Nařízení Rady (ES) č. 2201/96
ze dne 28. října 1996
o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 42 a 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
(1) vzhledem k tomu, že v odvětví ovoce a zeleniny obecně dochází k různým změnám, které Společenství musí zohlednit přepracováním základních pravidel organizace trhu v tomto odvětví; že pokud jde o některé zpracované produkty, je třeba mimo jiné přihlédnout také k situaci na mezinárodním trhu; že s ohledem na četné změny, kterými společná organizace trhu s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny od svého zavedení prošla, je třeba z důvodů jasnosti přijmout nové nařízení;
(2) vzhledem k tomu, že některé zpracované produkty mají zvláštní význam v oblastech Společenství nacházejících se kolem Středozemního moře, kde jsou produkční ceny znatelně vyšší než ve třetích zemích; že režim produkčních podpor založený na podepsání smluv zajišťujících pravidelné zásobování průmyslu proti zaplacení minimální ceny producentům, který byl používán v minulosti, se osvědčil a že je vhodné ho zachovat; že je však třeba souběžně s čerstvými produkty posílit úlohu organizací producentů za účelem zajištění větší koncentrace nabídky, jejího účelnějšího řízení a rovněž za účelem usnadnění kontroly dodržování minimálních cen pro producenty;
(3) vzhledem k tomu, že z důvodu současné vazby mezi cenami produktů určených pro spotřebu v čerstvém stavu a produktů určených ke zpracování je třeba stanovit, že minimální cena placená producentu se stanoví s přihlédnutím k vývoji cen na trhu s ovocem a zeleninou a k nutnosti udržet odpovídající rovnováhu mezi různými odbytišti čerstvých produktů;
(4) vzhledem k tomu, že výše podpory musí vyrovnat rozdíl mezi cenami placenými ve Společenství a cenami placenými ve třetích zemích; že je proto třeba stanovit výpočet, který by vzal v úvahu zejména tento rozdíl a důsledek vývoje minimální ceny, aniž by bylo dotčeno používání některých technických činitelů;
(5) vzhledem k tomu, že z důvodu značného množství připravených surovin a pružnosti zpracovatelské kapacity může poskytnutí podpory v některých případech vyvolat značné rozšíření produkce; že za účelem zamezení obtížím s odbytem, které by se mohly vyskytnout, je třeba stanovit omezení v poskytování podpor podle produktů buď ve formě zaručeného prahu, nebo režimu kvót;
(6) vzhledem k tomu, že zkušenosti získané u produktů z rajčat vedou k zavedení pružného režimu určeného ke zvýšení dynamiky podniků a konkurenceschopnosti průmyslu ve Společenství; že kvóty podle skupin produktů a členských států musejí být pro první dva roky používání nového režimu stanoveny paušálně; že výše podpory u koncentrátu a odvozených produktů musí být snížena, aby se vyrovnalo zvýšení výdajů oproti předchozímu režimu, které vyplývá ze zvýšení kvót u rajčatového koncentrátu a jiných produktů;
(7) vzhledem k tomu, že odvětví produkce sušených vinných hroznů má některé zvláštnosti, které vedly k zavedení režimu podpor na speciálně obdělávanou výměru; že tento režim stejně jako režim zaručené maximální výměry, jehož cílem je zabránit nadměrnému rozšíření produkce hroznů révy vinné určených k sušení, musí zůstat zachován jako v minulosti v témže nařízení;
(8) vzhledem k tomu, že programy obnovy výsadeb za účelem boje s mšičkou révokazem pokračují; že s cílem zamezit ukončení této činnosti v době, kdy zbývá obnovit výsadby ještě na velkých plochách, je třeba zachovat režim podpor producentům, kteří obnovují vinice za účelem boje s mšičkou révokazem;
(9) vzhledem k tomu, že pro usnadnění odbytu produktů a pro lepší přizpůsobení jejich jakosti požadavkům trhu je třeba poskytnout možnost stanovení norem;
(10) vzhledem k tomu, že u odvětví sušených vinných hroznů a sušených fíků musí být režim skladování do dalšího období, který je u sušených vinných hroznů omezen na určité množství, zachován, aniž by byly dotčeny určité úpravy; že je třeba stanovit úroveň nákupních cen těchto dvou produktů s ohledem na zvláštnosti každého z nich;
(11) vzhledem k tomu, že je vhodné zvážit možnost přijetí zvláštních opatření ve prospěch určitých odvětví čelících mezinárodní konkurenci, jejichž produkce má velký místní nebo oblastní význam; že tato opatření musí zahrnovat strukturální zlepšení zaměřená na zvyšování konkurenceschopnosti a na propagaci použití dotčených produktů; že je třeba s ohledem na situaci v odvětví stanovit na přechodnou dobu paušální podporu ve prospěch ploch, na nichž se v současné době pěstuje chřest určený ke zpracování;
(12) vzhledem k tomu, že v nařízení (ES) č. 3290/94 [4] stanoví Rada v odvětví zemědělství změny a přechodná opatření nezbytná pro provádění dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání, a to zejména nový režim obchodu se třetími zeměmi v odvětví zpracovaného ovoce a zeleniny; že ustanovení přílohy XIV nařízení (ES) č. 3290/94 jsou převzata do tohoto nařízení; že je však třeba se opřít o pravomoc Komise při zavádění některých technických ustanovení týkajících se případného nedostatku cukru;
(13) vzhledem k tomu, že fungování jednotného trhu by mohlo být ohroženo poskytováním některých podpor; že je tedy třeba, aby byla v odvětví uvedeném v tomto nařízení používána ustanovení Smlouvy, která umožňuje zachovat podpory schválené členským státem a zakázat podpory, které nejsou v souladu s fungováním společného trhu;
(14) vzhledem k tomu, že nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [5] je třeba použít pro odvětví produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny, aby se zabránilo duplicitě norem a kontrolních orgánů; že je také třeba stanovit sankce k zajištění jednotného provádění nového režimu v celém Společenství;
(15) vzhledem k tomu, že společná organizace trhu se zpracovaným ovocem a zeleninou musí současně a vhodným způsobem zohledňovat cíle stanovené v článcích 39 a 110 Smlouvy;
(16) vzhledem k tomu, že v zájmu jednoduššího provádění jednotlivých ustanovení tohoto nařízení je třeba prostřednictvím Řídícího výboru stanovit postup k zavedení úzké spolupráce mezi členskými státy a Komisí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto nařízením se zřizuje společná organizace trhu se zpracovaným ovocem a zeleninou.
2. Společná organizace zahrnuje tyto produkty:
Kód KN | Popis zboží |
| Zelenina, nevařená nebo vařená ve vodě nebo v páře, zmrazená, s výjimkou kukuřice cukrové podpoložky 07104000, oliv podpoložky 07108010 a plodů rodu Capsicum nebo rodu Pimenta podpoložky 07108059 |
ex0711 | Zelenina prozatímně konzervovaná (např. oxidem siřičitým nebo ve slané vodě, v sířené vodě nebo v jiných konzervačních roztocích), avšak nevhodná v tomto stavu k přímé spotřebě, s výjimkou oliv podpoložky 071120, plodů rodu Capsicum nebo rodu Pimenta podpoložky 07119010 a kukuřice cukrové podpoložky 07119030 |
ex0712 | Zelenina sušená, celá, rozřezaná na kousky nebo plátky nebo rozdrcená nebo v prášku, avšak jinak neupravená, s výjimkou brambor dehydrovaných umělým tepelným sušením a nevhodných pro lidskou spotřebu, podpoložky 07129005, kukuřice cukrové podpoložky ex07129011 a ex07129019 a oliv podpoložky ex07129090 |
08042090 | Fíky sušené |
080620 | Vinné hrozny sušené |
ex0811 | Ovoce a ořechy nevařené nebo vařené ve vodě nebo v páře, zmrazené, bez přídavku cukru nebo jiných sladidel, s výjimkou zmrazených banánů podpoložky ex08119095 |
ex0812 | Ovoce prozatímně konzervované (např. oxidem siřičitým nebo ve slané vodě, v sířené vodě nebo v jiných konzervačních roztocích), avšak nevhodné v tomto stavu k přímé spotřebě, s výjimkou banánů, prozatímně konzervovaných podpoložky ex08129095 |
ex0813 | Ovoce sušené, jiné než uvedené pod čísly 0801 až 0806; směsi ořechů nebo sušeného ovoce této kapitoly, s výjimkou směsí výhradně z ořechů, čísel 0801 a 0802, zahrnutých v podpoložkách 08135031 a 08135039 |
08140000 | Kůra citrusových plodů nebo slupka melounů (včetně melounů vodních), čerstvé, zmrazené, sušené nebo prozatímně konzervované ve slané vodě, v sířené vodě nebo v jiných konzervačních roztocích |
09042010 | Paprika zeleninová nepálivá sušená, nedrcená, ne v prášku |
| Ovoce a ořechy, nevařené nebo vařené ve vodě nebo v páře, zmrazené, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel |
130220 | Pektinové látky a pektináty |
ex2001 | Zelenina, ovoce, ořechy a jiné jedlé části rostlin, upravené nebo konzervované octem nebo kyselinou octovou, s výjimkou: plodů rodu Capsicum, jiných než papriky zeleninové nepálivé podpoložky 20019020kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) podpoložky 20019030jamů, batátů (sladkých brambor) a podobných jedlých částí rostlin s obsahem škrobu 5 % hmotnostních nebo více, podpoložky 20019040palmových vegetačních vrcholů podpoložky 20019060oliv podpoložky 20019065listů révy vinné, výhonků chmele a podobných jedlých částí rostlin podpoložky ex20019096 |
2002 | Rajčata upravená nebo konzervovaná jinak než octem nebo kyselinou octovou |
2003 | Houby a lanýže upravené nebo konzervované jinak než octem nebo kyselinou octovou |
ex2004 | Ostatní zelenina upravená nebo konzervovaná jinak než octem nebo kyselinou octovou, zmrazená, jiná než produkty uvedené pod číslem 2006, s výjimkou kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) podpoložky ex20049010, oliv podpoložky ex20049030 a brambor upravených nebo konzervovaných ve formě mouky, krupice nebo vloček podpoložky 20041091 |
ex2005 | Ostatní zelenina upravená nebo konzervovaná jinak než octem nebo kyselinou octovou, nezmrazená, jiná než produkty uvedené pod číslem 2006, s výjimkou oliv podpoložky 2005 70, kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) podpoložky 20058000, plodů rodu Capsicum jiných než papriky zeleninové nepálivé, podpoložky 20059010 a brambor upravených nebo konzervovaných ve formě mouky, krupice nebo vloček podpoložky 20052010 |
ex200600 | Ovoce, ořechy kůra plodů a jiné části rostlin konzervované cukrem (máčením, glazováním nebo kandováním), s výjimkou banánů konzervovaných cukrem položek ex20060038 a ex20060099 |
ex2007 | Džemy, ovocné rosoly, marmelády, ovocné nebo ořechové protlaky a ovocné nebo ořechové pasty získané vařením, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo bez přídavku, s výjimkou: homogenizovaných přípravků z banánů podpoložky ex200710džemů, rosolů, marmelád, protlaků nebo past z banánů podpoložky ex20079939, ex20079958 a ex20079998 |
ex2008 | Ovoce, ořechy a jiné jedlé části rostlin jinak upravené nebo konzervované, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo alkoholu, neuvedené nebo nezahrnuté jinde, s výjimkou: arašídového másla podpoložky 20081110palmových vegetačních vrcholů podpoložky 20089100kukuřice cukrové podpoložky 20089985jamů, batátů (sladkých brambor) a podobných jedlých částí rostlin s obsahem škrobu 5 % hmotnostních nebo více podpoložky 20089991listů révy vinné, výhonků chmele a podobných jedlých částí rostlin podpoložky ex20089999směsí banánů jinak upravených nebo konzervovaných, podpoložky ex20089259, ex20089278, ex20089293 a ex20089298banánů jinak upravených nebo konzervovaných podpoložky ex20089949, ex20089968 a ex20089999 |
ex2009 | Ovocné nebo zeleninové šťávy, nekvašené, bez přídavku alkoholu, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo bez přídavku, s výjimkou šťávy a moštu z hroznů révy vinné, podpoložky 200960 a šťávy z banánů podpoložky 200980 |
3. Hospodářské roky u produktů uvedených v odstavci 2 se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 29.
HLAVA I
Režim podpor
Článek 2
1. Režim produkčních podpor se použije na produkty uvedené v příloze I, které byly zpracovány z ovoce a zeleniny sklizených ve Společenství.
