Nařízení Rady (ES) č. 3448/93
ze dne 6. prosince 1993
o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že články 38 až 47 Smlouvy stanoví zavedení společné zemědělské politiky týkající se zemědělských produktů uvedených v příloze II Smlouvy;
vzhledem k tomu, že některé zemědělské produkty jsou složkami mnohého zboží neuvedeného v příloze II Smlouvy;
vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit opatření související se společnou zemědělskou politikou a společnou obchodní politikou, aby se vzaly v úvahu jednak vliv obchodu s tímto zbožím na cíle článku 39 Smlouvy a jednak způsob, jakým opatření přijatá podle článku 43 Smlouvy ovlivňují hospodářské postavení tohoto zboží s ohledem na rozdíly mezi výrobními a obchodními náklady na zemědělské produkty ve Společenství a mimo ně a na rozdíly mezi cenami zemědělských produktů;
vzhledem k tomu, že Smlouva stanoví, že zemědělská a obchodní politika jsou politikami Společenství; že je nezbytné stanovit pro některé zboží vzniklé zpracováním zemědělských produktů obecná a úplná pravidla o obchodu s tímto zbožím platná v celém Společenství, aby bylo dosaženo cílů Smlouvy;
vzhledem k tomu, že nařízení Rady (EHS) č. 3033/80 ze dne 11. listopadu 1980 o právní úpravě obchodu s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [4] stanoví, že při dovozu některého zboží bude uplatněn poplatek složený z pevné složky, jež je určena k zajištění ochrany zpracovatelského průmyslu, a z pohyblivé složky, jež má vyrovnat případný rozdíl mezi cenami daných zemědělských produktů na trhu Společenství a na světovém trhu;
vzhledem k tomu, že systém zavedený nařízením (EHS) č. 3033/80 by měl být v zásadě zachován s určitými rozšířeními a úpravami; že je zejména třeba jednak sestavit pro některé zboží, na které se tento režim v současnosti vztahuje a které je převzato do tabulky 1 přílohy B, seznam zemědělských produktů, u nichž lze při dovozu uplatňovat náhradu rozdílu mezi cenami běžnými na světovém trhu a na trhu Společenství, a jednak mezi těmito zemědělskými produkty identifikovat základní produkty, u nichž budou tyto rozdíly skutečně zjištěny, přičemž množství ostatních zemědělských produktů, obdobných produktů a výrobků vzniklých jejich zpracováním bude přepočteno na odpovídající množství základního produktu;
vzhledem k tomu, že pravidla pro obchod s tímto zbožím vyžadují některé úpravy, aby bylo možné přihlédnout k vývoji dohod uzavřených Společenstvím a společné zemědělské politiky;
vzhledem k tomu, že na některé zboží z kapitol 1 až 24 kombinované nomenklatury se nevztahuje nařízení (EHS) č. 3033/80; že i to se získává ze zemědělských produktů, které jsou předmětem společné zemědělské politiky; že by proto měl poplatek vyměřovaný při jejich dovozu rovněž jednak vyrovnávat rozdíl mezi cenou zjištěnou na světovém trhu a na trhu Společenství pro použité zemědělské produkty a jednak zajišťovat ochranu průmyslu zpracování daných zemědělských produktů; že je proto třeba shrnout pravidla platná pro veškeré zboží vyrobené z významné části ze zemědělských produktů;
vzhledem k tomu, že na základě uzavřených dohod má Společenství omezit zachovaný poplatek na plné nebo částečné krytí cenového rozdílu mezi zemědělskými produkty použitými při výrobě daného zboží; že je proto nezbytné stanovit pro toto zboží část celkového poplatku, která odpovídá náhradě cenových rozdílů mezi zemědělskými produkty, kterých se úprava týká;
vzhledem k tomu, že náhrada rozdílu mezi cenou zjištěnou na světovém trhu a na trhu Společenství je u dotyčných základních produktů zajištěna zemědělskými dávkami; že je třeba zachovat úzkou spojitost mezi výpočtem zemědělské složky poplatku ze zboží a výpočtem poplatku z dovážených základních produktů v nezměněném stavu;
vzhledem k tomu, že je třeba neuplatňovat částky nepatrného významu a umožnit členským státům neupravovat částky týkající se téže operace, je-li zůstatek dotyčných částek sám nepatrný, aby se zamezilo nepřiměřeným administrativním formalitám;
vzhledem k tomu, že uplatňování preferenčních dohod by nemělo ztěžovat postupy pro obchod se třetími zeměmi; že by proto měla prováděcí pravidla zajistit, že zboží uvedené v celním prohlášení pro vývoz v preferenčním režimu nebude ve skutečnosti vyváženo ve všeobecném režimu a naopak;
vzhledem k tomu, že je třeba stanovit systém vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty použité při výrobě zboží neuvedeného v příloze II Smlouvy, aby producenti tohoto zboží nebyli penalizováni kvůli cenám, za něž musí sami nakupovat v důsledku společné zemědělské politiky; že tyto vývozní náhrady smějí vyrovnávat pouze rozdíl mezi cenou určitého zemědělského produktu na trhu Společenství a na světovém trhu; že je proto třeba, aby byl tento systém zaveden v rámci každé dotčené společné organizace trhu;
vzhledem k tomu, že článek 13 nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [5] a odpovídající články některých dalších nařízení o organizaci trhů v oblasti zemědělských produktů stanoví udělování takových vývozních náhrad; že prováděcí pravidla mají být stanovena postupem projednávání v řídícím výboru uvedeném v článku 23 nařízení (EHS) č. 1766/92 a v odpovídajících článcích ostatních dotčených nařízení; že je třeba, aby byly částky vývozních náhrad stanoveny týmž postupem jako stanovení vývozních náhrad u zemědělských produktů, jsou-li vyváženyv nezměněném stavu; že by prováděcí pravidla ke zmíněnému režimu měla být stanovena v zásadě s přihlédnutím k procesu výroby daného zboží; že by proto prováděcí pravidla měla být stanovena na stejném základě;
vzhledem k tomu, že mechanismus zemědělské ochrany podle tohoto nařízení se může za mimořádných okolností ukázat neúplným; že se toto nebezpečí vyskytuje i v rámci preferenčních dohod; že k tomu, aby trh Společenství nezůstal v takových případech bez ochrany vůči narušením, jež z toho mohou vyplynout, je třeba stanovit možnost rychle přijmout všechna nezbytná opatření;
vzhledem k tomu, že platnost nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [6], by se měla rozšířit na obchod upravený tímto nařízením;
vzhledem k tomu, že rozdíl mezi zemědělskými produkty uvedenými v příloze II Smlouvy a zbožím mimo přílohu II je zvláštním kritériem Společenství, založeným na situaci zemědělství a potravinářského průmyslu uvnitř Společenství; že situace v některých třetích zemích, s nimiž Společenství uzavírá dohody, může být výrazně odlišná; že je proto v rámci těchto dohod třeba stanovit možnost rozšířit působnost obecných pravidel pro zpracované zemědělské produkty neuvedené v příloze II Smlouvy přiměřeně na některé zemědělské produkty uvedené v článku II Smlouvy;
vzhledem k tomu, že toto nařízení vyžaduje prováděcí pravidla; že by tato pravidla měla být stanovena po konzultaci s řídícím výborem; že tato pravidla zahrnují zejména stanovení množství základních produktů, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží uvedeného v nařízení (EHS) č. 3033/80 převzatého do tabulky 1 přílohy B tohoto nařízení, kterými se nahradí nařízení Rady (EHS) č. 3034/80 ze dne 11. listopadu 1980, kterým se stanoví množství základních produktů, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží, na které se vztahuje nařízení (EHS) č. 3033/80 [7],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení upravuje obchod s některým zbožím vymezeným v odst. 2 třetí odrážce:
a) při jehož výrobě byl použit jeden nebo více zpracovaných nebo nezpracovaných zemědělských produktů, nebo
b) které se na základě čl. 13 odst. 2 považují za vyrobené ze zemědělských produktů, nebo
c) které jsou zařazeny do stejné podpoložky (osmimístného kódu) kombinované nomenklatury jako zboží uvedené v písmenech a) a b).
