Nařízení Rady (EHS) č. 295/91
ze dne 4. února 1991,
kterým se stanoví společná pravidla systému náhrad za odepření nástupu na palubu v pravidelné letecké dopravě
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména čl. 84 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že liberalizační opatření přijatá Radou v červenci 1990 jsou dalším krokem k plně rozvinuté společné politice letecké dopravy;
vzhledem k tomu, že za účelem zajištění vyváženého rozvoje v radikálně se měnícím prostředí, ve kterém musí letečtí dopravci působit, je nezbytný společný postup v oblasti ochrany zájmů uživatelů letecké dopravy;
vzhledem k tomu, že současná praxe v oblasti náhrad za odepření nástupu na palubu se mezi leteckými dopravci značně liší;
vzhledem k tomu, že určité společné minimální normy v oblasti náhrad za odepření nástupu na palubu by měly zajistit zachování kvality služeb leteckých dopravců v souvislosti s nárůstem hospodářské soutěže;
vzhledem k tomu, že letečtí dopravci by měli být povinni stanovit pravidla pro nástup na palubu v případě, že rezervují více míst, než mají k dispozici;
vzhledem k tomu, že by měla být definována práva cestujících v případě odepření nástupu na palubu;
vzhledem k tomu, že letečtí dopravci by měli být povinni zaplatit náhradu a poskytnout další služby cestujícím, kterým byl odepřen nástup na palubu;
vzhledem k tomu, že cestující by měli být jasně informováni o platných pravidlech,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení stanoví společná minimální pravidla pro případy, kdy je cestujícím odepřen let, na který bylo rezervováno více míst, než je k dispozici, a na který mají platnou letenku a potvrzenou rezervaci, s odletem z letiště umístěného na území členského státu, na který se vztahuje Smlouva, bez ohledu na stát, ve kterém je letecký dopravce usazen, na státní příslušnost cestujícího a místo určení.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se:
a) "odepřením nástupu na palubu" rozumí odmítnutí cestujících, přestože
- mají platnou letenku,
- mají potvrzenou rezervaci na daný let a
- včas a při dodržení zvláštních podmínek se přihlásili k odletu;
b) "potvrzenou rezervací" rozumí letenka prodaná leteckým dopravcem nebo jeho oprávněným cestovním zástupcem, která obsahuje:
- určení čísla, data a času letu a
- označení "OK" nebo jakýkoliv jiný zápis v příslušném místě na letence značící registraci a výslovné potvrzení rezervace leteckým dopravcem;
c) "pravidelným letem" se rozumí let se všemi těmito vlastnosti:
- je provozován za úplatu letadly pro přepravu cestujících nebo cestujících, nákladu nebo poštovních zásilek tak, že pro každý let jsou k dispozici místa pro individuální prodej veřejnosti, buď přímo dopravcem, nebo jeho schválenými zástupci,
- je provozován za účelem poskytování dopravy mezi dvěma nebo více stejnými místy, buď
i) podle zveřejněného letového řádu, nebo
ii) s lety tak pravidelnými nebo tak četnými, že tvoří zřejmou systematickou řadu;
d) "letem, na který bylo rezervováno více míst, než je k dispozici" se rozumí let, kde počet cestujících s potvrzenou rezervací, kteří se včas a při dodržení zvláštních podmínek přihlásili k odletu, převyšuje počet míst, která jsou v daném letu k dispozici;
e) "dobrovolníkem" se rozumí osoba, která:
- má platnou letenku,
- má potvrzenou rezervaci a
- včas a při dodržení zvláštních podmínek se přihlásila k odletu a která vyhoví výzvě leteckého dopravce odstoupit za náhradu od své potvrzené rezervace;
f) "konečným místem určení" se rozumí místo určení uvedené na letovém kuponu předloženém u přepážky přihlášení k přepravě nebo, v případě návazných letů, uvedené na posledním kuponu letenky. Navazující lety uskutečnitelné bez obtíží, přestože odepřením nástupu na palubu bylo způsobeno zpoždění, se neberou v úvahu.
Článek 3
1. Letecký dopravce stanoví pravidla, která bude dodržovat pro nástup na palubu letadla v případě, že rezervuje více míst, než je k dispozici. Oznámí tato pravidla a všechny jejich změny zúčastněnému členskému státu a Komisi, která je zpřístupní ostatním členským státům. Veškeré případné změny vstoupí v platnost jeden měsíc po svém oznámení.