2. Podpora produkce je poskytnuta zpracovateli, který zaplatil producentu za surovinu cenu nejméně rovnou minimální ceně podle smluv uzavřených mezi organizacemi producentů uznanými nebo předběžně uznanými podle nařízení (ES) č. 2200/96 na jedné straně a zpracovateli na straně druhé.
Po dobu pěti hospodářských let od počátku použitelnosti tohoto nařízení však mohou mezi zpracovateli a samostatnými producenty existovat rovněž smlouvy na množství nepřesahující v jednotlivých hospodářských letech podle pořadí 75 %, 65 %, 55 %, 40 % a 25 % množství, které je nutné pro získání podpory.
Výše uvedené organizace producentů umožní využívat ustanovení tohoto článku pěstitelům, kteří nejsou přidruženi k žádnému z uskupení stanovených v nařízení (ES) č. 2200/96, kteří se zaváží uvádět na trh prostřednictvím těchto uskupení svou veškerou produkcí určenou ke zpracování na produkty uvedené v příloze I a kteří zaplatí příspěvek na celkové náklady na řízení tohoto režimu zajišťované organizací.
Smlouvy musí být podepsány před začátkem každého hospodářského roku.
Článek 3
1. Minimální cena, která má být zaplacena producentovi, se stanoví na základě:
a) minimální ceny použitelné v průběhu předcházejícího hospodářského roku;
b) vývoje tržních cen v odvětví ovoce a zeleniny;
c) nutnosti zajistit normální odbyt výchozích čerstvých produktů k různým určením, včetně zásobení zpracovatelského průmyslu.
2. Minimální cena se stanoví před začátkem každého hospodářského roku.
3. Minimální cena a prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 4
1. Podpora produkce nesmí být vyšší než rozdíl mezi minimální cenou placenou producentu ve Společenství a cenou suroviny v hlavních producentských a vyvážejících třetích zemích.
2. Výše podpory produkce se stanoví tak, aby umožnila odbyt produktů Společenství v mezích ustanovení odstavce 1. Aniž je dotčen článek 5, zohlední se při stanovení této výše zejména:
a) rozdíl mezi cenou suroviny stanovenou ve Společenství a cenou suroviny v hlavních konkurenčních třetích zemích;
b) výše podpory stanovená nebo vypočtená pro předcházející hospodářský rok před snížením stanoveným v odstavci 10, pokud se tento článek použije, a
c) u produktů, u kterých produkce Společenství představuje podstatnou část trhu, vývoj objemu zahraničního obchodu a cen, pokud tento poslední ukazatel vede ke snížení výše podpory.
3. Podpora produkce se stanoví v závislosti na čisté hmotnosti zpracovaného produktu. Koeficienty vyjadřující poměr mezi hmotností zpracované suroviny a čistou hmotností zpracovaného produktu se stanoví paušálně a na základě získaných zkušeností se pravidelně aktualizují.
4. Podpora produkce se zpracovatelům poskytuje pouze na zpracované produkty, které:
a) byly získány ze suroviny sklizené ve Společenství, za kterou žadatel zaplatil nejméně minimální cenu uvedenou v článku 3;
b) odpovídají minimálním požadavkům na jakost.
5. Cena suroviny hlavních konkurenčních třetích zemí se stanoví především na základě skutečně používaných cen čerstvých produktů srovnatelné jakosti určených ke zpracování ve stadiu ex zemědělský podnik, vážených na základě množství hotových produktů, které jsou vyváženy těmito třetími zeměmi.
6. U produktů, u nichž produkce ve Společenství představuje nejméně 50 % spotřebního trhu Společenství, se vývoj cen a objemu dovozů a vývozů hodnotí na základě srovnání údajů za kalendářní rok předcházející začátku hospodářského roku s údaji za předcházející kalendářní rok.
7. U produktů z rajčat se podpora produkce vypočítá pro:
a) rajčatový koncentrát kódu KN 200290;
b) rajčata celá loupaná odrůdy San Marzano nebo podobných odrůd kódu KN 200210;
c) rajčata celá loupaná odrůdy Roma nebo podobných odrůd kódu KN 200210;
d) rajčatovou šťávu kódu KN 200950.
8. Podpora produkce pro jiné produkty z rajčat se v daném případě odvodí z částek stanovených buď z podpory pro rajčatový koncentrát, s přihlédnutím zejména k obsahu sušiny v extraktu produktů, nebo u rajčat celých loupaných odrůdy Roma nebo podobných odrůd s přihlédnutím k tržním znakům produktů.
9. Komise stanoví postupem podle článku 29 před začátkem každého hospodářského roku výši produkční náhrady. Stejným postupem stanoví koeficienty uvedené v odstavci 3, minimální požadavky na jakost a ostatní prováděcí pravidla k tomuto článku.
10. U produktů z rajčat nesmějí celkové náklady v jednotlivých hospodářských letech překročit částku, které by bylo dosaženo, kdyby francouzské a portugalské kvóty pro koncentrát byly pro hospodářský rok 1997/1998 stanoveny takto:
Francie : 224323 tun,
Portugalsko : 670451 tun.
Za tím účelem se v souladu s odstavcem 9 snižuje podpora stanovená pro rajčatový koncentrát a odvozené produkty o 5,37 %. Jestliže se zvýšení francouzských a portugalských kvót plně nevyužije, může být po skončení hospodářského roku vyplacen příplatek.
Článek 5
1. Pro každý hospodářský rok se pro celé Společenství u dále uvedených produktů zavádí zaručený práh, jehož překročení má za následek snížení podpory. Tento práh se stanoví:
a) na 582000 tun čisté hmotnosti u broskví v sirupu a/nebo v přírodní ovocné šťávě;
b) na 102805 tun čisté hmotnosti u hrušek Williamsova čáslavka a Rocha v sirupu a/nebo přírodní ovocné šťávě.
2. Překročení prahů uvedených v odstavci 1 se hodnotí na základě průměrného množství vyrobeného během tří hospodářských let předcházejících roku, pro který musí být stanovena podpora. Je-li prahové množství překročeno, sníží se podpora pro následující hospodářský rok úměrně zjištěnému překročení u daného produktu.
Článek 6
1. Zavádí se režim kvót pro poskytování produkčních podpor u produktů z rajčat. Tato podpora je omezena na množství produktů odpovídající objemu 6836262 tun čerstvých rajčat.
2. Množství uvedené v odstavci 1 se každých pět let rozdělí mezi tři skupiny produktů, a to mezi rajčatový koncentrát, konzervovaná celá loupaná rajčata a jiné produkty podle průměrných množství produktů každé skupiny, u kterých byla dodržena minimální cena v průběhu pěti hospodářských let předcházejících hospodářskému roku, pro který se rozdělení provádí.
První rozdělení pro hospodářský rok 1997/1998 a pro čtyři následující roky je však toto:
- rajčatový koncentrát: 4585253 tun,
- konzervovaná celá loupaná rajčata: 1336119 tun,
- jiné produkty: 914890 tun.
3. Množství čerstvých rajčat stanovené v souladu s odstavcem 2 pro každou skupinu produktů se každý rok rozdělí mezi členské státy podle průměrných množství, u kterých byla minimální cena dodržena v průběhu tří hospodářských let předcházejících hospodářskému roku, pro který se rozdělení provádí.
Rozdělení pro hospodářské roky 1997/1998 a 1998/1999 je však uvedeno v příloze III.
Pro hospodářský rok 1999/2000 bude rozdělení provedeno v závislosti na průměrných množstvích, u kterých byla minimální cena dodržena v průběhu hospodářských roků 1997/1998 a 1998/1999.
Od hospodářského roku 1999/2000 nesmí žádné rozdělení podle členského státu a skupiny produktů ve smyslu tohoto odstavce vést k větším odchylkám než 10 % ve srovnání s množstvími přidělenými pro předcházející hospodářský rok. Je-li rozdělení provedeno podle odstavce 2, vypočte se toto procento z množství předcházejícího hospodářského roku, upraveného o variační koeficienty vyplývající z uvedeného rozdělení pro každou skupinu produktů.
4. Členské státy rozdělí přidělená množství mezi zpracovatelské podniky usazené na jejich území v závislosti na průměrných množstvích, u kterých byla dodržena minimální cena v průběhu tří hospodářských roků předcházejících hospodářskému roku, pro který je rozdělení prováděno, s výjimkou hospodářského roku 1996/1997, který se nebere v úvahu.
Pro první tři rozdělení pro hospodářské roky 1997/1998, 1998/1999 a 1999/2000 však budou u hospodářských roků 1993/1994, 1994/1995 a 1995/1996 brána v úvahu skutečně vyrobená množství.
5. Od hospodářského roku 1999/2000 se rozdělení uvedené v odstavcích 2 a 3 provede postupem podle článku 29. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví stejným postupem. Musí zahrnovat zejména pravidla použitelná u podniků, které začaly svoji činnost před méně než třemi roky, u nových podniků a v případě sloučení nebo zcizení podniků.
Článek 7
1. Podpora se poskytne pro produkci vinných hroznů určených k produkci sušených vinných hroznů odrůd sultánek, muškatelek a korintek.
Výše podpory se stanoví na hektar sklizené specializované plochy v závislosti na průměrném hektarovém výnosu z dané plochy. Stanoví se kromě toho s přihlédnutím:
a) k nutnosti zajistit udržení ploch tradičně věnovaných uvedené produkci;
b) k možnostem odbytu těchto sušených vinných hroznů.
Výše podpory může být rozlišena v závislosti na odrůdě vinných hroznů a jiných činitelích, které mohou ovlivnit výnosy.
2. Pro každý hospodářský rok se zavádí maximální zaručená plocha Společenství rovnající se průměru ploch věnovaných produkci uvedené v odstavci 1 v průběhu hospodářských roků 1987/1988, 1988/1989 a 1989/1990. Překročí-li specializované plochy věnované produkci vinných hroznů k produkci sušených vinných hroznů maximální zaručenou plochu, sníží se výše podpory pro následující hospodářský rok v závislosti na zjištěném překročení.
3. Podpora se vyplatí po sklizení ploch a po usušení produktů za účelem zpracování.
4. Producentům, kteří za účelem boje s mšičkou révokazem obnoví své vinice a kteří neobdrží v rámci orientační sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) žádné podpory poskytované v rámci strukturálních opatření proti mšičce révokazovi, je poskytována po dobu tří hospodářských let podpora stanovená s přihlédnutím k částce podpory uvedené v odstavci 1 a k částce podpory poskytované v rámci uvedených strukturálních opatření. V tomto případě se odstavec 3 nepoužije.
5. Komise stanoví postupem podle článku 29 před začátkem každého hospodářského roku výši podpory. Stejným postupem stanoví prováděcí pravidla k tomuto článku a případně zjistí překročení maximální zaručené plochy a stanoví snížení výše podpory z toho vyplývající.
Článek 8
Pro produkty uvedené v čl. 7 odst. 1 a pro produkty uvedené v příloze I, které jsou určené ke spotřebě v rámci Společenství nebo k vývozu do třetích zemí, mohou být postupem podle článku 29 stanoveny společné normy.
Článek 9
1. Subjekty schválené příslušnými členskými státy, dále nazývané "skladovací agentury", odkoupí v průběhu posledních dvou měsíců hospodářského roku množství sultánek, korintek a sušených fíků vyrobená ve Společenství během uvedeného hospodářského roku, pokud produkty odpovídají stanoveným požadavkům na jakost.
Množství sultánek a korintek nakoupené v souladu s odstavcem 2 nesmí přesáhnout 27370 tun.
2. Odkupní cena, za kterou skladovací agentury odkupují produkty uvedené v odstavci 1, se rovná:
a) u sušených fíků minimální ceně nejnižší třídy jakosti, snížené o 5 %;
b) u sultánek a korintek úrovni platné nákupní ceny pro hospodářský rok 1994/1995 upravované každoročně podle vývoje minimální dovozní ceny uvedené v článku 13 nebo od roku 2000 podle světových cen.