2. Pro účely tohoto nařízení se rozumějí:
- "zemědělskými produkty" produkty, na něž se vztahuje příloha II Smlouvy,
- "základními produkty" některé zemědělské produkty, na něž se vztahuje příloha A tohoto nařízení, nebo obdobné produkty nebo výrobky vzniklé jejich zpracováním, u nichž je zjištěn rozdíl mezi cenami na trhu Společenství a cenami na světovém trhu. Tyto cenové rozdíly se považují za reprezentativní pro cenové rozdíly pro všechny produkty, jichž se úprava týká.
Nicméně:
i) stanoví-li preferenční dohoda náhradu cenových rozdílů u zemědělských produktů neuvedených v příloze A, mohou být mezi produkty, kterých se úprava týká, zařazeny dodatečné základní produkty podle dané dohody;
ii) stanoví-li preferenční dohoda uzavřená s určitým územím zvláštní způsob náhrady, může být rozdíl mezi cenami na trhu Společenství a cenami na světovém trhu nahrazen rozdílem definovaným v dané smlouvě.
- "zbožím" výrobky, na které se nevztahuje příloha II Smlouvy, uvedené v příloze B tohoto nařízení a získané zcela nebo zčásti ze zemědělských produktů.
3. Toto nařízení se rovněž může vztahovat na některé zemědělské produkty v rámci preferenčního obchodu.
V takovém případě daná preferenční dohoda stanoví seznam těchto zemědělských produktů, na které se vztahují pravidla pro obchod se zbožím.
HLAVA I
REŽIM OBCHODU
KAPITOLA 1
Dovoz
Článek 2
1. Zboží uvedené v příloze B při dovozu do Společenství podléhá poplatku; poplatek se stanoví na základě
a) výrobních a obchodních podmínek zboží;
b) rozdílů mezi cenou zemědělských produktů, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží, na trhu Společenství a
- cenou výrobků dovážených ze třetích zemí, je-li celková cena dotyčných základních produktů vyšší ve Společenství, nebo
- stanoví-li tak preferenční dohoda, cenou zemědělských produktů v určitých třetích zemích.
2. Pokud se jedná o zboží uvedené v tabulce 1 přílohy B, skládá se poplatek uvedený v odstavci 1:
- z valorického cla, které je pevnou složkou poplatku, jež zajišťuje přihlédnutí k výrobním a obchodním podmínkám zboží,
- ze "zemědělské složky", jež zajišťuje náhradu cenových rozdílů uvedených v odst. 1 písm. b).
Zemědělská složka se stanoví pouze na základě cenových rozdílů u zemědělských produktů uvedených v příloze A, jim obdobných produktů a výrobků vzniklých jejich zpracováním.
Může se jednat o pohyblivou složku stanovenou v souladu podmínkami uvedenými v článku 3 nebo o pevnou složku stanovenou v souladu s podmínkami uvedenými v článku 5.
3. U zboží uvedeného v tabulce 2 přílohy B spočívá zemědělská složka ve clu nebo specifické částce stanovené na měrnou jednotku.
Stanoví-li tak preferenční smlouva, může být tato zemědělská složka nahrazena některou z forem uvedených v odstavci 2.
4. S výhradou článku 10 je zakázáno vybírat jakékoli jiné clo nebo poplatek s rovnocenným účinkem než poplatek uvedený v odstavci 1.
Článek 3
1. Komise stanoví pro každé zboží uvedené v tabulce 1 přílohy B pohyblivou složku.
Pohyblivá složka se stanoví na základě množství základních produktů stanovených na základě čl. 13 odst. 2, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží, a cenových rozdílů uvedených v odstavci 2.
Postupem podle čl. 13 odst. 1 bude přijat seznam základních produktů, na něž je třeba převádět množství zemědělských produktů.
2. Komise pro každý základní produkt
- buď určí rozdíl mezi
a) průměrnou prahovou cenou uplatňovanou během referenčního období, pro něž se stanovují pohyblivé složky, a
b) průměrnou cenou CIF, s výjimkou zvláštních cen CIF, případně cenami s dodáním na hranici použitými pro stanovení dávek uplatňovaných během období předcházejícího stanovení pohyblivé složky,
- nebo v případě izoglukózy přijme průměr dávek uvedených v čl. 16 odst. 6 nařízení (EHS) č. 1785/81 [8] uplatňovaných během období předcházejícího stanovení pohyblivé složky.
3. Obdobím uvedeným v odstavci 2 je čtvrtletí. Může být rozděleno na dvě podobdobí o jednom a dvou měsících, pokud čtvrtletí zahrnuje dva kalendářní roky nebo dva hospodářské roky, nebo být delší než čtvrtletí, pokud tak stanoví preferenční dohody.
Při zjištění cen CIF, cen s dodáním na hranici nebo dávek se nepřihlíží k údajům pro posledních 20 dnů období předcházejícího stanovení pohyblivé složky.
4. Chybí-li některý údaj pro výpočet cenového rozdílu uvedeného v odstavci 2 pro jeden nebo více základních produktů, nahradí Komise chybějící údaj odpovídajícím údajem pro nejbližší období, případně opraveným o měsíční stupňování plateb nebo o jakoukoli jinou známou informaci, která ovlivňuje srovnání mezi úrovní daného údaje pro období, v němž chybí, a jeho úrovní v období použitém pro nahrazení.
Je-li chybějící údaj následně zjištěn, může Komise stanovit opravené pohyblivé složky, pokud je na základě uplatnění předchozího pododstavce obchod vážně poškozen nebo ohrožen.
Článek 4
1. Stanoví-li společný celní sazebník maximální výši poplatků, nesmí poplatek uvedený v čl. 2 odst. 2 překročit toto maximum.
Je-li uplatnění maximální výše poplatků podmíněno splněním zvláštních podmínek, budou tyto podmínky stanoveny postupem podle čl. 11 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [9].
