NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 2182/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1973/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ohledně režimů podpor stanovených v hlavě IV a IVa tohoto nařízení a ohledně využití půdy vyjmuté pro pěstování surovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (1), a zejména na články 145 a 155 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 99 odst. 3 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví, že výše požadované podpory nepřesáhne strop, který stanoví Komise. Pokud celková výše požadovaných podpor přesáhne stanovený strop, je podpora na zemědělce poměrně snížena.
(2)
Kapitola 10 nařízení Komise (ES) č. 1973/2004 (2) stanoví podmínky pro obdržení podpory na osivo. Článek 49 uvedeného nařízení stanoví, že podpora na osivo se poskytuje pouze tehdy, pokud bylo osivo skutečně uvedeno příjemcem na trh za účelem výsevu v termínu nejpozději do 15. června roku následujícího po sklizni.
(3)
Potřeba použít ještě v témže roce konečný koeficient snížení závažným způsobem ztěžuje provádění nového režimu. Aby se zamezilo použití tohoto koeficientu snížení, bylo by jedinou alternativou poskytnout zásadně všechny platby až tehdy, až bude veškeré osivo uvedeno na trh, tj. až bude známo celkové množství osiva. Tím by se však značně opozdilo datum platby zemědělcům a vposledu by se zemědělcům způsobily finanční problémy. Je třeba zavést režim záloh na podporu na osivo, aby se zamezilo této situaci.
(4)
Nařízení (ES) č. 1782/2003 ve znění nařízení Rady (ES) č. 864/2004 (3) definuje pravidla pro vázanou podporu pro bavlnu, olivový olej a surový tabák.
(5)
Zejména kapitola 10a hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví možnost poskytnout přímou podporu na produkci bavlny. Je tudíž nutné stanovit prováděcí pravidla pro poskytování uvedené podpory.
(6)
Ustanovení čl. 110b odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví, že využití podpory na hektar u bavlny je podmíněno závazkem zemědělce použít schválené odrůdy a pěstovat bavlnu na půdě schválené členskými státy. Je tedy třeba stanovit kritéria schválení, pokud jde o odrůdy a zemědělskou půdu vhodnou pro pěstování bavlny.
(7)
Pro obdržení podpory na hektar u bavlny musí zemědělci osít schválenou půdu. Je třeba stanovit kritérium pro definici výsevu. Objektivní kritérium k určení toho, zda byl výsev proveden správně, musí tvořit minimální hustota osazení této půdy, kterou členské státy stanoví v závislosti na půdních a klimatických podmínkách a regionálních zvláštnostech.
(8)
Překročení základních ploch na celostátní úrovni stanovených pro bavlnu v čl. 110c odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 vede ke snížení částky podpory, jež má být vyplacena na hektar přípustné půdy. Pro Řecko je však třeba upřesnit způsob výpočtu snížené částky, aby se zohlednilo podrozdělení celostátní plochy na podplochy, na které se vztahují různé částky podpory.
(9)
Členské státy musejí začít schvalovat meziprofesní organizace pro pěstování bavlny na základě objektivních kritérií týkajících se velikosti meziprofesních organizací, jejich úkolů a jejich vnitřní organizace. Velikost meziprofesní organizace musí být stanovena s přihlédnutím k tomu, že je nutné, aby členská vyzrňovací stanice mohla přejímat dostatečná množství nevyzrněné bavlny. Jestliže je hlavním cílem meziprofesní organizace zlepšovat jakost bavlny, která se má dodávat, musí provádět činnost, která takto působí ve prospěch svých členů.
(10)
Aby se zamezilo komplikacím na úrovni řízení režimu podpory, smí být tentýž producent členem pouze jedné meziprofesní organizace. Ze stejného důvodu smí producent, který je členem meziprofesní organizace a zaváže se dodat svou vypěstovanou bavlnu, dodávat jenom vyzrňovací stanici, která je členem téže organizace.
(11)
Podle článku 110e nařízení (ES) č. 1782/2003 mohou meziprofesní organizace rozhodnout o odstupňování podpory, na kterou mají její členští producenti právo. Diferenciační stupnice musí respektovat kritéria týkající se zejména jakosti bavlny, jež se má dodávat, přičemž se mají vyloučit kritéria týkající se zvýšení produkce. Za tímto účelem musejí meziprofesní organizace určit kategorie parcel zejména podle kritérií týkajících se jakosti produkované bavlny na těchto parcelách.
(12)
Pro stanovení částky podpory, kterou je třeba vyplatit producentům, kteří jsou členy meziprofesních organizací pro produkci bavlny, musí tarifní stupnice stanovit metodu rozdělení celkové částky podpory v rozčlenění mezi různé kategorie parcel, postup hodnocení a zatřídění každé parcely do jedné z těchto kategorií, výpočet částky podpory na přípustný hektar v závislosti na disponibilním rozpočtu pro každou kategorii, jakož i celkové množství hektarů nacházejících se v každé kategorii.
(13)
Pro zařazení parcel do jedné z kategorií určených podle dané stupnice může být dodaná bavlna analyzována za přítomnosti všech dotčených stran.
(14)
Členský producent není povinen dodávat svou bavlnu, musí tedy mít v případě, že k dodávce nedojde, právo alespoň na nediferencovanou část podpory. Diferenciační stupnice s touto situací musí počítat a stanovit minimální částku podpory na přípustný hektar v případě, že k dodávce nedojde.
(15)
Pro použití stupnice a v zájmu zjednodušení se všechny parcely téhož producenta musejí považovat za náležející do téže kategorie parcel poskytujících tutéž jakost bavlny.
(16)
Poté, co platební agentura obdrží sdělení meziprofesní organizace týkající se částek podpory, které je třeba vyplatit členským producentům, musí uskutečnit nezbytná ověření a výplatu podpory.
(17)
Členský stát musí stupnici schválit. V zájmu včasného informování členských producentů je třeba stanovit mezní datum, do něhož musí členský stát rozhodnout o schválení nebo neschválení stupnice meziprofesní organizace, jakož i o případných následných změnách této stupnice. Protože meziprofesní organizace není povinna přijmout diferenciační stupnici, může sama rozhodnout o přerušení používání stupnice, přičemž v tomto případě o tom musí informovat členský stát.
(18)
Režim podpory na bavlnu zahrnuje to, že členské státy sdělují svým producentům některé informace o pěstování bavlny, jako jsou schválené odrůdy, objektivní kritéria pro schválení půdy a minimální hustota osazení rostlin. V zájmu včasného informování zemědělců jim musí členský stát oznámit tyto informace do určitého data.
(19)
Protože je Komise pověřena kontrolou správného používání prováděcích ustanovení pro poskytování zvláštní podpory na bavlnu, je třeba, aby jí členské státy ve vhodnou dobu poskytly tytéž informace, jakož i informace týkající se meziprofesních organizací.
(20)
Uplatňování režimu podpory na bavlnu stanoveného v nařízení (ES) č. 1782/2003 činí bezpředmětnými ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu (4). Toto nařízení je tedy třeba zrušit.
(21)
Kapitola 10b hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví možnost poskytnout přímou podporu na olivové háje. Je tudíž nutné stanovit prováděcí pravidla k udělování této podpory.
(22)
Článek 110i nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví, že členské státy určí až maximálně pět kategorií olivových hájů a stanoví podporu na hektar oliv GIS (geografického informačního systému pro pěstování oliv) pro každou z těchto kategorií. Za tímto účelem musí Komise definovat společný rámec pro ekologická a sociální kritéria ve spojení s krajinnými vlastnostmi a společenskými tradicemi míst, kde se pěstují olivovníky.
(23)
Pro zlepšení kontrol je nutno evidovat informace o kategoriích, do nichž patří olivové háje jednotlivých zemědělců, v geografickém informačním systému pro pěstování oliv. Pro případ změny ekologických a společenských podmínek je třeba stanovit, že kategorie lze jednou za rok přizpůsobit.
(24)
Podpora na olivové háje se poskytuje na hektar oliv GIS. V důsledku toho je nutno vypočítat na každého zemědělce plochu způsobilou k podpoře společnou metodou, kde jednotka plochy je vyjádřena v hektarech oliv GIS. Pro usnadnění administrativních postupů je třeba stanovit ustanovení o odchylce jak pro parcely o minimální rozloze, kterou určí členský stát, tak pro parcely pro pěstování oliv nacházející se na administrativní jednotce, kde členský stát stanovil alternativní režim k režimu GIS pro pěstování oliv.
(25)
Pro vyplacení podpory na hektar oliv GIS je třeba, aby členský stát nejprve za účelem včasného informování zemědělců stanovil na začátku každého roku orientační částku podpory na hektar oliv GIS pro každou kategorii olivových hájů. Tato orientační částka se musí vypočítat na základě disponibilních údajů, pokud jde o počet zemědělců a ploch využívajících podpory na olivové háje; na základě přesnějších údajů stanoví členský stát později konečnou částku podpory.
(26)
Podle podmínek způsobilosti stanovených pro podporu na olivové háje se počet olivovníků v olivovém háji nesmí odchylovat o více než 10 % od počtu evidovaném 1. ledna 2005. Pro kontrolu dodržení tohoto ustanovení musejí členské státy před tímto datem určit nezbytné informace pro identifikaci dotyčné parcely. Pro Francii a Portugalsko je nutno stanovit, že stanovení informací o dotyčných parcelách se odkládá na pozdější data, aby se zohlednily plochy osazené olivovníky v rámci programů schválených na základě článku 4 nařízení Rady (ES) č. 1638/98 ze dne 20. července 1998, kterým se mění nařízení č. 136/66/EHS o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky (5).
(27)
Aby se Komisi umožnilo kontrolovat správné uplatňování finalizovaných ustanovení o vyplácení podpory na olivové háje, je třeba, aby členské státy pravidelně předávaly informace o plochách osázených olivovníky, na které se vztahuje podpora, a o výši podpory, která se má vyplatit na každou kategorii olivových hájů.
(28)
Kapitola 10c hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví možnost poskytnout přímou podporu na produkci tabáku. Je tudíž nutné stanovit prováděcí pravidla pro poskytování této podpory.
(29)
Z důvodů jasnosti je třeba stanovit některé definice.
(30)
Různé odrůdy tabáku lze dělit do skupin podle podobnosti metod pěstování a nákladů produkce a na základě označení užívaných v mezinárodním obchodě.
(31)
Vzhledem k jejich roli jako smluvního partnera je nutné schválení prvních zpracovatelů, kteří jsou zmocněni k podpisu smluv o pěstování. Toto schválení by mělo být odňato, pokud nejsou dodržena pravidla, a pro zpracování tabáku by měly členské státy stanovit zvláštní podmínky.
(32)
V souladu s článkem 110k nařízení (ES) č. 1782/2003 je pro účely poskytování podpory nutné stanovit uznané pěstitelské oblasti pro každou skupinu odrůd tabáku na základě tradičních produkčních oblastí. Za účelem zvýšení jakosti produkce tabáku by mělo být členským státům povoleno tyto oblasti omezit.
(33)
Aby se umožnily kontroly a efektivně se řídilo vyplácení podpory, měl by se tabák pěstovat na základě smluv o pěstování uzavřených mezi zemědělci a prvními zpracovateli. Měly by se specifikovat hlavní prvky, které mají být uvedeny ve smlouvě o pěstování pro každou sklizeň. Konečné termíny pro uzavření a registraci smluv je nutné stanovit dostatečně brzy, aby od začátku sklizňového roku mohl být zemědělcům zaručen jistý odbyt pro nadcházející sklizeň a zpracovatelům pravidelné zásobování.
(34)
V případě uzavření smlouvy o pěstování se sdružením producentů musí být za účelem efektivních kontrol sděleny základní údaje o každém samostatném zemědělci. Aby se zamezilo narušení hospodářské soutěže a obtížím při sledování, mělo by se stanovit, že sdružení producentů nesmějí provádět první zpracování. Za účelem respektování struktury trhu by se mělo stanovit, že zemědělec může být členem pouze jednoho sdružení producentů.
(35)
Surový tabák, na který je možno obdržet podporu, musí být běžné obchodní jakosti a musí být prostý některých vlastností, jež brání normálnímu uvedení na trh.
(36)
Vhledem ke zvláštnostem režimu podpory je třeba stanovit, že případné spory mají řešit smíšené výbory.