3. Odbyt produktů odkoupených skladovacími agenturami nesmí probíhat za podmínek, které ohrožují rovnováhu trhu a nezajišťují rovný přístup k prodávanému produktu a rovné jednání s kupujícími.
U produktů, jejichž odbyt nemůže proběhnout za normálních podmínek, mohou být přijata zvláštní opatření. V tomto případě může být požadována zvláštní jistota, aby se zajistilo splnění přijatých závazků, zejména pokud jde o určení produktu. Pokud závazky nebudou splněny nebo budou splněny jen částečně, tato jistota zcela nebo částečně propadne.
4. Podpora skladování se poskytuje skladovacím agenturám na množství produktů, které odkoupily, na skutečnou dobu jejich skladování. Tato podpora se však přestane poskytovat po uplynutí osmnácti měsíců od konce hospodářského roku, během kterého byly produkty odkoupeny.
5. Skladovací agentuře se poskytne finanční vyrovnání rovnající se rozdílu mezi nákupní cenou placenou skladovacími agenturami a prodejní cenou. Toto vyrovnání se sníží o případné zisky plynoucí z rozdílu mezi nákupní a prodejní cenou.
6. Pro účely odstavce 1 schválí členské státy skladovací agentury, které skýtají odpovídající záruky, že zajistí skladování v dobrých technických podmínkách a že s odkoupenými produkty dokáží náležitě hospodařit.
Tyto agentury jsou zejména povinny skladovat odkoupené produkty v oddělených prostorách a vést o nich odděleně účetnictví.
7. Produkty odkoupené v souladu s odstavcem 1 se prodávají buď prostřednictvím nabídkového řízení, nebo za ceny stanovené předem.
Nabídky se berou v úvahu pouze tehdy, je-li složena jistota.
8. Nákupní cena uvedená v odstavci 2 a prováděcí pravidla k tomuto článku, zejména pokud jde o podporu skladování, finanční vyrovnání a nákup a prodej produktů skladovacími agenturami, se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 10
1. Pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2, které mají velký hospodářský nebo ekologický význam na místní nebo oblastní úrovni a které jsou zejména vystaveny silné mezinárodní konkurenci, mohou být postupem podle článku 29 přijata zvláštní opatření na jejich propagaci a ke zvýšení jejich konkurenceschopnosti.
Tato opatření mohou zahrnovat zejména:
a) činnost zaměřenou na zlepšení způsobilosti sklizených produktů ke zpracování a přizpůsobení jejich znaků potřebám zpracovatelského průmyslu;
b) činnost zaměřenou na vědecké a technické upřesnění nových zpracovatelských postupů nebo technik s cílem zlepšit jakost a/nebo snížit produkční náklady u produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny;
c) činnost zaměřenou na vývoj nových produktů a/nebo nové využití zpracovaných produktů;
d) vypracování studií o hospodářství a trhu;
e) činnost zaměřenou na propagaci spotřeby a využití daných produktů.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 provádějí organizace producentů nebo jejich sdružení uznaná ve smyslu nařízení (ES) č. 2200/96 ve spolupráci s organizacemi zastupujícími hospodářské subjekty činné v oblasti zpracování produktu nebo produktů uvedeného odvětví a/nebo jeho či jejich uvedení na trh.
3. Z toho důvodu, aby se u chřestu určeného ke zpracování usnadnilo zavádění zvláštních opatření ke zlepšení jeho konkurenceschopnosti uvedených v odstavci 1, bude se podle tohoto článku poskytovat po dobu prvních tří let následujících po zavedení těchto opatření paušální podpora 500 ECU na hektar, nejvýše však na 9000 hektarů.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku, a zejména ta, jež umožňují zajištění komplementárnosti a slučitelnosti stanovených opatření s opatřeními přijatými podle článku 17 nařízení (ES) č. 2200/96 na jedné straně a s opatřeními financovanými podle článků 2, 5 a 8 nařízení (EHS) č. 4258/88 [6] na straně druhé, se stanoví postupem podle článku 29.
HLAVA II
Obchod se třetími zeměmi
Článek 11
1. Při dovozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 do Společenství nebo při vývozu těchto produktů ze Společenství lze vyžadovat předložení dovozní nebo vývozní licence.
Členské státy vydají licenci každému žadateli bez ohledu na místo jeho usazení ve Společenství a aniž tím jsou dotčena opatření přijatá k provádění článků 15, 16, 17 a 18.
Licence je platná na celém území Společenství. Vydání licence může být podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že produkty budou dovezeny nebo vyvezeny během doby platnosti licence; s výjimkou případů vyšší moci jistota zcela nebo zčásti propadne, jestliže se v uvedené lhůtě dovoz nebo vývoz neuskuteční, nebo jestliže se uskuteční pouze částečně.
2. Doba platnosti dovozních a vývozních licencí a další prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 12
1. Pokud toto nařízení nestanoví jinak, uplatňují se na produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 celní sazby společného celního sazebníku.
2. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 13
1. Pro produkty uvedené v příloze II se pro hospodářské roky 1997/1998, 1998/1999 a 1999/2000 stanoví minimální dovozní cena. Tato cena se stanoví zejména s přihlédnutím:
- k ceně s dodáním na hranice při dovozu do Společenství,
- k cenám platným na světových trzích,
- k situaci na vnitřním trhu Společenství,
- k vývoji obchodu se třetími zeměmi.
Není-li minimální dovozní cena dodržena, uplatní se kromě cla ještě vyrovnávací poplatek vypočítaný z cen používaných hlavními dodavatelskými třetími zeměmi.
2. Minimální dovozní cena sušených vinných hroznů se stanoví před začátkem hospodářského roku.
Tato cena musí být stanovena pro korintky a pro ostatní sušené vinné hrozny. U každé z těchto dvou skupin může být cena stanovena pro produkty v bezprostředním obalu o čisté hmotnosti, jež bude stanovena, a pro produkty v bezprostředním obalu o čisté hmotnosti převyšující tuto stanovenou hmotnost.
3. Minimální dovozní cena produktů z třešní a višní se stanoví před začátkem hospodářského roku. Tato cena může být stanovena pro produkty v bezprostředním obalu o stanovené čisté hmotnosti.
4. Minimální dovozní cenou sušených vinných hroznů je cena platná v den uskutečnění dovozu. Vyrovnávacím poplatkem je případně poplatek platný ve stejný den.
5. Minimální dovozní cenou produktů z třešní a višní je cena platná k datu přijetí oznámení o jejich propuštění do volného oběhu.
6. Vyrovnávací poplatky u sušených vinných hroznů se stanoví v návaznosti na stupnici dovozních cen. Rozdíl mezi minimální dovozní cenou a každým stupněm stupnice bude:
- 1 % minimální ceny u prvního stupně,
- 3, 6 a 9 % minimální ceny u druhého, třetího a čtvrtého stupně podle uvedeného pořadí.
Pátý stupeň se vztahuje na všechny případy, u kterých je dovozní cena nižší než dovozní cena používaná u čtvrtého stupně.
Maximální vyrovnávací poplatek u sušených vinných hroznů nepřekročí rozdíl mezi minimální cenou a částkou stanovenou na základě nejpříznivějších cen používaných na světovém trhu nejreprezentativnějšími třetími zeměmi u významných množství.
7. Je-li dovozní cena produktů z třešní a višní nižší než minimální cena těchto produktů, vybírá se vyrovnávací poplatek rovnající se rozdílu mezi těmito dvěma cenami.
8. Minimální dovozní cena, výše vyrovnávacího poplatku a jiná prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 14
1. Aby se vyloučily nebo potlačily nepříznivé účinky, které by na trhu Společenství mohl způsobit dovoz některých produktů uvedených v čl. 1 odst. 2, podléhá dovoz jednoho nebo více těchto produktů s celní sazbou stanovenou ve společném celním sazebníku dodatečnému dovoznímu clu, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 5 Dohody o zemědělství [7], uzavřené v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání, kromě případů, že dovozy naruší trh Společenství, nebo kdyby účinky byly s ohledem na zamýšlený cíl nepřiměřené.
2. Dodatečné clo lze uložit při dovozech za ceny nižší než jsou spouštěcí ceny, jež Společenství předá Světové obchodní organizaci.
Spouštěcí objemy, při jejichž překročení se ukládá dodatečné dovozní clo, se stanoví zejména na základě dovozů do Společenství uskutečněných v období tří let, které předchází roku, v němž se projeví nebo v němž hrozí, že se projeví, nepříznivé účinky uvedené v odstavci 1.
3. Dovozní ceny, které je nutné brát v úvahu při uložení dodatečného dovozního cla, se stanoví na základě dovozních cen CIF dané zásilky.
Dovozní ceny CIF se pro tento účel prověřují na základě reprezentativních cen daného produktu na světovém trhu nebo na dovozním trhu Společenství s tímto produktem.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29. Tato pravidla se týkají zejména:
a) produktů, na něž se ukládají dodatečná dovozní cla v souladu s článkem 5 Dohody o zemědělství zmíněné v odstavci 1 tohoto článku;
b) ostatních kritérií nezbytných k zajištění toho, aby byl odstavec 1 používán v souladu s článkem 5 uvedené dohody.
Článek 15
1. Celní kvóty pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 vyplývající z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání jsou otevřeny a spravovány podle prováděcích pravidel stanovených postupem podle článku 29.
2. Kvóty mohou být spravovány jedním z následujících způsobů nebo jejich kombinací:
a) způsob založený na časovém pořadí podaných žádostí (podle zásady "kdo dřív přijde, je dřív na řadě");
b) způsob rozdělování kvót úměrně k požadovaným množstvím v době podání žádostí (tzv. způsob "souběžného zkoumání");
c) způsob přihlížející k tradičním obchodním tokům (tzv. způsob "tradičních dovozců/nových žadatelů").
Mohou být stanoveny i jiné vhodné způsoby. Tyto způsoby nesmějí vést k jakékoli diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty.
3. Přijatý způsob správy vezme v případě potřeby v úvahu požadavky na zásobování trhu Společenství a nutnost zachovat rovnováhu tohoto trhu, přičemž může čerpat ze způsobů používaných v minulosti u kvót odpovídajících kvótám uvedeným v odstavci 1, aniž jsou dotčena práva vyplývající z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
4. Prováděcí pravidla uvedená v odstavci 1 stanoví otevírání kvót na jednoletém základě a, je-li to nutné, jejich vhodné časové rozvržení, určí způsob správy, který se má použít, a případně zahrnou:
a) záruky vztahující se na povahu a původ produktu a místo, odkud je dovezen;
b) ustanovení o uznávání dokladu, který slouží k ověření záruk uvedených v písmenu a) a
c) podmínky pro vydávání dovozních licencí a dobu jejich platnosti.
Článek 16
1. V míře nezbytné pro vývoz:
a) hospodářsky významného množství produktů bez přidaného cukru uvedených v čl. 1 odst. 2;
b) - bílého a surového cukru kódu KN 1701,
- glukosy a glukosového sirupu kódů KN 17023051, 17023059, 17023091, 17023099 a 17024090,
- isoglukosy kódů KN 17023010, 17024010, 17026010 a 17029030 a
- řepného a třtinového sirupu kódu KN ex17029099,
použitých v produktech uvedených v čl. 2 odst. 2 písm. b),
na základě cen těchto produktů v mezinárodním obchodě a v mezích vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 228 Smlouvy, může být rozdíl mezi těmito cenami a cenami platnými v rámci Společenství pokryt vývozní náhradou.
2. Pro přidělování množství, která lze vyvézt s náhradou, se stanoví postup, který:
a) je nejvhodnější pro povahu produktu a situaci na daném trhu, umožňuje nejúčinnější využití dostupných zdrojů a zohledňuje efektivnost a strukturu vývozů ze Společenství, aniž by však vedl k diskriminaci mezi malými a velkými hospodářskými subjekty;
b) je s přihlédnutím k požadavkům na správu pro hospodářské subjekty administrativně nejméně náročný;
c) vyhýbá se jakékoliv diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty.
3. Náhrada je stejná pro celé Společenství.
Pokud to vyžaduje situace v mezinárodním obchodě nebo zvláštní požadavky určitých trhů, může být pro daný produkt náhrada rozlišena podle místa určení tohoto produktu.