2. Jestliže maximální výše poplatků zahrnuje uplatnění dodatečného cla na různé cukry vyjádřené jako sacharóza (AD S/Z) nebo na mouku (AD F/M), vypočte se toto dodatečné clo tak, že se pro dané zboží použije jako jediný zemědělský produkt buď cukr, nebo mouka.
Množství cukru nebo mouky se určí za podmínek uvedených v čl. 13 odst. 1.
Nejsou-li skutečně použitá množství cukru nebo mouky podle čl. 13 odst. 1 známa, určí se tato množství za stejných podmínek, jaké se uplatňují pro stanovení zemědělské složky.
3. Komise určí pro každé období uvedené v čl. 3 odst. 3:
a) částku dodatečných cel vypočtenou podle odstavce 2;
b) cenový rozdíl použitelný pro dodatečná cla určený podle čl. 3 odst. 2.
Článek 5
1. Jsou-li dávky na dovoz základních produktů uvedených v příloze A nahrazeny pevnými částkami, vypočtou se pohyblivé složky platné pro zboží uvedené v tabulce 1 přílohy B na základě těchto částek.
2. Pro každý základní produkt, ke kterému se přihlíží při výpočtu zemědělské složky poplatku, se částka stanovená podle čl. 3 odst. 2 nahradí částkou platnou pro základní produkt, u nějž se má za to, že byl použit.
3. Datum, od kterého se při stanovování zemědělské složky poplatku přihlíží k pevným částkám platným pro dovoz základních produktů, se určí postupem podle článku 16.
Článek 6
1. Pro účely určení zemědělské složky v rámci dohod o preferenčním obchodu se zeměmi, které splňují požadavky právních předpisů Společenství pro zpracované zemědělské produkty:
a) mohou být množství použitých zemědělských produktů ve smyslu čl. 13 odst. 2 nahrazena množstvími skutečně použitými pro výrobu dováženého zboží, pokud Společenství uzavřelo dohodu o celní spolupráci při zjištění těchto množství; v takovém případě mohou být stanoveny převodní koeficienty s přihlédnutím k příslušným definicím základních produktů obou stran, aby byly přímo porovnatelné;
b) může být cenový rozdíl uvedený v čl. 3 odst. 2 nahrazen buď systémem přímé náhrady rozdílů zemědělských cen mezi Společenstvím a danou oblastí, nebo přímou náhradou proti ceně stanovené vzájemnou dohodou pro danou oblast;
c) pokud uplatnění písmene b) vede k rozdílům s malým dopadem na zboží, na které se vztahuje, může být tento systém nahrazen systémem paušálních částek nebo sazeb.
2. Zemědělské složky uvedené v odstavci 1 mohou být uplatňovány po dobu odlišnou od období stanoveného pro nepreferenční obchod.
3. Valorická cla odpovídající zemědělskému poplatku ze zboží uvedeného v tabulce 2 přílohy B mohou být nahrazena jinou zemědělskou složkou, pokud tak stanoví preferenční dohoda.
4. Prováděcí pravidla k odstavcům 1, 2 a 3 se stanoví postupem podle článku 16, pokud daná preferenční dohoda stanoví:
- zemědělské ceny přijaté v rámci dohody,
- období, pro něž se zemědělské složky stanovují,
- případné zboží a zemědělské produkty, na které se dohoda vztahuje.
Nestanoví-li daná dohoda jeden nebo více z těchto prvků, stanoví je Rada postupem podle článku 113 Smlouvy.
5. Ostatní prováděcí pravidla nezbytná pro zavedení preferenčních režimů se stanoví postupem podle článku 16.
Prováděcí pravidla upraví zejména:
- vyhotovení a používání dokumentů nezbytných pro udělení těchto režimů,
- opatření nezbytná pro zabránění odklonu obchodu.
Článek 7
1. Jestliže preferenční dohoda stanoví snížení nebo postupné zrušení části poplatku uvedeného v čl. 2 odst. 1 písm. a), jedná se o pevnou složku, pokud se týká zboží uvedeného v tabulce 1 přílohy B. Pokud se týká ostatního zboží uvedeného v dané dohodě, získá se tato část poplatku odečtením zemědělské složky vyplývající z dohody od celkového poplatku, nestanoví-li dohoda jiné určení této části.
2. Pokud preferenční dohoda stanoví snížení zemědělské složky poplatku, budou prováděcí pravidla pro určení a řízení těchto snížených zemědělských složek stanovena postupem podle článku 16, pokud dohoda stanoví:
- výrobky, na které se vztahují tato snížení,
- množství zboží nebo hodnotu kvót, na které se vztahují tato snížení, nebo způsob určení těchto množství nebo hodnot,
- snížení zemědělské složky pro každý dotyčný základní produkt.
Nestanoví-li daná dohoda jeden nebo více z těchto prvků, stanoví je Rada postupem podle článku 113 Smlouvy.
KAPITOLA 2
Vývoz
Článek 8
1. Při vývozu zboží lze na použité zemědělské produkty, které splňují podmínky čl. 9 odst. 2 Smlouvy, použít vývozní náhrady zřízené nařízeními o společné organizaci trhů v dotyčných odvětvích.
Vývozní náhradu nelze přiznat na vývoz zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje žádná společná organizace trhu, která stanoví udělování vývozních náhrad pro danou podobu zboží.
2. Seznam zboží, na které se vztahují vývozní náhrady, se sestaví s přihlédnutím
- ke vlivu rozdílu mezi cenami zemědělských produktů použitých při jejich výrobě na trhu Společenství a na světovém trhu,
- k nezbytnosti plného nebo částečného vyrovnání tohoto rozdílu, aby byl umožněn vývoz zemědělských produktů použitých při výrobě daného zboží.
Seznam se sestaví na základě nařízení o společné organizaci zemědělských trhů.
3. Společná prováděcí pravidla k systému vývozních náhrad podle tohoto článku budou stanovena postupem podle článku 16.
Výše vývozních náhrad se určí týmž postupem, jaký je stanoven pro udělování vývozních náhrad pro dané zemědělské produkty, jsou-li vyváženy nezpracované.
4. Je-li v rámci preferenční dohody zaveden systém přímé náhrady uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. b), určí se částky uplatňované na vývozy do země nebo zemí, na něž se dohoda vztahuje, vzájemnou dohodou za podmínek vymezených dohodou na stejném základě jako zemědělská složka poplatku.
Tyto částky se stanoví postupem podle článku 16. Stejným postupem budou stanovena případná prováděcí pravidla nezbytná pro uplatňování tohoto odstavce, zejména opatření zajišťující, že zboží uvedené v celním prohlášení pro vývoz v preferenčním režimu nebude ve skutečnosti vyvezeno v nepreferenčním režimu nebo naopak.
V případech, kdy je nutno použít metod analýzy použitých zemědělských produktů, použijí se metody stanovené pro náhrady na vývoz týchž zemědělských produktů do třetích zemí.