(37)
Aby byly s to přiměřeně řídit finanční obálku pro surový tabák, měly by členské státy brzy ve sklizňovém roce stanovit orientační částku podpory na odrůdu nebo na skupiny odrůd a po provedení všech dodávek stanovit konečnou částku podpory. Konečná částka podpory by neměla přesáhnout úroveň prémie za rok 2005.
(38)
Aby podnítily zlepšení jakosti a hodnoty produkce tabáku, mělo by se členským státům umožnit diferencovat částku podpory stanovenou pro každou odrůdu nebo skupinu odrůd v závislosti na jakosti dodaného tabáku.
(39)
Podpora musí být vyplacena za množství tabákových listů, které zemědělci dodali prvním zpracovatelům, pokud jsou splněny minimální požadavky na jakost. Podpora by měla být přizpůsobena, pokud se vlhkost dodaného tabáku odlišuje od vlhkosti, která je stanovena pro každou skupinu odrůd podle rozumných požadavků na jakost. Pro zjednodušení kontrol při dodání by se měly stanovit rozsah a četnost odběru vzorků i metoda přepočtu hmotnosti, která je nutná pro stanovení vlhkosti.
(40)
Doba pro dodání tabáku zpracovatelům musí být omezena, aby se zabránilo podvodným převodům tabáku z jedné sklizně do druhé. Ve více členských státech se tabák obvykle nekontroluje v místě zpracování, nýbrž v místě dodání. Je nutné určit místa dodání tabáku a kontroly, které se mají provádět. Členské státy by měly tato nákupní střediska schvalovat.
(41)
Je nutné stanovit podmínky pro vyplácení podpory tak, aby se zabránilo podvodům. Je však povinností členských států, aby stanovily další mechanismy řízení a kontroly.
(42)
Podpora smí být vyplacena až po kontrole dodávek veškerého tabáku vyprodukovaného v některém členském státě, což má zaručit, aby dotyčné úkony byly skutečně udělány. Na základě složení dostatečné jistoty se nicméně doporučuje vyplatit producentům zálohu ve výši 50 % orientační výše podpory, která má být poskytnuta.
(43)
Z administrativních důvodů by se v každém členském státě měla podpora poskytovat pouze na produkty vyprodukované na území uvedeného členského státu. Je nutné přijmout ustanovení, která by zohledňovala případy zpracování tabáku v jiném členském státě, než ve kterém byl tabák vyprodukován. V těchto případech je nutné připočíst předmětné množství surového tabáku producentům v producentském členském státě.
(44)
Jako výsledek reformy politiky v odvětví tabáku se přestane uplatňovat program zpětného odkupu u kvót na tabák. Producenti, kteří se tohoto programu zúčastnili v roce 2002, však budou nadále dostávat platby ceny za zpětný odkup až do roku 2007 a producenti, kteří se tohoto programu zúčastnili v roce 2003, budou dostávat platby ceny za zpětný odkup až do roku 2008. V současné době je cena za zpětný odkup stanovena jako procentní podíl prémie na tabák v daném sklizňovém roce. Současný režim prémií na tabák nebude již od 1. ledna 2006 existovat, je proto třeba vytvořit jako přechodné opatření nový základ pro výpočet budoucí ceny za zpětný odkup kvóty. Během sklizňových let 2002 až 2005 se nezměnily částky prémií na surový tabák. V zájmu kontinuity je tudíž třeba použít částku prémie za rok 2005 jako základ pro výpočet ceny za zpětný odkup.
(45)
Nařízení Komise (ES) č. 2848/98 ze dne 22. prosince 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 2075/92 (6), pokud jde o režim prémií, produkční kvóty a zvláštní podporu pro seskupení producentů v odvětví surového tabáku (7), může být zrušeno v důsledku zrušení zaručeného prahového množství a režimu prémií, které jsou stanoveny v nařízení Rady (EHS) č. 2075/92. Ustanovení nařízení Komise (EHS) č. 85/93 ze dne 19. ledna 1993 o kontrolních subjektech v odvětví tabáku (8) se stala zastaralými, a mohou tedy být zrušena.
(46)
Nařízení (ES) č. 1973/2004 je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit.
(47)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1973/2004 se mění takto:
1.
V čl. 1 odst. 1 se doplňují nová písmena q), r) a s), která znějí:
„q)
zvláštní platba na bavlnu stanovená v hlavě IV kapitole 10a uvedeného nařízení;
r)
podpora na olivové háje stanovená v hlavě IV kapitole 10b uvedeného nařízení;
s)
podpora na tabák stanovená v hlavě IV kapitole 10c uvedeného nařízení.“
2.
V prvním odstavci článku 3 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
nejpozději k 15. září příslušného roku: dostupné údaje o plochách nebo - v případě prémie pro mléčné výrobky, dodatečné platby, podpory na osivo a podpory na tabák podle článků 95, 96, 99 a 110k nařízení (ES) č. 1782/2003 - o množstvích, pro které byla žádána podpora na uvedený kalendářní rok, popřípadě rozčleněných podle základních podploch;“.
3.
V článku 21 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Aniž je dotčen článek 28 nařízení (ES) č. 1782/2003, vyplácí členský stát, na jehož území se nachází zemědělský podnik dodávající brambory pro výrobu bramborového škrobu, podporu na bramborový škrob na zemědělce, jakmile byla dodána veškerá jeho množství za hospodářský rok do podniku vyrábějícího škrob, během čtyř měsíců ode dne, v němž byl podán důkaz podle článku 20 tohoto nařízení a byly dodrženy podmínky uvedené v článku 19 tohoto nařízení.“
4.
Vkládá se nový článek 49a, který zní:
„Článek 49a
Zálohy
Od 1. prosince hospodářského roku mohou členské státy poskytnout množitelům osiva zálohy. Tato platba je úměrná k množství osiva již uvedeného na trh za účelem výsevu ve smyslu článku 49, pokud jsou splněny všechny podmínky kapitoly 10.“
5.
Vkládá se nová kapitola 17a, která zní:
„KAPITOLA 17a
ZVLÁŠTNÍ PLATBY NA BAVLNU
Článek 171a
Schválení zemědělské půdy pro pěstování bavlny
Členské státy stanoví objektivní kritéria, na jejichž základě se schvaluje půda pro zvláštní podporu pro bavlnu podle článku 110a nařízení (ES) č. 1782/2003.
Tato kritéria se opírají o jeden nebo více z těchto prvků:
a)
zemědělské hospodářství oblastí, ve kterých je produkce bavlny významná;
b)
půdní a klimatické podmínky dotyčných ploch;
c)
správa vody k zavlažování;
d)
režimy střídání plodin a pěstitelské techniky, jež mohou přispět k ochraně životního prostředí.
Článek 171aa
Schválení odrůd k výsevu
Členské státy provedou schválení odrůd evidovaných v katalogu Společenství, které jsou přizpůsobeny potřebám trhu.
Článek 171ab
Podmínky způsobilosti
Výsevu na plochách podle čl. 110b odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 je dosaženo tehdy, pokud je dosaženo minimální hustoty osazení rostlin, kterou má stanovit členský stát v závislosti na půdních a klimatických podmínkách a případně na regionálních zvláštnostech.
Článek 171ac
Agronomický postup
Členské státy mohou stanovit specifická pravidla pro agronomické postupy, které jsou nezbytné pro péči o kultury za normálních podmínek růstu, s výjimkou úkonů při sklizni.
Článek 171ad
Výpočet částky podpory na přípustný hektar
1. Aniž je dotčen článek 171ag tohoto nařízení, pokud v případě Španělska a Portugalska plocha bavlny přípustná pro využívání podpory přesahuje národní základní plochu stanovenou v čl. 110c odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003, vynásobí se částka podpory stanovená v odstavci 2 uvedeného článku koeficientem snížení, který se obdrží vydělením základní plochy přípustnou plochou.
2. Aniž je dotčen článek 171ag tohoto nařízení, platí pro Řecko, že pokud je plocha s bavlnou přípustná pro využívání podpory větší než 300 000 hektarů, obdrží se částka podpory, která se má vyplatit na hektar, tak, že se částka 594 EUR vynásobí 300 000 hektary a k součinu se přičte doplňková částka vynásobená plochou přesahující 300 000; načež se výsledná částka vydělí celkovou přípustnou plochou.
Doplňková částka podle prvního pododstavce činí:
-
342,85 EUR, pokud je přípustná plocha větší než 300 000 hektarů a nepřesahuje 370 000 hektarů,
-
342,85 EUR vynásobeno koeficientem snížení, který se rovná 70 000 děleno počtem přípustných hektarů přesahujících 300 000, pokud je přípustná plocha vyšší než 370 000 hektarů.
Článek 171ae
Schválení meziprofesních organizací
Každý rok do 31. prosince schvalují členské státy pro výsev bavlny na příští rok každou meziprofesní organizaci pro produkci bavlny, která o to požádá a která:
a)
zahrnuje celkovou plochu vyšší, než je limit alespoň 10 000 hektarů stanovený členským státem a odpovídající kritériím schválení podle článku 171a, jakož i alespoň jednu vyzrňovací stanici;
b)
provádí konkrétní akce s cílem zejména:
-
lepšího zhodnocování vyprodukované nevyzrněné bavlny,
-
zlepšení jakosti nevyzrněné bavlny odpovídající potřebám vyzrňovací stanice,
-
používání metod produkce, které jsou šetrné k životnímu prostředí;
c)
přijala interní provozní pravidla, zejména pro:
-
podmínky členství a členské příspěvky v souladu s vnitrostátními předpisy a s předpisy Společenství,
-
případně stupnici pro diferenciaci podpory podle kategorie parcel, tato diferenciace má být založena zejména na jakosti nevyzrněné bavlny, která se má dodat.
Na rok 2006 však členské státy schválí meziprofesní organizace pro produkci bavlny do 28. února 2006.
Článek 171af
Povinnosti producentů
1. Tentýž producent nemůže být členem více meziprofesních organizací.
2. Producent, který je členem meziprofesní organizace, je povinen dodávat vyprodukovanou bavlnu vyzrňovací stanici, která je členem téže organizace.
3. Členství producentů v schválené meziprofesní organizaci musí být založeno na dobrovolném přistoupení.
Článek 171ag
Diferenciace podpory
1. S přihlédnutím ke zvýšené částce podle čl. 110f odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 se v rámci stupnice podle článku 110e uvedeného rozhodnutí (dále jen „stupnice“) stanoví toto:
a)
částky podpory na přípustný hektar, které má obdržet členský producent v závislosti na zatřídění svých parcel do kategorií stanovených podle odstavce 2;
b)
metodu rozdělení celé částky vyhrazené pro diferenciaci podpory podle kategorií parcel stanovených v odstavci 2.
Pro účely použití písmene a) se základní částka alespoň rovná nediferencované části podpory na přípustný hektar stanovené v čl. 110c odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003, případně přizpůsobené podle odstavce 3 uvedeného článku.
Výpočet podle písmene a) se použije rovněž v situaci, kdy nedojde k dodávce bavlny vyzrňovací stanici. V tomto případě se minimální částka podpory na přípustný hektar, kterou má obdržet dotyčný členský producent, alespoň rovná nediferencované části podpory na přípustný hektar stanovené v čl. 110c odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003, případně přizpůsobené podle odstavce 3 uvedeného článku.
2. Parcely jsou rozčleněny do několika kategorií, které stanoví meziprofesní organizace s přihlédnutím k alespoň jednomu z těchto kritérií:
a)
délce vlákna vyprodukované bavlny;
b)
stupni vlhkosti vyprodukované bavlny;
c)
průměrnému obsahu nečistot u vyprodukované bavlny.
Stupnice stanoví postupy pro hodnocení každé parcely pomocí těchto kritérií a pro zařazení parcely do jedné ze stanovených kategorií.
Stupnice nesmí v žádném případě obnášet kritéria spjatá se zvýšením produkce a s uvedením bavlny na trh.
Pro použití stupnice se všechny parcely téhož producenta mohou považovat za náležející do téže kategorie průměrných parcel poskytujících tutéž jakost bavlny.
3. Pro začlenění do stupnice podle kategorie parcel se v případě potřeby nevyzrněná bavlna analyzuje na základě reprezentativních vzorků v okamžiku dodání do vyzrňovací stanice za přítomnosti všech dotčených stran.