Náhrady se stanoví postupem podle článku 29. Stanovení probíhá v pravidelných intervalech.
Náhrady stanovené v pravidelných intervalech může Komise v případě nutnosti na žádost některého členského státu nebo z vlastního podnětu v mezidobí upravovat.
4. Náhrada se poskytuje pouze na základě žádosti a po předložení příslušné vývozní licence.
5. Výší náhrady je částka náhrady platná ke dni podání žádosti o licenci a v případě rozlišené náhrady je to částka, která je platná ke stejnému dni:
a) pro místo určení uvedené v licenci nebo
b) pro skutečné místo určení, liší-li se od místa určení uvedeného v licenci. V tomto případě nesmí použitelná částka překročit částku, která je platná pro místo určení uvedené v licenci.
Aby se zamezilo zneužívání pružnosti ustanovení tohoto odstavce, mohou být přijata vhodná opatření.
6. Postupem podle článku 29 se lze odchýlit od odstavců 4 a 5 v případě produktů, pro něž se poskytují náhrady v rámci potravinové pomoci.
7. Dodržování omezení objemů vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 228 Smlouvy je zajišťováno prostřednictvím vývozních licencí vydaných na referenční období v nich uvedená a použitelných na dotyčné produkty. S ohledem na dodržování závazků vyplývajících z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání nemá konec referenčního období vliv na platnost vývozních licencí.
8. Prováděcí pravidla k tomuto článku včetně ustanovení o přerozdělení dosud nepřidělených nebo nevyužitých množství, která lze vyvézt, se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 17
1. Tento článek se použije na náhrady uvedené v čl. 16 odst. 1 písm. a).
2. Při stanovení náhrady se berou v úvahu tyto skutečnosti:
a) stávající stav a předpokládaný vývoj:
- cen a dostupnosti produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny na trhu Společenství,
- cen obvyklých v mezinárodním obchodě;
b) minimální náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu z trhů Společenství do přístavů nebo do jiných míst vývozu Společenství, jakož i náklady na dopravu do zemí určení;
c) hospodářské aspekty zamýšlených vývozů;
d) omezení vyplývající ze smluv uzavřených v souladu s článkem 228 Smlouvy.
3. Ceny platné na trhu Společenství u produktů uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. a) se stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
Ceny platné v mezinárodním obchodě se stanoví s přihlédnutím:
a) ke kurzům zjištěným na trzích třetích zemí;
b) k nepříznivějším cenám ve třetích zemích určení používaným při dovozu z jiných třetích zemí;
c) k cenám produktů zjištěným ve vyvážejících třetích zemích;
d) k nabídkovým cenám na hranici Společenství.
4. Náhrada je vyplacena, jestliže se prokáže, že produkty:
- byly vyvezeny ze Společenství,
- mají původ ve Společenství a
- v případě rozlišené náhrady dosáhly místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena, aniž je dotčen čl. 16 odst. 5 písm b). Postupem podle článku 29 však mohou být stanoveny odchylky od tohoto pravidla, pokud budou vymezeny podmínky, jež jsou schopny poskytnout rovnocenné záruky.
5. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 18
1. Tento článek se použije na náhradu uvedenou v čl. 16 odst. 1 písm. b).
2. Výše náhrady se musí rovnat:
- u surového cukru, bílého cukru a řepného a třtinového sirupu částce vývozní náhrady pro tyto produkty v nezměněném stavu, která je stanovena v souladu s článkem 17 nařízení Rady (EHS) č. 1785/81 ze dne 30. června 1981 o společné organizaci trhu s cukrem [8] a s ustanoveními přijatými k jeho provádění,
- u isoglukosy výši vývozní náhrady pro tento produkt v nezměněném stavu, která je stanovena v souladu s článkem 17 nařízení Rady (EHS) č. 1785/81 a s ustanoveními přijatými k jeho provádění,
- u glukosy a glukosového sirupu výši vývozní náhrady pro tyto produkty v nezměněném stavu, která je stanovena pro každý z těchto produktů v souladu s článkem 13 nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [9] a s ustanoveními přijatými k jeho provádění.
3. Aby bylo možno získat náhradu, musejí být zpracované produkty při vývozu provázeny prohlášením žadatele, které obsahuje údaje o množství surového cukru, bílého cukru a řepného třtinového sirupu, isoglukosy, glukosy a glukosového sirupu, které bylo použito při zpracování.
Správnost prohlášení uvedeného v prvním pododstavci podléhá kontrole příslušných orgánů dotyčného členského státu.
4. Pokud náhrada nepostačuje k umožnění vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. b), použijí se na tyto produkty místo ustanovení pro náhradu uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. a) ustanovení odst. 1 písm. b) uvedeného článku.
5. Náhrada se poskytne při vývozu produktů:
a) které mají původ ve Společenství;
b) které jsou dovezeny ze třetích zemí a u nichž byla během dovozu zaplacena dovozní cla uvedená v článku 12, pokud vývozce prokáže:
- že produkt určený k vývozu a dříve dovezený produkt jsou jeden a tentýž a
- že při dovozu tohoto produktu bylo vybráno dovozní clo.
V případě uvedeném v písm. b) se náhrada u jednotlivých produktů rovná dovoznímu clu, je-li toto clo nižší než použitelná náhrada; pokud je dovozní clo vyšší než náhrada, použije se uvedená náhrada.
6. Náhrada je vyplacena, jestliže se prokáže, že produkty:
- odpovídají jedné ze dvou podmínek uvedených v odstavci 5,
- byly vyvezeny ze Společenství a
- v případě rozlišené náhrady dosáhly místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena, aniž je dotčen čl. 16 odst. 5 písm. b). Postupem podle článku 29 však mohou být stanoveny odchylky od tohoto pravidla, pokud budou vymezeny podmínky, jež jsou schopny poskytnout rovnocenné záruky.
7. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 19
1. V míře nezbytné pro řádné fungování společných organizací trhu s obilovinami, cukrem a ovocem a zeleninou může Rada na návrh Komise hlasovacím postupem podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy ve zvláštních případech zcela nebo částečně vyloučit používání režimu aktivního zušlechťovacího styku:
- u produktů uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. b) a
- u ovoce a zeleniny určených ke zpracování na produkty uvedené v čl. 1 odst. 2.
2. Komise odchylně od odstavce 1 v případech, ve kterých situace uvedená v odstavci 1 vyžaduje obzvláště nutně zakročení, a je-li trh Společenství narušen nebo hrozí jeho narušení aktivním zušlechťovacím stykem, rozhodne z vlastního podnětu nebo na návrh některého členského státu o vhodných opatřeních; opatření jsou sdělena Radě a členským státům, jejich doba platnosti nesmí překročit šest měsíců a jsou okamžitě použitelná. Pokud některý členský stát předloží Komisi žádost, Komise přijme rozhodnutí do jednoho týdne od jejího obdržení.
3. Rozhodnutí Komise může kterýkoliv členský stát do jednoho týdne ode dne jeho sdělení předložit Radě k přezkoumání. Rada může kvalifikovanou většinou rozhodnutí Komise potvrdit, změnit nebo zrušit. Nepřijme-li Rada do tří měsíců žádné rozhodnutí, je rozhodnutí Komise považováno za zrušené.
Článek 20
1. Je-li podle článku 20 nařízení (EHS) č.1785/81 při vývozu bílého cukru vybírána dávka převyšující 5 ECU na 100 kg, může být postupem podle článku 29 rozhodnuto o vybírání vývozního poplatku u produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 a obsahujících nejméně 35 % přidaného cukru.
2. Výše vývozního poplatku se stanoví s přihlédnutím:
- k druhu produktu z ovoce nebo zeleniny s přidaným cukrem,
- k obsahu přidaného cukru v daném produktu,
- k ceně bílého cukru platné ve Společenství a k ceně platné na světovém trhu,
- k vývozní dávce platné pro bílý cukr,
- k hospodářským aspektům použití tohoto poplatku.
3. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 21
1. Na zařazení produktů, na něž se vztahuje toto nařízení, se použijí obecná pravidla pro výklad kombinované nomenklatury a zvláštní pravidla pro její používání; celní nomenklatura vyplývající z používání tohoto nařízení se přejímá do společného celního sazebníku.
2. Pokud toto nařízení nebo právní předpisy přijaté na jeho základě nestanoví jinak, je při dovozu ze třetích zemí zakázáno:
- vybírání jakýchkoli poplatků s účinkem rovnocenným clu,
- uplatňování jakýchkoli množstevních omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem.
Článek 22
1. Pokud je v důsledku dovozu nebo vývozu trh Společenství s jedním nebo více produkty uvedenými v čl. 1 odst. 2 vážně narušen nebo hrozí-li, že bude vážně narušen, a tím budou ohroženy cíle stanovené v článku 39 Smlouvy, mohou být pro obchod se třetími zeměmi přijímána vhodná opatření po dobu, po kterou toto narušení nebo jeho hrozba trvá.
Rada na návrh Komise hlasovacím postupem podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy stanoví obecná prováděcí pravidla k tomuto odstavci a určí, v jakých případech a v rámci jakých mezí mohou členské státy přijmout ochranná opatření.
2. Pokud nastane situace uvedená v odstavci 1, rozhodne Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu o nezbytných opatřeních, která jsou sdělena členským státům a která jsou okamžitě použitelná. Pokud členský stát předloží Komisi žádost, Komise o ní rozhodne do tří pracovních dnů od jejího obdržení.
3. Opatření, o kterém rozhodne Komise, může kterýkoliv členský stát do tří pracovních dnů ode dne jeho sdělení předložit Radě k přezkoumání. Rada se sejde neprodleně. Kvalifikovanou většinou může dotčené opatření potvrdit, změnit nebo zrušit.
4. Tento článek se použije v souladu se závazky vyplývajícími z dohod uzavřených podle čl. 228 odst. 2 Smlouvy.
HLAVA III
Obecná ustanovení
Článek 23
Články 92, 93 a 94 Smlouvy se použijí na produkci a obchod s produkty uvedenými v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 24
Při kontrole dodržování předpisů Společenství týkajících se trhu se zpracovaným ovocem a zeleninou se použijí ustanovení hlavy VI nařízení (ES) č. 2200/96 o vnitrostátní kontrole a kontrole Společenství.
Článek 25
Peněžité a nepeněžité správní sankce se stanoví s ohledem na vlastní potřeby odvětví postupem podle článku 29.
Článek 26
Jsou-li pro usnadnění přechodu od předchozí úpravy k úpravě stanovené tímto nařízením nezbytná určitá opatření, přijmou se postupem podle článku 29.
Článek 27
1. Členské státy a Komise si navzájem sdělují údaje nezbytné pro používání tohoto nařízení. Údaje, které je třeba sdělovat, se stanoví postupem podle článku 29. Pravidla sdělování a šíření údajů se stanoví týmž postupem.
2. Právní a správní předpisy přijaté členskými státy k provádění tohoto nařízení nebo na jeho základě se sdělí Komisi nejpozději jeden měsíc po jejich přijetí.
3. Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření k postihu porušení ustanovení tohoto nařízení a k předcházení a zamezení podvodům.
Článek 28
Zřizuje se Řídící výbor pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny (dále jen "výbor") složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
Článek 29
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Při hlasování ve výboru je hlasům členských států přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. a) Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná.
b) Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout odlišné rozhodnutí.
Článek 30
Výbor může posoudit jakoukoli jinou otázku, kterou mu předloží jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
Článek 31
Náklady vzniklé používáním článků 2 a 7, čl. 9 odst. 4 a 5 a čl. 10 odst. 3 se považují za intervence zaměřené na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 729/70 ze dne 21. dubna 1970 o financování společné zemědělské politiky [10].
Článek 32
Toto nařízení musí být prováděno tak, aby se současně a vhodným způsobem zohlednily cíle stanovené v článcích 39 a 110 Smlouvy.
Článek 33
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 1997. Avšak hlava I se použije na každý z dotčených produktů až od počátku hospodářského roku 1997/1998.