Článek 9
Jsou-li na základě některého nařízení o společné organizaci trhu v určitém odvětví uplatňovány na vývoz některého zemědělského produktu uvedeného v příloze A dávky, poplatky nebo jiná opatření, mohou být postupem podle článku 16 přijata vhodná opatření pro určité druhy zboží, jejichž vývoz by mohl s ohledem na vysoký obsah daného zemědělského produktu v tomto zboží a na možné způsoby jeho využití poškodit dosahování cílů sledovaných v dotyčném zemědělském odvětví, přičemž se řádně přihlédne ke zvláštnímu zájmu zpracovatelského průmyslu.
HLAVA II
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 10
Je-li nebezpečí, že by snížení zemědělské složky uplatňované na dovoz zboží na základě preferenční dohody mohlo narušit zemědělské trhy nebo trhy s dotyčným zbožím, vztahují se ochranné doložky platné pro dovoz daných zemědělských produktů rovněž na zboží uvedené v příloze B.
Při posuzování možného narušení trhu se přihlíží k charakteristikám zboží skutečně dovezeného v preferenčním režimu ve srovnání s charakteristikami zboží tradičně dováženého před zavedením preferenčního režimu.
Článek 11
Množství zemědělských produktů, na které se vztahují nařízení o společné organizaci trhů, které není podrobeno dávkám ani poplatkům s účinkem rovnocenným clům při vývozu tohoto zboží nebo v souvislosti s ním, se určí na základě nařízení (EHS) č. 2913/92.
Množství zboží propuštěného do režimu aktivního zušlechťovacího styku a v důsledku toho nepodrobeného poplatku podle článku 2 při vývozu jiného zboží nebo v souvislosti s ním je množství skutečně použité při výrobě tohoto zboží.
Článek 12
1. Rada může postupem podle článku 113 Smlouvy změnit tabulku 1 přílohy B.
2. Tabulku 2 přílohy B lze změnit postupem podle článku 16, aby se přizpůsobila dohodám uzavřeným Společenstvím.
3. Komise upraví přílohy tohoto nařízení podle změn kombinované nomenklatury, aby zachovala režim platný před těmito změnami.
Článek 13
1. Pro účely stanovení zemědělské složky poplatku bude postupem podle článku 16 přijat seznam základních produktů pro nepreferenční obchod.
Základní produkty se vybírají podle významu v mezinárodním obchodě a podle reprezentativnosti jejich cenových úrovní pro všechny ostatní zemědělské produkty, na které se úprava vztahuje.
Množství ostatních zemědělských produktů, u kterých se má za to, že byly použity, se případně přepočtou na odpovídající množství základních produktů, přičemž se řádně přihlédne k ekvivalenčním ukazatelům přijatým Radou v rámci společné zemědělské politiky.
2. Množství základních produktů, u nichž se má za to, že byly použity k výrobě zboží uvedeného v tomto nařízení nebo případně zemědělských produktů, na které se vztahuje úprava obchodu zavedená tímto nařízením, pokud nebylo zjištěno složení tohoto zboží nebo produktů, bude přijato postupem podle článku 16.
3. Aniž jsou dotčena stanovení obdobnosti přijatá Radou v rámci společné zemědělské politiky, lze postupem podle článku 16 stanovit, že některé zemědělské produkty jsou považovány za obdobné základním produktům pro účely stanovení podmínek pro porovnání cen.
4. Charakteristiky základních produktů nezbytné pro stanovení podmínek pro porovnání cen budou určeny postupem podle článku 16.
Článek 14
1. Postupem podle článku 16 lze stanovit práh nebo prahy, pod nimiž jsou částky určené podle čl. 3 odst. 2 stanoveny na nulu. Neuplatnění částek určených podle čl. 3 odst. 2 lze týmž postupem vázat na splnění zvláštních podmínek, aby bylo zabráněno vytvoření umělých obchodních toků.
2. Postupem podle článku 16 lze stanovit práh, pod nímž nemusí členské státy uplatňovat částky vyplývající z použití tohoto nařízení vybírané a vyplácené v souvislosti se stejnou hospodářskou operací, je-li zůstatek těchto částek nižší než uvedený práh.
Článek 15
Komisi je nápomocen Řídící výbor pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze II (dále jen "výbor") složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
Článek 16
Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, uplatní se následující ustanovení. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy při přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout jiné rozhodnutí.
Článek 17
Výbor může jednat o kterékoli jiné otázce, kterou mu přednese předseda z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu.
Článek 18
Postupem podle článku 16 lze
- změnit částky vyplývající z uplatnění tohoto nařízení, je-li v průběhu čtvrtletního období
- změněna prahová cena nebo
- zavedena, změněna nebo zrušena výrobní náhrada nebo podpora uplatňovaná ve všech členských státech,
- přijmout opatření, kterými se ustanovení tohoto nařízení uvádějí do souladu s případnými technickými změnami učiněnými v příslušných nařízeních o zemědělských produktech.
Článek 19
Metody kvalitativní a kvantitativní analýzy zboží a jiné technické předpisy nezbytné pro jejich ztotožnění nebo určení jejich složení budou přijaty postupem podle článku 10 nařízení (EHS) č. 2658/87.
Článek 20
Členské státy sdělí Komisi údaje nezbytné k používání tohoto nařízení jednak o dovozu, vývozu a případně výrobě zboží a jednak o prováděcích správních opatřeních. Způsoby tohoto sdělování budou stanoveny postupem podle článku 16.
Článek 21
Nařízení (EHS) č. 3033/80 se zrušuje ode dne 1. ledna 1994. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Nařízení (EHS) č. 3034/80 se zrušuje ode dne vstupu v platnost nařízení přijatého k provedení článku 13.
Článek 22
1. Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 1994.
2. Uplatňování tohoto nařízení na kaseiny spadající pod kód KN 350110 a na kaseináty a jiné deriváty kaseinu spadající pod kód KN 35019090 se odkládá až do dalšího rozhodnutí Rady.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. prosince 1993.