4. Meziprofesní organizace sděluje platební agentuře částku, která vyplývá z uplatnění stupnice a která se má vyplatit každému z jejích producentů. Platební agentura provede platbu po ověření souladu a přípustnosti dotyčných částek podpory.
Článek 171ah
Schválení a změny stupnice
1. Stupnice se poprvé sdělí dotyčnému členskému státu tak, aby do 28. února 2006 schválil výsev na rok 2006.
Členský stát rozhodne o schválení nebo neschválení stupnice ve lhůtě jednoho měsíce po tomto sdělení.
2. Schválené meziprofesní organizace sdělí dotyčnému členskému státu do 31. ledna změny stupnice pro výsev na běžný rok.
Změny stupnice se považují za schválené, ledaže dotyčný členský stát uplatní ve lhůtě jednoho měsíce po dni uvedeném v prvním pododstavci námitky.
Nedojde-li ke schválení změn stupnice, pak se podpora, která se má vyplatit, vypočítá na základě schválené stupnice bez přihlédnutí k neschváleným změnám.
3. Pokud se meziprofesní organizace rozhodne přerušit uplatňování stupnice, informuje o tom členský stát. Přerušení nabývá účinku pro výsev příštího roku.
Článek 171ai
Sdělení producentům a Komisi
1. Členské státy sdělí zemědělcům produkujícím bavlnu a Komisi do 31. ledna dotyčného roku toto:
a)
schválené odrůdy; odrůdy schválené podle článku 171aa po tomto datu však musí být zemědělcům sděleny do 15. března téhož roku;
b)
kritéria schválení půdy;
c)
minimální hustotu osazení bavlníků podle článku 171ab;
d)
vyžadované agronomické postupy.
2. V případě odnětí schválení nějaké odrůdy o tom členské státy informují zemědělce nejpozději do 31. ledna pro výsev následujícího roku.
3. Členské státy sdělují Komisi tyto údaje:
a)
nejpozději do 30. dubna dotyčného roku názvy schválených meziprofesních organizací a jejich hlavní znaky, pokud jde o jejich plochu, potenciál produkce, počet producentů, počet vyzrňovacích stanic a jejich vyzrňovací kapacitu;
b)
nejpozději do 15. září dotyčného roku osázené plochy, na které byly podány žádosti o zvláštní podporu na bavlnu;
c)
nejpozději do 31. července následujícího roku konečné údaje odpovídající osetým plochám, na které byla skutečně vyplacena zvláštní podpora pro bavlnu za uvažovaný rok, případně po odečtení na základě snížení ploch podle části II hlavy IV kapitoly 1 nařízení (ES) č. 796/2004.“
6.
Vkládá se nová kapitola 17b, která zní:
„KAPITOLA 17b
PODPORA NA OLIVOVÉ HÁJE
Článek 171b
Kategorie olivových hájů
1. Členské státy určí olivové háje způsobilé pro podporu podle článku 110g nařízení (ES) č. 1782/2003 a provedou jejich začlenění do maximálně pěti kategorií na základě kritérií, které se vyberou z těchto:
a)
ekologická kritéria:
i)
obtížně přístupné parcely,
ii)
půda ohrožená fyzikální degradací,
iii)
zvláštní rysy olivových hájů: staré olivovníky, olivovníky s kulturní a krajinnou hodnotou, olivovníky na svahu, tradiční odrůdy, vzácné odrůdy nebo olivovníky v chráněných přírodních pásmech;
b)
sociální kritéria:
i)
oblasti silně závislé na pěstování olivovníků,
ii)
oblasti s tradicí pěstování oliv,
iii)
oblasti s nepříznivými hospodářskými ukazateli,
iv)
zemědělské podniky, u nichž je nebezpečí, že se vzdají olivových hájů,
v)
velikost olivových hájů v zemědělském podniku,
vi)
oblasti s charakteristickými rysy, jako např. s produkty CHOP, CHZO, s ekologickou produkcí a s integrovanou produkcí.
2. Členské státy určují pro každého dotčeného zemědělce příslušnost každé parcely pro pěstování oliv, která je způsobilá k podpoře, ke kategoriím podle odstavce 1. Tato informace se eviduje v geografickém informačním systému pro olivovníky („GIS pro pěstování oliv“).
3. Členské státy mohou jednou ročně přizpůsobit kategorie olivových hájů určené podle odstavce 1.
Pokud má přizpůsobení kategorií za následek nové třídění olivových hájů, použije se nové třídění od roku následujícího po tomto přizpůsobení.
Článek 171ba
Výpočet ploch
1. Členské státy vypočítají u každého producenta plochu způsobilou k podpoře společnou metodou, která je stanovena v příloze XXIV.
Plochy jsou vyjádřeny v hektarech oliv SIG s přesností na dvě desetinná místa.
2. Odchylně od odstavce 1 se společná metoda stanovená v příloze XXIV použije pouze tehdy, pokud:
a)
parcela pro ekologická kritéria:pěstování oliv má minimální velikost, kterou stanoví členský stát a která v žádném případě nesmí překročit 0,1 hektaru;
b)
parcela pro pěstování oliv se nachází ve správní jednotce, která není zahrnuta do databáze geografického informačního systému pro pěstování oliv.
V tomto případě stanoví členský stát plochu osázenou olivovníky podle objektivních kritérií tak, aby mezi zemědělci bylo zajištěno rovné zacházení.
Článek 171bb
Částka podpory
1. Členské státy stanoví do 31. ledna každého roku orientační částku podpory na hektar oliv GIS pro každou kategorii olivových hájů.
2. Členské státy stanoví do 31. října dotyčného roku částku podpory na hektar oliv GIS pro každou kategorii olivových hájů.
Tato částka se vypočítá tak, že se orientační částka podle odstavce 1 vynásobí koeficientem, který odpovídá maximální částce podpory stanovené v čl. 110i odst. 3 nařízení (ES) č. 1782/2003, případně s ohledem na snížení podle odstavce 4 uvedeného článku, vydělené součtem částek ze součinů orientační částky podpory podle odstavce 1 tohoto článku stanovené pro každou kategorii a odpovídající plochy.
3. Členské státy mohou použít odstavce 1 a 2 na regionální úrovni.
Článek 171bc
Stanovení základních údajů
1. Na základě databáze GIS pro pěstování oliv a prohlášení zemědělců stanoví členské státy dne 1. ledna 2005 pro každou parcelu pro pěstování oliv pro účely uplatnění čl. 110h písm. c) nařízení (ES) č. 1782/2003 počet a polohu způsobilých olivovníků, počet a polohu nezpůsobilých olivovníků, plochu olivovníků a způsobilou plochu parcely pro pěstování oliv, jakož i kategorii podle článku 171b.
2. V případě ploch osázených olivovníky v rámci programu nových výsadeb ve Francii a Portugalsku schválených Komisí na základě článku 4 nařízení Rady (ES) č. 1638/98 (9) a zaevidovaných v GIS pro pěstování oliv do 1. ledna 2007 stanoví členské státy informace podle odstavce 1 tohoto článku ke dni 1. ledna 2006 pro parcely osázené v roce 2005 a ke dni 1. ledna 2007 pro plochy osázené v roce 2006. Tyto informace musí být sděleny zemědělcům nejpozději v rámci souhrnné žádosti na rok 2007.
Článek 171bd
Informace
Členské státy sdělí každý rok Komisi:
a)
nejpozději do 15. září: údaje o plochách olivových hájů, rozčleněné podle kategorie, na které bylo zažádáno o podporu na běžný rok;
b)
nejpozději do 31. října:
i)
údaje týkající se ploch uvedených v písmenu a), které se považují za způsobilé pro podporu, s přihlédnutím ke snížením nebo opravám podle článku 51 nařízení (ES) č. 796/2004,
ii)
výši podpory, která se má poskytnout na každou kategorii olivových hájů;
c)
nejpozději do 31. července: konečné údaje o plochách olivových hájů, rozčleněné podle kategorie, na které byla skutečně vyplacena podpora za předchozí rok.
7.
Vkládá se nová kapitola 17c, která zní:
„KAPITOLA 17c
PODPORA NA TABÁK
Článek 171c
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a)
‚dodávkou‘ každý úkon, který se uskuteční během daného dne a při kterém předá zemědělec nebo sdružení producentů surový tabák prvnímu zpracovateli v souladu se smlouvou o pěstování;
b)
‚osvědčením o kontrole‘ doklad vystavený příslušným kontrolním subjektem, kterým se potvrzuje převzetí množství tabáku prvním zpracovatelem, dodání tohoto množství podle registrované smlouvy a provedení transakcí v souladu s články 171cj a 171ck tohoto nařízení;
c)
‚prvním zpracovatelem‘ každá schválená fyzická nebo právnická osoba, která provádí první zpracování tabáku a která vlastním jménem a na vlastní účet provozuje jeden nebo více prvozpracovatelských závodů na surový tabák a disponuje patřičným zařízením a vybavením;
d)
‚prvním zpracováním tabáku‘ zpracování surového tabáku dodaného zemědělcem na trvanlivý, skladovatelný výrobek zabalený do jednotných balíků nebo balení, které odpovídají požadavkům koncového uživatele (výrobce) na jakost;
e)
‚sdružením producentů‘ sdružení zastupující zemědělce, kteří produkují tabák.
Článek 171ca
Skupiny odrůd surového tabáku
Odrůdy surového tabáku se třídí do těchto skupin:
a)
flue-cured: tabák sušený teplým vzduchem v sušárnách za přísné kontroly proudění, teploty a vlhkosti vzduchu;
b)
light air-cured: tabák sušený vzduchem v krytých sušárnách;
c)
dark air-cured: tabák sušený vzduchem v krytých sušárnách, před uvedením na trh fermentovaný;
d)
fire-cured: tabák sušený ohněm;
e)
sun-cured: tabák sušený na slunci;
f)
Basmas (sun-cured);
g)
Katerini (sun-cured);
h)
klasický Kaba-Koulak (sun-cured) a podobné odrůdy.
Odrůdy každé skupiny jsou uvedeny v příloze XXV.
Článek 171cb
První zpracovatelé
1. Členské státy schvalují první zpracovatele usazené na jejich území a vytvářejí vhodné podmínky pro takové schválení.
Schválený první zpracovatel je oprávněn podepisovat smlouvy o pěstování, pokud buďto přímo, anebo nepřímo prodává bez dalšího zpracování alespoň 60 % svého tabáku původem ze Společenství, který je uváděn na trh, podnikům vyrábějícím tabák.
2. Členský stát může odebrat schválení prvnímu zpracovateli, který úmyslně nebo z hrubé nedbalosti poruší ustanovení týkající se surového tabáku, a to na úrovni Společenství nebo na úrovni vnitrostátní.
Článek 171cc
Pěstitelská oblast
Pro každou skupinu odrůd jsou podle čl. 110k písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003 v příloze XXVI tohoto nařízení stanoveny pěstitelské oblasti.
Členské státy mohou pěstitelské oblasti vymezit úžeji, zejména s ohledem na kritéria jakosti. Úzce vymezená pěstitelská oblast nesmí být větší než plocha jedné správní obce nebo, ve Francii, jednoho kantonu.
Článek 171cd
Smlouvy o pěstování
1. Podle čl. 110k písm. c) nařízení (ES) č. 1782/2003 se smlouvy o pěstování uzavírají mezi prvním zpracovatelem tabáku na jedné straně a zemědělcem nebo sdružením producentů, které zastupuje zemědělce, na straně druhé, pokud dotyčný členský stát dané sdružení producentů uznává.
2. Smlouva o pěstování se uzavírá na odrůdy nebo skupiny odrůd. Na jejím základě se první zpracovatel zavazuje, že odebere smluvně stanovené množství tabákových listů, a zemědělec nebo seskupení producentů, které zemědělce zastupuje, že toto množství dodá prvnímu zpracovateli, pokud to jejich skutečná produkce umožní.