2. Ke dni použitelnosti odpovídajících ustanovení tohoto nařízení se zrušují tato nařízení:
- nařízení Rady (EHS) č. 426/86 ze dne 24. února 1986 o společné organizaci trhu s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [11],
- nařízení Rady (EHS) č. 2245/88 ze dne 19. července 1988, kterým se zavádí režim zaručeného prahového množství pro broskve a hrušky v sirupu [12],
- nařízení Rady (EHS) č. 1206/90 ze dne 7. května 1990, kterým se stanoví obecná pravidla k režimu podpory produkce v odvětví zpracovaného ovoce a zeleniny [13],
- nařízení Rady (EHS) č. 668/93 ze dne 17. března 1993 o zavedení limitu poskytování podpory produkce produktů zpracovaných z rajčat [14].
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení a čtou se podle srovnávací tabulky uvedené v příloze IV.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 28. října 1996.
REGULAMENTO (CE) Nº 2201/96 DO CONSELHO de 28 de Outubro de 1996 que estabelece a organização comum de mercado no sector dos produtos transformados à base de frutas e produtos hortícolas
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, os seus artigos 42º e 43º,
Tendo em conta a proposta da Comissão (1),
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (2),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social (3),
(1) Considerando que o sector das frutas e produtos hortícolas em geral está submetido a diversos factores de mudança, a que a Comunidade deve fazer face através de uma reorientação das regras de base das suas organizações do mercado; que, no que se refere a determinados produtos transformados, é além disso conveniente ter em conta a situação dos mercados internacionais; que, devido às numerosas alterações de que a organização comum do mercado dos produtos transformados à base de frutas e produtos hortícolas foi objecto desde a sua introdução, é conveniente, por motivos de clareza, adoptar um novo regulamento;
(2) Considerando que certos produtos transformados se revestem de uma importância especial nas regiões mediterrânicas da Comunidade, onde os preços no produtor são sensivelmente superiores aos verificados nos países terceiros; que, à luz das provas dadas no passado pelo regime de ajuda à produção baseado na assinatura de contratos que assegurem o abastecimento regular da indústria contra pagamento de um preço mínimo aos produtores, é oportuno manter esse regime; que é, no entanto, conveniente, em paralelo com os produtos frescos, reforçar o papel das organizações de produtores, a fim de assegurar uma maior concentração da oferta, gerir esta última de modo mais racional e, por fim, facilitar o controlo do respeito do preço mínimo nos produtores;
(3) Considerando que, dado o vínculo existente entre os preços dos produtos destinados ao consumo em estado fresco e os destinados a transformação, é conveniente prever que, na determinação do preço no produtor, seja tida em conta a evolução dos preços de mercado no sector das frutas e produtos hortícolas e a necessidade de manter um equilíbrio adequado entre os diversos escoamentos do produto fresco;
(4) Considerando que o montante da ajuda deve compensar a diferença entre os preços pagos aos produtores na Comunidade e os preços pagos nos países terceiros; que é, por conseguinte, conveniente prever um modo de cálculo que tenha designadamente em conta essa diferença e a incidência da evolução do preço mínimo, sem prejuízo da aplicação de certos elementos técnicos;
(5) Considerando que, devido às importantes disponibilidades em matérias-primas e à elasticidade da capacidade de transformação, a concessão da ajuda à produção pode levar, em certos casos, a uma significativa extensão da mesma; que, para evitar as dificuldades de escoamento que daí poderiam resultar, é conveniente prever limitações à concessão da ajuda, sob a forma, consoante os produtos, de um limiar de garantia ou de um regime de quotas;
(6) Considerando que a experiência adquirida em relação aos produtos transformados à base de tomate leva à adopção de um regime mais flexível, destinado a aumentar o dinamismo das empresas e a competitividade da indústria comunitária; que as quotas por grupo de produtos e por Estado-membro devem ser estabelecidas forfetariamente para os dois primeiros anos de aplicação do novo regime; que o montante da ajuda para os concentrados e seus derivados deve ser diminuído para compensar o aumento das despesas resultante do aumento das quotas de concentrado de tomate e dos outros produtos em relação ao antigo regime;
(7) Considerando que o sector das uvas secas apresenta particularidades que levaram à aplicação de um sistema de ajuda em relação à superfície especializada cultivada; que este sistema, bem como o sistema da superfície máxima garantida, que tem por objectivo evitar uma extensão desmesurada da cultura de uvas destinadas a secagem, devem, tal como no passado, ser mantidos no mesmo regulamento;
(8) Considerando que prosseguem as acções de replantação para combate à filoxera; que, a fim de evitar uma suspensão da operação quando existem ainda superfícies importantes por replantar, é conveniente manter o sistema de ajuda em benefício dos produtores que replantam as suas vinhas para combater a filoxera;
(9) Considerando que, para facilitar o escoamento dos produtos transformados e melhor adaptar a sua qualidade às exigências do mercado, é conveniente prever a possibilidade de fixação de normas;
(10) Considerando que, nos sectores das uvas secas e dos figos secos, deve manter-se, sem prejuízo de determinados ajustamentos, o sistema de armazenagem em termo de campanha, limitado a uma determinada quantidade de uvas secas; que é necessário estabelecer os níveis dos preços de compra para cada um dos produtos, atendendo às suas particularidades;
(11) Considerando que é conveniente prever a possibilidade de pôr em prática medidas específicas a favor de determinados sectores confrontados com a concorrência internacional em casos em que a sua produção se revista de grande importância local ou regional; que essas medidas devem contemplar melhoramentos estruturais que visem o aumento da competitividade e o fomento da utilização dos produtos em causa; que é conveniente prever transitoriamente uma ajuda forfetária a favor das superfícies actuais de cultura de espargos destinados à transformação, atendendo à situação do sector;
(12) Considerando que o Regulamento (CE) nº 3290/94 (4) adoptou as adaptações e medidas transitórias necessárias no sector da agricultura para a execução dos acordos concluídos no âmbito das negociações comerciais multilaterais do «Uruguay Round», nomeadamente no que se refere ao novo regime de comércio com os países terceiros no sector dos produtos transformados à base de frutas e produtos hortícolas; que são retomadas no presente regulamento as disposições constantes do anexo XIV do Regulamento (CE) nº 3290/94; que, todavia, por uma preocupação de simplificação, é conveniente conferir à Comissão competência para a aplicação de determinadas disposições técnicas, relativas a uma eventual escassez de açúcar;
(13) Considerando que o funcionamento do mercado interno seria comprometido pela concessão de determinadas ajudas; que é, por conseguinte, conveniente que as disposições do Tratado que permitem apreciar os auxílios concedidos pelos Estados-membros e proibir os incompatíveis com o mercado comum sejam tornadas aplicáveis no sector objecto do presente regulamento;
(14) Considerando que é conveniente aplicar ao sector dos produtos transformados à base de frutos e produtos hortícolas o disposto no Regulamento (CE) nº 2200/96 do Conselho, de 28 de Outubro de 1996, que estabelece a organização comum de mercado no sector das frutas e produtos hortícolas (5), a fim de não duplicar as normas e os organismos de controlo; que é também necessário prever sanções para assegurar uma aplicação uniforme do novo regime em toda a Comunidade;
(15) Considerando que a organização comum do mercado no sector dos produtos transformados à base de frutas e produtos hortícolas deve ter em conta, paralelamente e de forma adequada, os objectivos previstos nos artigos 39º e 110º do Tratado;
(16) Considerando que, para facilitar a execução das disposições do presente regulamento, é conveniente prever um processo que instaure uma estreita cooperação entre os Estados-membros e a Comissão no seio de um comité de gestão,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1º
1. O presente regulamento estabelece a organização comum do mercado no sector dos produtos transformados à base de frutas e produtos hortícolas.
2. A organização comum abrange os produtos seguintes:
POSIÇÃO NUMA TABELA
3. As campanhas de comercialização dos produtos a que se refere o nº 2 serão fixadas, se necessário, de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º
TÍTULO I Regime de ajudas
Artigo 2º
1. Aos produtos constantes do anexo I obtidos a partir de frutas e produtos hortícolas colhidos na Comunidade é aplicado um regime de ajuda à produção.
2. A ajuda à produção é concedida ao transformador que pela matéria-prima tenha pago ao produtor um preço pelo menos igual ao preço mínimo nos termos dos contratos celebrados entre, por um lado, as organizações de produtores reconhecidas ou pré-reconhecidas ao abrigo do Regulamento (CE) nº 2200/96, e, por outro, os transformadores.
Todavia, durante as cinco campanhas de comercialização a partir da aplicação do presente regulamento, os contratos podem também vincular os transformadores a produtores individuais, relativamente a uma quantidade que não exceda, nas diferentes campanhas, respectivamente 75 %, 65 %, 55 %, 40 % e 25 % da quantidade que dá direito à ajuda à produção.
As organizações de produtores supracitadas farão beneficiar do disposto no presente artigo os empresários não filiados em nenhuma das estruturas colectivas previstas pelo Regulamento (CE) nº 2200/96 que se comprometam a comercializar por seu intermédio a totalidade da sua produção destinada ao fabrico de produtos constantes do anexo I e paguem uma contribuição para as despesas globais de gestão do regime pela organização.
Os contratos devem ser assinados antes do início de cada campanha de comercialização.
Artigo 3º
1. O preço mínimo a pagar ao produtor é determinado com base:
a) No preço mínimo aplicável durante a campanha de comercialização anterior;
b) Na evolução dos preços de mercado no sector das frutas e produtos hortícolas;
c) Na necessidade de assegurar o escoamento normal do produto fresco de base para os diferentes destinos, incluindo o abastecimento da indústria de transformação.
2. O preço mínimo será fixado antes do início de cada campanha de comercialização.
3. O preço mínimo e as regras de execução do presente artigo serão adoptados de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º
Artigo 4º
1. A ajuda à produção não pode ser superior à diferença existente entre o preço mínimo pago ao produtor na Comunidade e o preço da matéria-prima dos principais países terceiros produtores e exportadores.
2. O montante da ajuda à produção será fixado de modo a permitir o escoamento do produto comunitário, sem ultrapassar o disposto no nº 1. No estabelecimento desse montante, e sem prejuízo do artigo 5º, atender-se-á nomeadamente:
a) À diferença entre o custo da matéria-prima praticado na Comunidade e o dos principais países terceiros concorrentes;
b) Ao montante da ajuda fixado, ou calculado antes da redução prevista no nº 10 se esta for aplicável, para a campanha de comercialização anterior; e
c) Em relação aos produtos para os quais a produção comunitária representa uma parte substancial do mercado, à evolução do volume do comércio externo e do seu preço, sempre que este último critério conduza a uma diminuição do montante da ajuda.
3. A ajuda à produção será fixada em função do peso líquido do produto transformado. Os coeficientes que exprimem a relação entre o peso da matéria-prima utilizada e o peso líquido do produto transformado serão fixados forfetariamente e actualizados regularmente, com base na experiência adquirida.
4. A ajuda à produção será paga aos transformadores apenas por produtos transformados:
a) Obtidos a partir de uma matéria-prima colhida na Comunidade, pela qual o interessado tenha pago pelo menos o preço mínimo referido no artigo 3º;
b) Conformes com as exigências de qualidade mínima.
5. O preço da matéria-prima dos principais países terceiros concorrentes será determinado principalmente com base nos preços realmente praticados na fase de saída da exploração agrícola para os produtos frescos de qualidade comparável utilizados para transformação, ponderados em função das quantidades de produtos acabados exportados por esses países terc quais a produção comunitária representa pelo menos 50 % do mercado do consumo comunitário, a evolução dos preços e do volume das importações e das exportações será apreciada com base nos dados do ano civil que precede o início da campanha em relação aos dados do ano civil anterior.
7. No que se refere aos produtos transformados à base de tomate, será calculada a ajuda à produção para:
a) O concentrado de tomate do código NC 2002 90;
b) O tomate pelado inteiro, obtido a partir da variedade San Marzano ou de variedades análogas do código NC 2002 10;
c) O tomate pelado inteiro obtido a partir da variedade Roma ou de variedades análogas do código NC 2002 10;
d) O sumo de tomate do código NC 2009 50.
8. A ajuda à produção para os outros produtos transformados à base de tomate será derivada dos montantes fixados, conforme o caso, quer para o concentrado de tomate - tendo nomeadamente em conta o teor de extracto seco dos produtos - quer para o tomate pelado inteiro, obtido a partir da variedade Roma ou de variedades análogas, tendo nomeadamente em conta as características comerciais dos produtos.