REGULAMENTO (CE) Nº 3448/93 DO CONSELHO de 6 de Dezembro de 1993 que estabelece o regime de trocas aplicável a certas mercadorias resultantes da transformação de produtos agrícolas
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, os seus artigo 43º e 113º,
Tendo em conta a proposta da Comissão (1),
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (2),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social (3),
Considerando que o Tratado prevê, nos artigos 38º a 47º, a criação de uma política agrícola comum relativa aos produtos agrícolas enumerados no anexo II;
Considerando que certos produtos agrícolas entram na composição de numerosas mercadorias não enumeradas no anexo II do Tratado;
Considerando que é necessário prever medidas ligadas à política agrícola comum e à política comercial comum para tomar em consideração, por um lado, a incidência do comércio destas mercadorias nos objectivos do artigo 39º do Tratado e, por outro, o modo como as medidas adoptadas nos termos do artigo 43º do Tratado afectam economicamente as referidas mercadorias, dadas as diferenças entre os custos do abastecimento em produtos agrícolas na Comunidade e fora desta e as diferenças entre os preços dos produtos agrícolas;
Considerando que o Tratado prevê que as políticas agrícola e comercial sejam políticas comunitárias; que é necessário estabelecer regras gerais e completas, válidas em toda a Comunidade, relativas às trocas de certas mercadorias resultantes da transformação de produtos agrícolas, para a realização dos objectivos do Tratado;
Considerando que o Regulamento (CEE) nº 3033/80 do Conselho, de 11 de Novembro de 1980, que determina o regime de trocas aplicável a certas mercadorias resultantes da transformação de produtos agrícolas (4), prevê a aplicação, na importação de certas mercadorias, de uma imposição composta por um elemento fixo, destinado a garantir a protecção da indústria transformadora, e de um elemento móvel, destinado a compensar a diferença eventual entre o preço dos produtos agrícolas em causa na Comunidade e o preço dos mesmos produtos no mercado mundial;
Considerando que a concepção geral do regime estabelecido no Regulamento (CEE) nº 3033/80 deverá ser mantida, introduzindo nele certos alargamentos e ajustamentos; que, convém sobretudo, por um lado, no que se refere a determinadas mercadorias actualmente sujeitas a esse regime, referidas no quadro A do anexo B, elaborar a lista dos produtos agrícolas a que poderá ser aplicada na importação uma compensação das diferenças de preços entre o mercado mundial e o mercado da Comunidade, e, por outro lado, poder identificar, entre esses produtos agrícolas, os produtos de base relativamente aos quais essas diferenças são efectivamente observadas, sendo as quantidades dos outros produtos agrícolas, dos produtos que lhes estão assimilados ou dos produtos resultantes da sua transformação convertidas em quantidades equivalentes de produtos de base;
Considerando que é necessário adaptar as regras aplicáveis ao comércio destas mercadorias, para tomar em consideração a evolução dos acordos da Comunidade e a política agrícola comum;
Considerando que certas mercadorias dos capítulos 1 a 24 da Nomenclatura Combinada não são abrangidas pelo Regulamento (CEE) nº 3033/80; que essas mercadorias também são obtidas a partir de produtos agrícolas abrangidos pela política agrícola comum; que, por conseguinte, a imposição aplicável na importação dessas mercadorias deve igualmente, por um lado, cobrir a diferença entre o preço verificado no mercado mundial e no mercado comunitário para estes produtos agrícolas utilizados e, por outro, garantir a protecção da indústria transformadora dos referidos produtos agrícolas; que, por conseguinte, é conveniente reunir as normas aplicáveis a todas as mercadorias obtidas, numa proporção significativa, a partir de produtos agrícolas;
Considerando que, no âmbito de acordos de que é parte, a Comunidade prevê a manutenção de uma imposição limitada pela cobertura total ou parcial das diferenças de preço dos produtos agrícolas utilizados; que é, por conseguinte, necessário definir, em relação a estas mercadorias, a parte da imposição total correspondente à compensação das diferenças entre os preços dos produtos agrícolas em causa;
Considerando que, em relação aos produtos de base em causa, a compensação das diferenças de preço entre o mercado mundial e o mercado comunitário é garantida pela aplicação de direitos niveladores agrícolas; que é conveniente manter uma ligação estreita entre o cálculo do elemento agrícola da imposição aplicável às mercadorias e a imposição aplicável aos produtos de base importados no seu estado inalterado;
Considerando que, para evitar formalidades administrativas excessivas, é conveniente não aplicar montantes reduzidos e permitir aos Estados-membros não proceder à rectificação de montantes relativos a uma mesma transacção quando o saldo dos montantes em causa for de reduzida importância;
Considerando que é conveniente que a aplicação de acordos preferenciais não torne mais complexos os procedimentos aplicáveis ao comércio com países terceiros; que é conveniente, para o efeito, que as normas de aplicação excluam a possibilidade de uma mercadoria declarada para exportação ao abrigo de um regime preferencial ser efectivamente exportado ao abrigo do regime geral e vice-versa;
Considerando que, para não penalizar os produtores de mercadorias não enumeradas no anexo II do Tratado, no que se refere aos preços a que têm de se abastecer devido à política agrícola comum, se deve prever um regime de restituições à exportação de determinados produtos agrícolas utilizados no fabrico das referidas mercadorias; que essas restituições devem cobrir apenas a diferença entre o preço de um produto agrícola no mercado comunitário e o preço do mesmo produto no mercado mundial; que, por conseguinte, é conveniente que esse regime seja instituído no âmbito de cada uma das organizações comuns de mercado em causa;
Considerando que o artigo 13º do Regulamento (CEE) nº 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organização comum de mercado no sector dos cereais (5), e os artigos correspondentes de outros regulamentos que estabelecem organizações comuns de mercado de produtos agrícolas prevêem a concessão de restituições desse tipo; que as normas de aplicação devem ser adoptadas de acordo com o procedimento do comité de gestão previsto no artigo 23º do Regulamento (CEE) nº 1766/92 en nos artigos correspondentes dos demais regulamentos em causa; que é conveniente que os montantes das restituições sejam fixados pelo processo utilizado para a fixação das restituições aplicáveis aos produtos agrícolas exportados no seu estado inalterado; que, no entanto, as normas de aplicação do referido regime devem ser estabelecidas tendo essencialmente em conta os processos de fabrico das mercadorias em causa; que, por conseguinte, devem ser estabelecidas numa base comum;
Considerando que o mecanismo de protecção agrícola previsto no presente regulamento pode, em circunstâncias excepcionais, revelar-se insuficiente; que este risco existe igualmente no âmbito dos acordos preferenciais; que, nesses casos, para não deixar o mercado comunitário sem defesa contra as perturbações que daí podem resultar, é conveniente prever a possibilidade de tomar rapidamente todas as medidas necessárias;
Considerando que o Regulamento (CEE) nº 2913/92 do Conselho, de 12 de Outubro de 1992, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário (6), deve ser aplicável às trocas abrangidas pelo presente regulamento;
Considerando que a distinção entre produtos agrícolas abrangidos pelo anexo II do Tratado e mercadorias não abrangidas pelo anexo II é específica da Comunidade e se baseia na situação da agricultura e da indústria alimentar comunitárias; que a situação verificada em determinados países terceiros com os quais a Comunidade tem celebrado acordos pode ser sensivelmente diferente; que, por conseguinte, é conveniente prever que, no âmbito desses acordos, as regras gerais aplicáveis aos produtos agrícolas transformados não abrangidos pelo anexo II do Tratado possam ser tornadas extensivas, mutatis mutandis, a certos produtos agrícolas abrangidos pelo anexo II do Tratado;
Considerando que é necessário adoptar normas de aplicação do presente regulamento; que é conveniente que essas normas sejam estabelecidas após consulta de um comité de gestão em que estejam representados os Estados-membros; que essas normas incluem, nomeadamente, a fixação de quantidades de produtos de base consideradas como tendo entrado no fabrico de mercadorias abrangidas pelo Regulamento (CEE) nº 3033/80 e constantes do quadro 1 do anexo B do presente regulamento, e que substituem o Regulamento (CEE) nº 3034/80 do Conselho, de 11 de Novembro de 1980, que fixa as quantidades de produtos de base consideradas como tendo entrado no fabrico de mercadorias abrangidas pelo Regulamento (CEE) nº 3033/80 (7),
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1º
1. O presente regulamento estabelece o regime de trocas aplicável a certas mercadorias definidas no nº 2, terceiro travessão:
a) Em cujo fabrico tenham sido utilizados, quer no seu estado inalterado quer após transformação, um ou vários produtos agrícolas,
ou
b) Que, nos termos do nº 2 do artigo 13º, sejam consideradas como tendo sido fabricadas a partir de produtos agrícolas,
ou
c) Classificadas sob o mesmo código da Nomenclatura Combinada (código de oito algarismos) das mercadorias referidas na alínea a) ou b).