3. U každé sklizně musejí smlouvy o pěstování obsahovat alespoň tyto údaje:
a)
jména a adresy smluvních stran;
b)
odrůdu nebo skupinu odrůd, na kterou se smlouva vztahuje;
c)
maximální množství k dodání;
d)
přesné místo, kde se tabák pěstuje: pěstitelskou oblast podle článku 171cc, okres, obec, označení parcely podle integrovaného kontrolního systému;
e)
velikost příslušného pozemku bez hospodářských komunikací a bez oplocení;
f)
kupní cenu podle stupně jakosti, bez podpory, poplatků za služby a daní;
g)
dohodnuté minimální požadavky podle stupňů jakosti při minimálním počtu tří stupňů jakosti na každou pozici na stonku při sklizni, jakož i závazek zemědělce dodat prvnímu zpracovateli surový tabák, který co do stupně jakosti odpovídá alespoň uvedeným minimálním požadavkům na jakost;
h)
závazek prvního zpracovatele zaplatit zemědělci kupní cenu odpovídající stupni jakosti;
i)
lhůtu pro zaplacení kupní ceny, která nesmí přesáhnout 30 dnů od uskutečnění dodávky;
j)
závazek zemědělce znovu vysadit na dotyčné parcele tabák do 20. června sklizňového roku.
4. Pokud se vysazení opozdí na dobu po 20. červnu, musí o tom zemědělec před uvedeným datem informovat doporučeným dopisem zpracovatele a příslušný orgán členského státu, a to s uvedením důvodu zpoždění a informacemi o případné změně parcely.
5. Smluvní strany smlouvy o pěstování mohou písemným dodatkem zvýšit množství, která byla ve smlouvě původně specifikována. Dodatek musí být předložen k registraci příslušnému subjektu nejpozději čtyřicátý den po termínu pro uzavření smluv o pěstování uvedeném v čl. 171ce odst. 1.
Článek 171ce
Uzavření a registrace smluv
1. Smlouvy o pěstování musí být, s výjimkou případu vyšší moci, uzavřeny nejpozději 30. dubna sklizňového roku. Členské státy mohou stanovit dřívější datum.
2. S výjimkou případu vyšší moci musí být uzavřené smlouvy o pěstování předloženy příslušnému subjektu k registraci nejpozději do patnácti dnů po termínu stanoveném pro jejich uzavření podle odstavce 1.
Příslušný je subjekt toho členského státu, ve kterém se uskuteční první zpracování.
Pokud se první zpracování tabáku provádí v jiném členském státě, než ve kterém byl tabák vypěstován, předloží neprodleně příslušný subjekt zpracovatelského členského státu příslušnému subjektu producentského členskému státu opis registrované smlouvy o pěstování. Pokud tento příslušný subjekt sám neprovádí kontrolu režimu podpor, předloží opis registrované smlouvy příslušnému kontrolnímu subjektu.
3. V případě, že je maximálně o 15 dní překročena lhůta pro podpis smlouvy podle odstavce 1 nebo pro zaregistrování smlouvy o pěstování podle odstavce 2, sníží se podpora o 20 %.
Článek 171cf
Smlouvy se sdružením producentů
1. Pokud se smlouva o pěstování uzavírá mezi prvním zpracovatelem a sdružením producentů, je ke smlouvě přiložen jmenný seznam dotyčných zemědělců i s údaji o maximálním množství k dodání, o přesném umístění parcel a o velikosti dotyčných parcel podle čl. 171cd odst. 3 písm. c), d) a e).
Seznam musí být předložen příslušnému subjektu k registraci nejpozději do 15. května sklizňového roku.
2. Sdružení producentů podle odstavce 1 nesmějí provádět první zpracování tabáku.
3. Zemědělci, kteří produkují tabák, nesmějí být členy více než jednoho sdružení producentů.
Článek 171cg
Minimální požadavky na jakost
Tabák dodaný prvnímu zpracovateli musí být běžné obchodní jakosti a nesmí vykazovat žádné znaky uvedené v příloze XXVII. Smluvní státy mohou stanovit přísnější požadavky nebo se na přísnějších požadavcích mohou dohodnout smluvní strany.
Článek 171ch
Spory
Členské státy se mohou ve sporných případech ohledně jakosti tabáku dodaného prvnímu zpracovateli obrátit na rozhodčí subjekt. Členské státy stanoví pravidla členství a rozhodovacích postupů těchto subjektů. Tyto rozhodčí subjekty se musí skládat z jednoho nebo více zástupců producentů a stejného počtu zástupců prvních zpracovatelů.
Článek 171ci
Výše podpory
Na základě čl. 110k písm. d) nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví členské státy do 15. března sklizňového roku orientační částku podpory na kg podle odrůdy tabáku nebo skupiny odrůdy. Členské státy mohou diferencovat výši podpory v závislosti na jakosti dodaného tabáku. Pro každou odrůdu nebo skupinu odrůd nesmí výše podpory přesáhnout částku prémie podle skupiny odrůd stanovenou pro sklizeň 2005 nařízením Rady (ES) č. 546/2002 (10).
Členské státy stanoví konečnou částku podpory na kg podle odrůdy tabáku nebo podle skupiny odrůd během 15 pracovních dní po dni, ke kterému byl dodán veškerý tabák za dotyčnou sklizeň. Pokud celková částka, o kterou je zažádáno v členském státě, přesahuje národní strop stanovený v článku 110l nařízení (ES) č. 1782/2003, který je přizpůsoben podle článku 110m uvedeného nařízení, použije členský stát lineární snížení částek vyplácených každému zemědělci.
Článek 171cj
Výpočet vyplácené podpory
1. Podpora vyplácená zemědělcům se vypočítá na základě hmotnosti tabákových listů dotyčné odrůdy nebo dotyčné skupiny odrůd, které odpovídají minimálním požadavkům na jakost a které první zpracovatel převzal.
2. V případě, že je vlhkost produktu vyšší nebo nižší než hodnota stanovená pro dotyčnou odrůdu v příloze XXVIII, přizpůsobí se hmotnost podle každého procentního bodu rozdílu vlhkostí, a to v rámci tolerancí stanovených v uvedené příloze.
3. Postup pro stanovení vlhkosti, rozsahu a četnosti odebírání vzorků, jakož i metoda přepočtu přizpůsobené hmotnosti jsou stanoveny v příloze XXIX.
Článek 171ck
Dodání
1. Kromě případu vyšší moci musejí zemědělci dodat svou veškerou produkci prvnímu zpracovateli do 30. dubna roku následujícího po sklizňovém roku, jinak pozbývají svého nároku na podporu. Členské státy mohou stanovit dřívější datum.
2. Dodání se uskutečňuje buď přímo na místo zpracování tabáku nebo, v případě povolení členského státu, do schváleného výkupního střediska. Příslušný kontrolní subjekt schválí tato výkupní střediska, která musí mít vhodná zařízení, odpovídající váhy a přiměřené prostory.
3. Pokud nebyl nezpracovaný tabák dodán na místa podle odstavce 2 nebo pokud přepravce, který dopravil přesně stanovená množství tabáku z výkupního střediska k prvnímu zpracovateli, k tomu nemá povolení, musí prvozpracovatelský podnik, který přijal dotyčný tabák, zaplatit členskému státu částku, která se rovná podpoře na předmětné množství tabáku. Tato částka připadne Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu (EZOZF).
Článek 171cl
Platba
Příslušný subjekt členského státu vyplácí zemědělci podporu na základě osvědčení o kontrole vydaného příslušným kontrolním subjektem, kterým se potvrzuje, že tabák byl dodán.
Článek 171cm
Zálohy
1. Odchylně od čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 796/2004 mohou členské státy u podpory na tabák pro zemědělce použít režim záloh.
2. Žádosti zemědělců o zálohu lze podávat po 16. září sklizňového roku. K žádosti o zálohu na prémii musí být přiloženy níže uvedené doklady, pokud členský stát tyto doklady už nevlastní a nestanoví jinak:
a)
kopie smlouvy o pěstování nebo její registrační číslo;
b)
písemné prohlášení příslušného zemědělce o množství tabáku, které je schopen dodat během právě probíhající sklizně.
3. Záloha, která činí maximálně 50 % splatné podpory na základě orientační výše podpory stanovené v souladu s článkem 171ci, se vyplácí proti složení jistoty ve výši zálohy navýšené o 15 %.
Jistota se uvolňuje po vyplacení celkové částky podpory podle článku 19 nařízení (EHS) č. 2220/85.
4. Záloha se vyplácí od 16. října sklizňového roku a během 30 dní od podání žádosti uvedené v odstavci 2 a od předložení důkazu o složení jistoty uvedené v odstavci 3.
Vyplacená záloha se odečítá od částky podpory na tabák, která se má vyplatit podle článku 171cl.
5. Členské státy stanoví případné další podmínky pro poskytování záloh, zejména konečnou lhůtu pro předložení žádostí. Pokud zemědělec zahájil dodávky, nemůže již podat žádost o poskytnutí zálohy.
Článek 171cn
Přeshraniční zpracování
1. Podpora nebo záloha na podporu jsou vypláceny členským státem, v němž byl tabák vyprodukován.
2. Pokud se tabák zpracovává v jiném než producentském členském státě, sdělí zpracovatelský členský stát producentskému členskému státu po provedení nezbytné kontroly všechny údaje, které jsou nutné pro vyplacení podpory nebo pro uvolnění jistoty.
Článek 171co
Oznámení Komisi
1. Každý dotyčný členský stát oznámí Komisi nejpozději do 31. ledna každého sklizňového roku tyto údaje:
a)
názvy a adresy subjektů příslušných pro registraci smluv o pěstování;
b)
jména a adresy schválených provozpracovatelských podniků.
Komise zveřejní seznam těchto subjektů příslušných pro registraci smluv o pěstování a schválených prvních zpracovatelů v Úředním věstníku Evropské unie, řadě C.
2. Každý zúčastněný členský stát oznámí neprodleně Komisi vnitrostátní prováděcí opatření k této kapitole.
Článek 171cp
Přechodné opatření
Aniž jsou dotčeny budoucí změny, mají producenti, jejichž produkční kvóty na tabák byly během sklizní 2002 a 2003 odkoupeny zpět podle článku 14 nařízení (EHS) č. 2075/92, od 1. ledna 2006 během zbývající doby z pěti sklizňových roků následujících po roce, v němž byla jejich kvóta odkoupena zpět, nárok na vyplacení částky rovnající se procentnímu podílu prémie udělené na sklizeň 2005, jak je uvedeno v tabulkách v příloze XXX. Tyto částky se vyplácejí každý rok do 31. května.
8.
Článek 172 se mění takto:
a)
vkládají se nové odstavce 3a a 3b, které znějí:
„3 a Nařízení (ES) č. 1591/2001 se zrušuje. Nadále se však použije, pokud jde o hospodářskou sezónu 2005/2006.
3 b Nařízení (EHS) č. 85/93 a (ES) č. 2848/98 se zrušují s účinkem od 1. ledna 2006. Použijí se však nadále pro sklizeň 2005.“;
b)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Odkazy na zrušené právní akty se považují za odkazy na toto nařízení s výjimkou nařízení (EHS) č. 85/93.“
9.
Příloha tohoto nařízení se doplňuje jako přílohy XXIV až XXX.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne 1. ledna 2006 s výjimkou čl. 1 bodu 4, který se použije ode dne 1. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. prosince 2005.
REGULAMENTO (CE) N.o 2182/2005 DA COMISSÃO
de 22 de Dezembro de 2005
que altera o Regulamento (CE) n.o 1973/2004 que estabelece normas de execução do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 do Conselho relativamente aos regimes de apoio previstos nos seus títulos IV e IVA e à utilização de terras retiradas para a produção de matérias-primas
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1782/2003 do Conselho, de 29 de Setembro de 2003, que estabelece regras comuns para os regimes de apoio directo no âmbito da política agrícola comum e institui determinados regimes de apoio aos agricultores e altera os Regulamentos (CEE) n.o 2019/93, (CE) n.o 1452/2001, (CE) n.o 1453/2001, (CE) n.o 1454/2001, (CE) n.o 1868/94, (CE) n.o 1251/1999, (CE) n.o 1254/1999, (CE) n.o 1673/2000, (CEE) n.o 2358/71, e (CE) n.o 2529/2001 (1), nomeadamente os artigos 145.o e 155.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O n.o 3 do artigo 99.o do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 estabelece que o montante da ajuda às sementes pedida não deve exceder o limite máximo fixado pela Comissão. Sempre que o montante total da ajuda pedida exceder o limite máximo fixado, a ajuda por agricultor será reduzida proporcionalmente à superação.
