulka 2: Objem prodeje, podíl na trhu, ceny a průměrné jednotkové ceny ve Společenství
2005
2006
2007
Období šetření
Objem prodeje (v tunách)
43 661
45 191
37 207
30 310
Objem prodeje (index)
100
104
85
70
Podíl na trhu
48 %
53 %
34 %
33 %
Jednotkové ceny v EUR/tunu
2 566
3 045
3 219
3 068
Jednotkové ceny (index)
100
119
125
120
(68)
Jak bylo předběžně stanoveno, zatímco spotřeba Společenství vzrostla během posuzovaného období o 4 %, snížil se objem prodeje výrobního odvětví Společenství o 30 %, výrobní odvětví Společenství tedy nemohlo mít ze zvýšené spotřeby prospěch. V důsledku toho se podíl výrobního odvětví Společenství na trhu snížil ze 48 % v roce 2005 na 33 % během období šetření.
(69)
Pokud jde tedy o výsledky výrobního odvětví Společenství v oblasti prodeje nezávislým odběratelům ve Společenství, konečná zjištění předběžně popsaný stav výrazně nezměnila.
5.5.3 Zásoby
(70)
Níže uvedená čísla představují objem zásob na konci každého období.
Tabulka 3: Zásoby
2005
2006
2007
Období šetření
Zásoby v tunách
1 789
1 711
2 148
2 355
Zásoby (index)
100
96
120
132
(71)
Jak uvádí 107. bod odůvodnění prozatímního nařízení, šetření ukázalo, že zásoby nelze považovat za významný činitel újmy, neboť převážná většina výroby je založena na zakázkách. Proto je vývoj zásob uveden pouze pro informaci. Ačkoliv konečná zjištění nyní vykazují významný nárůst úrovně zásob o 32 %, ukázalo se, že tento nárůst je důsledkem úrovně zásob jedné společnosti, které jsou určeny k okamžitému dodání, a nejsou proto reprezentativním ukazatelem vývoje.
5.5.4 Investice a schopnost získávat kapitál
Tabulka 4: Investice
2005
2006
2007
Období šetření
Investice (EUR)
7 090 015
807 899
1 355 430
3 998 397
Investice (index)
100
11
19
56
(72)
Investice výrobního odvětví Společenství významně klesly; potvrzuje se tedy vývoj uvedený ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož nedošlo ohledně investic výrobního odvětví Společenství mezi rokem 2005 a obdobím šetření k žádné významné změně a nebyly předloženy další připomínky, potvrzují se tímto zjištění uvedená ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.5.5 Ziskovost, návratnost investic a peněžní tok
Tabulka 5: Ziskovost, návratnost investic a peněžní tok
2005
2006
2007
Období šetření
Ziskovost prodeje ES
-2,8 %
-2,6 %
0,2 %
-0,1 %
Návratnost celkových investic
-43,7 %
- 439,1 %
19,3 %
-1,3 %
Peněžní tok
2 %
1 %
4 %
5 %
(73)
Z tabulky výše vyplývá, že ziskovost výrobního odvětví Společenství se během posuzovaného období mírně zvýšila, ačkoliv v období šetření zůstává nadále záporná, a zejména výrazně nižší, než je cílový zisk 5 %. Jak vyplývá z tabulek 1 a 2 výše, šetření odhalilo, že zhoršení stavu výrobního odvětví Společenství se promítlo zejména do významného poklesu objemu výroby a prodeje výrobního odvětví Společenství. To naznačuje, že výrobní odvětví Společenství, které čelilo dumpingovému dovozu, ve snaze eliminovat ztráty zaznamenalo pokles objemu prodeje a podílu na trhu. Závěrem lze říci, že ačkoliv výrobní odvětví Společenství dosáhlo v roce 2007 mezního zisku, během období šetření opět zaznamenalo drobné ztráty, a lze proto konstatovat, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu. Revidovaná zjištění týkající se ziskovosti neměla v tomto ohledu na předběžné závěry vliv a konečná zjištění nemění závěr, že celková ziskovost zůstala velmi nízká, dokonce i záporná, navzdory skutečnosti, že spotřeba v roce 2007 a během období šetření výrazně vzrostla.
(74)
Návratnost investic byla znovu přepočítána na základě ověřených údajů poskytnutých výrobním odvětvím Společenství a za použití stejné metody, která je popsána ve 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Výsledkem bylo zjištění, že uvedený ukazatel byl za rok 2007 kladný, což odráží drobný zisk, kterého výrobní odvětví Společenství v tomto období dosáhlo.
(75)
Pokud jde o peněžní tok, byla konečná zjištění rovněž zrevidována na základě ověřených údajů poskytnutých výrobním odvětvím Společenství. Tento ukazatel potvrzuje, že výrobní odvětví Společenství se snažilo zareagovat na prudký nárůst dumpingového dovozu z dotčených zemí tím, že udržovalo prodejní ceny na co nejvyšší možné úrovni na úkor objemu prodeje a podílu na trhu.
5.5.6 Zaměstnanost, produktivita a mzdy
Tabulka 6: Zaměstnanost, produktivita a mzdy
2005
2006
2007
Období šetření
Počet zaměstnanců
482
460
386
343
Počet zaměstnanců (index)
100
95
80
71
Mzdové náklady
13 618 746
13 031 854
10 882 109
9 642 041
Mzdové náklady (index)
100
96
80
71
Průměrné pracovní náklady
28 226
28 359
28 195
28 122
Průměrné pracovní náklady (index)
100
100
100
100
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
106
105
104
96
Produktivita (index)
100
100
98
90
(76)
Po revizi údajů lze vyvodit závěr, že pokud jde o zaměstnanost, produktivitu a mzdy ve výrobním odvětví Společenství mezi rokem 2005 a obdobím šetření, probíhal vývoj zhruba stejně, jak bylo uvedeno již v prozatímním nařízení. Jelikož nedošlo k žádné významné změně a nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se tímto zjištění uvedená ve 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.5.7 Výše dumpingového rozpětí
(77)
Jelikož nebyly ohledně výše uvedené záležitosti předloženy žádné připomínky, potvrzují se tímto zjištění uvedená ve 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.5.8 Překonání účinků dřívějšího dumpingu
(78)
Jelikož nebyly ohledně výše uvedené záležitosti předloženy žádné připomínky, potvrzují se tímto zjištění uvedená ve 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.5.9 Růst
(79)
Jelikož nebyly ohledně výše uvedené záležitosti předloženy žádné připomínky, potvrzují se tímto zjištění uvedená ve 115. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.6 Závěr o újmě
(80)
Jelikož nebyly ohledně stavu výrobního odvětví Společenství předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se tímto závěr, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu, uvedený ve 116. až 118. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
6.1 Účinky dumpingového dovozu
(81)
Arménský vyvážející výrobce tvrdil, že podíl na trhu arménského dovozu během posuzovaného období nebyl v průměru tak veliký, aby způsobil újmu, kterou výrobní odvětví Společenství utrpělo. Jeden z vyvážejících výrobců v ČLR tvrdil, že dovoz z ČLR žádnou újmu nezpůsobil, jelikož ziskovost výrobního odvětví Společenství stoupala souběžně s rostoucím dovozem z ČLR.
(82)
Jak uvádí 91. až 94. bod odůvodnění prozatímního nařízení a jak bylo potvrzeno ve 49. až 58. bodě odůvodnění výše, podmínky pro souhrnné posouzení dovozu ze všech zemí, které byly předmětem šetření, jehož cílem bylo posoudit dopad dumpingového dovozu na stav výrobního odvětví Společenství v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení, byly splněny. V důsledku toho byla analýza posuzující dovoz z jednotlivých dotčených zemí považována za nepřiměřenou, a výše uvedená tvrzení bylo nutno zamítnout.
(83)
Pokud jde o vývoj ziskovosti výrobního odvětví Společenství, zrevidovaná čísla celkový obraz o újmě výrazně nezměnila. Ztráty výrobního odvětví Společenství během roku 2005 a 2006 klesaly a v roce 2007 dosáhlo výrobní odvětví mezního zisku (0,2 %). Tato úroveň zisku během období šetření klesala a proměnila se v menší ztrátu - 0,1 %.
(84)
Je rovněž třeba připomenout, že jak uvádí 121. bod odůvodnění prozatímního nařízení a 73. bod odůvodnění výše, zhoršení stavu výrobního odvětví Společenství se promítlo zejména do významného poklesu objemu výroby a prodeje výrobního odvětví Společenství. To naznačuje, že výrobní odvětví Společenství, které čelilo dumpingovému dovozu, ve snaze eliminovat ztráty zaznamenalo pokles objemu prodeje a podílu na trhu. Závěrem lze říci, že ačkoliv výrobní odvětví Společenství dosáhlo v roce 2007 drobného zisku, potvrdilo se, že utrpělo podstatnou újmu, protože revidovaná zjištění ohledně ziskovosti vykazovala během období šetření ztráty. Jelikož se zhoršení stavu výrobního odvětví Společenství časově shodovalo s nárůstem dovozu z dotčených zemí, závěry uvedené ve 123. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
(85)
Proto byl učiněn závěr, že tlak dotčeného dumpingového dovozu, jehož objem a podíl na trhu se od roku 2006 významně zvýšil, hrál, pokud jde o způsobení újmy výrobnímu odvětví Společenství, rozhodující roli. Výše uvedená tvrzení se proto zamítají.
6.2 Účinky jiných činitelů
6.2.1 Dovoz ze třetích zemí s výjimkou ČLR, Arménie a Brazílie
(86)
Jelikož nebyly ohledně dovozu ze třetích zemí s výjimkou dotčených zemí předloženy žádné připomínky, potvrzují se tímto závěry uvedené ve 124. až 126. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
6.2.2 Vývoz výrobního odvětví Společenství
(87)
Jelikož nebyly ohledně výsledků vývozu výrobního odvětví Společenství předloženy žádné připomínky, potvrzují se tímto závěry uvedené ve 127. a 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
6.2.3 Dovoz výrobního odvětví Společenství
(88)
Jeden vyvážející výrobce s odkazem na určité informace o trhu tvrdil, že objem dovezený jedním z výrobců Společenství od čínské společnosti, která je s ním ve spojení, je významný.
(89)
Uvedené tvrzení však nebylo možno potvrdit, jelikož ověřené údaje poskytnuté příslušným čínským vyvážejícím výrobcem a dovozcem Společenství, který s ním je ve spojení, potvrdily předběžné závěry, které jsou uvedeny ve 129. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
6.2.4 Újma, kterou si výrobní odvětví Společenství způsobilo samo
(90)
Některé zúčastněné strany znovu zopakovaly, že výrobci ve Společenství se spíše zajímali o lukrativnější trh s konvertovanými hliníkovými fóliemi. Bylo předloženo tvrzení, že konvertované hliníkové fólie (rovněž známé jako hliníkové fólie pro domácnost) se vyrábějí na stejných výrobních linkách a že přechod mezi výrobky je tudíž relativně snadný. Pokles objemu výroby dotčeného výrobku ve výrobním odvětví Společenství proto spíše souvisí s nárůstem výroby konvertované hliníkové fólie na straně výrobního odvětví Společenství než s nárůstem dovozu z dotčených zemí. Zúčastněné strany tvrdily, že nárůst dovozu z dotčených zemí byl naopak způsoben nedostatečnými dodávkami výrobního odvětví Společenství na trh Společenství, což bylo důsledkem zvýšené výroby konvertované hliníkové fólie. Zjištění uvedená ve 132. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byla kritizována, protože se zakládají na údajích týkajících se pouze jednoho výrobce konvertované hliníkové fólie ve Společenství.
