Nařízení Rady (ES) č. 1030/2002
ze dne 13. června 2002,
kterým se stanoví jednotný vzor povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 bod 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Cílem Amsterodamské smlouvy je postupné vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Tato smlouva přiznává Komisi podíl na právu podávat návrhy na přijetí opatření při dosahování harmonizované přistěhovalecké politiky.
(2) V odst. 38 písm. c) bodu ii) akčního plánu Rady a Komise o nejlepších způsobech provádění ustanovení Amsterodamské smlouvy o vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva [3] je stanoven požadavek na vypracování pravidel pro postup při udělování dlouhodobých víz a vydávání povolení k pobytu členskými státy.
(3) Evropská rada na svém zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 zdůraznila potřebu této harmonizované přistěhovalecké politiky, zejména s ohledem na ustanovení Smlouvy, která se týkají vstupu a pobytu státních příslušníků třetích zemí.
(4) Společná akce Rady 97/11/SVV [4] o jednotném vzoru povolení k pobytu potvrzuje požadavek na harmonizaci vzoru povolení k pobytu, která vydávají členské státy státním příslušníkům třetích zemí. Proto je vhodné, aby byla napříště společná akce 97/11/SVV nahrazena aktem Společenství.
(5) Je nezbytné, aby jednotný vzor povolení k pobytu obsahoval všechny nezbytné informace a splňoval velmi vysoké technické požadavky, zejména pokud jde o ochranu proti padělání a pozměňování. Tím se přispěje k předcházení nedovolenému přistěhovalectví a nedovolenému pobytu a boje proti těmto jevům. Jednotný vzor musí také vyhovovat potřebám všech členských států a nést harmonizované všeobecně rozpoznatelné bezpečnostní prvky, které jsou jasně viditelné pouhým okem.
(6) K lepší ochraně povolení k pobytu proti padělání a pozměňování budou členské státy a Komise v pravidelně a v souladu s technickým rozvojem posuzovat případné změny v bezpečnostních prvcích, které jsou do dokladu o povolení zabudovány, zejména zařazení a užití nových biometrických prvků.
(7) Toto nařízení obsahuje pouze takový výčet technických podmínek, které nejsou tajné. Tyto specifikace musí být doplněny o další technické podmínky, které musí zůstat utajeny proto, aby se zabránilo padělání a pozměňování, a které nemohou zahrnovat osobní údaje nebo odkazy na tyto údaje. Pravomoc stanovit tyto další technické podmínky by měla být svěřena Komisi, které bude nápomocen výbor zřízený článkem 6 nařízení Rady (ES) č. 1683/95 ze dne 29. května 1995, kterým se stanoví jednotný vzor víz [5]. V této souvislosti je nezbytné zajistit, aby nedošlo k žádnému přerušení spojitosti s ohledem na povolení k pobytu vydaná na základě rozhodnutí Rady ze dne 17. prosince 1997 a 8. června 2001.
(8) Je také nezbytné zajistit, že uvedené informace nebudou dostupné více osobám, než je nezbytné, a je proto také důležité, aby každý členský stát určil nejvýše jeden subjekt odpovědný za tisk povolení k pobytu podle jednotného vzoru, přičemž členské státy mohou tento subjekt změnit, bude-li to potřebné. Z bezpečnostních důvodů musí každý členský stát sdělit Komisi a ostatním členským státům název příslušného subjektu.
(9) Členské státy musí po konzultaci s Komisí provést nezbytná opatření, která zajistí zpracování osobních údajů v souladu s úrovní ochrany uvedenou ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [6].
(10) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7].
(11) Tímto nařízením není dotčena pravomoc členských států v oblasti uznávání států a územních jednotek a cestovních pasů, dokladů totožnosti a cestovních dokladů vydávaných jejich orgány.
(12) Podle článků 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko přijímání tohoto nařízení neúčastní a není pro to pro ně závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že účelem tohoto toto nařízení je rozvoj schengenského acquis na základě třetí části hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodne se Dánsko podle článku 5 uvedeného protokolu šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(13) Pro Islandskou republiku a Norské království představuje toto nařízení rozvoj schengenského acquis, který spadá do oblasti uvedené v článku 1 písm. B rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [8].