(2)
O capítulo 10 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão (2) define as condições a respeitar para que possa ser recebida a ajuda às sementes. O artigo 49.o do mesmo regulamento estabelece que a ajuda às sementes apenas será concedida se o beneficiário tiver efectivamente procedido à comercialização das sementes, para sementeira, até 15 de Junho do ano seguinte à colheita.
(3)
A necessidade de acabar por ter de se aplicar um coeficiente de redução no mesmo ano dificulta seriamente a aplicação do novo regime. Para evitar a aplicação desse coeficiente, a única alternativa seria conceder os pagamentos essencialmente depois de a totalidade das sementes ter sido comercializada, ou seja, quando for conhecida a quantidade total de sementes. Todavia, isso atrasaria significativamente a data do pagamento aos agricultores e acabaria por lhes criar problemas financeiros. Para evitar essa situação, é conveniente introduzir um sistema de adiantamentos da ajuda às sementes.
(4)
O Regulamento (CE) n.o 1782/2003, alterado pelo Regulamento (CE) n.o 864/2004 do Conselho (3), define as regras do apoio não dissociado ao algodão, ao azeite e ao tabaco em rama.
(5)
O capítulo 10A do título IV do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 prevê, nomeadamente, a possibilidade da concessão de uma ajuda directa à produção de algodão. É, portanto, necessário estabelecer as normas de execução da concessão dessa ajuda.
(6)
O n.o 1 do artigo 110.oB do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 prevê que o benefício da ajuda por hectare de algodão fique subordinado à obrigação de o agricultor utilizar variedades autorizadas e cultivar o algodão em terras autorizadas pelos Estados-Membros. Há, portanto, que precisar os critérios de autorização referentes, por um lado, às variedades de algodão e, por outro, às terras agrícolas aptas para a produção de algodão.
(7)
Para obterem a ajuda por hectare de algodão, os agricultores devem semear terras autorizadas. Torna-se necessário estabelecer uma definição de sementeira. A densidade mínima de plantação dessas terras, fixada pelos Estados-Membros em função das condições pedoclimáticas e das especificidades regionais, deve constituir um critério objectivo para se determinar se a sementeira foi correctamente efectuada.
(8)
A superação das superfícies de base nacionais fixadas para o algodão no n.o 1 do artigo 110.oC do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 implica a redução do montante da ajuda a pagar por hectare elegível. No caso da Grécia, há, porém, que precisar o modo de cálculo do montante reduzido, tendo em conta a subdivisão da superfície nacional em subsuperfícies a que se aplicam montantes de ajuda diferentes.
(9)
Os Estados-Membros devem aprovar as organizações interprofissionais de produção de algodão com base em critérios objectivos, relativos à dimensão dessas organizações e às tarefas e organização interna das mesmas. A dimensão de uma organização interprofissional deve ser fixada tendo em conta a necessidade de cada descaroçador membro receber quantidades suficientes de algodão não descaroçado. Dado que o principal objectivo das organizações interprofissionais é melhorar a qualidade do algodão a entregar, essas organizações devem desenvolver acções nesse domínio em benefício dos seus membros.
(10)
Para não complicar a gestão do regime de ajudas, um agricultor só deve poder pertencer a uma organização interprofissional. Pelo mesmo motivo, quando um agricultor membro de uma organização interprofissional se comprometer a entregar a sua produção de algodão, só deve poder fazê-lo a um descaroçador pertencente à mesma organização.
(11)
Em conformidade com o artigo 110.oE do Regulamento (CE) n.o 1782/2003, as organizações interprofissionais podem decidir que a ajuda a que os agricultores membros têm direito seja diferenciada. A tabela de diferenciação deve respeitar critérios respeitantes, nomeadamente, à qualidade do algodão a entregar e excluir critérios ligados ao aumento da produção. Para o efeito, as organizações interprofissionais devem definir as categorias das parcelas em função, nomeadamente, de critérios ligados à qualidade do algodão nelas produzido.
(12)
A tabela a utilizar para estabelecer o montante da ajuda a pagar aos agricultores membros das organizações interprofissionais de produção de algodão deve prever o método de repartição do montante global da ajuda diferenciada pelas diferentes categorias de parcelas, os processos de avaliação e de classificação de cada parcela numa dessas categorias, o cálculo do montante da ajuda por hectare elegível em função do orçamento disponível para cada categoria e o total de hectares incluído em cada categoria.
(13)
Para a classificação das parcelas numa das categorias determinadas com base na tabela, o algodão entregue pode ser analisado na presença de todas as partes interessadas.
(14)
Dado que os agricultores membros não são obrigados a entregar o seu algodão, se não efectuarem entregas devem ter direito, pelo menos, à parte não diferenciada da ajuda. A tabela de diferenciação deve prever essa situação e fixar o montante mínimo da ajuda, por hectare elegível, na ausência de entregas.
(15)
Para simplificar a aplicação da tabela, todas as parcelas do mesmo agricultor devem ser consideradas pertencentes à mesma categoria de parcelas, produzindo a mesma qualidade de algodão.
(16)
Depois de receber a comunicação da organização interprofissional relativa aos montantes da ajuda a pagar aos agricultores membros, o organismo pagador deve efectuar as verificações necessárias e pagar a ajuda.
(17)
A referida tabela deve ser aprovada pelo Estado-Membro. Para que os agricultores membros possam ser informados atempadamente, há que prever uma data-limite até à qual o Estado-Membro deve decidir se aprova ou não a tabela da organização interprofissional, bem como as eventuais alterações subsequentes da mesma. Dado que as organizações interprofissionais não são obrigadas a adoptar uma tabela de diferenciação, devem poder decidir por elas próprias a interrupção da aplicação da tabela, disso informando o Estado-Membro.
(18)
O regime de ajuda ao algodão implica que os Estados-Membros comuniquem aos seus produtores determinadas informações relativas à cultura do algodão, como as variedades autorizadas, os critérios objectivos para a autorização de terras e a densidade mínima das plantas. Para que os agricultores possam ser informados atempadamente, o Estado-Membro deve comunicar-lhes essas informações até uma data determinada.
(19)
Dado que compete à Comissão supervisionar a correcta aplicação das disposições relativas à gestão da ajuda específica para o algodão, os Estados-Membros devem fornecer-lhe atempadamente as referidas informações, bem como informações relativas às organizações interprofissionais.
(20)
A aplicação do regime de ajuda ao algodão previsto no Regulamento (CE) n.o 1782/2003 retira objecto às disposições do Regulamento (CE) n.o 1591/2001 da Comissão, de 2 de Agosto de 2001, que estabelece as regras de execução do regime de ajuda para o algodão (4). Esse regulamento deve, portanto, ser revogado.
(21)
O capítulo 10B do título IV do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 prevê a possibilidade da concessão de uma ajuda directa para os olivais. É, portanto, necessário estabelecer as normas de execução da concessão dessa ajuda.
(22)
O artigo 110.oI do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 prevê que os Estados-Membros estabeleçam um máximo de cinco categorias de olival e fixem uma ajuda por hectare «SIG oleícola» para cada uma das categorias que definirem. Para o efeito, compete à Comissão definir um quadro comum de critérios ambientais e sociais, ligados às características das paisagens oleícolas e às tradições sociais.
(23)
Para melhorar o controlo, é necessário que as informações sobre a inclusão de cada agricultor na categoria de olival correspondente sejam registadas no sistema de informação geográfica oleícola. É conveniente prever a possibilidade de adaptar as categorias uma vez por ano, em caso de modificação das condições ambientais e sociais.
(24)
A ajuda para os olivais é concedida por hectare «SIG oleícola». Há, portanto, que calcular a superfície elegível para a ajuda, para cada agricultor, com base num método comum, em que a unidade de superfície seja o hectare «SIG oleícola». Para facilitar os procedimentos administrativos, é conveniente prever medidas derrogatórias para o caso das parcelas com uma superfície mínima a determinar pelo Estado-Membro e para o caso das parcelas oleícolas situadas numa entidade administrativa onde o Estado-Membro tenha estabelecido um sistema alternativo ao SIG oleícola.
(25)
No que respeita ao pagamento da ajuda por hectare «SIG-oleícola», é conveniente que, numa primeira fase, e a fim de informar atempadamente os agricultores, o Estado-Membro estabeleça, no início de cada ano, um montante indicativo da ajuda por hectare «SIG-oleícola» para cada categoria de olival. Esse montante indicativo deve ser calculado com base nos dados disponíveis relativos ao número de agricultores e às superfícies beneficiárias da ajuda para os olivais. Com base em dados mais precisos, o Estado-Membro fixará ulteriormente o montante definitivo da ajuda.
(26)
Uma das condições de elegibilidade previstas no caso da ajuda para os olivais é que o número de oliveiras do olival em questão não difira, em mais de 10 %, do número de oliveiras registado em 1 de Janeiro de 2005. Tendo em vista a supervisão da observância desta disposição, foi estabelecido que os Estados-Membros determinassem, antes dessa data, as informações necessárias para a identificação das parcelas. No caso da França e de Portugal, é necessário prever que a determinação das informações relativas às parcelas em causa seja diferida para data ulterior, a fim de ter em conta as superfícies plantadas com olival no âmbito dos programas aprovados ao abrigo do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1638/98 do Conselho, de 20 de Julho de 1998, que altera o Regulamento n.o 136/66/CEE que estabelece uma organização comum de mercado no sector das matérias gordas (5).
(27)
Para que a Comissão possa supervisionar a correcta aplicação das disposições relativas ao pagamento da ajuda para os olivais, é conveniente que os Estados-Membros comuniquem periodicamente informações sobre as superfícies oleícolas beneficiárias da ajuda e sobre o nível da ajuda a conceder a cada categoria de olival.
(28)
O capítulo 10C do título IV do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 prevê a possibilidade de concessão de uma ajuda directa à produção de tabaco. É, portanto, necessário estabelecer as normas de execução da concessão dessa ajuda.
(29)
Por razões de clareza, é conveniente estabelecer determinadas definições.
(30)
As variedades de tabaco devem ser classificadas em grupos de acordo com o método de cura e com os custos de produção e respeitando as denominações utilizadas no comércio internacional.
(31)
Atendendo ao seu papel como parte contratante, é necessária a aprovação das empresas de primeira transformação autorizadas a assinar contratos de cultura. Essa aprovação deve ser retirada quando as regras não forem observadas, competindo aos Estados-Membros definir as condições especiais aplicáveis à transformação de tabaco.
(32)
Em conformidade com o artigo 110.oK do Regulamento (CE) n.o 1782/2003, e com vista à concessão da ajuda, devem ser fixadas, com base nas zonas de produção tradicionais, as zonas de produção reconhecidas para cada grupo de variedades de tabaco. Os Estados-Membros devem ser autorizados a restringir as zonas de produção, a fim de, nomeadamente, melhorar a qualidade.
(33)
Para possibilitar o controlo e gerir eficazmente o pagamento da ajuda, a produção de tabaco deve reger-se por contratos de cultura entre agricultores e empresas de primeira transformação. Há que especificar os elementos que devem figurar no contrato de cultura referente a cada colheita. Para garantir, desde o início do ano de colheita, um escoamento estável da futura colheita aos agricultores e um abastecimento regular das empresas de transformação, as datas limite para a celebração e registo de contratos devem ser fixadas suficientemente cedo.
(34)
Para um controlo efectivo, quando forem celebrados contratos de cultura com associações de produtores, devem ser comunicados os dados essenciais de cada agricultor. Para evitar distorções da concorrência e dificuldades de controlo, as associações de produtores devem estar impedidas de exercer actividades de primeira transformação. Para respeitar a estrutura do mercado, deve estabelecer-se que um agricultor apenas possa pertencer a uma associação de produtores.
(35)
O tabaco em rama elegível para a ajuda deve ter uma qualidade sã, íntegra e comercializável e encontrar-se isento de certos defeitos que impedem a comercialização normal.
(36)
Dadas as particularidades do regime de ajudas, deve ser prevista a resolução dos litígios no âmbito de comités conjuntos.
(37)
Para que a dotação financeira do tabaco em rama possa ser adequadamente gerida, os Estados-Membros devem fixar um montante de ajuda indicativo, por variedade ou grupo de variedades, no início do ano de colheita e o montante final da ajuda depois de efectuadas todas as entregas. O montante final da ajuda não deve exceder o do prémio em 2005.
