Nařízení Rady (ES) č. 235/2004
ze dne 10. února 2004,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2320/97 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých bezešvých trubek a trubek ze železa a nelegované oceli pocházejících mimo jiné z Rumunska, pokud jde o dovoz výrobků vyráběných Petrotub SA a Republica SA do Evropského společenství
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 233 a 253 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen "základní nařízení") [1], a zejména na čl. 2 odst. 1 a 11 tohoto nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
(1) Dne 9. ledna 2003 Soudní dvůr Evropských společenství (ESD) ve svém rozsudku ve věci C-76/00 P (dále jen "rozsudek") zrušil rozhodnutí Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 15. prosince 1999 ve spojených věcech T-33/98 a T-34/98 (Petrotub a Republica v. Rada). [2] ESD tímto svým rozsudkem fakticky zrušil nařízení Rady (ES) č. 2320/97 ze dne 17. listopadu 1997 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých bezešvých trubek a trubek ze železa a nelegované oceli pocházejících z Maďarska, Polska, Ruska, České republiky, Rumunska a Slovenské republiky [3] (dále jen "nařízení o uložení konečného antidumpingového cla" nebo "napadené nařízení"), pokud jde o dovoz společností Petrotub SA a Republica SA do Společenství.
(2) Soudy uznávají [4], že v případě, kdy je postup tvořen několika administrativními kroky, zrušením jednoho z těchto kroků není zrušen celý postup. Antidumpingové řízení je příkladem takového postupu o několika krocích. Proto ze zrušení částí nařízení o uložení konečného antidumpingového cla neplyne zrušení celého postupu provedeného před přijetím dotčeného nařízení. Naproti tomu, podle článku 233 Smlouvy, jsou orgány Společenství povinny dodržovat rozsudek Soudního dvora. Proto mají orgány Společenství, při dodržení rozsudku, možnost opravit aspekty napadeného nařízení, které vedly k jeho zrušení, přičemž nesporné části nedotčené rozsudkem ponechají beze změn [5].
(3) Po rozsudku bylo zveřejněno oznámení o antidumpingových opatřeních proti dovozu některých bezešvých trubek a trubek ze železa nebo nelegované oceli pocházejících z Rumunska [6], v němž je uvedeno, že Petrotub SA a Republica SA již nepodléhají antidumpingovým opatřením podle nařízení o uložení konečného antidumpingového cla.
(4) Toto nařízení má opravit, pokud jde o Petrotub SA a Republica SA, aspekty napadeného nařízení, které rozsudek shledal v rozporu s právem Společenství, a které proto vedly ke zrušení napadeného nařízení. Všechna ostatní zjištění uvedená v napadeném nařízení, která nebyla napadena ve lhůtách k tomu určených, a která proto nebyla soudy posuzována a nevedla ke zrušení napadeného nařízení, zůstávají v platnosti.
B. DOTČENÉ VÝROBKY
(5) Dotčené skupiny výrobků jsou stejné jako výrobky zvažované v nařízení o uložení konečného antidumpingového cla, tj.:
a) bezešvé trubky ze železa nebo nelegované oceli používané pro ropovody a plynovody, o vnějším průměru nejvýše 406,4 mm; a
b) bezešvé trubky s kruhovým průřezem, ze železa nebo nelegované oceli, tažené nebo válcované za studena, jiné než přesné trubky; a
c) ostatní trubky s kruhovým průřezem, ze železa nebo nelegované oceli, jiné než se závity nebo než vhodné k řezání závitů, o vnějším průměru nejvýše 406,4 mm, vyráběné Petrotub SA a Republica SA, v současné době kódů KN ex73041010, ex73041030, 73043199, 73043991 a 73043993. Tyto kódy KN jsou uvedeny pouze informativně.
C. NOVÉ POSOUZENÍ ZÁVĚRŮ NA ZÁKLADĚ ROZSUDKU ESD
1. Úvodní poznámka
(6) Toto nařízení se zabývá aspekty rozsudku týkajícími se výpočtu dumpingového rozpětí Petrotub SA a určení běžné hodnoty Republica SA.
(7) Dumpingové rozpětí Petrotub SA bylo vypočteno, jak je vysvětleno v bodu odůvodnění 22 nařízení o uložení konečného antidumpingového cla, na základě porovnání váženého průměru běžné hodnoty stanovené pro společnost Petrotub SA s cenami všech jejích jednotlivých vývozů. Tento postup byl považován za nezbytný, aby odrážel plný rozsah praktikovaného dumpingu a proto, že bylo zjištěno, že struktura vývozních cen Petrotub se výrazně liší podle jednotlivých kupujících, regionů nebo období.
Podle rozsudku může být tato metoda, která je stanovena v druhé větě čl. 2 odst. 11 základního nařízení, použita pouze tehdy, jestliže je kromě zjištění vývozní struktury, která se výrazně liší podle jednotlivých kupujících, regionů nebo období, vysvětleno, proč první dvě metody uvedené v první větě čl. 2 odst. 11 (též nazývané "symetrické metody") neumožňují vzít náležitě v úvahu tyto rozdíly ve struktuře vývozních cen, a proto neodrážejí plný rozsah praktikovaného dumpingu. V nařízení o uložení konečného antidumpingového cla však Rada, když řádně zmínila v bodu odůvodnění 22, že existuje struktura, která se výrazně liší podle jednotlivých kupujících, regionů nebo období, dospěla pouze k závěru, že první z obou symetrických metod (srovnání průměrů) neodráží plný rozsah praktikovaného dumpingu v dotčeném kontextu, aniž se zabývala druhou symetrickou metodou (srovnání transakcí). Toto nařízení proto znovu zvažuje a opravuje výsledky šetření, které vedlo k uložení konečného antidumpingového cla na dovoz společnosti Petrotub SA, tím, že zvažuje použitelnost druhé symetrické metody ve světle požadavku rozsudku. Tato symetrická metoda spočívá ve srovnání jednotlivých běžných hodnot a jednotlivých vývozních cen do Společenství v jednotlivých transakcích.