(91)
Šetření potvrdilo, že objem výroby konvertované hliníkové fólie ve výrobním odvětví Společenství se výrazně nezvýšil. Další šetření ve skutečnosti prokázalo, že žádný ze žadatelů a výrobců Společenství, kteří podnět podporují, nepřevedl významnou část svého celkového objemu výroby na konvertované hliníkové fólie, a proto bylo nutné tvrzení předložená v této souvislosti odmítnout. Na tomto základě nelze učinit závěr, že významná část výrobní kapacity byla skutečně převedena z dotčeného výrobku na konvertované hliníkové fólie. Skutečně je možné na stejných válcovacích strojích vyrábět různé typy fólií, a proto lze rovněž dojít k závěru, že pokud by byla ziskovost dotčeného výrobku za podmínek spravedlivého obchodu obnovena, mohlo by výrobní odvětví Společenství na výrobu dotčeného výrobku uvolnit větší kapacitu. Tímto se tedy potvrzují předběžné závěry uvedené ve 132. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
6.2.5 Vývoj spotřeby na trhu Společenství
(92)
Jelikož nebyly ohledně vývoje spotřeby na trhu Společenství předloženy žádné připomínky, potvrzují se tímto závěry uvedené ve 133. a 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
6.2.6 Vývoj nákladů výrobního odvětví Společenství
(93)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že výrobní odvětví Společenství dokázalo zvýšit své ziskové rozpětí, navzdory vyšším nákladům na suroviny, což je v rozporu s předběžným závěrem uvedeným ve 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že výrobní odvětví Společenství nemohlo zvyšovat prodejní ceny stejným tempem, jakým rostly náklady na suroviny. Toto tvrzení bylo nutno odmítnout. Zaprvé, ačkoliv šetření nakonec ukázalo mírné zlepšení ziskovosti v roce 2007, neprošel růst zisku stejným vývojem jako rostoucí spotřeba Společenství. Zadruhé, když byl růst nákladů přenesen na odběratele, došlo k významným ztrátám objemu prodeje a podílu na trhu, vzhledem k dumpingovému dovozu na trhu, který se podbízel cenám výrobního odvětví Společenství. Z šetření rovněž vyplynulo, že pokles objemu výroby souvisel s prudkým nárůstem dumpingového dovozu, zatímco výrobní kapacita zůstala stabilní. V důsledku toho byly výrobní náklady přiřazeny k nižšímu objemu výroby, což zvýšilo jednotkovou cenu.
6.3 Závěr o příčinné souvislosti
(94)
Jelikož nebyly v tomto ohledu předloženy žádné další připomínky, potvrzují se tímto závěry uvedené ve 137. a 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
7.1 Zájem výrobního odvětví Společenství
(95)
Jelikož nebyly ohledně zájmu výrobního odvětví Společenství předloženy žádné připomínky, potvrzují se tímto závěry uvedené ve 142. až 145. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2 Zájem dovozců
(96)
Jelikož nebyly ohledně zájmu dovozců předloženy žádné připomínky, potvrzují se tímto zjištění uvedená ve 146. až 149. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.3 Zájem uživatelů
(97)
Podniky zabývající se převíjením fólií, které jsou hlavními uživateli dotčeného výrobku v Evropském společenství a které zastupuje Sdružení pro hliníkové fólie (Aluminium Foil Association), prohlásily, že:
-
v rozporu s předběžnými zjištěními uvedenými ve 153. bodě odůvodnění prozatímního nařízení by náklady na dopravu spotřebitelských rolí z ČLR představovaly pouze malé procento hodnoty zboží (přibližně 1 % prodejní ceny) a téměř by neexistoval rozdíl v nákladech na dopravu dotčeného výrobku (přibližně 0,2 % prodejní ceny),
-
rozsáhlý sortiment, který podniky zabývající se převíjením fólií ve Společenství nabízejí, by nepředstavoval výhodu, protože maloobchodníci by rovněž byli schopni dotčený výrobek získávat ve velkém množství prostřednictvím samostatných smluv s dovozci/obchodníky se spotřebními rolemi,
-
v rozporu s předběžnými zjištěními uvedenými ve 154. bodě odůvodnění prozatímního nařízení by výroba konvertovaných hliníkových fólií zůstala prioritou pro výrobce Společenství, kteří nemají o výrobu dotčeného výrobku zájem. V případě, že budou uložena konečná opatření, by dodávka dotčeného výrobku do Společenství nepokryla potřeby podniků zabývajících se převíjením fólií,
-
v rozporu s předběžnými zjištěními uvedenými ve 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení by se konečná opatření, pokud budou uložena, měla rovněž vztahovat na výrobky o hmotnosti pod 10 kg. V opačném případě by uvedená opatření vedla k prudkému nárůstu dumpingového dovozu spotřebních rolí, zvláště z ČLR, což by mělo závažné negativní důsledky pro podniky zabývající se převíjením fólií ve Společenství a vedlo by ke ztrátě 4 000 pracovních míst ve Společenství. Tento názor rovněž podpořili vyvážející výrobci ze dvou dotčených zemí.
(98)
Důkazy předložené v souvislosti s náklady na dopravu jsou považovány za spolehlivé, a byly tudíž přijaty. Nicméně riziko, že dovoz dotčeného výrobku může být nahrazen dovozem navazujícího výrobku, není samo o sobě považováno za důvod pro neuplatnění antidumpingových opatření. Ve skutečnosti nebyly předloženy ani získány důkazy, které by ukazovaly, že uvedený dovoz by se významně zvýšil a při cenách, které se podbízejí vůči cenám podniků zabývajících se převíjením fólií ve Společenství. Nekalé obchodní praktiky vyvážejících výrobců navazujícího výrobku by musely být přezkoumány zvlášť na základě dostatečných přímých důkazů. Dále se předpokládá, že přechod na výrobu navazujícího výrobku ve větším množství v ČLR by velmi pravděpodobně nějakou dobu trval, jelikož by bylo zapotřebí nových investic do strojů a zavedení nových prodejních cest. Jakékoliv účinky budou proto pociťovány pouze ve střednědobém výhledu. Tvrzení týkající se počtu pracovních míst ve výrobním odvětví navazujícího výrobku ve Společenství nebylo podloženo. Uvedená čísla nejsou proto považována za spolehlivá. Na tomto základě se předběžné závěry uvedené ve 153. až 162. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
(99)
Jelikož nebyly ohledně zájmu Společenství předloženy žádné další připomínky, potvrzují se tímto zjištění uvedená ve 150. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
8.1 Úroveň pro odstranění újmy
(100)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že výpočet úrovně pro odstranění újmy by se spíše než na prodejní ceně dotčeného výrobku měl zakládat na výrobních nákladech. Stejný vývozce tvrdil, že cílový zisk, který byl použit pro výpočet úrovně pro odstranění újmy, byl příliš vysoký a měl dosahovat 1 %, což by více odpovídalo současné situaci na trhu, zvláště zhoršení hospodářské situace. Stejný vyvážející výrobce navíc znovu zopakoval, že měly být provedeny úpravy, které by zohledňovaly rozdíly v kvalitě mezi vyváženým výrobkem a výrobkem vyráběným a prodávaným výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství.
(101)
Pokud jde o první tvrzení, tj. že úroveň pro odstranění újmy by měla být stanovena na základě výrobních nákladů, poznamenává se, že použití takové metody nemá na výsledky žádný dopad, a je tudíž považováno na irelevantní. Pokud jde o výši cílového zisku, jak se uvádí ve 165. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo použito velmi konzervativní rozpětí zisku před zdaněním pro výrobce ve výši 5 %. Stejné rozpětí bylo rovněž navrženo v podnětu a bylo použito v předchozím šetření. Navrhovaný cílový zisk však nebyl na úrovni, která by umožňovala výrobnímu odvětví Společenství udržet výrobní kapacitu a nové investice, a bylo proto nutno jej zamítnout. Co se týče tvrzení o kvalitě výrobku, a jak již bylo nastíněno v 52. bodě odůvodnění výše, bylo zjištěno, že všechny typy výrobků mají podobné základní fyzické a technické vlastnosti a základní využití bez ohledu na jejich specifickou kvalitu. Jelikož na podporu uvedených tvrzení nebyly předloženy žádné důkazy, potvrzují se tímto předběžné závěry uvedené ve 164. až 166. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(102)
Jiný vyvážející výrobce tvrdil, že cílem úrovně pro odstranění újmy by mělo být stanovení prodejních cen, které kompenzují samotnou ztrátu. To bylo nutno odmítnout, jelikož úroveň pro odstranění újmy je úroveň cen, které by Společenství mohlo v rozumné míře dosáhnout, pokud by dumpingový dovoz neexistoval.
(103)
Stejný vyvážející výrobce dále tvrdil, že cílový zisk by měl být stanoven na úrovni zisku dosaženého na začátku posuzovaného období, v tomto případě tedy ztráty. V takovém případě by rozpětí podbízení bylo de minimis.
(104)
Tento argument bylo nutné zamítnout vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Společenství bylo ještě ovlivňováno předchozím dumpingem z Ruska a ČLR a rovněž dumpingovým dovozem pocházejícím z Brazílie. Byl proto učiněn závěr, že výrobní odvětví tohoto druhu by v tomto odvětví za normálních podmínek hospodářské soutěže mohlo přiměřeně dosáhnout ziskového rozpětí ve výši 5 %.
(105)
Jak je uvedeno v 61. bodě odůvodnění výše, aby bylo zajištěno srovnání na stejné obchodní úrovni, nebyl při výpočtu cenového podbízení brán v úvahu prodej vyvážejícího výrobce v Brazílii obchodníkovi, který s ním není ve spojení, a v důsledku toho nebyl tento prodej brán v úvahu ani při výpočtu úrovně pro odstranění újmy.
(106)
Jelikož nebyly ohledně úrovně pro odstranění újmy předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se tímto 164. až 166. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(107)
Konečné celostátní rozpětí újmy pro ČLR bylo vypočítáno na základě váženého průměru i) rozpětí újmy společnosti v ČLR, jíž nebylo přiznáno tržní ani individuální zacházení, a ii) nejvyššího rozpětí újmy stejné společnosti použitého na vývozní ceny a vycházejícího z údajů Eurostatu (které byly reprezentativní pro nespolupracující čínské vývozce). Na tomto základě bylo celostátní rozpětí újmy stanoveno na 30,0 % z ceny CIF na hranice Společenství před proclením.
8.2 Konečná opatření
(108)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být konečné antidumpingové clo uloženo na úrovni dostatečné k odstranění újmy způsobené tímto dumpingovým dovozem a nesmí být vyšší než zjištěné dumpingové rozpětí.
(109)
Pro konečná antidumpingová cla se navrhují tyto sazby:
Země
Společnost
Konečné dumpingové rozpětí
Konečné rozpětí újmy
Konečné antidumpingové clo
Brazílie
Companhia Brasileira de Aluminio
27,6 %
17,6 %
17,6 %
Všechny ostatní společnosti
27,6 %
17,6 %
17,6 %
ČLR
Alcoa Bohai a Alcoa Shanghai
25,6 %
6,4 %
6,4 %
Shandong Loften
33,7 %
20,3 %
20,3 %
Zhenjiang Dingsheng
37,4 %
24,2 %
24,2 %
Všechny ostatní společnosti
47,0 %
30,0 %
30,0 %
Arménie
RUSAL Armenal
33,4 %
13,4 %
13,4 %
Všechny ostatní společnosti
33,4 %
13,4 %
13,4 %
(110)
Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyráběných uvedenými společnostmi. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti.“
(111)
S veškerými žádostmi o použití této antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po vzniku nových výrobců či prodejců) je třeba se neprodleně obrátit na Komisi (3) a připojit veškeré příslušné informace, zejména pak o jakékoli změně v činnostech společnosti souvisejících s výrobou či domácím prodejem a prodejem na vývoz, která je spojena například s takovou změnou názvu nebo takovou změnou výrobců či prodejců. V případě potřeby bude poté nařízení příslušným způsobem změněno a bude aktualizován seznam společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
8.3 Konečný výběr prozatímních cel
(112)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu uložených konečných cel. Pokud jsou konečná cla nižší než cla prozatímní, je třeba uvolnit částky, které byly prozatímně zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingových cel.