(38)
Para favorecer a melhoria da qualidade e do valor da produção de tabaco, os Estados-Membros devem poder diferenciar o montante da ajuda fixado para cada variedade ou grupo de variedades em função da qualidade do tabaco entregue.
(39)
Desde que as exigências qualitativas mínimas sejam satisfeitas, a ajuda deve ser paga em relação à quantidade de tabaco em folha entregue pelos agricultores às empresas de primeira transformação. Se a taxa de humidade do tabaco entregue diferir da taxa de humidade fixada, com base em exigências qualitativas razoáveis, para cada grupo de variedades, a ajuda deve ser ajustada. Para simplificar o controlo a efectuar na entrega, devem ser estabelecidos os níveis e frequência da colheita de amostras para a determinação da taxa de humidade, bem como o método de cálculo do peso ajustado.
(40)
Para evitar transferências fraudulentas de uma colheita para outra, o período de entrega do tabaco às empresas de transformação deve ser limitado. Em diversos Estados-Membros, o controlo é efectuado, não no local onde o tabaco é transformado, mas no local onde é entregue. Há que definir os locais onde o tabaco deve ser entregue e que precisar as acções de controlo a efectuar. Os Estados-Membros devem aprovar esses centros de compra.
(41)
Para evitar fraudes, devem ser definidas as condições aplicáveis ao pagamento da ajuda. Todavia, os Estados-Membros devem adoptar medidas complementares de gestão e controlo.
(42)
Para garantir que as operações em causa foram de facto efectuadas, a ajuda só deve poder ser paga depois de terem sido verificadas as entregas de todo o tabaco produzido no Estado-Membro. Todavia, desde que seja constituída uma garantia adequada, é conveniente prever o pagamento adiantado aos produtores de 50 % do montante indicativo da ajuda devida.
(43)
Por razões administrativas, a ajuda apenas deve ser concedida, em cada Estado-Membro, em relação a produtos produzidos no território desse Estado-Membro. É necessário prever disposições que permitam ter em conta a transformação do tabaco num Estado-Membro diverso daquele em que foi produzido. Nesses casos, a quantidade de tabaco em rama em questão deve ser imputada ao Estado-Membro em que foi produzida, em benefício dos produtores desse Estado-Membro.
(44)
Devido à reforma da política no sector do tabaco, cessará a aplicação do programa de resgate de quotas de tabaco. Todavia, os produtores que participaram no programa em 2002 e 2003 continuarão a receber os pagamentos correspondentes ao preço de resgate até 2007 e 2008, respectivamente. Presentemente, o preço de resgate é fixado numa percentagem do prémio para o tabaco no ano de colheita em causa. O regime actual do prémio para o tabaco deixará de existir em 1 de Janeiro de 2006, pelo que é necessário estabelecer, como medida transitória, uma nova base de cálculo dos futuros preços de resgate de quotas. O nível do prémio para o tabaco em rama não sofreu alterações nos anos de colheita de 2002 a 2005. Por razões de continuidade, é, portanto, conveniente utilizar o nível do prémio de 2005 como base de cálculo do preço de resgate.
(45)
Devido à abolição do limiar de garantia e do regime de prémios previstos no Regulamento (CEE) n.o 2075/92 do Conselho (6), o Regulamento (CE) n.o 2848/98 da Comissão, de 22 de Dezembro de 1998, que estabelece normas de execução do Regulamento (CEE) n.o 2075/92 do Conselho no que se refere ao regime de prémios, às quotas de produção e à ajuda específica a conceder aos agrupamentos de produtores no sector do tabaco em rama (7) pode ser revogado. As disposições do Regulamento (CEE) n.o 85/93 da Comissão, de 19 de Janeiro de 1993, relativo aos organismos de controlo no sector do tabaco (8) tornaram-se obsoletas e podem, portanto, ser revogadas.
(46)
Nestas circunstâncias, o Regulamento (CE) n.o 1973/2004 deve ser alterado em conformidade.
(47)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão dos Pagamentos Directos,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CE) n.o 1973/2004 é alterado do seguinte modo:
1)
No artigo 1.o, são aditadas ao n.o 1 três alíneas com a seguinte redacção:
«q)
O pagamento específico para o algodão previsto no capítulo 10A do título IV do mesmo regulamento;
r)
A ajuda para os olivais prevista no capítulo 10B do título IV do mesmo regulamento;
s)
A ajuda ao tabaco prevista no capítulo 10C do título IV do mesmo regulamento.».
2)
No artigo 3.o, a alínea a) do primeiro parágrafo passa a ter a seguinte redacção:
«a)
Até 15 de Setembro do ano em causa: os dados disponíveis sobre as superfícies ou, no caso do prémio aos produtos lácteos, dos pagamentos complementares, das sementes e do tabaco, previstos nos artigos 95.o, 96.o, 99.o e 110.o-K do Regulamento (CE) n.o 1782/2003, as quantidades, objecto de pedidos de ajuda no ano civil em curso, se for caso disso subdivididas por subsuperfície de base;».
3)
No artigo 21.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. Sem prejuízo do disposto no artigo 28.o do Regulamento (CE) n.o 1782/2003, a ajuda à batata para fécula será paga, pelo Estado-Membro em cujo território estiver situada a exploração que entregar as batatas para o fabrico de fécula, aos agricultores que tenham entregue à fecularia todas as quantidades obtidas na campanha de comercialização, no prazo de quatro meses a contar da data de apresentação da prova referida no artigo 20.o, respeitadas as condições referidas no artigo 19.o».
4)
É inserido um novo artigo 49.oA com a seguinte redacção:
«Artigo 49.oA
Adiantamentos
Os Estados-Membros podem efectuar adiantamentos aos multiplicadores de sementes a partir do dia 1 de Dezembro da campanha de comercialização em causa. O adiantamento será proporcional à quantidade de sementes já comercializada para sementeira, na acepção do artigo 49.o, desde que sejam satisfeitas todas as condições previstas no capítulo 10.».
5)
É inserido um capítulo 17A com a seguinte redacção:
«CAPÍTULO 17A
PAGAMENTO ESPECÍFICO PARA O ALGODÃO
Artigo 171.oA
Autorização de terras agrícolas para a produção de algodão
Os Estados-Membros estabelecerão critérios objectivos para a autorização de terras com vista à ajuda específica para o algodão prevista no artigo 110.oA do Regulamento (CE) n.o 1782/2003.
Esses critérios basear-se-ão num ou vários dos seguintes elementos:
a)
A economia agrícola das regiões para as quais a produção de algodão é importante;
b)
O estado pedoclimático das superfícies em questão;
c)
A gestão das águas de irrigação;
d)
As rotações e técnicas de cultivo susceptíveis de respeitar o ambiente.
Artigo 171.oAA
Autorização de variedades para sementeira
Os Estados-Membros autorizarão as variedades registadas no catálogo comunitário que estejam adaptadas às necessidades do mercado.
Artigo 171.oAB
Condições de elegibilidade
A sementeira das superfícies referida no n.o 1 do artigo 110.oB do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 considera-se efectuada com a obtenção de uma densidade mínima de plantas, a fixar pelo Estado-Membro em função das condições pedoclimáticas e, se for caso disso, das especificidades regionais.
Artigo 171.oAC
Práticas agronómicas
Os Estados-Membros podem estabelecer regras específicas no que respeita a práticas agronómicas necessárias à manutenção das culturas em condições de crescimento normais, com excepção das operações de colheita.
Artigo 171.oAD
Cálculo do montante da ajuda por hectare elegível
1. Sem prejuízo do artigo 171.oAG, no caso da Espanha e de Portugal, se a superfície de algodão elegível para a ajuda exceder a superfície de base nacional fixada no n.o 1 do artigo 110.oC do Regulamento (CE) n.o 1782/2003, o montante da ajuda previsto no n.o 2 do mesmo artigo será multiplicado por um coeficiente de redução, obtido por divisão da superfície de base pela superfície elegível.
2. Sem prejuízo do artigo 171.oAG, no caso da Grécia, se a superfície de algodão elegível para a ajuda exceder 300 000 hectares, o montante da ajuda a pagar por hectare será obtido efectuando a soma do produto de 594 euros por 300 000 hectares com o produto de um montante complementar pela superfície além de 300 000 hectares e dividindo o resultado dessa soma pela superfície total elegível.
O montante complementar referido no primeiro parágrafo será de:
-
342,85 euros, se a superfície elegível exceder 300 000 hectares, mas for inferior ou igual a 370 000 hectares,
-
342,85 euros, multiplicados por um coeficiente de redução igual ao resultado da divisão de 70 000 pelo número de hectares além de 300 000, se a superfície elegível for superior a 370 000 hectares.
Artigo 171.oAE
Aprovação de organizações interprofissionais
Os Estados-Membros aprovarão anualmente, antes de 31 de Dezembro, para a sementeira do ano seguinte, as organizações interprofissionais de produção de algodão que o solicitarem e que:
a)
Reúnam uma superfície total que satisfaça os critérios de autorização referidos no artigo 171.oA e seja superior a um limite de pelo menos 10 000 hectares, estabelecido pelo Estado-Membro, bem como, pelo menos, uma empresa de descaroçamento;
b)
Desenvolvam acções bem identificadas que visem, nomeadamente:
-
uma maior valorização do algodão não descaroçado produzido,
-
a melhoria da qualidade do algodão não descaroçado, em função das necessidades dos descaroçadores,
-
o recurso a métodos de produção respeitadores do ambiente;
c)
Tenham adoptado regras de funcionamento interno no que respeita, nomeadamente:
-
às condições de adesão e às quotizações, em conformidade com as regulamentações nacional e comunitária,
-
se for caso disso, a uma tabela de diferenciação da ajuda por categoria de parcelas, determinada nomeadamente em função da qualidade do algodão não descaroçado a fornecer.
Todavia, em relação a 2006, os Estados-Membros aprovarão as organizações interprofissionais de produção de algodão antes de 28 de Fevereiro de 2006.
Artigo 171.oAF
Obrigações dos produtores
1. Um agricultor não pode ser membro de várias organizações interprofissionais.
2. Os agricultores membros de uma organização interprofissional são obrigados a entregar o algodão produzido a um descaroçador pertencente à mesma organização.
3. A participação de agricultores numa organização interprofissional aprovada deve resultar de uma adesão voluntária.
Artigo 171.oAG
Diferenciação da ajuda
1. A tabela referida no artigo 110.oE do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 (adiante designada por “tabela”) incluirá o acréscimo previsto no n.o 2 do artigo 110.oF do mesmo regulamento e estabelecerá:
a)
Os montantes da ajuda por hectare elegível a receber por um agricultor membro em função da classificação das suas parcelas nas categorias definidas a que se refere o n.o 2;
b)
O método de repartição por categoria de parcelas, em conformidade com o n.o 2, do montante total reservado para a diferenciação da ajuda.
Para efeitos da aplicação da alínea a), o montante de base será pelo menos igual à parte não diferenciada da ajuda por hectare elegível, prevista no n.o 2 do artigo 110.oC do Regulamento (CE) n.o 1782/2003, ajustada, se for caso disso, em conformidade com o n.o 3 do mesmo artigo.
O cálculo a que se refere a alínea a) contemplará igualmente a situação de ausência de entregas de algodão ao descaroçador. Nesse caso, o montante mínimo da ajuda por hectare elegível, a receber pelo agricultor membro em causa, será pelo menos igual à parte não diferenciada da ajuda por hectare elegível, prevista no n.o 2 do artigo 110.oC do Regulamento (CE) n.o 1782/2003, ajustada, se for caso disso, em conformidade com o n.o 3 do mesmo artigo.
2. As parcelas serão classificadas em várias categorias, definidas pelas organizações interprofissionais com base em pelo menos um dos seguintes critérios qualitativos:
a)
Comprimento da fibra do algodão produzido;
b)
Taxa de humidade do algodão produzido;
c)
Taxa de impurezas média do algodão produzido.
A tabela estabelecerá o processo de avaliação de cada parcela à luz destes critérios e de classificação da mesma numa das categorias definidas.
Será excluído da tabela qualquer critério ligado ao aumento da produção ou à colocação do algodão no mercado.
Na aplicação da tabela, pode considerar-se que as parcelas de um agricultor pertencem à mesma categoria de parcelas média e produzem a mesma qualidade de algodão.