(8) Za druhé, v nařízení o uložení konečného antidumpingového cla byly prodeje Republica SA provedené s využitím zápočtu pohledávek považovány za prodeje v rámci běžného obchodního styku. V odstavci 86 rozsudku ESD uvádí, že tento závěr nebyl doložen přiměřeným odůvodněním, protože pouhé konstatování v bodu odůvodnění 19 nařízení o uložení konečného antidumpingového cla, že bylo zjištěno, že "prodeje provedené s využitím zápočtu byly skutečně provedeny v rámci běžného obchodního styku", neobsahuje žádné vysvětlení takového druhu, aby bylo dotčeným stranám zřejmé, jaké důvody vedly Radu k jejím závěrům. Toto nařízení proto poskytuje nezbytné odůvodnění v souladu s článkem 253 Smlouvy.
(9) Protože informace nezbytné k nápravě nedostatků v nařízení o uložení konečného antidumpingového cla, které zjistil ESD a které vedly k jeho zrušení, měla Komise k dispozici již v době přijetí nařízení o uložení konečného antidumpingového cla a má je dosud, nebylo nutné provádět žádné další šetření ohledně Petrotub SA, Republica SA či dalších stran. Požadované odůvodnění může být proto založeno na stávajících informacích shromážděných v rámci šetření, které vedlo k uložení konečných opatření.
2. Dumpingové rozpětí Petrotub SA
(10) Podle čl. 2 odst. 11 základního nařízení je u druhé symetrické metody výpočet dumpingového rozpětí založen na porovnání jednotlivých běžných hodnot různých druhů dotčených výrobků s příslušnými jednotlivými vývozními cenami v jednotlivých transakcích.
(11) Tato metoda je použitelná pouze při splnění řady podmínek. Srovnání jednotlivých transakcí z definice vylučuje užití průměrů (ať už na straně domácích prodejů, nebo na straně vývozních prodejů). Aby byly srovnatelné, mohou se použít pouze transakce uskutečněné téhož dne, jak na straně domácí, tak na straně vývozní. Každá odchylka od tohoto pravidla použitím cen transakcí, které nebyly uskutečněny téhož dne, by byla svévolná. Pro srovnání mezi transakcemi lze použít pouze domácí a vývozní prodeje týkající se stejného nebo srovnatelného druhu výrobku, jinak nemůže být srovnání platné. Domácí prodeje mohou být použity pouze tehdy, uskuteční-li se v rámci běžného obchodního styku. Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení musejí být domácí prodeje provedeny v rámci běžného obchodního styku v množství, které činí alespoň 5 % objemu vývozních transakcí. Prodejní transakce, které nebyly provedeny v rámci běžného obchodního styku, byly identifikovány v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Podle druhé symetrické metody nemohou být vývozní ceny porovnávány s vypočtenými běžnými hodnotami. Konečně, má se za to, že tato metoda může být reprezentativní pouze tehdy, jestliže pokrývá dostatečně velký objem vývozních transakcí a prodejních transakcí na domácím trhu.
(12) Na tomto základě bylo zkoumáno, zda je možné použít výpočet metodou porovnání transakcí. Bylo zjištěno, že objem vývozních transakcí, který by mohl být srovnáván, činí 66,6 %. Pro určení běžné hodnoty by však bylo možné použít pouze 9,5 % objemu domácích prodejů provedených v rámci běžného obchodního styku. Jinými slovy, naprostá většina domácích prodejů by při výpočtu dumpingu nebyla vzata v úvahu. Takto nízké využití transakčních údajů proto nepředstavuje dostatečně reprezentativní základ pro určení běžné hodnoty, která je srovnávací hodnotou pro každou analýzu dumpingu u vývozních transakcí. Z tohoto důvodu nebyla v tomto případě metoda porovnávání transakcí považována za vhodnou k výpočtu dumpingového rozpětí.
(13) Vzhledem k tomu, že by užití druhé symetrické metody neposkytlo reprezentativní výsledky, tato metoda by také neumožnila vzít v úvahu výrazné rozdíly ve struktuře vývozních cen. Proto musela být použita třetí metoda, a sice porovnání vážených průměrů běžných hodnot s jednotlivými vývozními cenami (asymetrická metoda), protože při existenci struktury vývozních cen bylo zjištěno, že ani první, ani druhá symetrická metoda by neumožnila vzít tyto rozdíly v úvahu.
3. Běžná hodnota Republica SA
(14) Jak je vysvětleno v bodu odůvodnění 8, ESD konstatoval, že Rada nesplnila požadavky povinnosti odůvodnění, když v bodu odůvodnění 19 pátém odstavci napadeného nařízení pouze konstatovala, že prodeje s využitím zápočtu se uskutečnily v rámci běžného obchodního styku. Toto odůvodnění je proto uvedeno níže.