2. Pravidla podle odstavce 1 musí být k dispozici veřejnosti v kancelářích dopravce a na přepážkách přihlášení k přepravě.
3. Pravidla uvedená v odstavci 1 by měla obsahovat možnost výzvy dobrovolníkům připraveným nenastoupit na palubu letadla.
4. V každém případě by letecký dopravce měl brát v úvahu zájmy cestujících, kterým musí být z oprávněných důvodů při nástupu na palubu dána přednost, například postiženým osobám nebo dětem bez doprovodu.
Článek 4
1. V případě odepření nástupu na palubu má cestující možnost volby mezi
- plným proplacením ceny letenky beze srážky za část neuskutečněné přepravy, nebo
- dopravením do konečného místa určení při nejbližší příležitosti, nebo
- pozdějším dopravením podle potřeby cestujícího.
2. Bez ohledu na výběr cestujícího podle odstavce 1 zaplatí letecký dopravce ihned po odepření nástupu na palubu minimální náhradu, aniž jsou dotčeny odstavce 3 a 4, ve výši
- 150 ECU pro lety do 3 500 km,
- 300 ECU pro lety nad 3 500 km,
s ohledem na konečné místo určení uvedené na letence.
3. Pokud letecký dopravce nabízí dopravení do konečného místa určení náhradním letem, jehož čas příletu nepřesahuje původně plánovaný čas příletu o více než dvě hodiny pro lety do 3 500 km a o více než čtyři hodiny pro lety nad 3 500 km, může být náhrada podle odstavce 2 snížena o 50 %.
4. Výše náhrady může být omezena cenou letenky do konečného místa určení.
5. Náhrada je vyplácena v hotovosti nebo po dohodě s cestujícím v cestovních poukázkách nebo v jiných službách.
6. Pokud v případě letu, na který bylo rezervováno více míst, než je k dispozici, cestující souhlasí s umístěním v nižší třídě, než pro kterou byla letenka zakoupena, má nárok na vrácení rozdílu v ceně.
7. Vzdálenosti uvedené v odstavcích 2 a 3 se měří metodou vzdálenosti na hlavní kružnici (trasa hlavní kružnice).
Článek 5
1. Při odepření nástupu na palubu v případě letu prodaného jako součást turistického zájezdu je letecký dopravce na základě směrnice Rady 90/314/EHS ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy [4] povinen poskytnout náhradu provozovateli zájezdu, který s cestujícím uzavřel smlouvu a ručí mu za řádné splnění smlouvy o uvedeném turistickém zájezdu.
2. Aniž jsou dotčena práva a povinnosti na základě směrnice 90/314/EHS, je provozovatel zájezdu povinen předat cestujícímu částky vybrané podle odstavce 1.
Článek 6
1. Kromě minimálních částek náhrady stanovených v článku 4 nabídne letecký dopravce cestujícím, kterým byl odepřen nástup na palubu, bezplatně:
a) náhradu nákladů na telefonní hovor nebo telexovou nebo faxovou zprávu do místa určení;
b) stravu a občerstvení přiměřené čekací době;
c) ubytování v hotelu, pokud je nezbytné jedno nebo více přenocování.
2. Pokud je město nebo region obsluhován více letišti a letecký dopravce nabídne cestujícímu, kterému byl odepřen nástup na palubu, let na jiné letiště, než je letiště místa určení, které měl cestující rezervováno, nese po dohodě s cestujícím náklady na přepravu mezi těmito letišti nebo do nejbližšího náhradního místa určení letecký dopravce.
Článek 7
Letecký dopravce není povinen platit náhradu za odepření nástupu na palubu, pokud se cestující přepravuje bezplatně nebo za snížené sazby, které nejsou přímo či nepřímo dostupné veřejnosti.
Článek 8
Letečtí dopravci poskytnou každému cestujícímu postiženému odepřením nástupu na palubu formulář s pravidly poskytování náhrady za odepření nástupu na palubu.
Článek 9
1. Toto nařízení se použije bez ohledu na následné žaloby podávané k příslušným soudům za účelem dalšího vyrovnání.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na dobrovolníky podle definice v čl. 2 písm. e), kteří přijali náhradu na základě pravidel podle článku 3.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dva měsíce po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 1991.
REGULAMENTO (CEE) Nº 295/91 DO CONSELHO de 4 de Fevereiro de 1991 que estabelece regras comuns relativas a um sistema de compensação por recusa de embarque de passageiros nos transportes aéreos regulares
O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia e, nomeadamente, o nº 2 do seu artigo 84º,
Tendo em conta a proposta da Comissão [1],
[1] JO nº C 129 de 24. 5. 1990, p. 15.