8.4 Podoba opatření
(113)
V průběhu šetření nabídl jediný spolupracující vyvážející výrobce v Arménii a jediný spolupracující vyvážející výrobce v Brazílii cenové závazky v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(114)
Obě nabídky byly přezkoumány. Nabídka brazilského vývozce odstraňuje poškozující účinek dumpingu a dostatečným způsobem omezuje riziko obcházení. Pokud jde o nabídku arménského vývozce, vzhledem ke složité struktuře této skupiny společností a jejím složitým prodejním cestám existuje při prodeji stejného výrobku, avšak různého původu, stejným odběratelům a rovněž při prodeji různých výrobků stejným odběratelům různými prodejními společnostmi téže skupiny vysoké riziko křížové kompenzace. Arménský vývozce předložil po uplynutí lhůty stanovené v čl. 8 odst. 2 základního nařízení výrazně pozměněnou nabídku závazků. Je nutno podotknout, že kromě skutečnosti, že tato pozměněná nabídka byla předložena až po uplynutí lhůty, nemůže být přijata z následujícího důvodu: přestože společnost nabídla, že bude zboží prodávat pouze přímo prvnímu nezávislému odběrateli v EU, tj. do prodejní cesty nebudou zahrnuty dvě společnosti, které s ní jsou ve spojení, z šetření vyplynulo, že společnost prodává stejným odběratelům v EU i jiné výrobky. Společnost navíc prohlásila, že hodlá vyrábět a do EU prodávat nový typ výrobku, konkrétně konvertované hliníkové fólie. Jelikož je možné, že tento nový typ výrobku by mohl být prodáván stejným odběratelům v EU, nemůže ani pozměněná nabídka riziko křížové kompenzace v přijatelné míře omezit.
(115)
Rozhodnutím 2009/736/ES (4) přijala Komise nabídku závazků od společnosti Companha Brasileira de Aluminio (CBA). Rada uznává, že uvedená nabídka závazků odstraňuje poškozující účinek dumpingu a dostatečným způsobem omezuje riziko obcházení. Nabídka společnosti Rusal Armenal se zamítá z důvodů uvedených ve 114. bodě odůvodnění a rovněž kvůli problémům s účetnictvím této společnosti, jak je objasněno ve 21. a 22. bodě odůvodnění výše.
(116)
Aby mohla Komise a celní orgány dále účinně monitorovat, zda společnost CBA závazek splňuje, je osvobození od antidumpingového cla při podání žádosti o propuštění do volného oběhu příslušnému celnímu orgánu podmíněno i) předložením závazkové faktury, což je obchodní faktura obsahující alespoň prvky a prohlášení uvedené v příloze II, ii) skutečností, že dovážené zboží je vyrobeno, dodáno a fakturováno přímo společností CBA prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství, a iii) skutečností, že zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu na závazkové faktuře. V případě, že výše uvedené podmínky nejsou splněny, vzniká přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu povinnost zaplatit příslušné antidumpingové clo.
(117)
Jakmile Komise podle čl. 8 odst. 9 základního nařízení zruší přijetí závazku následkem jeho porušení s odkazem na konkrétní transakce a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné, vzniká přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu celní dluh.
(118)
Dovozci by si měli být vědomi, že celní dluh může vzniknout jako běžné obchodní riziko při přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu, jak uvádí 116. a 117. bod odůvodnění, i když závazek nabízený výrobcem, od kterého zboží přímo či nepřímo nakupovali, byl Komisí přijat.
(119)
Podle čl. 14 odst. 7 základního nařízení by měly celní orgány, jakmile objeví náznak porušení závazku, okamžitě uvědomit Komisi.
(120)
Z důvodů uvedených výše považovala Komise závazek nabídnutý společností CBA za přijatelný a závazek předložený společností Armenal za nepřijatelný a dotčené společnosti byly informovány o základních skutečnostech, úvahách a povinnostech, na nichž bylo přijetí a zamítnutí založeno.
(121)
V případě porušení nebo odvolání závazků nebo v případě, že Komise zruší přijetí závazků, se podle čl. 8 odst. 9 základního nařízení automaticky uplatní antidumpingové clo, které uložila Rada v souladu s čl. 9 odst. 4.
9. MONITOROVÁNÍ
(122)
V zájmu co největšího snížení rizika obcházení z důvodu velkého rozdílu celních sazeb se má za to, že je v tomto případě pro zajištění řádného použití těchto antidumpingových cel nutné přijmout zvláštní opatření. Tato opatření jsou:
(123)
Předložení platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Dovoz, k němuž takováto faktura přiložena není, podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému pro všechny ostatní vývozce.
(124)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci tohoto šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz hliníkových fólií o tloušťce nejméně 0,008 mm a nejvýše 0,018 mm, nevytvrzených, válcovaných, ale dále již neupravených, v rolích o šířce nepřesahující 650 mm a o hmotnosti nad 10 kg, kódu KN ex 7607 11 19 (kód TARIC 7607111910), pocházejících z Arménie, Brazílie a Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“).
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Země
Společnost
Antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Arménie
Closed Joint Stock Company Rusal-Armenal
13,4 %
A943
Všechny ostatní společnosti
13,4 %
A999
ČLR
Alcoa (Shanghai) Aluminium Products Co., Ltd. a Alcoa (Bohai) Aluminium Industries Co., Ltd.
6,4 %
A944
Shandong Loften Aluminium Foil Co., Ltd.
20,3 %
A945
Zhenjiang Dingsheng Aluminium Co., Ltd.
24,2 %
A946
Všechny ostatní společnosti
30,0 %
A999
Brazílie
Companhia Brasileira de Aluminio
17,6 %
A947
Všechny ostatní společnosti
17,6 %
A999
3. Bez ohledu na odstavec 1 se konečné antidumpingové clo nepoužije na dovoz zboží propuštěného do volného oběhu podle článku 2.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
5. Uplatnění jednotlivých celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury celním orgánům členských států, která splňuje požadavky stanovené v příloze I. Není-li tato faktura předložena, použije se celní sazba platná pro všechny ostatní společnosti.
Článek 2
1. Dovoz zboží, u něhož bylo předloženo prohlášení o propuštění do volného oběhu a na něž jsou vystaveny faktury společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v rozhodnutí 2009/736/ES v platném znění, je osvobozen od antidumpingových cel uložených článkem 1 za těchto podmínek:
-
je vyráběn, dodáván a fakturován přímo uvedenými společnostmi prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství a
-
k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň prvky a prohlášení uvedené v příloze II tohoto nařízení, a
-
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu na závazkové faktuře.
2. Přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu vzniká celní dluh,
-
pokud se ve vztahu k dovozu popsanému v odstavci 1 zjistí, že nebyla splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci, nebo
-
pokud Komise podle čl. 8 odst. 9 základního nařízení zruší přijetí závazku nařízením nebo rozhodnutím, které odkazuje na konkrétní transakce a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 3
Částky zajištěné formou prozatímního antidumpingového cla podle nařízení Komise (ES) č. 287/2009 na dovoz hliníkových fólií o tloušťce nejméně 0,008 mm a nejvýše 0,018 mm, nevytvrzených, válcovaných, ale dále již neupravených, v rolích o šířce nepřesahující 650 mm a o hmotnosti nad 10 kg, kódu KN ex 7607 11 19 (kód TARIC 7607111910), pocházejících z Arménie, Brazílie a ČLR se s konečnou platností vybírají, a to v rozsahu konečného cla uloženého podle článku 1. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, se uvolňují.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. září 2009.
REGULAMENTO (CE) N.o 925/2009 DO CONSELHO
de 24 de Setembro de 2009
que institui um direito anti-dumping definitivo e que cobra definitivamente o direito provisório instituído sobre as importações de determinadas folhas e tiras, delgadas, de alumínio, originárias da Arménia, do Brasil e da República Popular da China
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 384/96 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, relativo à defesa contra as importações objecto de dumping de países não membros da Comunidade Europeia (1) («regulamento de base»), nomeadamente o artigo 9.o,
Tendo em conta a proposta apresentada pela Comissão após consulta ao Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
1. PROCEDIMENTO
1.1. Medidas provisórias
(1)
Pelo Regulamento (CE) n.o 287/2009 (2) («regulamento que instituiu o direito provisório»), a Comissão instituiu um direito anti-dumping provisório sobre as importações de determinadas folhas e tiras, delgadas, de alumínio, originárias da Arménia, do Brasil e da República Popular da China («RPC»).
(2)
O processo foi iniciado na sequência de uma denúncia apresentada pela Eurométaux («autor da denúncia»), em nome de produtores que representam uma parte importante, neste caso mais de 25 %, da produção comunitária total de folhas e tiras, delgadas, de alumínio.
(3)
Em conformidade com o considerando 13 do regulamento que instituiu o direito provisório, o inquérito sobre o dumping e o prejuízo abrangeu o período de 1 de Julho de 2007 a 30 de Junho de 2008 («período de inquérito» ou «PI»). A análise das tendências para a avaliação do prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de Janeiro de 2005 e o final do período de inquérito («período considerado»).
1.2. Procedimento subsequente
(4)
Na sequência da divulgação dos principais factos e considerações com base nos quais foi decidido instituir medidas anti-dumping provisórias («divulgação das conclusões provisórias»), várias partes interessadas apresentaram por escrito as suas observações sobre as conclusões provisórias. A Comissão concedeu uma audição às partes que o solicitaram.
(5)
Após a instituição das medidas anti-dumping provisórias, a Comissão prosseguiu o inquérito no tocante aos aspectos relacionados com o dumping, o prejuízo e o interesse da Comunidade, tendo também procedido a mais análises e visitas de verificação dos dados provenientes das respostas ao questionário enviadas por alguns produtores-exportadores e produtores da Comunidade.
(6)
Foram efectuadas cinco visitas de verificação suplementares às instalações dos seguintes produtores comunitários:
-
Novelis UK Limited, Bridgnorth, Reino Unido,
-
Novelis Luxembourg, Dudelange, Grão-Ducado do Luxemburgo,
-
Novelis Foil France S.A.S., Rugles, França,
-
Grupa Kęty SA, Kęty, Polónia,
-
Hydro Aluminium Inasa, S.A., Irurtzun, Espanha.
(7)
Foi efectuada uma visita suplementar às instalações da seguinte empresa coligada com produtores-exportadores:
-
Alcoa Transformación de Productos, S.L., Alicante, Espanha.
(8)
Foram efectuadas três visitas suplementares às instalações dos seguintes produtores-exportadores:
-
Alcoa (Shanghai) Aluminium Products Co., Ltd., Shanghai, e Alcoa (Bohai) Aluminium Industries Co., Ltd., Hebei,
-
Shandong Loften Aluminium Foil Co., Ltd., Shandong,
-
Zhenjiang Dinsheng Aluminium Industries Joint-Stock Limited Company, Jiangsu.
(9)
Foi igualmente realizada uma visita à Shanghai Futures Exchange, em Xangai.
(10)
Todas as partes foram informadas dos principais factos e considerações com base nos quais a Comissão tencionava recomendar a instituição de medidas anti-dumping definitivas sobre as importações de determinadas folhas e tiras, delgadas, de alumínio, originárias da Arménia, do Brasil e da RPC, bem como a cobrança definitiva dos montantes garantidos pelo direito provisório. Na sequência da divulgação dos referidos factos e considerações, foi-lhes igualmente concedido um período para apresentarem observações.
(11)
As observações apresentadas, oralmente e por escrito, pelas partes interessadas foram devidamente tidas em conta, tendo as conclusões sido alteradas em conformidade, sempre que tal foi considerado pertinente.
1.3. Âmbito do inquérito
(12)
O produtor-exportador brasileiro alegou que a Rússia devia ter sido incluída no âmbito do inquérito já que, durante todo o período considerado, os volumes de importações e as partes de mercado da Rússia eram significativos e ainda mais elevados que os da Arménia. Para além disso, o produtor-exportador brasileiro alegou que os preços de importação da Rússia se situavam ao mesmo nível que os preços de importação dos países em causa e que existiam elementos de prova prima facie de dumping na altura do início do processo.