(15) V průběhu šetření, které vedlo k uložení konečných antidumpingových cel, Republica SA tvrdila, že podstatný objem jejích prodejů na domácím trhu se uskutečňuje na základě ujednání o zápočtu pohledávek. Uvedla, že o prodejních cenách výrobků dodávaných na základě takového ujednání o zápočtu nebylo možné vyjednávat, protože Republica SA byla nucena zapojit dodavatele do zápočtového cyklu s tím důsledkem, že prodejní ceny účtované těmto dodavatelům byly podstatně nižší než obvyklé ceny, a nebyly tedy srovnatelné s tržními cenami. Republica SA argumentovala, že prodeje na základě zápočtových ujednání by proto neměly být brány v úvahu jako domácí prodeje pro účely výpočtu obvyklé ceny, protože je nelze považovat za ceny dosažené v rámci běžného obchodního styku.
(16) Je nutno podtrhnout, že platba podle zápočtového ujednání popsaného v bodu odůvodnění 15 tohoto nařízení by měla být odlišena od existence ujednání o zápočtu ve smyslu čl. 2 odst. 1 základního nařízení. Zatímco pro platbu na základě zápočtového ujednání, jak je popisuje Republica SA ve svém podání a jak je uvedeno v bodu odůvodnění 15 tohoto nařízení, bylo konstatováno, že jde fakticky o vypořádání faktur, při němž dochází k vzájemnému zápočtu pohledávek a závazků, aniž by to mělo vliv na cenové podmínky dodávaného zboží, ujednání o zápočtu ve smyslu čl. 2 odst. 1 základního nařízení je dohoda, podle níž se vyměňuje zboží nebo služby mezi dodavatelem a zákazníkem, přičemž fakturovaná částka je založena na rozdílu hodnot takového zboží nebo služeb, takže neodráží reálnou hodnotu dodaného zboží.
(17) Při šetření na místě v podniku Republica SA bylo zjištěno, že některé domácí prodeje, které byly nesprávně vykázány jako prodeje provedené za standardních podmínek pro hotovostní platby, byly ve skutečnosti vypořádány zápočtem podle zápočtové dohody. Forma zápočtu praktikovaná mezi Republica SA a jejím zákazníkem spočívala ve vzájemném započtení pohledávek a závazků ve stejné výši, přičemž zákazník jednal současně jako dodavatel nějakého jiného zboží nebo služeb. Někdy se transakce účastnila jedna nebo více třetích stran, např. tehdy, když Republica SA prodává zákazníkovi, který použije svou pohledávku za třetí stranou k vypořádání svého závazku vůči Republica SA. Tento druh vypořádání transakcí dohodou o zápočtu je běžný v ekonomikách s nízkou likviditou a šetření ukázalo, že neovlivnil původní ceny transakcí. Dále bylo zjištěno, že když Republica SA trvala na hotovostních platbách od svých zákazníků (např. když potřebovala hotovost na výplatu svých zaměstnanců), prodejní ceny byly nastaveny níže než v případě plateb podle dohody o zápočtu, aby byli zákazníci za hotovostní platbu zvýhodněni. Závěrem bylo konstatováno, že platby Republica SA na základě zápočtu nespadají pod pojem zápočtových dohod ve smyslu čl. 2 odst. 1 základního nařízení, protože bylo zjištěno, že zápočtové dohody, jichž se Republica SA účastnila, neovlivnily uvedené prodejní ceny.
(18) Lze proto dojít k závěru, že argument, který použila Republica SA ohledně prodejů vypořádaných pomocí zápočtu a jejich vlivu na domácí prodejní ceny, neodpovídá realitě, a tedy že také prodeje uskutečněné společností Republica SA podle zápočtových ujednání byly provedeny v rámci běžného obchodního styku.
4. Závěr
(19) Užití druhé symetrické metody pro určení dumpingového rozpětí Petrotub SA není odůvodněné, protože objem domácích prodejů, který by mohl být využit pro určení běžné hodnoty, není dostatečně reprezentativní pro porovnání podle této metody. Tato metoda proto nemůže vzít v úvahu výrazné rozdíly ve struktuře vývozních cen, tj. nemůže odrážet plný rozsah dumpingu. Protože tedy ani první, ani druhá symetrická metoda, i když z různých důvodů, nemohou odrážet plný rozsah praktikovaného dumpingu, musela být použita třetí metoda stanovená v čl. 2 odst. 11 základního nařízení. V důsledku toho se potvrzuje její použití a výsledky jejího použití podrobně popsané v bodech odůvodnění 22 a 23 napadeného nařízení.
(20) Z důvodů uvedených v bodech odůvodnění 16 a 17 bylo zjištěno, že prodeje, které uskutečnila Republica SA s využitím zápočtu pohledávek, byly provedeny v rámci běžného obchodního styku.
(21) V důsledku toho se potvrzují dumpingová rozpětí určená v rámci nařízení (ES) č. 2320/97.
D. ZVEŘEJNĚNÍ
(22) Strany byly informovány o základních faktech a úvahách, na jejichž základě byl pojat úmysl doporučit znovuuložení konečného antidumpingového cla. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, během níž mohly po tomto zveřejnění zaujmout stanovisko.
(23) Byly zváženy ústní a písemné argumenty předložené stranami a tam, kde to bylo vhodné, byly vzaty v úvahu.