(14) Podle článku 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství oznámilo Spojené království dopisem ze dne 3. července 2001 své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(15) Podle článku 1 uvedeného protokolu se Irsko přijímání tohoto nařízení neúčastní. V důsledku toho, a aniž je dotčen článek 4 výše uvedeného protokolu, se toto nařízení na Irsko nevztahuje,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Povolení k pobytu, která členské státy vydávají státním příslušníkům třetích zemí, se vypracovávají podle jednotného vzoru a poskytují dostatečný prostor pro údaje uvedené v příloze tohoto nařízení. Jednotný vzor může být použit jako štítek, nebo jako samostatný doklad. Každý členský stát může doplnit do vyhrazeného prostoru jednotného vzoru veškeré důležité údaje o povaze povolení a právním postavení dotyčné osoby, zejména zda je dotyčné osobě povoleno pracovat.
2. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "povolením k pobytu" každé oprávnění vydané orgány členského státu, které dovoluje státnímu příslušníkovi třetí země oprávněně pobývat na jeho území, s výjimkou
i) víz,
ii) povolení vydaných na dobu posuzování žádosti o povolení k pobytu nebo o azyl,
iii) povolení pro pobyt, jehož délka nesmí překročit šest měsíců, vydaných členskými státy, v nichž se neuplatňuje článek 21 úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích [9];
b) "státním příslušníkem třetí země" každá osoba, která není občanem Unie ve smyslu čl. 17 odst. 1 Smlouvy.
Článek 2
1. Postupem podle čl. 7 odst. 2 budou stanoveny další technické podmínky pro jednotný vzor povolení k pobytu, které se budou týkat
a) dalších bezpečnostních prvků a požadavků včetně zdokonalených norem proti padělání, napodobování a pozměňování;
b) technických norem a metod pro vyplňování jednotného povolení k pobytu;
c) dalších pravidel pro vyplňování jednotného povolení k pobytu.
2. Barvy jednotného povolení k pobytu se mohou měnit postupem podle čl. 7 odst. 2.
Článek 3
Technické podmínky uvedené v článku 2 jsou tajné a nezveřejňují se. Zpřístupní pouze subjektům určeným členskými státy určily pro tisk a osobám, řádně pověřeným členským státem nebo Komisí.
Každý členský stát určí jeden subjekt, který bude odpovědný za tisk jednotného povolení k pobytu. Název tohoto subjektu sdělí Komisi a ostatním členským státům. K tomuto účelu může být dvěma nebo více členskými státy určen tentýž subjekt. Každý členský stát je oprávněn změnit jím uvedený subjekt. Uvědomí o tom Komisi a ostatní členské státy.
Článek 4
Aniž jsou dotčena pravidla o ochraně údajů, má osoba, jíž je vydáno povolení k pobytu, právo ověřit osobní údaje uvedené v povolení k pobytu a případně požadovat provedení oprav nebo výmazů.
Na povolení k pobytu se neuvádějí žádné strojově čitelné informace, pokud nejsou uvedeny v příloze k tomuto nařízení nebo pokud nejsou uvedeny v odpovídajícím cestovním dokladu.
Článek 5
Toto nařízení se nevztahuje na státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou
- rodinnými příslušníky občanů Unie vykonávajícími své právo volného pohybu,
- státními příslušníky členských států Evropského sdružení volného obchodu, které jsou smluvní stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru, a jejich rodinnými příslušníky vykonávajícími své právo volného pohybu v souladu s uvedenou dohodou,
- státními příslušníky třetích zemí, kteří jsou osvobozeni od vízové povinnosti a kteří mají povolení pobývat v členském státě po dobu kratší než tři měsíce.
Článek 6
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení se přijímají regulativním postupem podle čl. 7 odst. 2.
Článek 7
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1683/95.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je dva měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 8
Tímto nařízením nejsou dotčeny pravomocí členských států v oblasti o uznávání států a územních jednotek a cestovních pasů, dokladů totožnosti a cestovních dokladů vydávaných jejich orgány.