2. Para efeitos do presente regulamento, entende-se por:
- produtos agrícolas, os produtos abrangidos pelo anexo II do Tratado,
- produtos de base, determinados produtos agrícolas abrangidos pelo anexo A do presente regulamento ou assimilados a esses produtos ou, ainda, que sejam resultantes da sua transformação, em relação aos quais se estabelecem diferenças entre o preço verificado, no mercado comunitário e no mercado mundial. Essas diferenças de preços são consideradas representativas das diferenças de preço do conjunto dos produtos elegíveis.
Todavia:
i) Se um acordo preferencial previr uma compensação das diferenças de preços para produtos agrícolas não enumerados no anexo A, podem ser incluídos, entre os produtos elegíveis, produtos de base suplementares, em aplicação desse acordo;
ii) Se um acordo preferencial celebrado com uma determinada zona previr um modo de compensação especial, a diferença entre o preço verificado no mercado comunitário e no mercado mundial pode ser substituída pela diferença definida nesse acordo.
- mercadorias, os produtos não abrangidos pelo anexo II do Tratado, enumerados no anexo B do presente regulamento, obtidos, total ou parcialmente, a partir de produtos agrícolas.
3. O presente regulamento é igualmente aplicável ao comércio preferencial de determinados produtos agrícolas.
Nesse caso, a lista dos referidos produtos agrícolas sujeitos às regras que regulam as trocas de mercadorias será estabelecida pelo acordo em causa.
TÍTULO I REGIME DE TROCAS
CAPÍTULO 1 Importação
Artigo 2º
1. As mercadorias enumeradas no anexo B encontram-se sujeitas à aplicação de uma imposição na sua importação pela Comunidade; essa imposição terá em conta:
a) As condições de produção e comercialização dessas mercadorias;
b) As diferenças entre o preço dos produtos agrícolas, considerados como utilizados no fabrico destas mercadorias, verificado no mercado comunitário e
- o preço de importação de países terceiros, quando o custo total das referidas quantidades de produtos de base for mais elevado na Comunidade, ou,
- se estiver previsto num acordo preferencial, o preço dos produtos agrícolas em certos países terceiros.
2. No que se refere às mercadorias referidas no quadro 1 do anexo B, a imposição referida no nº 1 será composta por:
- um direito ad valorem, que constitui o elemento fixo da imposição e que assegura que sejam tidas em conta as condições de produção e comercialização dessas mercadorias, e
- um «elemento agrícola», que garante a compensação das diferenças de preço referidas na alínea b) do nº 1.
O elemento agrícola tem em conta apenas as diferenças de preços dos produtos agrícolas referidas no anexo A, dos produtos que lhes estão assimilados ou dos produtos resultantes da sua transformação.
Esse elemento agrícola pode revestir a forma de um elemento móvel estabelecido nos termos do artigo 3º ou de um montante fixo estabelecido nos termos do artigo 5º
3. No que se refere às mercadorias referidas no quadro 2 do anexo B, o elemento agrícola será constituído por um direito ou um montante específico estabelecido por unidade de medida.
Esse elemento agrícola pode ser substituído, quando um acordo preferencial assim o preveja, por uma das formas previstas no nº 2.
4. Sob reserva do artigo 10º, é proibida a cobrança de qualquer direito aduaneiro ou encargo de efeito equivalente que não a imposição prevista no nº 1.
Artigo 3º
1. A Comissão fixará um elemento móvel para cada mercadoria referida no quadro 1 do anexo B.
O elemento móvel é determinado a partir das quantidades de produtos de base, fixadas em aplicação do nº 2 do artigo 13º e consideradas como tendo sido utilizadas para o fabrico da mercadoria em causa, e das diferenças de preços referidas no nº 2.
A lista de produtos de base a que devem corresponder as quantidades de produtos agrícolas é elaborada nos termos do nº 1 do artigo 13º
2. Para cada um dos produtos de base, a Comissão:
- ou determina a diferença entre:
a) A média do preço-limiar aplicável durante o período de referência em relação ao qual são fixados os elementos móveis
e
b) A média dos preços CIF, com exclusão dos preços CIF especiais, ou dos preços franco-fronteira, consoante o caso, tomados em consideração para a fixação do direito nivelador que lhes é aplicável no período anterior ao da fixação do elemento móvel;
- ou, em relação à isoglicose, toma em consideração a média dos direitos niveladores referidos no nº 6 do artigo 16º do Regulamento (CEE) nº 1785/81 (8), aplicáveis durante o período anterior ao da fixação do elemento móvel.
3. O período a tomar em consideração nos termos do nº 2 é o trimestre. Todavia, este período pode ser subdividido em dois períodos de um e dois meses, se o trimestre abranger dois anos civis ou duas campanhas de comercialização, ou pode ser superior ao trimestre, no âmbito de acordos preferenciais.
Não serão tomados em consideração os dados relativos aos últimos vinte dias do período anterior ao da fixação na verificação dos dados relativos aos preços CIF, aos preços franco-fronteira ou aos direitos niveladores.
4. Quando faltarem dados para o cálculo da diferença de preços referida no nº 2 em relação a um ou vários produtos de base, a Comissão substituirá os dados em falta pelos dados correspondentes relativos ao período mais próximo, corrigindo-os, se necessário, pelo escalonamento mensal ou por qualquer outras informações que afectem a comparação entre o nível dos dados em causa no período relativamente ao qual não é possível obtê-los e o seu nível no período de substituição.
Após a determinação dos dados em falta, a Comissão pode fixar os elementos móveis rectificados se, da aplicação do parágrafo anterior, resultarem ou puderem resultar perturbações graves para as trocas.
Artigo 4º
1. Quando a Pauta Aduaneira Comum preveja um valor máximo de cobrança, a imposição prevista no nº 2 do artigo 2º não pode exceder esse valor máximo.
Quando a aplicação do valor máximo de cobrança depender do preenchimento de condições especiais, essas condições serão determinadas de acordo com o procedimento previsto no nº 1 do artigo 11º do Regulamento (CEE) nº 2658/87 do Conselho, de 23 de Julho de 1987, relativo à nomenclatura pautal e estatística e à Pauta Aduaneira Comum (9).
2. Quando o valor máximo de cobrança comportar a aplicação de um direito adicional sobre os açúcares diversos, calculado com base na quantidade de sacarose (AD S/Z), ou sobre a farinha (AD F/M), esse direito adicional será calculado, em relação a cada mercadoria em causa, tomando em consideração, como único produto agrícola, o açúcar ou a farinha.