(13)
Ao analisar a denúncia, a Comissão chegou à conclusão de que não existiam suficientes elementos de prova prima facie de dumping no que dizia respeito à Rússia, pelo que se considerou justificada a não inclusão da Rússia na denúncia. Na ausência de elementos de prova de dumping, torna-se irrelevante se os volumes de importação e/ou as partes de mercado eram, de facto, mais elevados que os de um ou mais países incluídos no âmbito do inquérito. Por conseguinte, a pretensão do produtor-exportador brasileiro foi rejeitada.
2. PRODUTO EM CAUSA E PRODUTO SIMILAR
(14)
A indústria comunitária a jusante (ou seja, os «enroladores») sustentou que o produto em causa devia igualmente incluir os rolos para uso doméstico, isto é, as folhas e tiras, delgadas, de alumínio de peso inferior a 10 kg, porque, se fossem instituídas medidas definitivas apenas sobre as importações de folhas e tiras, delgadas, de alumínio de peso superior a 10 kg (bobinas «jumbo»), isso podia dar origem a um aumento das exportações de rolos para uso doméstico provenientes dos países em causa a baixos preços. Foi também argumentado que ambos os produtos têm basicamente as mesmas características, diferindo tão-só na embalagem.
(15)
Nos considerandos 15 a 19 do regulamento que instituiu o direito provisório, concluiu-se que os rolos para uso doméstico e as bobinas «jumbo» são produtos diferentes em termos de características físicas e utilizações finais de base, o que foi confirmado pelo inquérito subsequente. Na verdade, as diferenças físicas entre rolos para uso doméstico e bobinas «jumbo» vão além da mera diferença na embalagem, já que o produto em causa tem de ser enrolado antes de ser reembalado e revendido ao cliente final. Ficou também estabelecido que os clientes, os canais de comercialização e as aplicações básicas são diferentes. Não foi, por conseguinte, considerado apropriado incluir os rolos para uso doméstico no âmbito do produto do presente inquérito.
(16)
A alegação de que as importações de bobinas «jumbo» podem ser substituídas por importações de rolos para uso doméstico é tratada nos considerandos 97 a 99.
(17)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre o produto em causa e o produto similar, são confirmadas as conclusões estabelecidas nos considerandos 14 a 21 do regulamento que instituiu o direito provisório.
3. TRATAMENTO DE ECONOMIA DE MERCADO («TEM») E PAÍS ANÁLOGO
3.1. Arménia
(18)
O único produtor-exportador existente na Arménia contestou as conclusões provisórias estabelecidas nos considerandos 24 a 31 do regulamento que instituiu o direito provisório.
(19)
Esta empresa começou por declarar que a Comissão cometera um erro ao considerar que uma empresa na Arménia precisaria de solicitar o TEM, já que, em seu entender, a Arménia era um país com economia de mercado nos termos do Acordo Anti-Dumping da OMC e que devia deixar de estar incluída na nota de rodapé da alínea a) do n.o 7 do artigo 2.o do regulamento de base.
(20)
No entanto, tal como se afirma no considerando 25 do regulamento que instituiu o direito provisório, a Arménia é especificamente mencionada na nota de rodapé da alínea a) do n.o 7 do artigo 2.o do regulamento de base como estando incluída no conjunto de países que não têm uma economia de mercado. O tratamento dos produtores-exportadores em países sem economia de mercado que sejam membros da OMC consta da alínea b) do n.o 7 do artigo 2.o. cujas disposições foram plenamente respeitadas no presente inquérito. Por conseguinte, este argumento foi de novo rejeitado.
(21)
A empresa afirmou então que preenchia o segundo critério previsto para concessão do TEM, que fora provisoriamente considerado não preenchido nos considerandos 27 a 29 do regulamento que instituiu o direito provisório. A empresa baseou a sua argumentação na apresentação das contas relativas a 2007 que não tinham sido facultadas durante a visita de verificação anterior à instituição das medidas provisórias. Declarou uma vez mais que não considerava que o segundo critério para concessão do TEM exigisse que as suas contas fossem elaboradas em conformidade com as normas internacionais em matéria de contabilidade e que as normas nacionais da Arménia em matéria de contabilidade eram suficientes, visto a Arménia ser membro da OMC.
(22)
Esta argumentação foi rejeitada. Obrigatoriamente, a empresa tem de dispor de um tipo de registo contabilístico claramente conforme com as normas internacionais em matéria de contabilidade. As falhas detectadas pelos auditores em ambos os exercícios financeiros de 2006 e 2007 foram claramente reveladoras de que as suas contas não tinham sido elaboradas em conformidade as NIC, não podendo, assim, a empresa provar que o segundo critério para concessão do TEM se encontrava preenchido. Os critérios previstos para concessão do TEM apontam na realidade para as normas internacionais e o facto de ser membro da OMC não altera este aspecto. Além disso, o facto de um país ser membro da OMC não constitui, em si mesmo, uma garantia de prevalência de condições de mercado na actividade económica de uma empresa nele estabelecida.
(23)
A empresa alegou também que preenchia o terceiro critério previsto para concessão do TEM, que fora provisoriamente considerado não preenchido no considerando 30 do regulamento que instituiu o direito provisório, com fundamentos relativos à venda de acções pelo Estado da Arménia, bem como com o facto de a empresa ter recebido terrenos gratuitamente do Estado. A empresa sustentou que a questão de ter recebido terrenos gratuitamente não era importante e não devia ser cumulada com a outra questão ligada às acções, que a empresa afirmava considerar igualmente desprovida de importância.
(24)
Este argumento foi também rejeitado. O próprio facto de os terrenos terem sido obtidos sem custos e poderem ser vendidos mediante liquidação do seu valor cadastral ao Estado (o que corresponde a um valor significativamente inferior ao seu valor de mercado) torna-os um activo importante e valioso para a empresa, não devendo surgir nas contas da mesma e exercendo, assim, um impacto considerável nos seus custos. Além disso, a empresa não conseguiu provar que a distorção causada pela venda de acções a um preço inferior ao seu valor nominal era insignificante.
(25)
Pode, portanto, concluir-se que as duas questões associadas ao preenchimento do terceiro critério para concessão do TEM indiciam uma distorção determinada por uma situação de economia centralizada.
(26)
Confirma-se que o TEM não deve ser concedido a esta empresa.
3.2. RPC
(27)
Um produtor-exportador na RPC contestou as conclusões provisórias estabelecidas no considerando 32 do regulamento que instituiu o direito provisório, tendo reiterado que a Comissão não devia ter comparado o preço com a cotação da bolsa Shanghai Futures Exchange («SHFE») e o preço com a cotação da bolsa London Metal Exchange («LME») assumindo-os a ambos numa base sem IVA e que, sem esse ajustamento, os preços teriam sido semelhantes durante o período do inquérito.
(28)
Esta alegação foi rejeitada pelas razões expostas no considerando 38 do regulamento que instituiu o direito provisório, já que o preço devia ser comparado numa base que permitisse a comparabilidade. Os produtores chineses do produto em causa pagam IVA nas suas aquisições de alumínio primário. A maior parte desse IVA é depois recuperada na venda do produto acabado, quer no mercado interno (caso em que todo o IVA é recuperável), quer para exportação (caso em que o Governo chinês limita a recuperação do IVA a certos níveis, para certas mercadorias, em certas ocasiões). A inclusão de um pequeno montante de IVA não recuperável não é susceptível de exercer um impacto importante nas conclusões anteriores.
(29)
Importa também assinalar que a substancial diferença de preço entre a LME e a SHFE durante o PI mostra a interferência estatal no mecanismo de fixação de preços, uma conclusão do regulamento que instituiu o direito provisório (considerando 32) que foi confirmada na sequência da visita dos serviços da Comissão à SHFE.
(30)
Esta visita veio confirmar que o Estado tem um papel primordial na fixação de preços na SHFE e interfere nos mecanismos de fixação de preços, especialmente devido à sua posição simultaneamente de vendedor de alumínio primário e de comprador através do gabinete de reservas do Estado e de outros organismos estatais. Ademais, o Estado fixa diariamente limites de preço mediante as regras da SHFE que tiverem sido aprovadas pela entidade reguladora, a China Securities Regulatory Commission («CSRC»). É igualmente claro que a SHFE constitui um intercâmbio exclusivo para empresas estabelecidas na China e cidadãos chineses e que não há uma arbitragem efectiva entre a SHFE e as trocas internacionais no exterior da China, o que está patente nas diferenças significativas de preços entre a SHFE e as trocas comerciais internacionais como as que a LME representa. Por outro lado, quando um contrato de futuros se traduz numa entrega física, isso só pode ter lugar num entreposto aprovado na RPC, ao contrário do que acontece com as trocas comerciais internacionais em que a entrega pode ter lugar em qualquer ponto do mundo. Estas normas relativas às entregas garantem que o mercado interno chinês permaneça isolado do mercado à escala mundial e que a distorção de preços beneficie apenas empresas chinesas.
(31)
São, por conseguinte, confirmadas as conclusões provisórias estabelecidas nos considerandos 22 a 40.
3.3. RPC e Arménia: tratamento individual («TI»)
(32)
Na ausência de observações, confirmam-se as conclusões provisórias, no que diz respeito ao produtor-exportador na Arménia, apresentadas no considerando 42 do regulamento que instituiu o direito provisório.
(33)
Um produtor-exportador na China contestou as conclusões provisórias estabelecidas no considerando 42 do regulamento que instituiu o direito provisório, segundo as quais não lhe seria concedido o TI devido ao facto de a empresa ser maioritariamente detida pelo Estado. A empresa afirmou que tais conclusões deviam ser alteradas, já que o Estado a detinha através de uma empresa com cotação na bolsa Hong Kong Stock Exchange e que não havia funcionários do Estado no seu conselho de administração.
(34)
Estes argumentos foram rejeitados. A empresa é maioritariamente detida pelo Estado e, portanto, o conselho de administração, que dirige a empresa, é responsável perante o seu accionista principal - o Estado. A empresa também não conseguiu provar e não forneceu elementos que comprovassem que o Estado não podia interferir nas suas decisões comerciais através das decisões do conselho de administração.
(35)
Consequentemente, são confirmadas as conclusões provisórias estabelecidas nos considerandos 41 e 42 do regulamento que instituiu o direito provisório.
3.4. País análogo
(36)
Na ausência de observações, são confirmadas as conclusões provisórias de que a Turquia constitui uma escolha adequada e razoável como país análogo, tal como referido nos considerandos 43 a 52 do regulamento que instituiu o direito provisório.
4. DUMPING
4.1. Brasil
(37)
Na ausência de observações, confirmam-se as conclusões provisórias apresentadas nos considerandos 53 a 68 do regulamento que instituiu o direito provisório.
4.2. Arménia
(38)
O único produtor-exportador da Arménia contestou as conclusões provisórias estabelecidas nos considerandos 69 a 77 do regulamento que instituiu o direito provisório. A empresa alegou que as deduções feitas ao abrigo do n.o 9 do artigo 2.o do regulamento de base para encargos de venda, despesas administrativas e outros encargos gerais («VAG»), bem como um montante razoável de lucros para vendas efectuadas através de empresas coligadas não se justificavam.
(39)
Após um exame, concluiu-se que determinadas vendas não eram efectuadas através de importadores coligados na Comunidade. Nessas circunstâncias, os ajustamentos ao abrigo do n.o 9 do artigo 2.o do regulamento de base não tinham fundamento, tendo os cálculos sido revistos em conformidade.
4.3. RPC
(40)
Na ausência de observações, confirmam-se as conclusões provisórias apresentadas nos considerandos 78 a 82 do regulamento que instituiu o direito provisório.
(41)
A fim de calcular a margem de dumping residual para a China, a metodologia provisória exposta no considerando 83 do regulamento que instituiu o direito provisório foi modificada, de forma a que a margem fosse calculada com base numa média ponderada de i) margem de dumping global calculada para a empresa a que não foi concedido TEM nem TI e ii) mais elevada transacção objecto de dumping dessa empresa, aplicada aos preços de exportação observados na Comext (representativos dos produtores chineses que não colaboraram). Nessa base, o nível de dumping à escala nacional foi fixado em 47,0 % do preço CIF-fronteira comunitária do produto não desalfandegado.