Článek 9
Členské státy vydají jednotný vzor povolení k pobytu vymezený v článku 1 nejpozději do jednoho roku od přijetí doplňujících bezpečnostních prvků a požadavků uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a).
Od uvedeného dne nahrazuje toto nařízení v dotyčných členských státech společnou akci 97/11/SVV.
Vkládání fotografie do povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí ve formě štítku, stanovené v bodě 14 přílohy, se zavede nejpozději do pěti let po přijetí technických podmínek stanovených pro přijetí tohoto opatření v článku 2.
Avšak platnost oprávnění vydaných podle jiného vzoru povolení k pobytu není zavedením jednotného vzoru povolení k pobytu dotčena, pokud dotyčný členský stát nerozhodne jinak.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.
V Lucemburku dne 13. června 2002.
Regulamento (CE) n.o 1030/2002 do Conselho
de 13 de Junho de 2002
que estabelece um modelo uniforme de título de residência para os nacionais de países terceiros
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o n.o 3 do seu artigo 63.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão(1),
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu(2),
Considerando o seguinte:
(1) O Tratado de Amesterdão preconiza o estabelecimento progressivo de um espaço de liberdade, de segurança e de justiça, conferindo à Comissão um direito de iniciativa partilhado, tendo em vista tomar as medidas adequadas de harmonização em matéria de política de imigração.
(2) O plano de acção do Conselho e da Comissão sobre a melhor forma de aplicar as disposições do Tratado de Amesterdão relativas à criação de um espaço de liberdade, de segurança e de justiça(3), prevê, na subalínea ii) da alínea c) da medida 38, a elaboração de normas relativas aos processos de emissão, pelos Estados-Membros, de vistos e de títulos de residência de longa duração.
(3) O Conselho Europeu de Tampere, de 15 e 16 de Outubro de 1999, sublinhou a necessidade de harmonização da política de imigração, tendo igualmente em conta as disposições do Tratado respeitantes à entrada e à residência de nacionais de países terceiros.
(4) A Acção Comum 97/11/JAI do Conselho, relativa a um modelo uniforme das autorizações de residência(4), confirma a necessidade de harmonizar o modelo das autorizações de residência emitidas pelos Estados-Membros para nacionais de países terceiros. A Acção Comum 97/11/JAI deve, por conseguinte, ser substituída por um acto comunitário.
(5) É essencial que o modelo uniforme de título de residência inclua todas as informações necessárias e satisfaça normas técnicas de elevado nível, nomeadamente em matéria de protecção contra a contrafacção e a falsificação, o que contribuirá para o objectivo de prevenção e luta contra a imigração e residência ilegais. O modelo uniforme deve igualmente ser adaptado à utilização por todos os Estados-Membros e incluir dispositivos de segurança harmonizados universalmente reconhecíveis e claramente visíveis à vista desarmada.
(6) Para reforçar a protecção dos títulos de residência contra contrafacções e falsificações, os Estados-Membros e a Comissão analisarão periodicamente, em função da evolução tecnológica, as alterações a introduzir nos elementos de segurança incorporados no título, nomeadamente a integração e a utilização de novos métodos biométricos.
(7) O presente regulamento só estabelece especificações que não revestem carácter secreto. Essas especificações deverão ser completadas por outras que deverão permanecer secretas de modo a evitar a contrafacção e a falsificação e das quais não podem constar dados pessoais nem referências a estes. Devem ser conferidas à Comissão as competências necessárias para aprovar essas especificações técnicas suplementares; a Comissão será assistida pelo comité criado pelo artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 1683/95 do Conselho, de 29 de Maio de 1995, que estabelece um modelo-tipo de visto(5). A este respeito, dever-se-á tentar evitar qualquer descontinuidade com a autorização de residência resultante das decisões do Conselho de 17 de Dezembro de 1997 e de 8 de Junho de 2001.
(8) Para assegurar que as informações referidas não sejam divulgadas a mais pessoas do que o estritamente necessário, é também essencial que cada Estado-Membro designe apenas um organismo responsável pela impressão do modelo uniforme dos títulos de residência, podendo no entanto, se necessário, substituí-lo por outro organismo. Por razões de segurança, cada Estado-Membro deve comunicar o nome desse organismo competente à Comissão e aos outros Estados-Membros.