A quantidade de açúcar ou de farinha será determinada nos termos do nº 1 do artigo 13º
Quando, nos termos do referido artigo, as quantidades de açúcar ou de farinha efectivamente utilizadas não forem conhecidas, essas quantidades serão determinadas nos mesmos termos que os da determinação do elemento agrícola.
3. A Comissão determinará, em relação a cada um dos períodos referidos no nº 3 do artigo 3º:
a) O montante dos direitos adicionais, calculados de acordo com o nº 2;
b) As diferenças de preço aplicáveis aos direitos adicionais, determinadas de acordo com o nº 2 do artigo 3º
Artigo 5º
1. Se os direitos niveladores aplicáveis à importação dos produtos de base referidos no anexo A forem substituídos por montantes fixos, os elementos móveis aplicáveis às mercadorias referidas no quadro 1 do anexo B serão calculados com base nesses montantes.
2. Em relação a cada um dos produtos de base a tomar em consideração para o cálculo do elemento agrícola da imposição, o montante determinado nos termos do nº 2 do artigo 3º será substituído pelo montante aplicável ao produto da base em causa.
3. A data a partir da qual os montantes fixos aplicáveis à importação dos produtos de base serão tomados em consideração para a determinação do elemento agrícola da imposição será fixada de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º
Artigo 6º
1. Na determinação do elemento agrícola no âmbito de acordos de comércio preferencial que regulam a legislação comunitária de produtos agrícolas transformados:
a) As quantidades de produtos agrícolas utilizadas, na acepção do nº 2 do artigo 13º, podem ser substituídas pelas quantidades efectivamente utilizadas no fabrico das mercadorias importadas, se a Comunidade tiver celebrado um acordo de cooperação aduaneira para a verificação dessas quantidades; nesse caso, os coeficientes de conversão podem ser estabelecidos em função das respectivas definições dos produtos de base, na Comunidade e no país de origem, a fim de os tornar directamente comparáveis;
b) A diferença de preço referido no nº 2 do artigo 3º pode ser substituída, quer por um sistema de compensação directa das diferenças entre os preços agrícolas na Comunidade e na região em causa quer por uma compensação directa em relação a um preço, fixado e comum e reconhecido para a região em questão;
c) Se a aplicação da alínea b) der origem a diferenças com uma incidência reduzida nas mercadorias sujeitas ao regime nela previsto, este pode ser substituído por um regime de montantes ou taxas forfetárias.
2. O período de aplicação dos elementos agrícolas referidos no nº 1 pode ser diferente do previsto para o comércio não preferencial.
3. Os direitos ad valorem correspondentes ao elemento agrícola da imposição sobre as mercadorias referidas no quadro 2 do anexo B podem ser substituídos por outro elemento agrícola, quando previsto num acordo preferencial.
4. As normas de aplicação dos nºs 1 a 3 serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º, desde que o acordo preferencial respectivo determine:
- os preços agrícolas a tomar em consideração no âmbito do acordo,
- a periodicidade da fixação dos elementos agrícolas,
- as mercadorias e eventuais produtos agrícolas sujeitos às suas regras.
Se o acordo não definir um ou vários destes elementos, o Conselho adoptá-los-á de acordo com o procedimento previsto no artigo 113º do Tratado.
5. As demais normas necessárias à aplicação dos regimes preferenciais serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º
Essas normas incluirão, nomeadamente:
- a elaboração e divulgação dos documentos necessários para a concessão dos regimes em causa,
- as medidas necessárias para evitar desvios de tráfego.
Artigo 7º
1. Quando um acordo preferencial previr a redução ou eliminação progressiva da parte da imposição referido no nº 1, alínea a) do artigo 2º, esta constituirá o elemento fixo, no que se refere às mercadorias referidas no quadro 1 do anexo B. Em relação às demais mercadorias abrangidas pelo acordo, esta parte da imposição será obtida pela dedução da imposição total do elemento agrícola resultante do acordo, excepto quando o acordo preveja outro método de determinação dessa parte.
2. Quando um acordo preferencial previr uma redução do elemento agrícola da imposição, as normas de aplicação para a determinação e gestão desses elementos agrícolas reduzidos serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º, desde que o acordo determine:
- os produtos que beneficiam dessas reduções,
- as quantidades de mercadorias ou o valor dos contingentes a que essas reduções são aplicáveis, ou o método de determinação dessas quantidades ou valores,
- a redução do elemento agrícola por produto de base em causa.
Se o acordo não definir um ou vários destes elementos, o Conselho adoptá-los-á, de acordo com o procedimento previsto no artigo 113º do Tratado.
CAPÍTULO 2 Exportação
Artigo 8º
1. Na exportação de mercadorias, os produtos agrícolas utilizados no seu fabrico que preencham as condições do nº 2 do artigo 9º do Tratado podem beneficiar de restituições fixadas nos termos dos regulamentos que establecem a organização comum de mercado dos sectores em causa.
Não pode ser concedida qualquer restituição à exportação de produtos agrícolas incorporados em mercadorias, não abrangidos por uma organização comum de mercado que preveja a concessão de restituições em caso de exportação sob a forma de mercadorias desse tipo.
2. A lista das mercadorias que podem beneficiar de restituições será elaborada tendo em conta:
- a incidência da diferença entre o preço dos produtos agrícolas utilizados no mercado comunitário e no mercado mundial,
- a necessidade de cobrir total ou parcialmente essa diferença, a fim de permitir a exportação dos produtos agrícolas utilizados nas mercadorias em causa.
A lista será adoptada de acordo com o disposto nos regulamentos que estabelecem as organizações comuns de mercado no sector agrícola.
3. As normas comuns de aplicação do regime de restituições referido no presente artigo serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º
Os montantes das restituições serão fixados de acordo com o procedimento utilizado para a concessão de restituições à exportação dos produtos agrícolas em causa no seu estado inalterado.
4. Quando, no âmbito de um acordo preferencial, tiver sido instituído o regime de compensação directa previsto no nº 1, alínea b), do artigo 6º, os montantes aplicáveis às exportações destinadas ao país ou países abrangidos pelo acordo serão determinados, nas condições previstas no acordo, conjuntamente e na mesma base que a utilizada para a determinação do elemento agrícola da imposição.
Esses montantes serão fixados de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º As normas de aplicação do presente número e, nomeadamente, as medidas que garantirão que as mercadorias declaradas para exportação sob um regime preferencial não serão efectivamente exportadas sob um regime não preferencial ou vice-versa serão adoptadas de acordo com o mesmo procedimento.
Se forem necessários métodos de análise dos produtos agrícolas utilizados, utilizar-se-ão os métodos estabelecidos para as restituições à exportação para países terceiros em relação aos mesmos produtos agrícolas.
Artigo 9º
Quando, ao abrigo de um regulamento que estabeleça a organização comum de mercado num determinado sector, for decidida a aplicação de direitos niveladores, taxas ou outras medidas à exportação de um produto agrícola referido no anexo A, podem ser adoptadas, de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º e tomando devidamente em consideração o interesse específico da indústria de transformação, medidas adequadas em relação a certas mercadorias cuja exportação seja, devido ao seu elevado teor do referido produto agrícola e às suas eventuais utilizações, susceptível de prejudicar a realização do objectivo fixado no sector agrícola em causa.