E. ZÁVAZKY
(24) Dva rumunští vyvážející výrobci nabídli cenové závazky v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Tyto nabídnuté cenové závazky obsahují stejná ustanovení, jaká pozbyla platnosti dne 9. ledna 2003 v důsledku rozsudku ESD. Komise je toho názoru, že nabídnuté závazky jsou přijatelné a dostatečné, aby chránily průmysl Společenství před škodlivými dopady dumpingu.
(25) Společnosti rovněž budou poskytovat Komisi pravidelné a podrobné informace o svých vývozech do Společenství, což znamená, že Komise může tyto závazky účinně kontrolovat.
(26) Aby bylo zajištěno účinné dodržování a kontrola závazků, při předložení žádosti o propuštění do volného oběhu podle těchto závazků příslušnému celnímu orgánu by mělo být osvobození od cla podmíněno předložením platného originálu výrobního osvědčení, které obsahuje informace vyjmenované v příloze tohoto nařízení. Toto výrobní osvědčení musí být předloženo do tří měsíců od data vydání a množství předložené celním orgánům pro dovoz do Společenství bez antidumpingového cla nesmí překročit množství stanovené v osvědčení. Jestliže není takové osvědčení předloženo, jestliže neodpovídá dotčenému výrobku nebo jestliže je překročeno množství stanovené v tomto osvědčení, musí být zaplaceno antidumpingové clo v příslušné výši.
(27) V případě podezření na porušení, skutečného porušení nebo zpětvzetí závazku kteroukoli stranou může být uloženo antidumpingové clo v souladu s čl. 8 odst. 9 a 10 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Potvrzují se závěry nařízení (ES) č. 2320/97, pokud jde o rumunské vyvážející výrobce Petrotub SA a Republica SA. Ukládají se konečná antidumpingová cla na tyto dovozy pocházející z Rumunska vyrobené společnostmi Petrotub SA a Republica SA:
a) bezešvé trubky, ze železa nebo nelegované oceli, používané pro ropovody a plynovody, o vnějším průměru nejvýše 406,4 mm (v současné době zařazené do podpoložek KN ex73041010 a ex73041030 - kódy TARIC 7304101010 a 7304103010);
b) bezešvé trubky s kruhovým průřezem, ze železa nebo nelegované oceli, tažené nebo válcované za studena, jiné než přesné trubky (v současné době zařazené do podpoložky KN 73043199);
c) ostatní trubky s kruhovým průřezem, ze železa nebo nelegované oceli, jiné než se závity nebo než vhodné k řezání závitů, o vnějším průměru nejvýše 406,4 mm (v současné době zařazené do podpoložek KN 73043991 a 73043993).
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na netto ceny beze cla franko hranice Společenství činí:
Země | Výrobce | Celní sazba | Dodatečný kod TARIC |
Rumunsko | Petrotub SA | 9,8 % | 8468 |
Republica SA | 9,8 % | 8469 |
3. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
1. Dovozy jsou osvobozeny od antidumpingových cel uložených v článku 1 za podmínky, že jsou vyrobeny a prodány pro vývoz do Společenství společnostmi vyjmenovanými v odstavci 4, které nabídly závazky přijaté Komisí, a za podmínky, že jsou splněny podmínky odstavců 2, 3 a 4.
2. Při předložení prohlášení o propuštění do volného oběhu je osvobození od cla podmíněno předložením platného originálu výrobního osvědčení vydaného jednou ze společností vyjmenovaných v odstavci 4 příslušným celním orgánům členských států. Toto výrobní osvědčení musejí splňovat požadavky na taková osvědčení stanovené v závazku přijatém Komisí, přičemž hlavní prvky takového osvědčení jsou vyjmenovány v příloze.
3. Výrobní osvědčení zmíněné v odstavci 2 musí být předloženo do tří měsíců od data vydání. Množství předložené celním orgánům členských států pro dovoz do Společenství bez antidumpingového cla nesmí překročit množství stanovené v tomto osvědčení. Jestliže je množství stanovené v tomto osvědčení překročeno, přebytek podléhá clu a musí být deklarován pod příslušným dodatečným kódem TARIC uvedeným v čl. 1 odst. 2.
4. Dovozy s výrobním osvědčením se deklarují pod tímto dodatečným kódem TARIC:
Země | Výrobce | Dodatečný kód TARIC |
Rumunsko | Petrotub SA | 8514 |
Republica SA | 8515 |
Článek 3
Ve zprávách členských států Komisi podle čl. 14 odst. 6 nařízení (ES) č. 384/96 bude pro každé propuštění do volného oběhu uveden rok a měsíc dovozu, kódy KN, TARIC a dodatečný kód TARIC, druh opatření, země původu, množství, hodnota, antidumpingové clo, členský stát dovozu a případně pořadové číslo výrobního osvědčení.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. února 2004.