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu [2],
[2] JO nº C 19 de 28. 1. 1991.
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social [3],
[3] JO nº C 31 de 6. 2. 1991.
Considerando que as medidas de liberalização adoptadas pelo Conselho em Julho de 1990 constituem um novo passo para uma política comum de transportes aéreos plenamente desenvolvida;
Considerando que é necessária uma acção comum no domínio da protecção dos interesses dos utentes dos transportes aéreos, de forma a garantir um desenvolvimento harmonioso de um sector chamado a evoluir num ambiente em plena mutação;
Considerando que a prática em matéria de compensação por recusa de embarque varia consideravelmente entre as diferentes transportadoras aéreas;
Considerando que o estabelecimento de determinadas normas mínimas comuns no domínio da compensação por recusa de embarque deverá contribuir para a manutenção da qualidade dos serviços oferecidos pelas companhias aéreas num contexto de crescente concorrência;
Considerando que as transportadoras aéreas deverão ter a obrigação de estabelecer regras para o embarque em caso de sobrerreserva;
Considerando que devem ser definidos os direitos dos passageiros em caso de recusa de embarque;
Considerando que as transportadoras aéreas são obrigadas a compensar e a fornecer serviços adicionais aos passageiros a quem tenha sido recusado o embarque;
Considerando que os passageiros devem ser informados, de forma clara, das regras aplicáveis nesta matéria,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1º
O presente regulamento estabelece as regras mínimas comuns aplicáveis aos passageiros recusados num voo regular sobrerreservado, para o qual dispunham de um bilhete válido e com reserva confirmada, com partida de um aeroporto situado no território de um Estado-membro e sujeito às disposições do Tratado, qualquer que seja o Estado em que a transportadora aérea se encontre estabelecida, a nacionalidade do passageiro e o local de destino.
Artigo 2º
Para efeitos do presente regulamento, entende-se por:
a) « Recusa de embarque », a recusa de embarque de passageiros que:
- disponham de um bilhete válido,
- disponham de uma reserva confirmada para esse voo e
- se tenham apresentado no registo nos prazos e condições requeridos;
b) « Reserva confirmada », o facto de um bilhete vendido pela transportadora aérea ou pelo seu agente de viagens autorizado:
- especificar o número, a data e a hora do voo e
- levar a menção « OK » ou qualquer outra no espaço reservado para esse efeito, mediante a qual a transportadora aérea indica que registou e expressamente confirmou a reserva;
c) « Voo regular », um voo que congregue cada uma das seguintes características:
- ser realizado por meio de uma aeronave destinada ao transporte de passageiros ou de passageiros e carga e/ou correio, mediante pagamento, de forma que em cada voo existam lugares disponíveis para compra individual pelo público, à disposição do público, directamente à transportadora aérea ou através dos seus agentes autorizados,
- ser explorado de modo a servir o tráfego entre dois ou mais pontos:
i) Quer de acordo com um horário previamente publicado;
ii) Quer mediante voos que, pela sua regularidade ou frequência, constituam, de forma patente, uma série sistemática;
d) « Voo sobrerreservado », um voo em que o número de passageiros detentores de uma reserva confirmada e que se apresentem ao registo nos prazos e condições requeridos exceda o número de lugares disponíveis;
e) « Voluntário », a pessoa que:
- disponha de um bilhete válido,
- disponha de uma reserva confirmada e
- se tenha apresentado ao registo nos prazos e condições requeridos e se disponha a ceder, a pedido da transportadora aérea, a sua reserva confirmada em troca de uma compensação;
f) « Destino final », o destino constante do bilhete apresentado no registo ou, em caso de voos sucessivos, do talão correspondente ao último voo. Os voos de ligação que possam ser efectuados sem dificuldades, mesmo que a recusa de embarque tenha provocado um atraso, não são tomados em consideração.
Artigo 3º
1. A transportadora aérea deve estabelecer as regras que seguirá para o embarque de passageiros em caso de voos sobrerreservados. A transportadora notificará essas regras e todas as suas eventuais alterações ao Estado-membro em questão e à Comissão, que as porá à disposição dos outros Estados-membros. As eventuais alterações entrarão em vigor um mês após a sua notificação.