4.4. Margens de dumping definitivas
País
Empresa
Margem de dumping definitiva
Brasil
Companhia Brasileira de Alumínio
27,6 %
Todas as outras empresas
27,6 %
RPC
Alcoa Bohai e Alcoa Shanghai
25,6 %
Shandong Loften
33,7 %
Zhenjiang Dingsheng
37,4 %
Todas as outras empresas
47,0 %
Arménia
Rusal Armenal
33,4 %
Todas as outras empresas
33,4 %
5. PREJUÍZO
5.1. Produção comunitária e definição da indústria comunitária
(42)
Tal como referido no considerando 87 do regulamento que instituiu o direito provisório, a denúncia foi apresentada pela Eurométaux em nome de quatro produtores comunitários que colaboraram no inquérito. Um outro produtor apoiou a denúncia e um outro opôs-se-lhe. Por conseguinte, considera-se que a indústria comunitária é constituída pelos cinco produtores autores da denúncia ou que a apoiaram, na acepção do n.o 1 do artigo 4.o e do n.o 4 do artigo 5.o do regulamento de base.
(43)
Na ausência de quaisquer observações relativas à produção e definição da indústria comunitária, confirmam-se os considerandos 86 e 87 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.2. Consumo comunitário
(44)
O produtor-exportador da Arménia contestou a determinação do consumo comunitário alegando que as vendas da indústria comunitária no mercado cativo deviam ter sido tidas em consideração. Esta mesma empresa alegou ainda que os dados estimados constantes da denúncia não constituíam uma base fiável para estabelecer o consumo na Comunidade e fez referência a um estudo de mercado independente.
(45)
Quanto ao alegado uso cativo, verificou-se que, durante o PI, existira apenas um volume extremamente limitado destinado ao mercado cativo, associado tão-só a vendas de um produtor comunitário durante o primeiro ano do período considerado. Considerou-se, assim, que, se algum impacto esse facto tivera, se tratava de um impacto negligenciável no conjunto da situação.
(46)
Quanto à determinação do consumo comunitário total, entendeu-se que a metodologia usada na fase provisória era razoável e tinha permitido obter um quadro assaz completo da situação real. O produtor-exportador da Arménia não explicou por que razão a metodologia usada pelas instituições comunitárias não era razoável e, consequentemente, teria produzido resultados não fiáveis. O estudo citado pelo produtor-exportador da Arménia não foi considerado directamente pertinente, visto referir-se a diferentes tipos de folhas e tiras, delgadas, de alumínio e incluir dados relativos a empresas não pertencentes à UE, que não podiam ser verificados. Para além disso, as conclusões provisórias no que diz respeito ao consumo comunitário incluídas no quadro 1 do considerando 90 do regulamento que instituiu o direito provisório foram confirmadas por outras partes interessadas, incluindo importadores independentes em relação à indústria comunitária.
(47)
Com base no que precede, concluiu-se que o consumo comunitário total estabelecido no regulamento que instituiu o direito provisório proporciona uma imagem fiável da situação real.
(48)
Na ausência de quaisquer outras observações relativas ao consumo comunitário, confirmam-se os considerandos 88 a 90 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.3. Avaliação cumulativa dos efeitos das importações em causa
(49)
Na sequência da divulgação das conclusões provisórias, o produtor-exportador brasileiro reiterou que o produto proveniente do Brasil respeita os mais elevados padrões de qualidade, como seja uma resistência mínima à ruptura e requisitos de alongamento que permitem um leque de aplicações mais vasto e vendas a uma maior variedade de clientes que o produto exportado pelos outros dois países em causa. Foi, pois, alegado que existiam diferentes segmentos de mercado para as folhas e tiras, delgadas, de alumínio consoante a qualidade do produto e que só o produto brasileiro respeita padrões de qualidade que lhe permitem ser vendido na faixa superior do mercado dos produtos de marca.
(50)
O exportador brasileiro reiterou também que os canais de venda e os métodos de distribuição dos seus produtos eram diferentes. Argumentou, em especial, que as exportações brasileiras eram efectuadas sobretudo por intermédio de comerciantes, ao passo que os produtores-exportadores da Arménia e da China vendiam directamente aos enroladores na Comunidade. Foi ainda salientado que o exportador brasileiro mantém relações de longa data e comercialmente estáveis com clientes específicos na Comunidade, ao passo que os exportadores da Arménia e da RPC só muito recentemente entraram no mercado comunitário.
(51)
Por último, o mesmo produtor-exportador defendeu que as tendências relativas aos volumes de importação e às partes de mercado eram diferentes das dos outros países de exportação, o que mostraria que as condições de concorrência eram de facto diferentes.
(52)
No que diz respeito à primeira alegação, isto é, a diferença nos padrões de qualidade, o inquérito revelou que, apesar das diferenças de qualidade, o que norteava o mercado das folhas e tiras, delgadas, de alumínio eram principalmente os preços, tendo as diferenças de qualidade apenas uma importância mínima na escolha de fornecedor. Estas conclusões foram confirmadas pelos importadores colaborantes e pelos utilizadores em causa. Assim, a alegação não fundamentada do produtor-exportador brasileiro, a saber, que o mercado das folhas e tiras, delgadas, de alumínio estava dividido em vários segmentos em função das diferenças de qualidade do produto, não pôde ser confirmada durante o presente inquérito e a afirmação proferida a este respeito teve de ser rejeitada.
(53)
No que diz respeito aos alegadamente diferentes canais de venda e métodos de distribuição, importa registar que o produtor-exportador brasileiro não contesta ter vendido os seus produtos tanto por intermédio de um negociante independente, como directamente a enroladores estabelecidos na Comunidade. Daí que se tenha considerado que os canais de venda eram os mesmos. Que o exportador brasileiro possa ter nutrido relações comerciais estáveis durante os últimos anos em nada altera o facto de os seus produtos se encontrarem nas mesmas condições de concorrência que os produtos de concorrentes acabados de chegar ao mercado. Aliás, o produtor-exportador não afirmou nem demonstrou que os seus clientes não procurassem outros fornecedores se o considerassem conveniente. O facto de o exportador brasileiro estar há muito tempo presente no mercado comunitário não permite, portanto, concluir que os seus produtos se encontram numa situação de concorrência diferente da dos produtos importados da Arménia e da RPC. A afirmação proferida a este propósito foi, por conseguinte, rejeitada.
(54)
Finalmente, quanto às diferentes tendências de importação observadas, o produtor-exportador brasileiro não apresentou qualquer informação ou elemento de prova adicional, pelo que as conclusões provisórias estabelecidas no considerando 93 são confirmadas.
(55)
Após a divulgação das conclusões provisórias, o produtor-exportador da Arménia sustentou que as importações provenientes deste país não deviam ser cumuladas com as outras importações para efeitos da análise do prejuízo, tendo em conta os baixos volumes importados, a reduzida parte de mercado da Arménia e a evolução linear das importações, bem como as diferenças alegadamente significativas de qualidade entre o produto exportado pela Arménia e os produtos exportados pelo Brasil e pela RPC.
(56)
Esta pretensão não pôde ser aceite porque se verificou estarem reunidas todas as condições para uma avaliação cumulativa em conformidade com o n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base:
-
tal como provisoriamente apurado, e atrás confirmado, nos considerandos 38 e 39, a margem de dumping estabelecida para a Arménia era superior à margem de minimis na acepção do n.o 3 do artigo 9.o do regulamento de base,
-
o volume das importações provenientes da Arménia não foi insignificante na acepção do n.o 7 do artigo 5.o do regulamento de base, ou seja, as suas partes de mercado atingiram 5,26 %, como se referiu no considerando 96 (quadro 4) do regulamento que instituiu o direito provisório. Verificou-se também que as importações provenientes da Arménia cresceram sensivelmente de 2006 até ao final do PI, apesar de as importações provenientes da RPC terem voltado a entrar no mercado e de ter havido consideráveis importações provenientes do Brasil durante o período considerado,
-
no que se refere às condições de concorrência entre os produtos importados provenientes dos países em causa e, em especial, aos argumentos avançados em relação às grandes diferenças de qualidade entre os produtos importados, como referido no considerando 52, verificou-se que os produtos provenientes da Arménia apresentam as mesmas características físicas e técnicas de base e tiveram as mesmas aplicações básicas independentemente da sua qualidade específica. De assinalar também que este produtor-exportador anunciou a sua intenção de passar a orientar a produção para folhas e tiras de alumínio destinadas a transformação e de um nível de qualidade ainda mais elevado, o que indica que o argumento ligado à qualidade pretensamente má dos produtos fabricados podia ser exagerado.
(57)
As afirmações proferidas a este propósito pelo produtor-exportador da Arménia foram, pois, rejeitadas.
(58)
Na ausência de quaisquer outras observações relativas à avaliação cumulativa dos efeitos das importações em causa, em conformidade com o n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base, confirmam-se as conclusões provisórias expostas nos considerandos 91 a 94 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.4. Importações provenientes dos países em causa
5.4.1. Volume e parte de mercado dos países em causa
(59)
Na ausência de quaisquer observações relativas às importações provenientes dos países em causa, confirmam-se as conclusões expostas nos considerandos 95 e 96 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.4.2. Preços
(60)
Na ausência de quaisquer observações relativas aos preços das importações em causa, confirmam-se as conclusões constantes do considerando 97 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.4.3. Subcotação dos preços
(61)
O produtor-exportador do Brasil contestou a metodologia utilizada para calcular a margem de subcotação que lhe é aplicável. A este propósito, afirmou que o cálculo das margens de subcotação não fora feito ao mesmo nível de comércio. Alegou, assim, que as vendas do Brasil para exportação eram feitas principalmente a um importador independente que revende o produto a enroladores, enquanto as vendas da indústria comunitária se faziam directamente a estes últimos. Sustentou, portanto, que os VAG e os lucros do comerciante deviam ter sido adicionados ao preço de exportação. O inquérito revelou que, contrariamente ao que foi alegado pelo produtor-exportador brasileiro, as suas vendas para exportação não eram feitas principalmente a um importador independente, já que 70 % das suas vendas para exportação tinham sido feitas aos enroladores. O inquérito revelou ainda que a indústria comunitária vendeu o produto em causa predominantemente a enroladores, embora algumas vendas tenham sido feitas a comerciantes. Consequentemente, e para assegurar que a comparação se efectuasse ainda assim ao mesmo nível de comércio, foi decidido excluir as vendas feitas ao negociante e basear o cálculo da subcotação dos preços exclusivamente nas vendas feitas directamente a enroladores. Como essas vendas representavam mais de 70 % das vendas totais do produtor-exportador à Comunidade, foram consideradas representativas.
(62)
Outro argumento avançado pelo mesmo produtor-exportador do Brasil era que deveria ter havido um ajustamento para se terem em conta diferenças de qualidade entre o produto importado e o produto da indústria comunitária. No entanto, o inquérito mostrou claramente que a questão da qualidade não é um factor determinante, visto que a escolha do utilizador final é mais influenciada pelo preço que por eventuais diferenças de qualidade (por exemplo, a espessura das folhas e tiras).
(63)
Com base no que precede, a subcotação média ponderada dos preços, expressa em percentagem dos preços de venda da indústria comunitária a clientes independentes no estádio à saída da fábrica, era de 9,6 % para o Brasil.
(64)
Na ausência de quaisquer outras observações relativas à subcotação dos preços, confirmam-se as conclusões expostas nos considerandos 98 a 100 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.5. Situação da indústria comunitária
(65)
Tal como foi referido no considerando 42, os factores de prejuízo foram determinados com base nas informações, verificadas, de cinco produtores comunitários. Após a determinação provisória do prejuízo, um sexto produtor comunitário apresentou uma resposta ao questionário, que já não pôde, no entanto, ser verificada, não tendo por essa razão sido tida em conta na determinação definitiva. Após a realização de todas as visitas de verificação in situ, alguns factores de prejuízo tiveram de ser revistos em função dos elementos de prova recolhidos nas empresas visitadas. Assim, em conformidade com o n.o 5 do artigo 3.o, do regulamento de base, a análise do impacto das importações objecto de dumping na indústria comunitária e a avaliação de todos os factores económicos pertinentes para a situação dessa indústria durante o período considerado tiveram de ser revistas consequentemente.