(9) Os Estados-Membros, em concertação com a Comissão, deverão pôr em prática as medidas necessárias para garantir que o tratamento dos dados pessoais respeite o nível de protecção previsto na Directiva 95/46/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 24 de Outubro de 1995, relativa à protecção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais e à livre circulação desses dados(6).
(10) As medidas necessárias à execução do presente regulamento serão aprovadas nos termos da Decisão 1999/468/CE do Conselho, de 28 de Junho de 1999, que fixa as regras de exercício das competências de execução atribuídas à Comissão(7).
(11) O presente regulamento não afecta a competência dos Estados-Membros em matéria de reconhecimento de Estados e de entidades territoriais, bem como de passaportes, documentos de viagem e de identidade emitidos pelas autoridades destes últimos.
(12) Segundo os artigos 1.o e 2.o do protocolo relativo à posição da Dinamarca, anexo ao Tratado da União Europeia e ao Tratado que institui a Comunidade Europeia, aquele país não participa na aprovação do presente regulamento, não ficando, portanto, a ele vinculado nem sujeito à sua aplicação. Uma vez que o presente regulamento se destina a desenvolver o acervo de Schengen, em aplicação da terceira parte do título IV do Tratado que institui a Comunidade Europeia, a Dinamarca, nos termos do artigo 5.o do já referido protocolo, decidirá se o transpõe ou não para o seu direito interno, num prazo de seis meses a contar da data da sua aprovação pelo Conselho.
(13) Quanto à República da Islândia e ao Reino da Noruega, o presente regulamento constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen, desenvolvimento esse que se insere no domínio a que se refere o ponto B do artigo 1.o da Decisão 1999/437/CE do Conselho, de 17 de Maio de 1999, relativa a determinadas regras de aplicação do Acordo celebrado pelo Conselho da União Europeia com a República da Islândia e o Reino da Noruega relativo à associação dos dois Estados à execução, à aplicação e ao desenvolvimento do acervo de Schengen(8).
(14) Segundo o artigo 3.o do protocolo relativo à posição do Reino Unido e da Irlanda, anexo ao Tratado da União Europeia e ao Tratado que institui a Comunidade Europeia, o Reino Unido notificou, por carta de 3 de Julho de 2001, a sua intenção de participar na aprovação e aplicação do presente regulamento.
(15) Segundo o artigo 1.o do mesmo protocolo, a Irlanda não participa na aprovação do presente regulamento. Por conseguinte, e sem prejuízo do artigo 4.o do protocolo acima referido, as disposições do presente regulamento não são aplicáveis àquele país,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. Os títulos de residência concedidos pelos Estados-Membros a nacionais de países terceiros devem ser emitidos de acordo com um modelo uniforme e reservar um espaço para as informações que constam do anexo. O modelo uniforme pode ser utilizado sob forma de autocolante ou como documento independente. Os Estados-Membros podem acrescentar no espaço do modelo uniforme previsto para o efeito quaisquer informações importantes quanto à natureza do título e ao estatuto jurídico do seu titular, incluindo informações sobre se este possui ou não uma autorização de trabalho.
2. Para efeitos do presente regulamento, entende-se por:
a) "Título de residência", qualquer autorização emitida pelas autoridades de um Estado-Membro que permite a um nacional de um país terceiro permanecer legalmente no seu território, com excepção de:
i) vistos,
ii) títulos emitidos durante a análise de um pedido de título de residência ou de um pedido de asilo,
iii) títulos para um período de residência não superior a seis meses, emitidos pelos Estados-Membros que não aplicam as disposições do artigo 21.o da Convenção de Aplicação do Acordo de Schengen, de 14 de Junho de 1985, entre os Governos dos Estados da União Económica Benelux, da República Federal da Alemanha e da República Francesa relativo à supressão gradual dos controlos nas fronteiras comuns(9);
b) "Nacional de um país terceiro", qualquer pessoa que não seja cidadão da União, na acepção do n.o 1 do artigo 17.o do Tratado.