Regulamento (CE) n.o 235/2004 do Conselho
de 10 de Fevereiro de 2004
que altera o Regulamento (CE) n.o 2320/97 que institui direitos anti-dumping definitivos sobre as importações de certos tubos sem costura, de ferro ou de aço não ligado, originários nomeadamente da Roménia, no que respeita às importações na Comunidade Europeia desses produtos fabricados pelas empresas Petrotub SA e Republica SA
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, os seus artigos 233.o e 253.o,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 384/96 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, relativo à defesa contra as importações objecto de dumping de países não membros da Comunidade Europeia(1) (a seguir designado "regulamento de base"), e, nomeadamente, os n.os 1 e 11 do seu artigo 2.o,
Tendo em conta a proposta apresentada pela Comissão após consulta do Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
A. PROCESSO
(1) Em 9 de Janeiro de 2003, o Tribunal de Justiça das Comunidades Europeias (a seguir designado "TJCE"), pelo seu Acórdão proferido no processo C-76/00P (a seguir designado "o acórdão") anulou o anterior Acórdão do Tribunal de Primeira Instância das Comunidades Europeias, de 15 de Dezembro de 1999, nos processos apensos T-33/98 e T-34/98 (Petrotub e Republica contra o Conselho)(2). Pelo referido acórdão, o TJCE anulou efectivamente o Regulamento (CE) n.o 2320/97, de 17 de Novembro de 1999, que institui direitos anti-dumping definitivos sobre as importações de certos tubos sem costura, de ferro ou de aço não ligado, originários da Hungria, da Polónia, da Rússia, da República Checa, da Roménia e da Eslováquia(3) (a seguir designado "regulamento anti-dumping definitivo" ou "regulamento impugnado") no que respeita às importações na Comunidade Europeia dos produtos em causa fabricados pelas empresas Petrotub SA e Republica SA.
(2) Os Tribunais(4) reconhecem que, nos casos em que um processo consiste em diversas fases administrativas, a anulação de uma das suas fases não resulta na anulação de todo o processo. O processo anti-dumping é um exemplo de procedimento composto por diversas fases. Por conseguinte, a anulação de parte do regulamento anti-dumping definitivo não implica a anulação da totalidade do processo que antecede a adopção do regulamento em questão. Além disso, nos termos do artigo 233.o do Tratado, as instituições comunitárias são obrigadas a executar as decisões dos Tribunais. Assim sendo e para aplicar as decisões dos Tribunais, as instituições comunitárias têm a possibilidade de corrigir os aspectos do regulamento impugnado que estão na base da sua anulação, deixando inalteradas as partes não impugnadas que não sejam afectadas pelo acórdão(5).
(3) Na sequência do acórdão, foi publicado um aviso respeitante às medidas anti-dumping sobre as importações de certos tubos sem costura, de ferro ou de aço não ligado originários da Roménia(6), no qual se anuncia que as empresas Petrotub SA e Republica SA deixaram de estar sujeitas às medidas anti-dumping instituídas pelo regulamento anti-dumping definitivo.
(4) O presente regulamento procura corrigir, no que respeita às empresas Petrotub SA e Republica SA, os aspectos do regulamento impugnado que no acórdão foram considerados não conformes com o direito comunitário, e que, por conseguinte estão na base da anulação do regulamento impugnado. Permanecem válidas todas as restantes conclusões apresentadas no regulamento impugnado que não foram contestadas dentro dos prazos de recurso fixados, e que, por conseguinte, não foram examinadas pelos Tribunais e não estão na base da anulação do regulamento impugnado.
B. PRODUTO EM CAUSA
(5) As categorias do produto em causa são as abrangidas pelo regulamento anti-dumping definitivo, ou seja:
a) Tubos, sem costura, de ferro ou de aço não ligado, dos tipos utilizados para oleodutos e gasodutos, de diâmetro exterior não superior a 406,4 mm;
b) Tubos, sem costura, de secção circular, de ferro ou aço não ligado, estirados ou laminados a frio, com excepção dos tubos de precisão; e
c) Outros tubos de secção circular, de ferro ou de aço não ligado, com excepção dos tubos roscados ou roscáveis, de diâmetro exterior não superior a 406,4 mm, fabricados pelas empresas Petrotub SA e Republica SA e presentemente classificados nos códigos NC ex 7304 10 10, ex 7304 10 30, 7304 31 99, 7304 39 91 e 7304 39 93. Os códigos NC são dados a título meramente informativo.
C. REEXAME DAS CONCLUSÕES COM BASE NO ACÓRDÃO DO TJCE
1. Observações prévias
(6) No presente regulamento são examinados alguns aspectos abrangidos pelo acórdão, nomeadamente, o cálculo da margem de dumping no que respeita à Petrotub SA e a determinação do valor normal no que respeita à Republica SA.
(7) Tal como descrito no considerando 22 do regulamento anti-dumping definitivo, a margem de dumping da Petrotub foi calculada com base numa comparação do valor normal médio ponderado estabelecida para a Petrotub com os preços de todas as suas exportações individuais. Este método foi considerado necessário a fim de reflectir integralmente o dumping praticado, pelo facto de ter sido determinada a existência de uma estrutura dos preços de exportação que divergia de forma significativa consoante os compradores, as regiões ou os períodos.