3. Se necessário, para a classificação na tabela por categoria de parcelas, o algodão não descaroçado será analisado com base em amostras representativas, no momento da entrega à empresa de descaroçamento, na presença de todas as partes interessadas.
4. A organização interprofissional comunicará ao organismo pagador o montante, resultante da aplicação da tabela, a pagar a cada um dos seus agricultores. O organismo pagador efectuará o pagamento depois de verificar a conformidade e a elegibilidade dos montantes de ajuda em causa.
Artigo 171.oAH
Aprovação e alterações da tabela
1. Para a sementeira de 2006, a tabela será comunicada pela primeira vez ao Estado-Membro em causa, com vista à sua aprovação, antes de 28 de Fevereiro de 2006.
O Estado-Membro decidirá se aprova ou não a tabela no prazo de um mês, a contar da data da comunicação.
2. As organizações interprofissionais aprovadas comunicarão ao Estado-Membro em causa, antes de 31 de Janeiro, as alterações efectuadas à tabela no que respeita à sementeira do ano em curso.
Se o Estado-Membro não levantar objecções no prazo de um mês, a contar da data referida no primeiro parágrafo, as alterações efectuadas à tabela serão consideradas aprovadas.
Se as alterações da tabela não forem aprovadas, a ajuda a pagar será calculada com base na tabela anteriormente aprovada, sem ter em conta as alterações não aprovadas.
3. Se uma organização interprofissional decidir interromper a aplicação da tabela, informará o Estado-Membro desse facto. A interrupção produzirá efeitos em relação à sementeira do ano seguinte.
Artigo 171.oAI
Comunicações aos produtores e à Comissão
1. Os Estados-Membros comunicarão aos agricultores produtores de algodão e à Comissão, antes de 31 de Janeiro do ano em causa:
a)
As variedades autorizadas; todavia, as variedades autorizadas em conformidade com o artigo 171.oAA depois dessa data devem ser comunicadas aos agricultores antes de 15 de Março do mesmo ano;
b)
Os critérios de autorização de terras;
c)
A densidade mínima de plantas de algodão referida no artigo 171.oAB;
d)
As práticas agronómicas exigidas.
2. Caso a autorização de uma variedade seja retirada, os Estados-Membros informarão desse facto os agricultores o mais tardar em 31 de Janeiro, tendo em vista a sementeira do ano seguinte.
3. Os Estados-Membros comunicarão à Comissão as seguintes informações:
a)
Até 30 de Abril do ano em causa, os nomes das organizações interprofissionais aprovadas e as principais características das mesmas, no que respeita a superfície, potencial de produção, número de agricultores, número de descaroçadores e capacidades de descaroçamento destes;
b)
Até 15 de Setembro do ano em causa, as superfícies semeadas que foram objecto da apresentação de pedidos da ajuda específica para o algodão;
c)
Até 31 de Julho do ano seguinte, os dados finais correspondentes às superfícies semeadas que beneficiaram efectivamente do pagamento da ajuda específica para o algodão a título do ano em causa, após dedução, se for caso disso, das reduções de superfície previstas no capítulo 1 do título IV da parte II do Regulamento (CE) n.o 796/2004.».
6)
É inserido um capítulo I7B com a seguinte redacção:
«CAPÍTULO 17B
AJUDA PARA OS OLIVAIS
Artigo 171.oB
Categorias de olivais
1. Os Estados-Membros determinarão os olivais que podem beneficiar da ajuda prevista no artigo 110.oG do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 e procederão à sua classificação num máximo de cinco categorias, com base em critérios escolhidos entre os seguintes:
a)
Critérios ambientais:
i)
dificuldade de acesso às parcelas,
ii)
risco de degradação física das terras,
iii)
características específicas dos olivais: oliveiras velhas, com valor cultural e paisagístico, em terrenos em declive, variedades tradicionais, raras ou situadas em zonas naturais protegidas;
b)
Critérios sociais:
i)
zonas fortemente dependentes da olivicultura,
ii)
zonas de tradição oleícola,
iii)
zonas com indicadores económicos desfavoráveis,
iv)
explorações com olivais em risco de abandono,
v)
dimensão dos olivais da exploração,
vi)
zonas com elementos característicos, como as produções DOP, IGP, biológicas e integradas.
2. Os Estados-Membros determinarão, relativamente a cada agricultor interessado, a que categoria(s) referida(s) no n.o 1 pertence cada parcela oleícola elegível para a ajuda. Esta informação será registada no sistema de informação geográfica oleícola (“SIG oleícola”).
3. Os Estados-Membros podem adaptar uma vez por ano as categorias de olivais definidas em aplicação do n.o 1.
Quando a adaptação das categorias resultar numa reclassificação dos olivais, a nova classificação aplicar-se-á a partir do ano seguinte ao da adaptação.
Artigo 171.oBA
Cálculo das superfícies
1. Os Estados-Membros calcularão, relativamente a cada produtor, a superfície elegível para a ajuda segundo o método comum estabelecido no anexo XXIV.
As superfícies serão expressas em hectares “SIG oleícola”, com duas decimais.
2. Em derrogação do n.o 1, o método comum estabelecido no anexo XXIV não se aplicará quando:
a)
A parcela oleícola tiver uma superfície mínima, a determinar pelo Estado-Membro até ao limite de 0,1 hectare;
b)
A parcela oleícola estiver situada numa entidade administrativa não incluída na base de referência gráfica do sistema de informação geográfica oleícola.
Nesse caso, o Estado-Membro determinará a superfície oleícola segundo critérios objectivos, de modo a assegurar a igualdade de tratamento dos agricultores.
Artigo 171.oBB
Montante da ajuda
1. Os Estados-Membros estabelecerão o montante indicativo da ajuda por hectare «SIG oleícola» para cada categoria de olival antes de 31 de Janeiro de cada ano.
2. Os Estados-Membros fixarão o montante da ajuda por hectare «SIG oleícola» para cada categoria de olival antes de 31 de Outubro do ano em causa.
Este montante será calculado multiplicando o montante indicativo referido no n.o 1 por um coeficiente que corresponde ao montante máximo da ajuda fixado no n.o 3 do artigo 110.oI do Regulamento (CE) n.o 1782/2003, tendo em conta, se for caso disso, a redução prevista no n.o 4 desse artigo, dividido pela soma dos montantes obtidos multiplicando o montante indicativo da ajuda referido no n.o 1, estabelecido para cada categoria, pela superfície correspondente.
3. Os Estados-Membros podem aplicar os n.os 1 e 2 a nível regional.
Artigo 171.oBC
Determinação dos dados de base
1. Com base nos dados do sistema de informação geográfica oleícola e nas declarações dos agricultores, os Estados-Membros determinarão, para cada parcela oleícola, as informações seguintes em 1 de Janeiro de 2005, com vista à aplicação da alínea c) do artigo 110.oH: número e localização das oliveiras elegíveis, número e localização das oliveiras não elegíveis, superfície oleícola e superfície elegível da parcela oleícola, bem como a sua categoria em conformidade com o artigo 171.oB.
2. No caso das superfícies plantadas com oliveiras no âmbito dos programas de novas plantações em França e em Portugal, aprovadas pela Comissão nos termos do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1638/98 do Conselho (9) e registadas no “SIG oleícola” antes de 1 de Janeiro de 2007, os Estados-Membros determinarão as informações referidas no n.o 1, em 1 de Janeiro de 2006, para as parcelas plantadas em 2005 e, em 1 de Janeiro de 2007, para as parcelas plantadas em 2006. Essas informações serão comunicadas aos agricultores no pedido único a título de 2007, o mais tardar.
Artigo 171.oBD
Comunicações
Os Estados-Membros comunicarão anualmente à Comissão:
a)
Até 15 de Setembro: os dados relativos às superfícies de olivais para as quais foi pedida a ajuda a título do ano em curso, distribuídos por categorias;
b)
Até 31 de Outubro:
i)
os dados relativos às superfícies referidas na alínea a) consideradas elegíveis, tendo em conta as reduções ou correcções previstas no artigo 51.o do Regulamento (CE) n.o 796/2004,
ii)
o nível da ajuda a conceder para cada categoria de olival;
c)
Até 31 de Julho: os dados finais relativos às superfícies de olivais relativamente às quais a ajuda foi efectivamente paga a título do ano anterior, distribuídos por categorias.
7)
É inserido um capítulo 17C com a seguinte redacção:
«CAPÍTULO 17C
AJUDA AO TABACO
Artigo 171.oC
Definições
Para efeitos do disposto no presente capítulo, entende-se por:
a)
“Entrega”, qualquer operação, realizada num único dia, que inclua a entrega de tabaco em rama a uma empresa de transformação por parte de um agricultor ou de uma associação de produtores, no âmbito de um contrato de cultura;
b)
“Atestado de controlo”, o documento, emitido pelo organismo de controlo competente, que atesta a tomada a cargo da quantidade de tabaco em causa pela empresa de primeira transformação, a entrega dessa quantidade no âmbito de um contrato registado e a conformidade das operações efectuadas com os artigos 171.oCJ e 171.oCK do presente regulamento;
c)
“Empresa de primeira transformação”, qualquer pessoa singular ou colectiva aprovada, que realize a primeira transformação do tabaco em rama e explore, em nome próprio e por conta própria, um ou mais estabelecimentos de primeira transformação de tabaco dotados de instalações e equipamentos adequados a esse fim;
d)
“Primeira transformação de tabaco”, a transformação de tabaco em rama, entregue por um agricultor, num produto estável, armazenado e acondicionado em fardos ou em pacotes homogéneos de qualidade correspondente às exigências dos utilizadores finais (manufacturas);
e)
“Associação de produtores”, uma associação que represente agricultores produtores de tabaco.
Artigo 171.oCA
Grupos de variedades de tabaco em rama
As variedades de tabaco em rama são classificadas nos seguintes grupos:
a)
Flue-cured: tabaco curado em estufas ou câmaras com controlo da circulação de ar, da temperatura e da humidade;
b)
Light air-cured: tabaco curado ao ar num local abrigado;
c)
Dark air-cured: tabaco curado ao ar num local abrigado, fermentado antes de ser comercializado;
d)
Fire-cured: tabaco curado ao fogo;
e)
Sun-cured: tabaco curado ao sol;
f)
Basmas (curado ao sol);
g)
Katerini (curado ao sol);
h)
Kaba Koulak (clássico) e variedades similares (curado ao sol).
As variedades pertencentes a cada grupo figuram no anexo XXV.
Artigo 171.oCB
Empresas de primeira transformação
1. Compete aos Estados-Membros aprovar as empresas de primeira transformação estabelecidas no seu território e definir condições apropriadas para essa aprovação.
Uma empresa de primeira transformação aprovada está autorizada a celebrar contratos de cultura, desde que venda directamente, ou indirectamente, sem mais transformações, a empresas de manufactura de tabaco, pelo menos 60 % do tabaco de origem comunitária que comercializar.
2. O Estado-Membro retirará a aprovação se a empresa de transformação desrespeitar, deliberadamente ou por negligência grave, as disposições comunitárias ou nacionais no sector do tabaco em rama.
Artigo 171.oCC
Zonas de produção
As zonas de produção referidas na alínea a) do artigo 110.oK do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 são indicadas no anexo XXVI do presente regulamento para cada grupo de variedades.
Os Estados-Membros podem definir zonas de produção mais restritas, atendendo, nomeadamente, a critérios qualitativos. Uma zona de produção restrita não pode ter uma superfície superior à de um município ou, no caso da França, à de um cantão.
Artigo 171.oCD
Contratos de cultura
1. Os contratos de cultura referidos na alínea c) do artigo 110.oK do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 serão celebrados entre uma empresa de primeira transformação, por um lado, e um agricultor ou uma associação de produtores que o represente, por outro, desde que a associação de produtores seja reconhecida pelo Estado-Membro em causa.
2. Um contrato de cultura será celebrado por variedade ou grupo de variedades. Por força desse contrato, a empresa de primeira transformação fica obrigada a aceitar a entrega da quantidade de tabaco em folha prevista no contrato e o agricultor ou a associação de produtores que o representar a entregar essa quantidade à empresa de primeira transformação, desde que a sua produção efectiva o permita.