9. A Comissão fixará o montante da ajuda à produção, de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º, antes do início de cada campanha. A Comissão adoptará, nos termos do mesmo procedimento, os coeficientes referidos no nº 2, as exigências mínimas de qualidade e as demais regras de execução do presente artigo.
10. No que se refere aos produtos transformados à base de tomate, as despesas globais não devem exceder, em cada campanha de comercialização, o montante que seria alcançado se as quotas francesa e portuguesa aplicáveis ao concentrado na campanha de 1997/1998 tivessem sido fixadas do seguinte modo:
POSIÇÃO NUMA TABELA
Para o efeito, a ajuda fixada para o concentrado de tomate e seus derivados em conformidade com o nº 9 é reduzida em 5,37 %. Um complemento eventual será pago após a campanha se o aumento das quotas francesa e portuguesa não for integralmente utilizado.
Artigo 5º
1. Para cada campanha de comercialização e para os produtos a seguir designados é instituído um limiar de garantia para a Comunidade, cuja ultrapassagem implicará a redução da ajuda à produção. O limiar é fixado:
a) Em relação aos pêssegos em calda e/ou em sumo natural desse fruto, numa quantidade de 582 000 toneladas, expressa em peso líquido;
b) Em relação às peras Williams e Rocha em calda e/ou em sumo natural desse fruto, numa quantidade de 102 805 toneladas, expressa em peso líquido.
2. A ultrapassagem dos limiares referidos no nº 1 será avaliada com base na média das quantidades produzidas no decurso das três campanhas anteriores à campanha em relação à qual deve ser fixada a ajuda à produção. Sempre que o limiar for ultrapassado, será reduzida a ajuda relativa à campanha seguinte, em função da ultrapassagem verificada para o produto em causa.
Artigo 6º
1. É instituído um regime de quotas para a concessão da ajuda à produção de produtos transformados à base de tomate. A ajuda à produção será limitada a uma quantidade de produtos transformados correspondente a um volume de tomate fresco de 6 836 262 toneladas.
2. A quantidade indicada no nº 1 será repartida, de cinco em cinco anos, por três grupos de produtos - concentrado de tomate, tomate pelado inteiro em conserva e outros produtos -, em função da média das quantidades produzidas, respeitando o preço mínimo, no decurso das cinco campanhas de comercialização anteriores àquela em relação à qual é efectuada a repartição.
Todavia, a primeira repartição, a título da campanha de 1997/1998 e das quatro seguintes, será efectuada do seguinte modo:
- concentrado de tomate:
4 585 253 toneladas,
- tomate pelado inteiro em conserva:
1 336 119 toneladas,
- outros produtos:
914 890 toneladas.
3. A quantidade de tomate fresco, fixada em conformidade com o número anterior em relação a cada grupo de produtos, será anualmente repartida pelos Estados-membros, em função da média das quantidades que tenham sido produzidas, respeitando o preço mínimo, no decurso das três campanhas de comercialização anteriores àquela em relação à qual é efectuada a repartição.
Todavia, a repartição a título das campanhas de 1997/1998 e 1998/1999 é a fixada no anexo III.
Para a campanha 1999/2000, a repartição é efectuada em função da média das quantidades produzidas que tenham respeitado o preço mínimo durante as campanhas de 1997/1998 e 1998/1999.
A partir da campanha 1999/2000, nenhuma repartição ao abrigo do presente número pode conduzir a uma variação, por Estado-membro e por grupo de produtos, superior a 10 % em relação às quantidades atribuídas na campanha anterior. Sempre que se proceder a uma repartição ao abrigo do nº 2, essa percentagem será calculada em relação às quantidades da campanha anterior, afectadas dos coeficientes de variação decorrentes, para cada grupo de produtos, da referida repartição.
4. Os Estados-membros repartirão pelas empresas de transformação estabelecidas no seu território as quantidades que lhes tiverem sido atribuídas, em função da média das quantidades que tenham sido produzidas respeitando o preço mínimo, no decurso das três campanhas de comercialização anteriores à campanha em relação à qual é efectuada a repartição, com a excepção da campanha de 1996/1997, que não é tida em consideração.
Todavia, em relação às três primeiras repartições, a título das campanhas de 1997/1998, 1998/1999 e 1999/2000, serão tidas em conta, no que diz respeito às campanhas de comercialização de 1993/1994, 1994/1995 e 1995/1996, as quantidades realmente produzidas.
5. A partir da campanha 1999/2000, as repartições a que se referem os nºs 2 e 3 serão efectuadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º As regras de execução do presente artigo, que incluirão designadamente as regras aplicáveis às empresas que tenham iniciado a sua actividade há menos de três anos, às novas empresas e em caso de fusão ou alienação de empresas, serão adoptadas nos termos do mesmo procedimento.
Artigo 7º
1. É concedida uma ajuda à cultura de uvas destinadas à produção de uvas secas das variedades sultana e Moscatel e de uvas secas de Corinto.
O montante da ajuda será fixado por hectare de superfícies especializadas colhidas, em função do rendimento médio por hectare destas últimas. Na sua fixação, ter-se-á ainda em conta:
a) A necessidade de assegurar a manutenção das superfícies tradicionalmente consagradas àquelas culturas;
b) As possibilidades de escoamento dessas uvas secas.
O montante da ajuda pode ser diferenciado em função das variedades, bem como de outros factores que possam afectar os rendimentos.
2. Para cada campanha de comercialização, é criada uma superfície máxima garantida comunitária, igual à média das superfícies consagradas às culturas a que se refere o nº 1 durante as campanhas de 1987/1988, 1988/1989 e 1989/1990. Se as superfícies especializadas consagradas à produção de uvas secas excederem a superfície máxima garantida, será reduzido o montante da ajuda relativa à campanha de comercialização, em função do excesso verificado.
3. A ajuda será paga quando as superfícies tiverem sido colhidas e os produtos tiverem sido secos para serem transformados.
4. Os produtores que replantem as suas vinhas para combater a filoxera e não beneficiem das ajudas previstas nas acções estruturais contra essa doença tomadas a cargo pelo FEOGA, secção «Orientação», beneficiarão, durante três campanhas, de uma ajuda em cuja fixação serão tidos em conta o montante da ajuda referida no nº 1 e o montante da ajuda concedida com relação às referidas acções estruturais. Neste caso, não é aplicável o nº 3.
5. A Comissão fixará o montante da ajuda nos termos do procedimento previsto no artigo 29º, antes do início de cada campanha de comercialização. A Comissão adoptará nos termos do mesmo procedimento as regras de execução do presente artigo e verificará se houve a ultrapassagem da superfície máxima garantida e, na afirmativa, determinará a consequente redução do montante da ajuda.
Artigo 8º
Podem ser fixadas normas comuns nos termos do procedimento previsto no artigo 29º para os produtos a que se refere o nº 1 do artigo 7º e para os produtos constantes do anexo I, destinados ao consumo na Comunidade ou exportados para países terceiros.
Artigo 9º
1. Os organismos aprovados pelos Estados-membros em causa, a seguir denominados «organismos de armazenagem», comprarão, nos últimos dois meses da campanha de comercialização, as quantidades de sultanas, de uvas secas de Corinto e de figos secos produzidas na Comunidade durante a campanha em curso, desde que esses produtos satisfaçam requisitos de qualidade a determinar.
As quantidades de sultanas e de uvas secas de Corinto compradas nos termos do nº 2 não podem exceder 27 370 toneladas.
2. O preço de compra por que os organismos de armazenagem comprarão os produtos a que se refere o nº 1 será igual:
a) Em relação aos figos secos, ao preço mínimo correspondente à categoria de qualidade mais baixa diminuído de 5 %;
b) Em relação às sultanas e uvas secas de Corinto, ao nível do preço de compra em vigor na campanha de 1994/1995, adaptado anualmente em função da evolução do preço mínimo de importação referido no artigo 13º ou, a partir de 2000, dos preços mundiais.
3. O escoamento dos produtos comprados pelos organismos de armazenagem deve realizar-se em condições tais que não seja comprometido o equilíbrio do mercado e sejam asseguradas a igualdade de acesso aos produtos a vender e a igualdade de tratamento dos compradores.
Para os produtos que não possam ser escoados em condições normais, podem ser tomadas medidas especiais. Nesse caso, pode ser exigida uma garantia especial, a fim de obrigar ao cumprimento dos compromissos assumidos, designadamente no que se refere ao destino do produto. A garantia fica perdida na totalidade ou em parte se os compromissos não forem respeitados ou se apenas o forem parcialmente.
4. Será concedida aos organismos de armazenagem uma ajuda à armazenagem, para as quantidades de produtos que tiverem comprado e pelo período efectivo de armazenagem destes. O pagamento da ajuda cessa, porém, no termo do período de dezoito meses que se segue ao final da campanha em que o produto tenha sido comprado.
5. Será concedida ao organismo de armazenagem uma compensação financeira igual à diferença entre o preço de compra pago pelos organismos de armazenagem e o preço de venda. A essa compensação deduzir-se-ão eventuais benefícios resultantes da diferença entre o preço de compra e o preço de venda.
6. Para efeitos do nº 1, os Estados-membros aprovarão os organismos de armazenagem que oferecerem garantias adequadas de, por um lado, assegurarem uma armazenagem em boas condições técnicas e, por outro, efectuarem uma gestão satisfatória dos produtos comprados.
Esses organismos têm, nomeadamente, a obrigação de efectuar uma armazenagem dos produtos comprados em locais distintos e de manter uma contabilidade separada para esses produtos.
7. A colocação à venda dos produtos comprados em conformidade com o nº 1 far-se-á quer por adjudicação quer por vendas a preços previamente fixados.
As propostas só serão tomadas em consideração mediante constituição de uma garantia.
8. O preço de compra a que se refere o nº 2 e as regras de execução do presente artigo, nomeadamente no que diz respeito à ajuda à armazenagem, à compensação financeira e à compra e venda dos produtos pelos organismos de armazenagem, serão adoptados nos termos do procedimento previsto no artigo 29º
Artigo 10º
1. Para os produtos referidos no nº 2 do artigo 1º com grande importância, económica ou ecológica, a nível local ou regional, que enfrentem designadamente uma forte concorrência internacional, podem ser adoptadas, nos termos do procedimento previsto no artigo 29º, medidas específicas tendentes a aumentar a sua competitividade.
Tais medidas podem incluir nomeadamente:
a) Acções tendentes a melhorar a aptidão para serem transformados dos produtos colhidos e a adequação das suas características às necessidades das indústrias de transformação;
b) Acções tendentes ao aperfeiçoamento científico e técnico de novos modos operatórios ou de processos destinados a aumentar a qualidade e/ou reduzir os custos de produção dos produtos transformados;
c) Acções tendentes ao desenvolvimento de novos produtos e/ou de novas utilizações dos produtos transformados;
d) Realização de estudos económicos e de mercado;
e) Acções tendentes a promover o consumo e utilização dos produtos em causa.
2. As medidas previstas no nº 1 serão executadas por organizações de produtores ou suas associações reconhecidas ao abrigo do Regulamento (CE) nº 2200/96, em associação com organizações representativas dos operadores que exercem actividades de transformação e/ou comercialização do produto ou produtos do sector em causa.
3. No que se refere aos espargos destinados à transformação e para facilitar o lançamento de medidas específicas que visem melhorar a competitividade, como as referidas no nº 1, é concedida ao abrigo do presente artigo, durante os três primeiros anos que se referem à aplicação dessas medidas, uma ajuda forfetária de 500 ecus por hectare, para um máximo de 9 000 hectares.
4. As regras de execução do presente artigo, nomeadamente as que permitam assegurar a complementaridade e compatibilidade das medidas adoptadas, por um lado, nos termos do artigo 17º do Regulamento (CE) nº 2200/96 e, por outro, em conformidade com os artigos 2º, 5º e 8º do Regulamento (CEE) nº 4256/88 (6), serão adoptadas nos termos do procedimento previsto no artigo 29º
TÍTULO II Comércio com os países terceiros
Artigo 11º
1. Todas as importações para a Comunidade ou exportações a partir da Comunidade dos produtos a que se refere o nº 2 do artigo 1º podem ser sujeitas à apresentação de um certificado de importação ou de exportação.