Segundo o acórdão, este método, que é definido na segunda frase do n.o 11 do artigo 2.o do regulamento de base, só pode ser utilizado se, além da conclusão de que a estrutura das exportações diverge significativamente consoante os diferentes compradores, as regiões ou os períodos, forem apresentadas as razões pelas quais os dois primeiros métodos especificados na primeira frase do n.o 11 do artigo 2.o (que são igualmente denominados "métodos simétricos") não permitem ter devidamente em conta as diferenças de estrutura dos preços de exportação e, deste modo, reflectir a dimensão efectiva do dumping praticado. Todavia, no regulamento anti-dumping definitivo, o Conselho, não obstante ter mencionado no considerando 22 a existência de uma estrutura que divergia de forma significativa consoante os compradores, as regiões ou os períodos, apenas concluiu que o primeiro dos dois métodos simétricos (método de comparação entre médias) não reflectia a dimensão efectiva do dumping praticado nesse contexto, não se tendo debruçado sobre o segundo método simétrico (método de comparação transacção a transacção). Assim, o presente regulamento tem por objectivo reexaminar e corrigir os resultados do inquérito que conduziu à instituição do direito anti-dumping definitivo sobre as importações da Petrotub SA, avaliando a aplicabilidade do segundo método simétrico à luz das recomendações formuladas no acórdão. Este segundo método simétrico prevê a comparação entre os valores normais individuais e os preços de exportação individuais para a Comunidade, numa base transacção a transacção.
(8) Em segundo lugar, no regulamento anti-dumping definitivo considerou-se que as vendas da Republica SA ao abrigo da compensação de dívidas tinham sido efectuadas no decurso de operações comerciais normais. No considerando 86 do acórdão, o TJCE afirmou que esta conclusão não foi acompanhada da fundamentação adequada, dado que a mera afirmação, no considerando 19 do regulamento anti-dumping definitivo, de que se tinha apurado que "as vendas efectuadas por compensação haviam efectivamente sido realizadas no decurso de operações comerciais normais" não continha qualquer elemento explicativo susceptível de esclarecer as partes em causa sobre as razões que levaram o Conselho a formular as suas conclusões. O presente regulamento apresenta agora a fundamentação necessária, em conformidade com o artigo 253.o do Tratado.
(9) Pelo facto de as informações, necessárias para completar as lacunas do regulamento anti-dumping definitivo, estabelecidas pelo TJCE, que estão na base da anulação desse regulamento, estarem ao dispor da Comissão aquando da adopção do referido regulamento e continuarem actualmente disponíveis, não foi necessário aprofundar o inquérito no que respeita às empresas Petrotub SA, Republica SA ou a outras partes. Por conseguinte, a fundamentação necessária pode basear-se nas informações disponíveis, compiladas no âmbito do inquérito que deu origem à instituição das medidas definitivas.
2. Margem de dumping da empresa Petrotub SA
(10) Em conformidade com o n.o 11 do artigo 2.o do regulamento de base, de acordo com o segundo método simétrico, o cálculo da margem de dumping baseia-se numa comparação entre os valores normais individuais dos diferentes tipos do produto em causa e os preços de exportação individuais numa base transacção a transacção.
(11) Este método só pode ser aplicado se estiverem reunidas algumas condições. A comparação transacção a transacção exclui por definição a aplicação de médias (tanto do lado das vendas internas como das vendas de exportação). Para serem comparáveis, só podem ser utilizadas as transacções do mesmo dia, tanto do lado interno como do lado da exportação. Qualquer excepção a este princípio, através da utilização de preços de transacções não realizadas no mesmo dia, seria arbitrária. Para a comparação transacção a transacção só podem ser utilizadas as vendas internas e de exportação relacionadas com o mesmo ou com tipos do produto que sejam comparáveis, caso contrário, essa comparação não pode ser válida. As vendas internas só poderão ser utilizadas se tiverem sido efectuadas no decurso de operações comerciais normais. As vendas internas devem ser efectuadas no decurso de operações comerciais normais em quantidades que representem pelo menos 5 % do volume das transacções de exportação, em conformidade com o n.o 2 do artigo 2.o do regulamento de base. As vendas não efectuadas no decurso de operações comerciais normais ao nível da transacção foram determinadas em conformidade com o n.o 2 do artigo 2.o do regulamento de base. Se for aplicado o segundo método simétrico, os preços de exportação não podem ser comparados com os valores normais calculados. Por último, considera-se que este método só pode ser representativo se abranger um volume suficientemente elevado de transacções de exportação e de transacções de venda interna.
(12) Nesta base, foi examinado se era possível aplicar o método de cálculo transacção a transacção. Verificou-se, assim, que o volume das transacções de exportação, que podiam ser comparadas, ascendia a 66,6 %. Contudo, só 9,5 % do volume de vendas internas efectuadas no decurso de operações comerciais normais poderia ser utilizado para determinar o valor normal. Por outros termos, a grande maioria das vendas internas não teria sido considerada para o cálculo do dumping. Esta proporção reduzida de valores sobre as transacções não constitui uma base suficientemente representativa para a determinação do valor normal, que constitui o elemento fundamental para a análise de dumping das transacções de exportação. Nesta base, o método de transacção a transacção não foi considerado adequado para calcular a margem de dumping no presente processo.
(13) Por conseguinte, dado que a aplicação do segundo método simétrico não teria permitido obter resultados suficientemente representativos, este método não teria também permitido ter em conta as diferenças significativas a nível da estrutura dos preços de exportação. Assim, afigurou-se necessário aplicar o terceiro método, ou seja, a comparação entre os valores normais médios ponderados e os preços individuais de exportação ("método assimétrico") dado que, no que respeita à estrutura dos preços de exportação, se considerou que nem o primeiro nem o segundo métodos simétricos teriam permitido realçar as diferenças a considerar.