2. As regras referidas no nº 1 serão postas à disposição do público nas agências e balcões de registo da transportadora.
3. As regras a que se refere o nº 1 devem prever a eventualidade de se recorrer a voluntários dispostos a renunciar ao embarque.
4. De qualquer modo, a transportadora aérea deverá tomar em consideração os interesses dos passageiros que devem ser encaminhados prioritariamente por razões legítimas, tal como as pessoas com mobilidade reduzida e as crianças não acompanhadas.
Artigo 4º
1. Em caso de recusa de embarque, o passageiro tem direito de escolher entre:
- o reembolso sem penalização do preço do bilhete correspondente à parte da viagem não efectuada,
- o reencaminhamento no mais curto prazo para o destino final ou
- o reencaminhamento numa data posterior da conveniência do passageiro.
2. Independentemente da escolha do passageiro no caso referido no parágrafo anterior, a transportadora aérea pagará, imediatamente após a recusa de embarque, uma compensação mínima, sem prejuízo do disposto nos nºs 3 e 4, igual a:
- 150 ecus para os voos até 3 500 quilómetros,
- 300 ecus para os voos de mais de 3 500 quilómetros,
tendo em conta o destino final previsto no bilhete.
3. As compensações previstas no nº 2 poderão ser reduzidas em 50 % se a transportadora proporcionar um reencaminhamento até ao destino final noutro voo cuja hora de chegada não ultrapasse, para além da hora programada de chegada do voo inicialmente reservado, duas horas, no caso de ligações até 3 500 quilómetros, e quatro horas, no caso de ligações de mais de 3 500 quilómetros.
4. Os montantes das compensações podem limitar-se ao preço do bilhete correspondente ao destino final.
5. As compensações serão pagas em numerário ou, com o acordo do passageiro, em títulos de viagem e/ou outros serviços.
6. Se, num voo sobrerreservado, o passageiro aceitar viajar numa classe inferior àquela a que o bilhete corresponde, terá direito ao reembolso da diferença de preço.
7. As distâncias referidas nos nºs 2 e 3 são medidas em função do método da distância do círculo máximo (rota ortodrómica).
Artigo 5º
1. Em caso de recusa de embarque num voo comercializado no âmbito de uma viagem organizada, a transportadora aérea é obrigada a compensar o operador que contratou com o passageiro e que é responsável perante este pela boa execução do contrato dessa viagem organizada, nos termos da Directiva 90/314/CEE do Conselho, de 13 de Junho de 1990, relativa às viagens, férias e circuitos organizados [4].
[4] JO nº L 158 de 23. 6. 1990, p. 59
2. Sem prejuízo dos direitos e obrigações decorrentes da Directiva 90/314/CEE, o operador deve repercutir no passageiro as somas recebidas ao abrigo do nº 1.
Artigo 6º
1. Além das compensações mínimas fixadas no artigo 4º, a transportadora oferecerá, a título gratuito, aos passageiros a quem seja recusado o embarque:
a) O custo de uma chamada telefónica e/ou mensagem de telex/telefax para o local de destino;
b) Refeições e bebidas em proporção razoável ao tempo de espera;
c) Alojamento num hotel no caso de bloqueamento dos passageiros por uma ou várias noites.
2. No caso de uma cidade ou de uma região ser servida por vários aeroportos e uma transportadora aérea oferecer a um passageiro a quem tenha sido recusado o embarque um voo para um aeroporto diferente daquele para o qual o passageiro tinha efectuado a reserva, as despesas de deslocação entre os aeroportos alternativos ou para um destino alternativo próximo, acordado com o passageiro, ficam a cargo da transportadora.
Artigo 7º
A transportadora aérea não será obrigada ao pagamento de qualquer compensação de recusa de embarque quando o passageiro viajar gratuitamente ou a tarifas reduzidas não acessíveis directa ou indirectamente ao público.
Artigo 8º
As transportadoras aéreas deverão fornecer a cada passageiro a quem tenha sido recusado o embarque um impresso de que constem as regras de compensação por embarque recusado.
Artigo 9º
1. As disposições do presente regulamento aplicam-se sem prejuízo de recurso ulterior perante as jurisdições competentes com o objectivo de obter ressarcimentos suplementares.
2. O nº 1 não se aplica aos voluntários, tal como definidos na alínea e) do artigo 2º, que tenham aceite uma compensação ao abrigo das regras a que se refere o artigo 3º
Artigo 10º
O presente regulamento entra em vigor dois meses após a sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros.
Feito em Bruxelas, em 4 de Fevereiro de 1991.