O certificado é emitido pelos Estados-membros, a pedido do interessado, seja qual for o seu local de estabelecimento na Comunidade, sem prejuízo das disposições tomadas em aplicação dos artigos 15º, 16º, 17º e 18º
O certificado é válido em toda a Comunidade. A sua emissão pode estar subordinada à constituição de uma garantia que assegure a realização da importação ou exportação durante o prazo de validade do certificado; salvo caso de força maior, a garantia fica perdida na totalidade ou em parte se a operação não for realizada nesse período ou se apenas o for parcialmente.
2. O prazo de validade dos certificados de importação ou de exportação e as demais regras de execução do presente artigo serão adoptados de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º
Artigo 12º
1. Salvo disposição em contrário do presente regulamento, as taxas dos direitos da Pauta Aduaneira Comum são aplicáveis aos produtos a que se refere o nº 2 do artigo 1º
2. As regras de execução do presente artigo serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º
Artigo 13º
1. Em relação aos produtos constantes do anexo II, será fixado um preço mínimo de importação para as campanhas de 1997/1998, 1998/1999 e 1999/2000. O preço será estabelecido em função, nomeadamente:
- do preço franco-fronteira de importação para a Comunidade,
- dos preços praticados nos mercados mundiais,
- da situação no mercado interno da Comunidade,
- da evolução do comércio com os países terceiros.
Se o preço mínimo de importação não for respeitado, será aplicável, para além do direito aduaneiro, um direito compensatório calculado com base nos preços praticados pelos principais países terceiros fornecedores.
2. O preço mínimo de importação das uvas secas é fixado antes do início de campanha.
O preço deve ser fixado para as uvas secas de Corinto e para as outras uvas secas. Para cada um dos dois grupos, o preço pode ser fixado para os produtos em embalagens de uso imediato com um peso líquido a determinar e para os produtos em embalagens de uso imediato com um peso líquido superior àquele peso.
3. O preço mínimo de importação das cerejas transformadas é fixado antes do início da campanha de comercialização. O preço pode ser fixado para os produtos apresentados em embalagens de uso imediato com um peso líquido determinado.
4. O preço mínimo de importação para as uvas secas é o preço aplicável no dia da importação. O direito compensatório a cobrar, se for caso disso, é o aplicável no mesmo dia.
5. O preço mínimo de importação para as cerejas transformadas é o preço aplicável no dia da aceitação da declaração de introdução em livre prática.
6. Os direitos compensatórias para as uvas secas são fixados em função de uma tabela de preços de importação. A diferença entre o preço mínimo de importação e cada escalão é de:
- 1 % do preço mínimo para o primeiro escalão,
- 3 %, 6 % e 9 % do preço mínimo, respectivamente para o segundo, terceiro e quarto escalões.
O quinto escalão abrange todos os casos em que o preço de importação é inferior ao que se aplica ao quarto escalão.
O direito compensatório máximo para as uvas secas não pode exceder a diferença entre o preço mínimo e um montante determinado com base nos preços mais favoráveis praticados no mercado mundial, para quantidades significativas, pelos países terceiros mais representativos.
7. Quando o preço de importação das cerejas transformadas for inferior ao preço mínimo deste produto, será cobrado um direito compensatório igual à diferença entre estes dois preços.
8. O preço mínimo de importação, o montante do direito compensatório e as demais regras de execução do presente artigo serão adoptados de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º
Artigo 14º
1. A fim de evitar ou reprimir os efeitos nocivos para o mercado comunitário que possam resultar das importações de certos produtos referidos no nº 2 do artigo 1º, a importação, à taxa do direito previsto na Pauta Aduaneira Comum, de um ou mais desses produtos fica sujeita ao pagamento de um direito de importação adicional, se estiverem preenchidas as condições decorrentes do artigo 5º do Acordo sobre a agricultura (7), concluído no âmbito das negociações comerciais multilaterais do «Uruguay Round», salvo no caso de as importações não serem susceptíveis de perturbar o mercado comunitário ou de os efeitos serem desproporcionados em relação ao objectivo prosseguido.
2. Os preços de desencadeamento abaixo dos quais pode ser imposto um direito de importação adicional são os comunicados pela Comunidade à Organização Mundial do Comércio, de acordo com a sua oferta apresentada no âmbito das negociações multilaterais do «Uruguay Round».
Os volumes de desencadeamento que terão de ser ultrapassados para a imposição de um direito de importação adicional são determinados com base, nomeadamente, nas importações para a Comunidade durante os três anos que antecedem aquele em que se verifiquem ou possam verificar-se os efeitos nocivos referidos no nº 1.
3. Os preços de importação a ter em conta com vista à imposição de um direito de importação adicional serão determinados com base nos preços CIF de importação da remessa em causa.
Os preços CIF de importação são verificados para o efeito com base nos preços representativos para o produto em questão no mercado mundial ou no mercado de importação comunitário para o produto.
4. As regras de execução do presente artigo serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º Tais regras incidirão, designadamente, sobre:
a) Os produtos a que são aplicados direitos de importação adicionais nos termos do artigo 5º do Acordo sobre a agricultura referido no nº 1 do presente artigo,
b) Os restantes critérios necessários para garantir a aplicação do nº 1 em conformidade com o artigo 5º do referido acordo.
Artigo 15º
1. Os contingentes pautais aplicáveis aos produtos referidos no nº 2 do artigo 1º que decorram dos acordos concluídos no âmbito das negociações comerciais multilaterais do «Uruguay Round» serão abertos e geridos segundo regras adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º
2. A gestão dos contingentes poderá efectuar-se mediante a aplicação de um dos métodos seguidamente enunciados ou através de uma combinação dos mesmos:
a) Método baseado na ordem cronológica de apresentação dos pedidos (segundo o princípio «primeiro a chegar, primeiro a ser servido»);
b) Método de repartição proporcional às quantidades solicitadas aquando da apresentação dos pedidos (segundo o método dito de «análise simultânea»);
c) Método baseado na tomada em consideração dos fluxos comerciais tradicionais (segundo o método dito dos «operadores tradicionais/novos operadores»).
Poderão ser estabelecidos outros métodos adequados. Esses métodos deverão evitar discriminações entre os operadores interessados.
3. O método de gestão aplicado deverá atender, sempre que adequado, às necessidades de abastecimento do mercado comunitário e aos imperativos de salvaguarda do seu equilíbrio, podendo simultaneamente inspirar-se nos métodos aplicados no passado aos contingentes que correspondam aos referidos no nº 1, sem prejuízo dos direitos decorrentes dos acordos celebrados nas negociações comerciais do «Uruguay Round».
4. As regras a que se refere o nº 1 deverão prever a abertura de contingentes numa base anual e de acordo com o escalonamento adequado, determinarão o método de gestão a aplicar e incluirão, eventualmente:
a) Disposições que garantam a natureza, a proveniência e a origem do produto;
b) Disposições relativas ao reconhecimento do documento que permite verificar as garantias referidas na alínea a);
c) As condições de emissão e a prazo de validade dos certificados de importação.
Artigo 16º
1. Na medida do necessário para permitir a exportação:
a) De quantidades economicamente significativas dos produtos sem adição de açúcar a que se refere o nº 2 do artigo 1º;
b) Do açúcar branco e do açúcar em bruto do código NC 1701:
- glicose e xarope de glicose dos códigos NC 1702 30 51, 1702 30 59, 1702 30 91, 1702 30 99 e 1702 40 90,
- isoglicose dos códigos NC 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 e 1702 90 30,
- xaropes de beterraba e de cana do código NC ex 1702 90 99,
utilizados nos produtos referidos no nº 2, alínea b), do artigo 1º,
com base nos preços desses produtos no comércio internacional, e dentro dos limites decorrentes dos acordos concluídos em conformidade com o artigo 228º do Tratado, a diferença entre tais preços válidos na Comunidade pode ser coberta por uma restituição de exportação.
2. No que respeita à atribuição das quantidades que podem ser exportadas com restituição, aplicar-se-á o método:
a) Mais adaptado à natureza do produto e à situação do mercado em questão e que permita a máxima eficácia de utilização dos recursos disponíveis, tendo em conta a eficácia e a estrutura das exportações da Comunidade, sem contudo criar discriminações entre pequenos e grandes operadores;
b) Administrativamente menos complexo para os operadores, tendo em conta as exigências de gestão;
c) Que evite discriminações entre os operadores interessados.
3. A restituição é a mesma para toda a Comunidade.
A restituição pode ser, para determinados produtos, diferenciada consoante o destino do produto sempre que a situação no comércio internacional ou as exigências específicas de certos mercados o tornem necessário.
As restituições são fixadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º Essa fixação efectuar-se-á periodicamente.
As restituições fixadas periodicamente podem, se necessário, ser alteradas pela Comissão no intervalo entre duas fixações, por sua própria iniciativa ou a pedido de um Estado-membro.
4. A restituição só será concedida a pedido e mediante a apresentação do correspondente certificado de exportação.
5. O montante da restituição aplicável será o montante em vigor no dia do pedido do certificado; em caso de restituição diferenciada, será o montante aplicável nesse mesmo dia:
a) No destino indicado no certificado; ou
b) No destino real, se for diferente do indicado no certificado. Neste caso, o montante aplicável não poderá ultrapassar o montante aplicável ao destino indicado no certificado.
Poderão ser adoptadas medidas adequadas para evitar a utilização abusiva da flexibilidade prevista no presente número.
6. De acordo com o procedimento previsto no artigo 29º pode ser feita derrogação aos nºs 4 e 5 em relação a produtos que beneficiem de restituições ao abrigo de acções de ajuda alimentar.
7. O cumprimento dos limites em volume, decorrentes dos acordos celebrados em conformidade com o artigo 228º do Tratado, é assegurado com base em certificados de exportação emitidos em relação a períodos de referência neles previstos, aplicáveis aos produtos em causa.
No que se refere ao cumprimento das obrigações decorrentes dos acordos celebrados no âmbito das negociações do «Uruguay Round», a validade dos certificados de exportação não é afectada pelo fim de um período de referência.
8. As regras de execução do presente artigo, incluindo as disposições relativas à redistribuição das quantidades exportáveis não atribuídas ou não utilizadas, serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º
Artigo 17º
1. O presente artigo é aplicável às restituições a que se refere o nº 1, alínea a), do artigo 16º
2. Na fixação das restituições, serão tomados em consideração os elementos seguintes:
a) A situação e perspectivas de evolução:
- dos preços dos produtos transformados à base de frutas e produtos hortícolas no mercado comunitário e das disponibilidades,
- dos preços praticados no comércio internacional;
b) As despesas de comercialização e de transporte mínimas a partir dos mercados comunitários até aos portos ou outros locais de exportação da Comunidade, bem como as despesas de acesso aos países de destino;
c) O aspecto económico das exportações previstas;
d) Os limites decorrentes dos acordos celebrados em conformidade com o artigo 228º do Tratado.
3. Os preços, válidos no mercado da Comunidade, dos produtos a que se refere o nº 1, alínea a), do artigo 16º são estabelecidos em função dos preços praticados que se revelarem mais favoráveis para efeitos de exportação.
Os preços válidos no comércio internacional são estabelecidos em função:
a) Das cotações registadas nos mercados dos países terceiros;
b) Dos preços mais favoráveis na importação a partir de países terceiros, praticados nos países terceiros de destino;
c) Dos preços de produção registados nos países terceiros exportadores;
d) Dos preços de oferta na fronteira da Comunidade.
4. A restituição será paga logo que seja apresentada a prova de que os produtos:
- foram exportados para fora da Comunidade,
- são de origem comunitária, e
- no caso de uma restituição diferenciada, chegaram ao destino indicado no certificado ou a outro destino para o qual tenha sido fixada uma restituição, sem prejuízo do nº 5, alínea b), do artigo 16º Todavia, podem prever-se derrogações a esta regra de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º, sob reserva de condições a determinar que possam oferecer garantias equivalentes.