5.5.1. Produção, capacidade e utilização da capacidade
Quadro 1 Produção, capacidade e utilização da capacidade
2005
2006
2007
PI
Produção em toneladas
50 952
48 467
40 071
32 754
Produção (índice)
100
95
79
64
Capacidade de produção em toneladas
59 400
59 400
59 400
59 400
Capacidade de produção (índice)
100
100
100
100
Utilização da capacidade
86 %
81 %
67 %
55 %
Utilização da capacidade (índice)
100
94
79
64
(66)
Como pode ver-se no quadro anterior, o volume de produção da indústria comunitária continuava a revelar uma evolução claramente negativa entre 2005 e o PI. No que diz respeito à capacidade de produção total, as conclusões definitivas confirmaram a baixa da utilização da capacidade durante o período considerado.
5.5.2. Volume de vendas, partes de mercado, crescimento e preços unitários médios na CE
(67)
No quadro que se segue são apresentados os resultados da indústria comunitária relativos às suas vendas a clientes independentes na Comunidade.
Quadro 2 Volume de vendas, parte de mercado e preços unitários médios na Comunidade
2005
2006
2007
PI
Volume de vendas (toneladas)
43 661
45 191
37 207
30 310
Volume de vendas (índice)
100
104
85
70
Parte de mercado
48 %
53 %
34 %
33 %
Preços unitários (EUR/tonelada)
2 566
3 045
3 219
3 068
Preços unitários (índice)
100
119
125
120
(68)
Tal como determinado a título provisório, enquanto que o consumo da Comunidade aumentou 4 % durante o período considerado, o volume de vendas da indústria comunitária diminuiu de 30 %, ou seja, a indústria comunitária não conseguiu beneficiar do aumento do consumo, Consequentemente, a parte de mercado da indústria comunitária diminuiu de 48 %, em 2005, para 33 % no PI.
(69)
Assim, no que se refere ao desempenho da indústria comunitária em relação às suas vendas a clientes independentes na Comunidade, as conclusões definitivas não vieram alterar de forma significativa a situação provisoriamente estabelecida.
5.5.3. Existências
(70)
Os valores apresentados no quadro seguinte correspondem ao volume das existências no final de cada período.
Quadro 3 Existências
2005
2006
2007
PI
Existências (em toneladas)
1 789
1 711
2 148
2 355
Existências (índice)
100
96
120
132
(71)
Como foi mencionado no considerando 107 do regulamento que instituiu o direito provisório, o inquérito permitiu apurar que as existências não podem ser consideradas um factor de prejuízo significativo, visto que a grande maioria da produção é determinada por encomendas. Por conseguinte, a respectiva evolução é dada a título informativo. Embora as conclusões definitivas mostrem agora uma importante subida de 32 % dos níveis de existências, essa subida foi atribuída a uma existência «meteórica» por uma empresa, não sendo por isso representativa de nenhuma tendência real.
5.5.4. Investimentos e capacidade de obtenção de capital
Quadro 4 Investimentos
2005
2006
2007
PI
Investimentos (em EUR)
7 090 015
807 899
1 355 430
3 998 397
Investimentos (índice)
100
11
19
56
(72)
Os investimentos da indústria comunitária diminuíram significativamente; ou seja, confirma-se a tendência determinada no considerando 108 do regulamento que instituiu o direito provisório. Na ausência de qualquer alteração significativa e de observações quanto aos investimentos feitos pela indústria comunitária entre 2005 e o PI, confirmam-se as conclusões expostas no considerando 108 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.5.5. Rendibilidade, retorno dos investimentos e cash flow
Quadro 5 Rendibilidade, retorno dos investimentos e cash flow
2005
2006
2007
PI
Rendibilidade das vendas na CE
-2,8 %
-2,6 %
0,2 %
-0,1 %
Retorno dos investimentos totais
-43,7 %
- 439,1 %
19,3 %
-1,3 %
Cash flow
2 %
1 %
4 %
5 %
(73)
O quadro revela que a rendibilidade da indústria comunitária melhorou ligeiramente durante o período considerado, ainda que permanecesse negativa no PI, em especial muito abaixo do objectivo de 5 % de lucros. Como resulta dos quadros 1 e 2, a investigação revelou que a deterioração da indústria comunitária se traduziu sobretudo numa baixa considerável do volume de produção e de vendas desta indústria, o que indica que, confrontada com importações objecto de dumping, esta indústria perdeu volumes de vendas e partes de mercado num esforço para eliminar perdas. Em conclusão, embora a indústria comunitária tenha conseguido lucros marginais em 2007, ela voltou a registar pequenas perdas durante o PI, pelo que se pode considerar que sofreu um prejuízo importante. As conclusões relativas à rendibilidade revistas não vieram alterar as conclusões provisórias sobre este aspecto e as conclusões definitivas não invalidam a conclusão de que a rendibilidade global se manteve muito baixa, se não negativa, apesar de o consumo ter aumentado substancialmente em 2007 e durante o PI.
(74)
O retorno dos investimentos foi recalculado com base nos dados, verificados, da indústria comunitária, aplicando a mesma metodologia que a descrita no considerando 110 do regulamento que instituiu o direito provisório. O resultado foi este indicador ser considerado positivo em 2007, o que corresponde, portanto, ao ligeiro lucro registado pela indústria comunitária no mesmo período.
(75)
No que diz respeito ao cash flow, as conclusões definitivas foram igualmente revistas com base nos dados da indústria comunitária verificados. Este indicador confirma que a indústria comunitária tentou reagir ao aumento súbito das importações objecto de dumping provenientes dos países em causa, mantendo os preços de venda ao nível mais elevado possível, em detrimento dos volumes de vendas e das partes de mercado.
5.5.6. Emprego, produtividade e salários
Quadro 6 Emprego, produtividade e salários
2005
2006
2007
PI
Número de trabalhadores
482
460
386
343
Número de trabalhadores (índice)
100
95
80
71
Custo do emprego
13 618 746
13 031 854
10 882 109
9 642 041
Custo do emprego (índice)
100
96
80
71
Custos médios da mão-de-obra
28 226
28 359
28 195
28 122
Custos médios da mão-de-obra (índice)
100
100
100
100
Produtividade (toneladas/trabalhador)
106
105
104
96
Produtividade (índice)
100
100
98
90
(76)
Após a revisão dos dados, pode concluir-se que as tendências em matéria de emprego, produtividade e salários da indústria comunitária entre 2005 e o PI continuam em geral a ser as já esboçadas no regulamento que instituiu o direito provisório. Na ausência de qualquer alteração significativa e de observações, confirmam-se as conclusões apresentadas no considerando 112 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.5.7. Amplitude da margem de dumping
(77)
Na ausência de quaisquer observações relativas ao que atrás se expôs, confirmam-se as conclusões constantes do considerando 113 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.5.8. Recuperação na sequência de práticas de dumping anteriores
(78)
Na ausência de quaisquer observações relativas ao que atrás se expôs, confirmam-se as conclusões constantes do considerando 114 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.5.9. Crescimento
(79)
Na ausência de quaisquer observações relativas ao que atrás se expôs, confirmam-se as conclusões constantes do considerando 115 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.6. Conclusão sobre o prejuízo
(80)
Na ausência de quaisquer outras observações relativas à situação da indústria comunitária, confirma-se a conclusão enunciada nos considerandos 116 a 118 do regulamento que instituiu o direito provisório de que a indústria comunitária sofreu um prejuízo importante.
6. NEXO DE CAUSALIDADE
6.1. Efeitos das importações objecto de dumping
(81)
O produtor-exportador da Arménia alegou que, durante o período considerado, a parte de mercado das importações provenientes da Arménia não tinha sido, em média, suficiente para causar o prejuízo sofrido pela indústria comunitária. Um dos produtores-exportadores da RPC declarou que as importações provenientes da RPC não tinham causado qualquer prejuízo porque a rendibilidade da indústria comunitária revelara uma tendência para a subida, paralela ao aumento das importações provenientes da RPC.
(82)
Tal como foi referido nos considerandos 91 a 94 do regulamento que instituiu o direito provisório e confirmado nos considerandos 49 a 58 do presente regulamento, estavam reunidas as condições para a cumulação das importações provenientes de todos os países objecto do inquérito, a fim de se avaliar o impacto das importações objecto de dumping sobre a situação da indústria comunitária, em conformidade com o n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base. Por conseguinte, julgou-se inapropriada uma análise individual, por país, das importações provenientes dos países em causa e as afirmações atrás referidas tiveram de ser rejeitadas.
(83)
Quanto à evolução da rendibilidade da indústria comunitária, os números revistos não dão uma imagem de conjunto radicalmente diferente do prejuízo sofrido. As perdas da indústria comunitária diminuíram entre 2005 e 2006, e, em 2007, esta indústria registou uma ligeira rendibilidade (0,2 %). Este nível de rendibilidade baixou no PI, tornando-se levemente negativo (- 0,1 %).
(84)
Lembre-se igualmente que, tal como se concluiu no considerando 121 do regulamento que instituiu o direito provisório e no considerando 73 do presente regulamento, a deterioração da indústria comunitária traduziu-se sobretudo numa baixa considerável do seu volume de produção e de vendas, o que indica que, confrontada com importações objecto de dumping, esta indústria perdeu volumes de vendas e partes de mercado num esforço para eliminar perdas. Concluindo, apesar de a indústria comunitária ter conseguido pequenos lucros em 2007, confirma-se que esta indústria sofreu um prejuízo importante, já que as conclusões relativas à rendibilidade revistas mostram que ela registou perdas no PI. Como a deterioração da situação da indústria comunitária coincidiu com o aumento das importações provenientes dos países em causa, confirmam-se as conclusões constantes do considerando 123 do regulamento que instituiu o direito provisório.
(85)
Por conseguinte, conclui-se que a pressão exercida pelas importações objecto de dumping, cujo volume e cuja parte de mercado aumentaram significativamente a partir de 2006, desempenhou um papel determinante no prejuízo sofrido pela indústria comunitária. As alegações atrás referidas são, pois, rejeitadas.
6.2. Efeitos de outros factores
6.2.1. Importações originárias de países terceiros para além da RPC, da Arménia e do Brasil
(86)
Na ausência de quaisquer observações relativas às importações originárias de países terceiros para além dos países em causa, confirmam-se as conclusões enunciadas nos considerandos 124 a 126 do regulamento que instituiu o direito provisório.
6.2.2. Exportações da indústria comunitária
(87)
Na ausência de quaisquer observações relativas aos resultados de exportação da indústria comunitária, confirmam-se as conclusões descritas nos considerandos 127 e 128 do regulamento que instituiu o direito provisório.
6.2.3. Importações efectuadas pela indústria comunitária
(88)
Um produtor-exportador, fazendo referência a determinadas informações relativas ao mercado, afirmou que o volume importado por um dos produtores comunitários e proveniente da empresa chinesa coligada era considerável.
(89)
Esta afirmação não pôde, no entanto, ser confirmada, visto os números, verificados, do produtor-exportador chinês em questão e do importador comunitário coligado terem confirmado as conclusões provisórias para as quais aponta o considerando 129 do regulamento que instituiu o direito provisório.
6.2.4. Prejuízo auto-infligido
(90)
Algumas partes interessadas reiteraram que os produtores comunitários estariam mais interessados no mercado mais lucrativo das folhas e tiras, delgadas, de alumínio destinadas a transformação («ACF»). Alegou-se que as ACF e o produto em causa (também denominado folha de alumínio para uso doméstico) são fabricados nas mesmas linhas de produção e que seria, portanto, relativamente fácil passar de um produto para o outro. A diminuição do volume de produção do produto em causa pela indústria comunitária dever-se-ia, pois, a um aumento da produção de ACF por esta mesma indústria e não ao aumento das importações provenientes dos países em causa. Defendeu-se que, pelo contrário, o aumento das importações provenientes dos países em causa se devia à insuficiente oferta da indústria comunitária no mercado comunitário que, por sua vez, era consequência do acréscimo de produção de ACF. As conclusões expostas no considerando 132 do regulamento que instituiu o direito provisório foram criticadas pelo facto de se terem baseado nos números relativos apenas a um produtor comunitário de ACF.