TÍTULO II DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 10º
Quando a redução do elemento agrícola aplicável à importação de mercadorias no âmbito de um acordo preferencial puder causar perturbações nos mercados agrícolas, ou nos mercados das mercadorias em causa, as cláusulas de salvaguarda aplicáveis à importação dos produtos agrícolas em causa serão igualmente aplicáveis às mercadorias referidas no anexo B.
Na apreciação das perturbações em causa, as características das mercadorias efectivamente importadas ao abrigo do regime preferencial serão ponderadas em relação às das mercadorias tradicionalmente importadas antes da instituição do referido regime.
Artigo 11º
A quantidade de produtos agrícolas objecto de regulamentos que estabelecem organizações comuns de mercado não sujeita a direitos niveladores ou encargos de efeito equivalente a direitos aduaneiros aplicáveis com vista à exportação de mercadorias, ou como consequência da mesma, será determinada nos termos do Regulamento (CEE) nº 2913/92.
A quantidade de mercadorias admitidas ao abrigo do regime do aperfeiçoamento activo e, por conseguinte, não sujeitas à imposição prevista no artigo 2º com vista à exportação de outras mercadorias, ou como consequência da mesma, será a efectivamente utilizada no fabrico destas outras mercadorias.
Artigo 12º
1. O Conselho pode alterar o quadro 1 do anexo B, de acordo com o procedimento previsto no artigo 113º do Tratado.
2. O quadro 2 do anexo B pode ser alterado de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º, a fim de o adaptar aos acordos celebrados pela Comunidade.
3. A Comissão adaptará os anexos do presente regulamento às alterações da Nomenclatura Combinada, de modo a manter inalterado o regime em vigor antes das alterações.
Artigo 13º
1. A fim de poder estabelecer o elemento agrícola da imposição, será adoptada uma lista dos produtos de base, para o comércio não preferencial, de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º
Os produtos de base serão seleccionados em função da sua importância no comércio internacional e do carácter representativo dos seus níveis de preços no conjunto dos outros produtos agrícolas a tomar em consideração.
As quantidades dos outros produtos agrícolas considerados como tendo sido utilizados devem, se necessário, corresponder a quantidades equivalentes de produtos de base, tendo devidamente em conta as relações de equivalência adoptadas pelo Conselho no âmbito da política agrícola comum.
2. As quantidades de produtos de base consideradas como tendo sido utilizadas no fabrico das mercadorias referidas no presente regulamento ou, eventualmente, dos produtos agrícolas sujeitos ao regime de trocas estabelecido no presente regulamento, serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º, quando a composição dessas mercadorias ou desses produtos não se encontrar ainda definida.
3. Sem prejuízo das equiparações decididas pelo Conselho no âmbito da política agrícola comum, certos produtos agrícolas podem ser equiparados a produtos de base, de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º, para estabelecer termos de comparação dos preços.
4. As características dos produtos de base necessárias para estabelecer os termos de comparação dos preços serão determinadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º
Artigo 14º
1. Podem ser establecidos, de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º, o ou os limiares abaixo dos quais os montantes determinados nos termos do nº 2 do artigo 3º serão fixados em zero. A não aplicação dos montantes determinados nos termos do nº 2 do artigo 3º pode ser sujeita pelo mesmo procedimento a condições especiais, a fim de evitar a criação de fluxos comerciais artificiais.
2. Pode ser fixado, de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º, um limiar abaixo do qual os Estados-membros podem não aplicar os montantes a conceder e a cobrar, em conformidade com o presente regulamento, relativos a uma mesma operação económica, se o saldo desses montantes for inferior ao referido limiar.
Artigo 15º
A Comissão será assistida por um comité de gestão das «questões horizontais relativas às trocas de produtos agrícolas transformados fora do anexo II», adiante designado «comité», composto por representantes dos Estados-membros e presidido por um representante da Comissão.
Artigo 16º
Sempre que for feita referência ao procedimento previsto no presente artigo, são aplicáveis as seguintes normas. O representante da Comissão submeterá à apreciação do comité um projecto das medidas a tomar. O comité emitirá o seu parecer sobre esse projecto num prazo que o presidente pode fixar em função da urgência da questão. O parecer será emitido por maioria, nos termos previstos no nº 2 do artigo 148º do Tratado para a adopção das decisões que o Conselho é chamado a tomar sob proposta da Comissão. Nas votações no comité, os votos dos representantes dos Estados-membros estão sujeitos à ponderação definida no mesmo artigo. O presidente não participa na votação.
A Comissão adoptará medidas que são imediatamente aplicáveis. Todavia, se não estiverem em conformidade com o parecer emitido pelo comité, essas medidas serão imediatamente comunicadas pela Comissão ao Conselho. Nesse caso, a Comissão pode diferir por um prazo de um mês, no máximo, a contar da data dessa comunicação, a aplicação das medidas que adoptou.
O Conselho, deliberando por maioria qualificada, pode tomar uma decisão diferente no prazo de um mês.
Artigo 17º
O comité pode analisar qualquer outra questão apresentada pelo presidente, por sua própria iniciativa ou a pedido de um Estado-membro.
Artigo 18º
De acordo com o procedimento previsto no artigo 16º:
- os montantes resultantes da aplicação do presente regulamento podem ser alterados quando, num determinado trimestre:
- for alterado um preço-limiar
ou
- instituída, alterada ou suprimida uma restituição à produção ou uma ajuda aplicável em todos os Estados-membros;
- podem ser adoptadas medidas destinadas a adaptar o disposto no presente regulamento às alterações de carácter técnico eventualmente introduzidas no regime aplicável aos produtos agrícolas.
Artigo 19º
Os métodos de análise qualitativa das mercadorias e as outras disposições de carácter técnico necessárias para a sua identificação ou para a determinação da sua composição, serão adoptados de acordo com o procedimento previsto no artigo 10º do Regulamento (CEE) nº 2658/87.
Artigo 20º
Os Estados-membros comunicarão à Comissão os dados necessários para a aplicação do presente regulamento e relacionados, por um lado, com a importação, exportação ou mesmo, se for caso disso, com a produção das mercadorias e, por outro, com as medidas de execução administrativas. As regras dessa comunicação serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 16º
Artigo 21º
O Regulamento (CEE) nº 3033/80 é revogado em 1 de Janeiro de 1994. As referências ao regulamento revogado são consideradas como feitas ao presente regulamento.
O Regulamento (CEE) nº 3034/80 será revogado, com efeitos a partir da data de entrada em vigor do regulamento adoptado em aplicação do artigo 13º
Artigo 22º
1. O presente regulamento entra em vigor no sétimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
É aplicável a partir de 1 de Janeiro de 1994.
2. A aplicação do presente regulamento às caseínas do código NC 3501 10 e aos caseinatos e outros derivados das caseínas do código NC 3501 90 90 é adiada enquanto se aguarda uma decisão posterior do Conselho.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros.
Feito em Bruxelas, em 6 de Dezembro de 1993.