3. Valor normal no que respeita à empresa Republica SA
(14) Tal como explicado no considerando 8, o TJCE considerou que o Conselho não cumpriu o exigido pelo dever de fundamentação por se ter limitado a afirmar no quinto parágrafo do considerando 19 do regulamento impugnado que as vendas efectuadas por compensação haviam sido efectivamente realizadas no decurso de operações comerciais normais. A fundamentação necessária é apresentada a seguir.
(15) No decurso do inquérito que deu origem à instituição dos direitos anti-dumping definitivos, a empresa Republica SA alegou que um volume substancial das suas vendas internas correspondia a vendas realizadas com base em acordos de compensação de dívidas. Foi alegado que os preços de venda do produto em causa entregue com base nesses acordos de compensação não podiam ser negociados, pelo facto de a empresa Republica SA ser forçada a aceitar fornecedores dentro do circuito de compensação, o que resultava em preços de venda a esses fornecedores que eram consideravelmente inferiores aos preços normais e, por conseguinte, não comparáveis com os preços normais do mercado. A Republica SA alegou que, para o cálculo do valor normal, as vendas realizadas com base nos acordos de compensação não deveriam ter sido incluídas nas vendas internas, pelo facto de não puderem ser consideradas como tendo sido efectuadas no decurso de operações comerciais normais.
(16) Importa salientar que o pagamento no âmbito de acordos de compensação, tal como descrito no considerando 15 do presente regulamento, deve ser diferenciado da existência de acordos de compensação na acepção do n.o 1 do artigo 2.o do regulamento de base. Considera-se que o pagamento no âmbito de um acordo de compensação, tal como descrito nas alegações da empresa Republica e no considerando 15 do presente regulamento, constitui efectivamente uma liquidação de facturas, em que as contas a receber e as contas a pagar foram compensadas sem afectarem as condições de preço das mercadorias entregues, enquanto um acordo de compensação, na acepção do n.o 1 do artigo 2.o do regulamento de base, se refere a um acordo em que as mercadorias e/ou serviços são trocados entre o fornecedor e o cliente e em que o preço facturado se baseia na diferença de valor dessas mercadorias e/ou serviços, não reflectindo deste modo o valor real das mercadorias entregues.
(17) No decurso do inquérito nas instalações da empresa Republica verificou-se que certas vendas internas, que estavam incorrectamente registadas como tendo sido objecto de condições de pagamento normais em numerário, tinham sido efectivamente liquidadas através de acordos de compensação. A compensação assumiu a forma de liquidação de facturas a receber e de facturas a pagar correspondentes a montantes iguais entre a Republica SA e o seu cliente que, consoante o caso, agia simultaneamente na qualidade de fornecedor de alguns outros bens ou serviços. Por vezes estavam envolvidas uma ou mais partes terceiras, por exemplo, no caso em que a empresa Republica SA vendeu a um cliente, que utilizou a sua factura a receber junto de uma parte terceira para liquidar a sua dívida para com a Republica SA. Esta forma de liquidação de transacções através de acordos de compensação é comum em economias com liquidez reduzida, tendo o inquérito demonstrado que não influenciava a determinação inicial do preço das transacções. Ademais, verificou-se que nos casos em que a Republica SA insistia para que os seus clientes pagassem em numerário (por exemplo, quando precisava de liquidez para pagar ao seu pessoal), os preços de venda eram efectivamente estabelecidos a um nível mais baixo do que no caso do pagamento através de acordos de compensação, para recompensar o cliente pelo seu pagamento em numerário. Concluiu-se que os pagamentos por compensação realizados pela empresa Republica não recaíam no âmbito dos acordos de compensação descritos no n.o 1 do artigo 2.o do regulamento de base, dado que foi estabelecido que os acordos de compensação em que a empresa Republica SA era parte não influenciaram os preços de venda citados.
(18) Por conseguinte, pode concluir-se que o argumento apontado pela empresa Republica SA no que respeita às vendas liquidadas por compensação e à influência sobre os preços de venda internos não reflecte a realidade e que, igualmente, as vendas realizadas através dos acordos de compensação foram efectuadas no decurso de operações comerciais normais
4. Conclusão
(19) Confirma-se que não se justifica a aplicação do segundo método simétrico para a determinação da margem de dumping da Petrotub SA, pelo facto de o volume das suas vendas internas, que puderam ser utilizadas para determinar o valor normal, não ser suficientemente representativo para permitir uma comparação. Por conseguinte, esse método não permite ter em conta as diferenças significativas da estrutura dos preços de exportação, isto é, não pode reflectir a verdadeira dimensão do dumping praticado. Nessa conformidade, dado que nem o primeiro nem o segundo métodos simétricos permitiriam, embora por razões diversas, reflectir a dimensão efectiva do dumping praticado, foi necessário aplicar o terceiro método previsto no n.o 11 do artigo 2.o do regulamento de base. Em consequência, é confirmada a sua aplicação, bem como os resultados então obtidos, tal como apresentados nos considerandos 22 e 23 do regulamento impugnado.
(20) Pelas razões apresentadas nos considerandos 16 e 17 considera-se que as vendas da empresa Republica SA liquidadas em compensação de dívidas foram efectuadas no decurso de operações comerciais normais.
(21) Em consequência, são confirmadas as margens de dumping estabelecidas no contexto do Regulamento (CE) n.o 2320/97.
D. DIVULGAÇÃO
(22) Todas as partes interessadas foram informadas dos principais factos e considerações com base nos quais se tencionava recomendar a reinstituição do direito anti-dumping definitivo. Foi-lhes igualmente concedido um prazo para apresentarem as suas observações sobre as informações divulgadas.