3. Relativamente a cada colheita, um contrato de cultura deve incluir, pelo menos, os seguintes elementos:
a)
Os nomes e os endereços das partes contratantes;
b)
A variedade e o grupo de variedades de tabaco objecto do contrato;
c)
A quantidade máxima a entregar;
d)
O local exacto de produção do tabaco (zona de produção a que se refere o artigo 171.oCC, província, município e identificação da parcela, com base no sistema integrado de controlo);
e)
A superfície da parcela em causa, com exclusão das serventias e das cercas;
f)
O preço de compra por grau qualitativo, com exclusão do montante da ajuda, dos serviços eventuais e dos impostos;
g)
As exigências qualitativas mínimas acordadas por grau qualitativo, com um mínimo de três graus em função da posição das folhas na planta, assim como o compromisso do agricultor de entregar à empresa de transformação, por graus qualitativos, tabaco em rama que corresponda, no mínimo, a essas exigências qualitativas;
h)
O compromisso da empresa de primeira transformação de pagar ao agricultor o preço de compra em função do grau qualitativo;
i)
O prazo de pagamento do preço de compra, que não pode ser superior a 30 dias a contar da data de entrega;
j)
O compromisso, por parte do agricultor, de replantar tabaco na parcela em causa até 20 de Junho do ano de colheita.
4. Se a replantação não for efectuada até 20 de Junho, o agricultor informará desse facto a empresa de transformação e a autoridade competente do Estado-Membro, antes dessa data, por carta registada, indicando a causa do atraso e, se for caso disso, explicando a mudança de parcela.
5. Mediante aditamento escrito, as partes num contrato de cultura podem aumentar as quantidades inicialmente especificadas no contrato. O aditamento deve ser apresentado, para registo, à autoridade competente o mais tardar no quadragésimo dia seguinte à data-limite para a celebração de contratos de cultura, referida no n.o 1 do artigo 171.oCE.
Artigo 171.oCE
Celebração e registo de contratos
1. Salvo casos de força maior, os contratos de cultura devem ser celebrados o mais tardar no dia 30 de Abril do ano de colheita. Os Estados-Membros podem fixar uma data anterior.
2. Salvo casos de força maior, os contratos de cultura celebrados devem ser apresentados, para registo, ao organismo competente nos 15 dias úteis seguintes à data-limite fixada para a sua celebração, referida no n.o 1.
O organismo competente será o do Estado-Membro em que a transformação for efectuada.
Se a transformação se destinar a ser efectuada num Estado-Membro diverso daquele em que o tabaco tiver sido cultivado, o organismo competente do Estado-Membro de transformação enviará imediatamente uma cópia do contrato registado ao organismo competente do Estado-Membro de produção. Se não efectuar directamente o controlo do regime de ajudas, esse organismo enviará uma cópia do contrato registado ao organismo de controlo competente.
3. Se o prazo para a celebração dos contratos referido no n.o 1 ou para o registo dos contratos de cultura previsto no n.o 2 for ultrapassado, no máximo em 15 dias, o prémio a reembolsar será reduzido em 20 %.
Artigo 171.oCF
Contratos com uma associação de produtores
1. Se for celebrado um contrato de cultura entre uma empresa de primeira transformação e uma associação de produtores, esse contrato deve ser acompanhado de uma lista nominativa dos agricultores em causa, bem como da quantidade máxima que cada agricultor entregará e da localização exacta e superfície das parcelas em causa, referidas no n.o 3, alíneas c), d) e e), do artigo 171.oCD.
Essa lista será apresentada, para registo, ao organismo competente o mais tardar no dia 15 de Maio do ano de colheita.
2. As associações de produtores referidas no n.o 1 não podem efectuar a primeira transformação do tabaco.
3. Os agricultores produtores de tabaco não podem pertencer a várias associações de produtores.
Artigo 171.oCG
Exigências qualitativas mínimas
O tabaco entregue a uma empresa de transformação deve ser de qualidade sã, íntegra e comercializável e encontrar-se isento dos defeitos indicados no anexo XXVII. O Estado-Membro pode estabelecer exigências qualitativas mais estritas, que também podem ser acordadas pelas partes contratantes.
Artigo 171.oCH
Litígios
Os Estados-Membros podem prever que os litígios respeitantes à qualidade do tabaco entregue a uma empresa de primeira transformação sejam submetidos à apreciação de um organismo de arbitragem. Os Estados-Membros estabelecerão as regras de composição e de deliberação desses organismos, os quais devem ser constituídos por um ou vários representantes de produtores e de transformadores, em igual número.
Artigo 171.oCI
Nível da ajuda
Em aplicação da alínea d) do artigo 110.oK do Regulamento (CE) n.o 1782/2003, os Estados-Membros fixarão um montante indicativo da ajuda por quilograma, por variedade ou grupo de variedades de tabaco, antes de 15 de Março do ano de colheita. Os Estados-Membros podem estabelecer uma diferenciação do nível da ajuda em função da qualidade do tabaco entregue. O nível da ajuda correspondente a cada variedade ou grupo de variedades não pode exceder o montante do prémio fixado para a colheita de 2005, por grupo de variedades, pelo Regulamento (CE) n.o 546/2002 do Conselho (10).
Os Estados-Membros fixarão o montante final da ajuda por quilograma, por variedade ou grupo de variedades de tabaco, no prazo de 15 dias úteis a contar da data em que tiver sido concluída a entrega de todo o tabaco da colheita em causa. Se o montante total da ajuda solicitada num Estado-Membro exceder o limite máximo nacional fixado no artigo 110.oL do Regulamento (CE) n.o 1782/2003, ajustado em conformidade com o artigo 110.oM do mesmo regulamento, o Estado-Membro reduzirá linearmente os montantes a pagar a cada agricultor.
Artigo 171.oCJ
Cálculo do montante de ajuda a pagar
1. A ajuda a pagar aos agricultores será calculada com base no peso de tabaco em folha da variedade ou grupo de variedades em causa, correspondente à qualidade mínima exigida, tomado a cargo pela empresa de primeira transformação.
2. Se a taxa de humidade diferir da taxa indicada no anexo XXVIII para a variedade em causa, o peso será ajustado por cada ponto percentual de diferença dentro dos limites de tolerância fixados no mesmo anexo.
3. Os métodos para a determinação da taxa de humidade, os níveis e frequência da colheita de amostras e o método de cálculo do peso ajustado constam do anexo XXIX.
Artigo 171.oCK
Entrega
1. Salvo casos de força maior, os agricultores devem entregar a totalidade da sua produção à empresa de primeira transformação até 30 de Abril do ano subsequente ao ano de colheita, sem o que perderão o direito a beneficiar da ajuda. Os Estados-Membros podem fixar uma data anterior.
2. A entrega será efectuada quer directamente, no próprio local onde o tabaco será transformado, quer, se o Estado-Membro o permitir, num centro de compra aprovado. O organismo de controlo competente aprovará esses centros de compra, que devem dispor de instalações, instrumentos de pesagem e locais adequados.
3. Se o tabaco não transformado não for entregue nos locais referidos no n.o 2, ou se o transportador que transportar quantidades distintas de tabaco do centro de compra para o estabelecimento de transformação não possuir autorização de transporte, a empresa de primeira transformação que tiver tomado a cargo o tabaco em causa pagará ao Estado-Membro um montante igual à ajuda correspondente à quantidade de tabaco em questão. Esse montante será contabilizado a favor do Fundo Europeu de Orientação e de Garantia Agrícola (FEOGA).
Artigo 171.oCL
Pagamento
O organismo competente do Estado-Membro pagará a ajuda aos agricultores com base em atestados de controlo, emitidos pelo organismo de controlo competente, que certifiquem que o tabaco foi entregue.
Artigo 171.oCM
Adiantamentos
1. Em derrogação do n.o 1 do artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 796/2004, os Estados-Membros podem aplicar um sistema de adiantamentos à ajuda ao tabaco destinada aos agricultores.
2. Os agricultores podem apresentar os pedidos de adiantamento depois do dia 16 de Setembro do ano de colheita. Esses pedidos serão acompanhados dos documentos a seguir indicados, salvo disposições contrárias adoptadas pelo Estado-Membro devido ao facto de deles já dispor:
a)
Cópia do contrato de cultura ou número de registo do mesmo;
b)
Declaração escrita do agricultor em causa, indicando as quantidades de tabaco que está em condições de entregar na colheita em curso.
3. O pagamento do adiantamento, cujo montante máximo será igual a 50 % do montante da ajuda a pagar, com base no nível indicativo da ajuda fixado em conformidade com o artigo 171.oCI, está subordinado à constituição de uma garantia de montante igual ao montante do adiantamento, acrescido de 15 %.
A garantia será liberada logo que o montante total da ajuda tiver sido pago, em conformidade com o artigo 19.o do Regulamento (CE) n.o 2220/85.
4. O adiantamento será pago a partir do dia 16 de Outubro do ano de colheita e no prazo de 30 dias a contar da data de apresentação do pedido referido no n.o 2 e de uma prova de constituição da garantia referida no n.o 3.
O adiantamento será deduzido ao montante da ajuda ao tabaco a pagar em conformidade com o artigo 171.oCL.
5. Os Estados-Membros podem estabelecer condições complementares aplicáveis à concessão dos adiantamentos, nomeadamente no que respeita à data-limite para a apresentação dos pedidos. Os agricultores não podem apresentar pedidos de adiantamento depois de terem começado as entregas.
Artigo 171.oCN
Transformação noutro Estado-Membro
1. A ajuda e os adiantamentos da ajuda serão pagos pelo Estado-Membro no qual o tabaco tiver sido produzido.
2. Se o tabaco for transformado num Estado-Membro diverso daquele em que tiver sido produzido, o Estado-Membro de transformação comunicará ao Estado-Membro de produção, depois de efectuar as acções de controlo necessárias, todos os elementos de que este necessitar para proceder ao pagamento da ajuda ou à liberação das garantias.
Artigo 171.oCO
Comunicações à Comissão
1. Cada Estado-Membro em causa comunicará à Comissão, o mais tardar no dia 31 de Janeiro do ano de colheita:
a)
Os nomes e endereços dos organismos responsáveis pelo registo dos contratos de cultura;
b)
Os nomes e endereços das empresas de primeira transformação aprovadas.
A Comissão publicará, na série C do Jornal Oficial da União Europeia, a lista dos organismos responsáveis pelo registo dos contratos de cultura e das empresas de primeira transformação aprovadas.
2. Cada Estado-Membro em causa comunicará imediatamente à Comissão as medidas nacionais tomadas em aplicação do presente capítulo.
Artigo 171.oCP
Medida transitória
Sem prejuízo de futuras alterações, os produtores cujas quotas de produção de tabaco tiverem sido resgatadas durante as colheitas de 2002 e 2003, em conformidade com o artigo 14.o do Regulamento (CEE) n.o 2075/92, terão direito, a partir de 1 de Janeiro de 2006, em relação ao remanescente dos cinco anos de colheita subsequentes ao ano de resgate da sua quota, a receber um montante igual a uma percentagem do prémio atribuído a título da colheita de 2005, indicado no anexo XXX. Os montantes em causa serão pagos anualmente, até 31 de Maio.
8)
O artigo 172.o é alterado do seguinte modo:
a)
São inseridos dois números, 3A e 3B, com a seguinte redacção:
«3A. É revogado o Regulamento (CE) n.o 1591/2001. Todavia, o Regulamento (CE) n.o 1591/2001 continuará a ser aplicável à campanha de comercialização de 2005/2006.
3B. São revogados, com efeitos a 1 de Janeiro de 2006, os Regulamentos (CEE) n.o 85/93 e (CE) n.o 2848/98. Todavia, os Regulamentos (CEE) n.o 85/93 e (CE) n.o 2848/98 continuarão a ser aplicáveis à colheita de 2005.»;
b)
O n.o 4 passa a ter a seguinte redacção:
«4. Excepto em relação ao Regulamento (CEE) n.o 85/93, as referências aos actos revogados entender-se-ão como sendo feitas ao presente regulamento.».
9)
O texto constante do anexo do presente regulamento é aditado como anexos XXIV a XXX.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no dia da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
É aplicável a partir de 1 de Janeiro de 2006, com excepção do n.o 4 do artigo 1.o, que é aplicável a partir de 1 de Janeiro de 2005.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 22 de Dezembro de 2005.