(91)
O inquérito confirmou que os volumes de produção de ACF pela indústria comunitária não aumentaram de forma significativa. Na verdade, o seguimento do inquérito mostrou que nenhum dos produtores comunitários autores da denúncia ou que a tinham apoiado reorientara uma parte importante da respectiva produção total para as ACF, devendo, assim, as alegações formuladas a este respeito ser rejeitadas. Atendendo ao que precede, não pôde concluir-se que houvesse capacidades de produção substanciais que tivessem de facto sido reorientadas para as ACF em detrimento do produto em causa. Com efeito, já que as mesmas máquinas podem fabricar diferentes tipos de folhas e tiras, pode concluir-se igualmente que, se a rendibilidade do produto em causa pudesse ser restabelecida em condições comerciais equitativas, a indústria comunitária poderia disponibilizar mais capacidades para fabricar o produto em causa. Confirmam-se, pois, as conclusões provisórias expostas no considerando 132 do regulamento que instituiu o direito provisório.
6.2.5. Evolução do consumo no mercado comunitário
(92)
Na ausência de quaisquer observações relativas ao consumo no mercado comunitário, confirmam-se as conclusões descritas nos considerandos 133 e 134 do regulamento que instituiu o direito provisório.
6.2.6. Evolução dos custos da indústria comunitária
(93)
Um produtor-exportador alegou que a indústria comunitária tinha conseguido aumentar as suas margens de lucro apesar da subida que se verificara nos custos das matérias-primas, o que entra em contradição com a conclusão provisória constante do considerando 136 do regulamento que instituiu o direito provisório, a saber, que a indústria comunitária não pôde aumentar os seus preços de venda proporcionalmente à subida dos custos das matérias-primas. Esta alegação teve de ser rejeitada. Em primeiro lugar, ainda que o inquérito tenha acabado por revelar uma ligeira melhoria da rendibilidade em 2007, o crescimento dos lucros não acompanhou a mesma tendência que o consumo comunitário acrescido. Em segundo lugar, ao ser repercutido nos clientes, o aumento dos custos teve como resultado uma perda considerável de volumes de vendas e de parte de mercado, dada a existência de importações objecto de dumping no mercado, com subcotação dos preços da indústria comunitária. O inquérito revelou também que a baixa do volume de produção estava ligada a um aumento súbito de importações objecto de dumping, enquanto as capacidades de produção se mantinham estáveis. Daí resultou que os custos de produção foram imputados a menores volumes de produção, o que aumentou os custos unitários.
6.3. Conclusão sobre o nexo de causalidade
(94)
Na ausência de outras observações a este respeito, confirmam-se as conclusões dos considerandos 137 e 138 do regulamento que instituiu o direito provisório.
7. INTERESSE DA COMUNIDADE
7.1. Interesse da indústria comunitária
(95)
Na ausência de quaisquer observações relativas ao interesse da indústria comunitária, confirmam-se as conclusões dos considerandos 142 a 145 do regulamento que instituiu o direito provisório.
7.2. Interesse dos importadores
(96)
Na ausência de quaisquer observações relativas ao interesse dos importadores, confirmam-se os factos apurados nos considerandos 146 a 149 do regulamento que instituiu o direito provisório.
7.3. Interesse dos utilizadores
(97)
Os enroladores, que são os principais utilizadores do produto em causa na Comunidade Europeia, representados pela associação europeia das folhas e tiras, delgadas, de alumínio («EAFA») argumentaram que:
-
contrariamente às conclusões provisórias constantes do considerando 153 do regulamento que instituiu o direito provisório, o custo de transporte de rolos de uso doméstico provenientes da China representaria apenas uma pequena percentagem do valor das mercadorias (cerca de 1 % do preço de venda), quase não comportando diferença em relação ao custo de transporte do produto em causa (cerca de 0,2 % do preço de venda),
-
a ampla gama de tipos do produto oferecida pelos enroladores comunitários não constituiria uma vantagem, já que os retalhistas poderiam igualmente abastecer-se do produto em causa em grandes quantidades mediante contratos distintos com importadores/negociantes de rolos de uso doméstico,
-
contrariamente às conclusões provisórias do considerando 154 do regulamento que instituiu o direito provisório, a produção de ACF continuaria a constituir a prioridade dos produtores comunitários, que não estariam interessados no fabrico do produto em causa. No caso de virem a ser instituídas medidas definitivas, a oferta do produto em causa na Comunidade não seria suficiente para responder às necessidades dos enroladores,
-
contrariamente às conclusões provisórias do considerando 163 do regulamento que instituiu o direito provisório, as medidas definitivas, a existirem, deveriam igualmente ser aplicadas aos produtos de peso inferior a 10 kg. A não ser assim, tais medidas iriam provocar um aumento súbito de importações objecto de dumping de rolos de uso doméstico, principalmente provenientes da China, com graves consequências negativas para os enroladores comunitários, e acarretar uma perda de 4 000 postos de trabalho na Comunidade. Esta posição foi apoiada pelos produtores-exportadores de dois países em causa.
(98)
Os elementos de prova apresentados relativamente aos custos de transporte foram considerados fiáveis e puderam, portanto, ser aceites. No entanto, o risco de que as importações do produto em causa possam ser substituídas por importações do produto a jusante não é, em si mesmo, considerado como motivo para não instituir medidas anti-dumping. Na verdade, não foi apresentado nem obtido nenhum elemento de prova que indicasse que tais importações aumentariam em proporções consideráveis e a preços que subcotassem os dos enroladores na Comunidade. As práticas comerciais desleais dos produtores-exportadores do produto a jusante deviam ter de ser examinadas separadamente, com base em elementos de prova prima face. Considerou-se, além disso, que passar ao fabrico de grandes quantidades dos produtos a jusante na RPC levaria provavelmente um certo tempo e exigiria novos investimentos em máquinas, assim como o estabelecimento de novos canais de vendas. Daí que quaisquer efeitos eventuais só viessem a ser sentidos a médio prazo. No que diz respeito ao número de postos de trabalho na indústria a jusante na Comunidade, esta argumentação não estava fundamentada. Os números citados não podem, portanto, ser considerados fiáveis. Atendendo ao que precede, confirmam-se as conclusões provisórias enunciadas nos considerandos 153 a 162 do regulamento que instituiu o direito provisório.
(99)
Na ausência de quaisquer outras observações relativas ao interesse da Comunidade, confirmam-se as conclusões estabelecidas nos considerandos 150 a 163 do regulamento que instituiu o direito provisório.
8. MEDIDAS ANTI-DUMPING DEFINITIVAS
8.1. Nível de eliminação do prejuízo
(100)
Um produtor-exportador defendeu que o cálculo do nível de eliminação do prejuízo devia ter por base o custo de produção e não o preço de venda do produto em causa. Esse mesmo exportador alegou que o valor do lucro pretendido utilizado para calcular o nível de eliminação do prejuízo era demasiado elevado e deveria ter sido de 1 %, o que estaria mais em consonância com a actual situação do mercado, em especial com o abrandamento económico. Para além disso, o referido produtor-exportador reafirmou que deviam ter sido feitos ajustamentos para ter em conta diferenças de qualidade entre o produto exportado, por um lado, e o produto fabricado e vendido pela indústria comunitária no mercado comunitário, por outro.
(101)
Quanto à primeira afirmação, isto é, que o nível de eliminação do prejuízo devia ser estabelecido com base no custo de produção, importa notar que a utilização desta metodologia não tem qualquer incidência nos resultados, pelo que a mesma foi considerada desprovida de pertinência. No que diz respeito ao nível de lucro pretendido, tal como refere o considerando 165 do regulamento que instituiu o direito provisório, foi usada uma margem de lucro antes de impostos muito moderada, de 5 %, para os produtores, tal como fora igualmente proposto na denúncia e seguido no inquérito anterior. Todavia, o lucro pretendido proposto não se situava a um nível que pudesse permitir à indústria comunitária manter capacidades de produção e novos investimentos, motivo pelo qual teve de ser rejeitado. Quanto à afirmação relativa à qualidade do produto, como já foi sublinhado no considerando 52, verificou-se que todos os tipos do produto apresentam as mesmas características físicas e técnicas de base e tiveram as mesmas aplicações básicas independentemente da sua qualidade específica. Na ausência de qualquer elemento de prova que pudesse fundamentar estas afirmações, confirmam-se as conclusões provisórias apresentadas nos considerandos 164 a 166 do regulamento que instituiu o direito provisório.
(102)
Um outro produtor-exportador pretendeu que o nível de eliminação do prejuízo devia ter por objectivo estabelecer preços de venda que compensassem a perda efectivamente sofrida. Esta pretensão teve de ser rejeitada, visto que o nível de eliminação do prejuízo corresponde ao nível de preço que a indústria comunitária podia razoavelmente conseguir na ausência de importações objecto de dumping.
(103)
O mesmo produtor-exportador sustentou ainda que o lucro pretendido devia ser fixado ao nível do lucro efectivamente realizado no início do período considerado, que, neste caso, corresponderia a uma perda. Nesta base, a margem de subcotação seria de minimis.
(104)
Este argumento teve de ser rejeitado devido ao facto de a indústria comunitária estar ainda afectada por uma situação anterior de dumping proveniente da Rússia e da RPC, bem como de importações objecto de dumping provenientes do Brasil. Considerou-se, por conseguinte, que 5 % de margem de lucro corresponderia à margem de lucro que uma indústria deste tipo no sector poderia razoavelmente obter em condições normais de concorrência.
(105)
Como foi referido no considerando 61, para assegurar que a comparação se efectuasse ao mesmo nível de comércio, as vendas do produtor-exportador no Brasil ao comerciante coligado foram excluídas quando se procedeu ao cálculo da subcotação dos preços e, portanto, igualmente do nível de eliminação do prejuízo.
(106)
Na ausência de quaisquer outras observações relativas ao nível de eliminação do prejuízo, confirmam-se os considerandos 164 a 166 do regulamento que instituiu o direito provisório.
(107)
A margem de prejuízo definitiva à escala nacional, no que se refere à RPC, foi calculada com base na média ponderada i) da margem de prejuízo de uma empresa estabelecida neste país à qual não foi concedido TEM nem TI e ii) da margem mais elevada de prejuízo desta mesma empresa aplicada aos preços de exportação obtidos a partir dos dados do Eurostat (representativo dos produtores chineses que não colaboraram no inquérito). Com a referida base, a margem de prejuízo à escala nacional foi fixada em 30,0 % do preço CIF-fronteira comunitária do produto não desalfandegado.
8.2. Medidas definitivas
(108)
À luz do que precede e em conformidade com o artigo 9.o, n.o 4, do regulamento de base, deve ser instituído um direito anti-dumping definitivo a um nível suficiente para eliminar o prejuízo causado pelas importações objecto de dumping sem exceder a margem de dumping apurada.