(23) As observações orais ou escritas apresentadas pelas partes foram analisadas e, sempre que adequado, tomadas em consideração.
E. COMPROMISSOS
(24) Dois produtores exportadores romenos ofereceram compromissos de preços em conformidade com o n.o 1 do artigo 8.o do regulamento de base. Os compromissos de preços oferecidos são de teor igual ao dos compromissos que deixaram de ser válidos em 9 de Janeiro de 2003 em consequência do Acórdão do TJCE. A Comissão considera que os compromissos oferecidos são aceitáveis e suficientes para proteger a indústria comunitária contra os efeitos do dumping prejudicial.
(25) As empresas apresentarão igualmente à Comissão informações periódicas e pormenorizadas sobre as respectivas exportações para a Comunidade, o que significa que os compromissos poderão ser efectivamente controlados pela Comissão.
(26) A fim de assegurar o cumprimento e o controlo efectivos dos compromissos, sempre que o pedido de introdução em livre prática ao abrigo do compromisso for apresentado à autoridade aduaneira competente, a isenção do direito está subordinada à apresentação de um certificado de produção original que contenha as informações enumeradas no anexo do presente regulamento. O referido certificado de produção deve ser apresentado no prazo de três meses a contar da data da respectiva emissão, devendo as quantidades apresentadas às autoridades aduaneiras para importação na Comunidade com isenção do direito anti-dumping não exceder as estipuladas no referido certificado. Caso esse certificado de produção não seja apresentado, ou não corresponda ao produto apresentado às autoridades aduaneiras, ou caso as quantidades estipuladas no certificado sejam excedidas, deverá ser paga a taxa do direito anti-dumping que seria normalmente aplicável.
(27) Em caso de suspeita de violação, violação efectiva ou denúncia do compromisso por qualquer das partes, pode ser instituído um direito anti-dumping, nos termos do disposto nos n.os 9 e 10 do artigo 8.o do regulamento de base,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. São confirmadas as conclusões do Regulamento (CE) n.o 2320/97 em relação aos produtores exportadores Petrotrub SA e Republica SA. São instituídos direitos anti-dumping definitivos sobre as importações dos produtos seguidamente designados originários da Roménia e fabricados pelas empresas Petrotub SA e Republica SA:
a) Tubos, sem costura, de ferro ou de aço não ligado, dos tipos utilizados para oleodutos e gasodutos, de diâmetro exterior não superior a 406,4 mm (presentemente classificados nos códigos NC ex 7304 10 10 e ex 7304 10 30 - códigos Taric 7304 10 10 10 e 7304 10 30 10 );
b) Tubos, sem costura, de secção circular, de ferro ou de aço não ligado, estirados ou laminados a frio, com excepção dos tubos de precisão (presentemente classificados no código NC 7304 31 99 );
c) Outros tubos de secção circular, de ferro ou de aço não ligado, com excepção dos tubos roscados ou roscáveis, de diâmetro exterior não superior a 406,4 mm (presentemente classificados nos códigos NC 7304 39 91 e 7304 39 93 ).
2. As taxas dos direitos anti-dumping definitivos aplicáveis aos preços líquidos franco-fronteira comunitária, dos produtos não desalfandegados, são as seguintes:
POSIÇÃO NUMA TABELA
3. Salvo disposição em contrário, são aplicadas as disposições em vigor em matéria de direitos aduaneiros.
Artigo 2.o
1. As importações do produto em causa beneficiarão de isenção dos direitos anti-dumping instituídos pelo artigo 1.o desde que o produto tenha sido fabricado e exportado para a Comunidade pelas empresas enumeradas no n.o 4, que ofereceram compromissos aceites pela Comissão, e desde que se encontrem preenchidas as condições previstas nos n.os 2, 3 e 4.
2. Aquando da apresentação da declaração de introdução em livre prática, a isenção dos direitos estará sujeita à apresentação, às autoridades aduaneiras competentes dos Estados-Membros, de um certificado de produção original válido, emitido por uma das empresas enumeradas no n.o 4. O certificado de produção deverá respeitar as disposições previstas nos compromissos aceites pela Comissão, cujos elementos principais constam do anexo.
3. O certificado de produção referido no n.o 2 deverá ser apresentado no decurso dos três meses seguintes à sua data de emissão. As quantidades apresentadas às autoridades aduaneiras dos Estados-Membros tendo em vista a sua importação para a Comunidade com isenção dos direitos anti-dumping não podem exceder as indicadas no certificado. Caso as quantidades excedam as indicadas no certificado, o excedente estará sujeito aos direitos e deverá ser declarado ao abrigo do código adicional Taric referido no n.o 2 do artigo 1.o
4. As importações acompanhadas de um certificado de produção devem ser declaradas ao abrigo dos seguintes códigos adicionais Taric:
POSIÇÃO NUMA TABELA
Artigo 3.o
Os relatórios a apresentar pelos Estados-Membros à Comissão, nos termos do n.o 6 do artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 384/96, deverão indicar, relativamente a cada introdução em livre prática, o ano e o mês de importação, os códigos NC, Taric e os códigos adicionais Taric, o tipo de medida, o país de origem, a quantidade, o valor, o direito anti-dumping, o Estado-Membro de importação e, se for caso disso, o número de série do certificado de produção.
Artigo 4.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 10 de Fevereiro de 2004.