5. As regras de execução do presente artigo serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º
Artigo 18º
1. O presente artigo é aplicável à restituição a que se refere o nº 1, alínea b), do artigo 16º
2. O montante da restituição será igual:
- no caso do açúcar em bruto, do açúcar branco e dos xaropes de beterraba e de cana, ao montante da restituição aplicável à exportação destes produtos sem alteração, fixado nos termos do artigo 17º do Regulamento (CEE) nº 1785/81 do Conselho, de 30 de Junho de 1981, que estabelece a organização comum de mercado no sector do açúcar (8), e das disposições adoptadas para a sua execução,
- no caso da isoglicose, ao montante da restituição aplicável à exportação deste produto sem alteração, fixado nos termos do artigo 17º do Regulamento (CEE) nº 1785/81 e das disposições adoptadas para a sua execução,
- no caso da glicose e do xarope de glicose, ao montante da restituição aplicável à exportação destes produtos sem alteração, fixado para cada um destes produtos nos termos do artigo 13º do Regulamento (CEE) nº 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organização comum de mercado no sector dos cereais (9), e das disposições adoptadas para a sua execução.
3. Para poderem beneficiar da restituição, os produtos transformados devem ser acompanhados, aquando da sua exportação, de uma declaração do requerente que indique as quantidades de açúcar em bruto, de açúcar branco, de xaropes de beterraba e de cana, de isoglicose, de glicose e de xarope de glicose utilizadas no fabrico.
A exactidão da declaração referida no primeiro parágrafo fica sujeita ao controlo das autoridades competentes do Estado-membro em causa.
4. Se a restituição for insuficiente para permitir a exportação dos produtos constantes do nº 2, alínea b), do artigo 1º, aplicar-se-ão a esses produtos as disposições previstas para a restituição referida no nº 1, alínea a), do artigo 16º, em vez das previstas na alínea b) do mesmo número.
5. A restituição será concedida aquando da exportação dos produtos:
a) Que sejam de origem comunitária;
b) Que tenham sido importados de países terceiros e que, aquando da sua importação, hajam satisfeito os direitos de importação referidos no artigo 12º, desde que o exportador comprove:
- a identidade entre o produto a exportar e o produto importado previamente, e
- a cobrança dos direitos de importação aquando da importação desse produto.
No caso referido na alínea b) do primeiro parágrafo, a restituição é igual, para cada produto, aos direitos cobrados aquando da importação, se estes forem inferiores à restituição aplicável; se os direitos cobrados aquando da importação forem superiores à restituição, aplica-se esta última.
6. A restituição será paga logo que seja apresentada prova de que os produtos:
- correspondem a uma das duas situações referidas no nº 5,
- foram exportados para fora da Comunidade, e
- no caso de uma restituição diferenciada, chegaram ao destino indicado no certificado ou a outro destino para o qual tenha sido fixada uma restituição, sem prejuízo do nº 5, alínea b), do artigo 16º Todavia, podem prever-se derrogações a esta regra de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º, sob reserva de condições a determinar que possam oferecer garantias equivalentes.
7. As regras de execução do presente artigo serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º
Artigo 19º
1. Na medida do necessário ao bom funcionamento das organizações comuns dos mercados dos cereais, do açúcar e das frutas e produtos hortícolas, o Conselho, deliberando sob proposta da Comissão nos termos do procedimento de votação previsto no nº 2 do artigo 43º do Tratado, pode, em casos especiais, proibir total ou parcialmente o recurso ao regime de aperfeiçoamento activo em relação:
- aos produtos referidos no nº 1, alínea b), do artigo 16º, e
- às frutas e produtos hortícolas destinados ao fabrico dos produtos constantes no nº 2 do artigo 1º
2. Em derrogação do nº 1, caso a situação referida no mesmo número seja excepcionalmente urgente e o mercado comunitário esteja a ser ou possa ser perturbado pelo regime de aperfeiçoamento activo, a Comissão, a pedido de um Estado-membro ou por sua própria iniciativa, determinará as medidas necessárias, que serão comunicadas ao Conselho e aos Estados-membros, que terão um prazo máximo de validade de seis meses e que serão imediatamente aplicáveis. No caso de receber um pedido de um Estado-membro, a Comissão decidirá no prazo de uma semana a contar da data de recepção do pedido.
3. Qualquer Estado-membro pode submeter à apreciação do Conselho a decisão da Comissão no prazo de uma semana a contar da data da comunicação da mesma. O Conselho, deliberando por maioria qualificada, pode confirmar, alterar ou revogar a decisão da Comissão. Se, no prazo de três meses, o Conselho não tiver tomado qualquer decisão, a decisão da Comissão será considerada revogada.
Artigo 20º
1. Se, por força do artigo 20º do Regulamento (CEE) nº 1785/81, for cobrado na exportação de açúcar branco um direito nivelador superior a 5 ecus por 100 quilogramas, pode ser decidida, nos termos do procedimento previsto no artigo 29º, a cobrança de um encargo à exportação dos produtos referidos no nº 2 do artigo 1º que contenham, no mínimo, 35 % de açúcar de adição.
2. O montante da imposição de exportação é fixado tendo em conta:
- a natureza do produto transformado à base de frutas e produtos hortícolas com adição de açúcar,
- o teor em açúcar de adição do produto em causa,
- o preço do açúcar branco praticado na Comunidade e o preço praticado no mercado mundial,
- o direito nivelador de exportação aplicável ao açúcar branco,
- os aspectos económicos da aplicação desta imposição.
3. As regras de execução do presente artigo serão adoptadas nos termos do procedimento previsto no artigo 26º
Artigo 21º
1. Aplicam-se à classificação dos produtos abrangidos pelo presente regulamento as regras gerais de interpretação da Nomenclatura Combinada e as regras especiais para a sua aplicação; a nomenclatura pautal resultante da aplicação do presente regulamento será integrada na Pauta Aduaneira Comum.
2. Salvo disposições em contrário do presente regulamento ou adoptadas nos termos de uma das disposições deste, são proibidas, nas importações provenientes de países terceiros:
- a cobrança de qualquer encargo de efeito equivalente a um direito aduaneiro,
- a aplicação de qualquer restrição quantitativa ou medida de efeito equivalente.
Artigo 22º
1. Se, devido às importações ou exportações, o mercado comunitário de um ou mais dos produtos a que se refere o nº 2 do artigo 1º sofrer, ou ameaçar sofrer, perturbações graves que possam pôr em perigo os objectivos do artigo 39º do Tratado, podem ser aplicadas medidas adequadas às trocas comerciais com países terceiros até que desapareça a perturbação ou ameaça de perturbação.
O Conselho, deliberando sob proposta da Comissão de acordo com o procedimento previsto no nº 2 do artigo 43º do Tratado, adoptará as regras gerais de aplicação do presente número e definirá os casos e os limites em que os Estados-membros podem tomar medidas cautelares.
2. Se se verificar a situação referida no nº 1, a Comissão, a pedido de um Estado-membro ou por sua própria iniciativa, decidirá das medidas necessárias, que serão comunicadas aos Estados-membros e imediatamente aplicáveis. Se a Comissão receber um pedido de um Estado-membro, tomará uma decisão no prazo de três dias úteis a contar da recepção do pedido.
3. Qualquer Estado-membro pode submeter ao Conselho a medida tomada pela Comissão, no prazo de três dias úteis a contar da data da sua comunicação. O Conselho reunir-se-á imediatamente e, deliberando por maioria qualificada, pode confirmar, alterar ou revogar a medida em causa.
4. O disposto no presente artigo será aplicado no respeito pelas obrigações decorrentes dos acordos internacionais celebrados em conformidade com o nº 2 do artigo 228º do Tratado.
TÍTULO III Disposições gerais
Artigo 23º
As disposições dos artigos 92º, 93º e 94º do Tratado são aplicáveis à produção e ao comércio dos produtos referidos no nº 2 do artigo 1º do presente regulamento.
Artigo 24º
As disposições do título VI, relativo aos controlos nacionais e comunitários do Regulamento (CE) nº 2200/96, são aplicáveis ao controlo do respeito da regulamentação comunitária relativa ao mercado de produtos transformados à base de frutos e produtos hortícolas.
Artigo 25º
Serão adoptadas sanções administrativas, financeiras e não financeiras, de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º, em função das necessidades específicas do sector.
Artigo 26º
Caso sejam necessárias medidas para facilitar a transição do antigo regime para o regime estabelecido pelo presente regulamento, essas medidas serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º
Artigo 27º
1. Os Estados-membros e a Comissão comunicarão entre si os dados necessários à aplicação do presente regulamento. Os dados sobre os quais deve incidir a comunicação serão definidos de acordo com o procedimento previsto no artigo 29º As modalidades da comunicação e da difusão dos dados serão adoptadas de acordo com o mesmo processo.
2. Os Estados-membros comunicarão à Comissão, no prazo de um mês depois da sua adopção, as disposições legislativas, regulamentares e administrativas tomadas para execução ou em execução do presente regulamento, bem como as alterações a essas disposições.
3. Os Estados-membros tomarão todas as medidas adequadas para sancionar as infracções às disposições do presente regulamento e para prevenir e reprimir as fraudes.
Artigo 28º
É criado um Comité de gestão dos produtos transformados à base de frutas e produtos hortícolas, adiante denominado «comité», composto por representantes dos Estados-membros e presidido por um representante da Comissão.
Artigo 29º
1. Sempre que se faça referência ao procedimento definido no presente artigo, o comite será chamado a pronunciar-se pelo seu presidente, seja por sua própria iniciativa, seja a pedido do representante de um Estado-membro.
2. O representante da Comissão submeterá ao comité um projecto de medidas a tomar. O comité emitirá o seu parecer sobre o projecto num prazo que o presidente pode fixar em função da urgência da questão em causa. O parecer será emitido por maioria, nos termos previstos no nº 2 do artigo 148º do Tratado para a adopção das decisões que o Conselho é chamado a tomar sob proposta da Comissão. Nas votações no comité, os votos dos representantes dos Estados-membros estão sujeitos à ponderação definida no artigo atrás referido. O presidente não participa na votação.
3. a) A Comissão adoptará medidas que são imediatamente aplicáveis.
b) Todavia, se não forem conformes com o parecer emitido pelo comité, estas medidas serão imediatamente comunicadas pela Comissão ao Conselho. Nesse caso, a Comissão pode diferir, por um período de um mês, no máximo, a contar da data dessa comunicação, a aplicação das medidas que aprovou.
O Conselho, deliberando por maioria qualificada, pode tomar uma decisão diferente no prazo de um mês.
Artigo 30º
O comité pode examinar qualquer outra questão evocada pelo seu presidente, seja por sua própria iniciativa, seja a pedido do representante de um Estado-membro.
Artigo 31º
As despesas efectuadas nos termos dos artigos 2º e 7º, dos nºs 4 e 5 do artigo 9º e do nº 3 do artigo 10º são consideradas intervenções destinadas a regularizar os mercados agrícolas, na acepção do nº 2, alínea b), do artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 729/70 do Conselho, de 21 de Abril de 1970, relativo ao financiamento da política agrícola comum (10).
Artigo 32º
O presente regulamento deve ser aplicado de modo a serem tidos em conta, paralelamente e de forma adequada, os objectivos previstos nos artigos 39º e 110º do Tratado.
Artigo 33º
1. O presente regulamento entra em vigor no dia da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
É aplicável a partir de 1 de Janeiro de 1997. Todavia, em relação a cada um dos produtos em causa, o título I só é aplicável a partir do início da campanha de comercialização de 1997/1998.
2. Os seguintes regulamentos são revogados com efeitos a partir da data de aplicação das disposições correspondentes do presente regulamento:
- Regulamento (CEE) nº 426/86 do Conselho, de 24 de Fevereiro de 1986, que estabelece a organização comum de mercado no sector dos produtos transformados à base de frutas e produtos hortícolas (11),
- Regulamento (CEE) nº 2245/88 do Conselho, de 19 de Julho de 1988, que institui sistemas de limiar de garantia para os pêssegos e as peras, em calda e/ou em sumo natural de fruta (12),
- Regulamento (CEE) nº 1206/90 do Conselho, de 7 de Maio de 1990, que estabelece as regras gerais do regime de ajuda à produção no sector das frutas e produtos hortícolas transformados (13),
- Regulamento (CEE) nº 668/93 do Conselho, de 17 de Março de 1993, relativo à instauração de um limite à concessão da ajuda à produção de produtos transformados à base de tomate (14).
As remissões para os regulamentos mencionados no primeiro parágrafo devem entender-se como feitas para o presente regulamento e ler-se segundo os quadros de correspondência constantes do anexo IV.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros.
Feito no Luxemburgo, em 28 de Outubro de 1996.