(109)
Propõem-se as seguintes taxas de direitos anti-dumping definitivos:
País
Empresa
Margem de dumping definitiva
Margem de prejuízo definitiva
Direito anti-dumping definitivo
Brasil
Companhia Brasileira de Alumínio
27,6 %
17,6 %
17,6 %
Todas as outras empresas
27,6 %
17,6 %
17,6 %
RPC
Alcoa Bohai e Alcoa Shanghai
25,6 %
6,4 %
6,4 %
Shandong Loften
33,7 %
20,3 %
20,3 %
Zhenjiang Dingsheng
37,4 %
24,2 %
24,2 %
Todas as outras empresas
47,0 %
30,0 %
30,0 %
Arménia
Rusal Armenal
33,4 %
13,4 %
13,4 %
Todas as outras empresas
33,4 %
13,4 %
13,4 %
(110)
As taxas individuais do direito anti-dumping aplicáveis a cada uma das empresas especificadas no presente regulamento foram fixadas com base nas conclusões do presente inquérito. Assim, traduzem a situação verificada durante o inquérito no que diz respeito a essas empresas. As referidas taxas do direito (contrariamente ao direito aplicável a nível nacional a «todas as outras empresas») são, pois, exclusivamente aplicáveis às importações de produtos originários do país em causa e produzidos pelas empresas mencionadas. Os produtos importados fabricados por qualquer outra empresa, cuja firma e endereço não sejam expressamente mencionados na parte dispositiva do presente regulamento, incluindo as entidades coligadas com as empresas especificamente mencionadas, não podem beneficiar dessas taxas, e serão sujeitos à taxa do direito aplicável a «todas as outras empresas».
(111)
Qualquer pedido de aplicação desta taxa individual de direito anti-dumping (por exemplo, na sequência de uma mudança de denominação da entidade ou da criação de novas entidades de produção ou de venda) deverá ser dirigido de imediato à Comissão (3), com todas as informações pertinentes, nomeadamente qualquer alteração das actividades da empresa relacionadas com a produção, as vendas no mercado interno e as vendas para exportação, resultante dessa mudança de designação ou de uma alteração a nível das entidades de produção ou de venda. Se necessário, o regulamento será alterado em conformidade mediante a actualização da lista das empresas que beneficiam de taxas individuais do direito.
8.3. Cobrança definitiva dos direitos provisórios
(112)
Tendo em conta a amplitude das margens de dumping estabelecidas e a gravidade do prejuízo causado à indústria comunitária, considera-se necessário que os montantes garantidos pelo direito anti-dumping provisório instituído pelo regulamento que instituiu o direito provisório sejam cobrados, a título definitivo, até ao montante dos direitos definitivos instituídos. Sempre que os direitos definitivos forem inferiores aos direitos provisórios, os montantes provisoriamente garantidos superiores à taxa definitiva dos direitos anti-dumping devem ser liberados.
8.4. Forma das medidas
(113)
Durante o inquérito, o único produtor-exportador colaborante da Arménia e o único produtor-exportador colaborante do Brasil ofereceram compromissos de preços, em conformidade com o n.o 1 do artigo 8.o do regulamento de base.
(114)
Ambas as ofertas foram examinadas. A oferta do exportador brasileiro elimina os efeitos prejudiciais do dumping e limita suficientemente o risco de evasão. Quanto à oferta do exportador da Arménia, dada a complexidade da estrutura do grupo empresarial e dos seus canais de vendas, existe um elevado risco de compensação cruzada com vendas do mesmo produto aos mesmos clientes mas com origens diversas, bem como vendas de diferentes produtos aos mesmos clientes com proveniências de empresas de venda diversas no mesmo grupo. O exportador da Arménia apresentou uma oferta de compromisso revista em profundidade fora do prazo fixado no n.o 2 do artigo 8.o do regulamento de base. Importa notar que, para além do facto de a oferta revista ter sido apresentada fora do prazo, ela não pode ser aceite pela razão que em seguida se expõe: embora a empresa se propusesse vender apenas directamente ao primeiro cliente independente na UE, ou seja, sem incluir as duas empresas coligadas no canal de vendas, o inquérito revelou que ela vendia outros produtos aos mesmos clientes na UE. Por outro lado, a empresa anunciava estar a planear produzir e vender um novo tipo do produto, designadamente folhas e tiras, delgadas, de ACF à UE. Visto ser possível que esse novo tipo do produto pudesse ser vendido aos mesmos clientes na UE, mesmo a oferta revista não pode limitar a um nível aceitável o risco de compensação cruzada.
(115)
Pela Decisão 2009/736/CE (4), a Comissão aceitou o compromisso oferecido pela Companhia Brasileira de Alumínio. O Conselho reconhece que a oferta de compromisso elimina o efeito prejudicial do dumping e limita suficientemente o risco de evasão. A oferta da Rusal Armenal é rejeitada pelas razões expostas no considerando 114 e devido a problemas detectados nas suas contas, como se explicou nos considerandos 21 e 22.
(116)
A fim de permitir à Comissão e às autoridades aduaneiras controlar de forma mais eficaz o cumprimento do compromisso por parte da Companhia Brasileira de Alumínio, aquando da apresentação do pedido de introdução em livre prática às autoridades aduaneiras pertinentes, a isenção do direito anti-dumping depende i) da apresentação de uma factura correspondente ao compromisso, ou seja, uma factura comercial que contenha, pelo menos, os elementos enumerados e a declaração estabelecida no anexo II, ii) do facto de as mercadorias importadas serem fabricadas, expedidas e facturadas directamente pela Companhia Brasileira de Alumínio ao primeiro cliente independente na Comunidade e iii) do facto de as mercadorias declaradas e apresentadas às autoridades aduaneiras coincidirem exactamente com a descrição da factura correspondente ao compromisso. Se as condições acima mencionadas não forem cumpridas, o direito anti-dumping adequado é devido aquando da aceitação da declaração de introdução em livre prática.
(117)
Caso, nos termos do n.o 9 do artigo 8.o do regulamento de base, a Comissão denuncie a aceitação de um compromisso no seguimento de uma violação, referindo-se a transacções específicas, e declare inválidas as facturas no âmbito do compromisso em causa, é constituída uma dívida aduaneira aquando da aceitação da declaração de introdução em livre prática.
(118)
Os importadores deverão ter em conta que poderá constituir-se uma dívida aduaneira aquando da aceitação da declaração de introdução em livre prática, enquanto risco comercial normal, como referido nos considerandos 116 e 117, mesmo que a Comissão tenha aceite um compromisso oferecido pelo produtor a quem fazem, directa ou indirectamente, as suas aquisições.
(119)
Nos termos do n.o 7 do artigo 14.o do regulamento de base, as autoridades aduaneiras deverão informar imediatamente a Comissão sempre que detectem indícios de uma violação do compromisso.
(120)
Pelos motivos atrás expostos, o compromisso oferecido pela Companhia Brasileira de Alumínio foi considerado aceitável e o oferecido pela Armenal foi considerado não aceitável pela Comissão, tendo as empresas em causa sido informadas dos principais factos, considerações e obrigações em que a aceitação e a rejeição se basearam.
(121)
Na eventualidade de violação ou denúncia dos compromissos, ou caso a Comissão denuncie a aceitação dos compromissos, o direito anti-dumping definitivo instituído pelo Conselho em conformidade com o n.o 4 do artigo 9.o, é aplicado automaticamente nos termos do n.o 9 do artigo 8.o do regulamento de base.
9. ACOMPANHAMENTO
(122)
Para limitar os riscos de evasão devidos à grande diferença entre taxas dos direitos, considera-se necessário adoptar, no caso em apreço, disposições especiais para assegurar a correcta aplicação dos direitos anti-dumping. Essas disposições especiais incluem o que a seguir se descreve.
(123)
A apresentação às autoridades aduaneiras dos Estados-Membros de uma factura comercial válida em conformidade com as disposições do anexo do presente regulamento. As importações que não sejam acompanhadas da referida factura serão sujeitas ao direito anti-dumping residual aplicável a todos os outros exportadores.
(124)
No caso de as exportações de uma das empresas que beneficiam de uma taxa individual do direito mais baixa aumentarem significativamente de volume após a instituição das medidas em causa, tal aumento de volume poderá ser considerado, em si mesmo, como constitutivo de uma alteração dos fluxos comerciais devida à instituição de medidas, na acepção do n.o 1 do artigo 13.o do regulamento de base. Em tais circunstâncias, e uma vez reunidas as condições necessárias, será possível iniciar um inquérito antievasão. Esse inquérito poderá examinar, entre outros aspectos, a necessidade de revogar as taxas individuais do direito e a consequente aplicação de um direito à escala nacional,
APROVOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. É instituído um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de folhas e tiras, delgadas, de alumínio com uma espessura igual ou superior a 0,008 mm, mas não superior a 0,018 mm, sem suporte, simplesmente laminadas, em grandes bobinas de largura não superior a 650 mm e com um peso superior a 10 quilogramas, actualmente classificadas no código NC ex 7607 11 19 (código TARIC 7607111910) e originárias da Arménia, do Brasil e da República Popular da China («RPC»).
2. As taxas do direito anti-dumping definitivo aplicáveis ao preço líquido, franco-fronteira comunitária, dos produtos não desalfandegados referidos no n.o 1 e produzidos pelas empresas a seguir enumeradas são as seguintes:
País
Empresa
Direito anti-dumping
Código adicional TARIC
Arménia
Closed Joint Stock Company Rusal-Armenal
13,4 %
A943
Todas as outras empresas
13,4 %
A999
RPC
Alcoa (Shanghai) Aluminium Products Co., Ltd., e Alcoa (Bohai) Aluminium Industries Co., Ltd.
6,4 %
A944
Shandong Loften Aluminium Foil Co., Ltd.
20,3 %
A945
Zhenjiang Dingsheng Aluminium Co., Ltd.
24,2 %
A946
Todas as outras empresas
30,0 %
A999
Brasil
Companhia Brasileira de Alumínio
17,6 %
A947
Todas as outras empresas
17,6 %
A999
3. Sem prejuízo do n.o 1, o direito anti-dumping definitivo não é aplicável às importações introduzidas em livre prática em conformidade com o artigo 2.o
4. Salvo especificação em contrário, são aplicáveis as disposições em vigor em matéria de direitos aduaneiros.
5. A aplicação das taxas individuais do direito especificadas para as empresas mencionadas no n.o 2 está subordinada à apresentação, às autoridades aduaneiras dos Estados-Membros, de uma factura comercial válida que esteja em conformidade com os requisitos definidos no anexo I. Se essa factura não for apresentada, aplica-se a taxa do direito aplicável a todas as outras empresas
Artigo 2.o
1. As importações declaradas para introdução em livre prática que forem facturadas pelas empresas cujos compromissos foram aceites pela Comissão e cujas firmas estão enumeradas na Decisão 2009/736/CE da Comissão, com a redacção for que lhe for sendo dada, estão isentas do direito anti-dumping instituído pelo artigo 1.o desde que:
-
tenham sido fabricadas, expedidas e facturadas directamente pelas referidas empresas ao primeiro cliente independente na Comunidade, e
-
venham acompanhadas por uma factura do compromisso, ou seja, uma factura comercial que contenha, pelo menos, os elementos e a declaração estipulados no anexo II do presente regulamento, e
-
as mercadorias declaradas e apresentadas às autoridades aduaneiras correspondam exactamente à descrição da factura do compromisso.
2. É constituída uma dívida aduaneira aquando da aceitação da declaração de introdução em livre prática:
-
sempre que se determine, em relação às mercadorias referidas no n.o 1, que pelo menos uma das condições previstas nesse número não é respeitada, ou
-
caso a Comissão denuncie, nos termos do n.o 9 do artigo 8.o do regulamento de base, a aceitação de um compromisso por intermédio de um regulamento ou de uma decisão, referindo-se a transacções específicas, e declare inválidas as facturas do compromisso pertinentes.
Artigo 3.o
Os montantes garantidos pelo direito anti-dumping provisório instituído pelo Regulamento (CE) n.o 287/2009 da Comissão sobre as importações de folhas e tiras, delgadas, de alumínio com uma espessura igual ou superior a 0,008 mm, mas não superior a 0,018 mm, sem suporte, simplesmente laminadas, em grandes bobinas de largura não superior a 650 mm e com um peso superior a 10 quilogramas, actualmente classificadas no código NC ex 7607 11 19 (código TARIC 7607111910) e originárias da Arménia, do Brasil e da RPC são cobrados definitivamente à taxa do direito definitivo instituído nos termos do artigo 1.o Os montantes garantidos que excedam as taxas dos direitos anti-dumping definitivos devem ser liberados.
Artigo 4.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 24 de Setembro de 2009.