Artigo 2.o
1. Devem ser estabelecidas especificações técnicas suplementares para o modelo uniforme de título de residência, nos termos do n.o 2 do artigo 6.o, no que se refere a:
a) Elementos e requisitos de segurança suplementares, incluindo padrões de protecção reforçados contra o risco de contrafacção e de falsificação;
b) Procedimentos e normas técnicas de preenchimento do modelo uniforme de título de residência;
c) Outras normas de preenchimento do modelo uniforme de título de residência.
2. As cores do título de residência uniforme podem ser alteradas nos termos do n.o 2 do artigo 7.o
Artigo 3.o
As especificações referidas no artigo 2.o são secretas e não são publicadas; são exclusivamente comunicadas aos organismos designados pelos Estados-Membros para a respectiva impressão e às pessoas devidamente autorizadas por um Estado-Membro ou pela Comissão.
Cada Estado-Membro designa um organismo responsável pela impressão do modelo uniforme de título de residência. Os Estados-Membros comunicam o nome desse organismo à Comissão e aos outros Estados-Membros. Um mesmo organismo pode ser designado por dois ou mais Estados-Membros. Cada Estado-Membro tem o direito de substituir o organismo por si designado, devendo informar desse facto a Comissão e os outros Estados-Membros.
Artigo 4.o
Sem prejuízo das disposições que regulam a protecção de dados, as pessoas em relação às quais tenha sido emitido um título de residência têm o direito de verificar os dados pessoais nele inscritos e, se for caso disso, de requerer a correcção ou a supressão desses dados.
O título de residência não contem quaisquer informações reservadas a leitura óptica, a menos que constem dos espaços descritos no anexo do presente regulamento ou sejam mencionadas no documento de viagem em causa.
Artigo 5.o
O presente regulamento não é aplicável aos nacionais de países terceiros:
- membros da família de cidadãos da União Europeia que exerçam o seu direito de livre circulação,
- nacionais de Estados-Membros da Associação Europeia de Comércio Livre, partes no Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, e membros das suas famílias que exerçam o seu direito de livre circulação nos termos desse acordo,
- nacionais de países terceiros isentos da obrigação de visto e autorizados a residir num Estado-Membro por um período inferior a três meses.
Artigo 6.o
As medidas necessárias à execução do presente regulamento são aprovadas pelo procedimento de regulamentação a que se refere o n.o 2 do artigo 7.o
Artigo 7.o
1. A Comissão é assistida pelo comité criado pelo artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 1683/95.
2. Sempre que se faça referência ao presente número, são aplicáveis os artigos 5.o e 7.o da Decisão 1999/468/CE.
O prazo referido no n.o 6 do artigo 5.o da Decisão 1999/468/CE é de dois meses.
3. O comité aprovará o seu regulamento interno.
Artigo 8.o
O presente regulamento não afecta a competência dos Estados-Membros em matéria de reconhecimento de Estados e de entidades territoriais, bem como de passaportes, documentos de identidade ou de viagem emitidos pelas autoridades destes últimos.
Artigo 9.o
Os Estados-Membros emitem o modelo uniforme de título de residência previsto no artigo 1.o, o mais tardar no prazo de um ano a contar da adopção dos elementos e requisitos de segurança suplementares referidos na alínea a) do n.o 1 do artigo 2.o
A partir dessa data, o presente regulamento substitui no Estado-Membro em causa a Acção Comum 97/11/JAI.
A inserção da fotografia prevista no ponto 14 do anexo sobre o título de residência dos nacionais dos países terceiros sob forma de autocolante terá lugar o mais tardar cinco anos a contar da adopção das especificações técnicas previstas no artigo 2.o para a adopção desta medida.
Todavia, a introdução do modelo uniforme do título de residência não afecta a validade das autorizações concedidas em documentos anteriormente emitidos, salvo decisão em contrário do Estado-Membro interessado.
Artigo 10.o
O presente regulamento entra em vigor na data da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável nos Estados-Membros, em conformidade com o Tratado que institui a Comunidade Europeia.
Feito no Luxemburgo, em 13 de Junho de 2002.