Směrnice Rady
ze dne 13. prosince 1976
o opatřeních k usnadnění účinného výkonu svobody usazování a volného pohybu služeb u činnosti pojišťovacích agentů a makléřů (ze skupiny 630 ISIC), a zejména o přechodných opatřeních ohledně těchto činností
(77/92/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 49, 57, 66 a 235 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k tomu, že je od konce přechodného období při usazování a poskytování služeb zakázáno jakékoliv diskriminační zacházení na základě státní příslušnosti; že se zásada národního zacházení vztahuje zejména na právo vstupovat do profesních sdružení, pokud profesní činnost dotyčné osoby zahrnuje nutně výkon tohoto práva;
vzhledem k tomu, že ne všechny členské státy ukládají podmínky pro přístup k činnosti pojišťovacího agenta a makléře a pro její výkon; že v některých případech jsou přístup k těmto činnostem a jejich výkon zcela volné, ale v jiných případech existují přísné předpisy podmiňující přístup k této profesi formálním dokladem o vzdělání;
vzhledem k tomu, že s ohledem na rozdíly mezi členskými státy co do rozsahu činností pojišťovacích agentů a pojišťovacích makléřů je žádoucí co nejpřesněji určit činnosti, na něž se vztahuje tato směrnice;
vzhledem k tomu, že článek 57 Smlouvy kromě toho stanoví, že k usnadnění přístupu osob k samostatným výdělečným činnostem a jejich výkonu mají být přijaty směrnice o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o kvalifikaci a o koordinaci právních a správních předpisů členských států;
vzhledem k tomu, že se při nedostatku vzájemného uznávání diplomů nebo bezprostřední koordinace nicméně jeví žádoucím usnadnit výkon svobody usazování a volného pohybu služeb u těch to činností, zvláště přijetím přechodných opatření, která jsou uvedena v obecných programech [3], aby se zabránilo nežádoucímu omezování státních příslušníků členských států, v nichž přístup k takovýmto činnostem nepodléhá žádným podmínkám;
vzhledem k tomu, že s cílem zabránit případným potížím by měla být účelem přechodných opatření možnost, aby za postačující kvalifikaci pro přístup k daným činnostem v hostitelských členských státech regulujících tyto činnosti byla považována skutečnost, že tato činnost již byla po přiměřeně dlouhé a nedávné období vykonávána v členském státě, odkud cizí státní příslušník přichází, pokud není vyžadováno předchozí odborné školení, aby bylo zabezpečeno, že příslušná osoba má stejné odborné znalosti, jaké jsou vyžadovány od občanů hostitelského členského státu;
vzhledem k tomu, že v Nizozemsku, kde jsou pojišťovací makléři rozděleni do několika kategorií v závislosti na svých odborných znalostech, by měl být uplatňován stejný systém pro státní příslušníky ostatních členských států, kteří hodlají zahájit činnost v té či oné kategorii; že nejvhodnějším a nejobjektivnějším kritériem pro tento účel je počet zaměstnanců, které příslušná osoba zaměstnává nebo zaměstnávala;
vzhledem k tomu, že tam, kde činnost agenta zahrnuje výkon trvalého pověření od jedné nebo více pojišťoven opravňujícího agenta jednat v záležitostech určitých nebo všech transakcí spadajících do běžného obchodního podnikání dotyčné pojišťovnynebo pojišťoven a tuto pojišťovnu nebo pojišťovny tímto zavazo vat, musí být této osobě umožněno zahájit činnost pojišťovacího makléře v hostitelském členském státě;
vzhledem k tomu, že tato směrnice pozbude věcného oprávnění, jakmile bude dosaženo koordinace podmínek pro přístup k dotyčným činnostem a pro jejich výkon a vzájemného uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o vzdělání;
vzhledem k tomu, že tam, kde v členských státech přístup k činnostem uvedeným v této směrnici a jejich výkon závisí v případě zaměstnanců na odborných znalostech a schopnostech, by se tato směrnice měla vztahovat rovněž na tuto kategorii osob s cílem odstranit překážky volného pohybu pracovníků. Tím by byla doplněna opatření přijatá nařízením Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků ve Společenství [4], ve znění nařízení (EHS) č. 312/76 [5];
vzhledem k tomu, že ze stejného důvodu by se také na zaměstnance mělo vztahovat ustanovení týkající se prokázání bezúhonnosti a toho, že neprodělali úpadek,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Členské státy přijmou opatření stanovená touto směrnicí týkající se usazování nebo poskytování služeb na svém území fyzickými osobami a společnostmi uvedenými v hlavě I obecných programů (dále jen "žadatel"), hodlajícími jako osoby samostatně výdělečně činné vykonávat činnosti uvedené v článku 2.
2. Tato směrnice se vztahuje také na státní příslušníky členských států, kteří hodlají podle nařízení (EHS) č. 1612/68 vykonávat činnosti uvedené v článku 2 jako zaměstnanci.
Článek 2
1. Tato směrnice se vztahuje na následující činnosti ze skupiny 630 ISIC v příloze III Obecného programu pro odstranění omezení svobody usazování:
a) profesní činnost osob, které s plnou svobodou volby spojují v souvislosti s pojištěním nebo zajištěním na jedné straně osoby, které chtějí pojištění nebo zajištění rizik uzavřít, a na druhé straně pojišťovny nebo zajišťovny, které vykonávají přípravné práce pro uzavření pojistných smluv a smluv o zajištění a případně pomáhají při správě a plnění těchto smluv, zejména v případě pojistné události;
b) profesní činnost osob pověřených jednou nebo více smlouvami nebo pověřením jednat jménem a na účet nebo pouze na účet jedné nebo více pojišťoven, předvádět, navrhovat nebo uzavírat pojistné smlouvy nebo pomáhat při jejich správě a plnění, zejména v případě pojistné události;
c) činnost jiných osob, než které jsou uvedeny v písmenech a) a b), které jménem takových osob zejména vykonávají přípravné práce na smlouvě, předvádějí smlouvy nebo inkasují pojistné, přičemž z jejich jednání nevznikají pojistné závazky vůči veřejnosti nebo z její strany.
2. Tato směrnice se vztahuje zejména na činnosti pojmenované obvykle v členských státech takto:
a) činnosti uvedené v odst. 1 písm. a):
- v Belgii:
- Courtier d'assurance
Verzekeringsmakelaar,
- Courtier de réassurance
Herverzekeringsmakelaar,
- v Dánsku:
- Juridiske og fysiske personer, som driver selvstændig virksomhed som formidler ved afsætning af forsikringskontrakter,
- v Německu:
- Versicherungsmakler,
- Rückversicherungsmakler,
- ve Francii:
- Courtier d'assurance,
- Courtier d'assurance maritime,
- Courtier de réassurance,
- v Irsku:
- Insurance broker,
- Reinsurance broker,
- v Itálii:
- Mediatore di assicurazioni,
- Mediatore di riassicurazioni,
- v Nizozemsku:
- Makelaar,
- Assurantiebezorger,
- Erkend assurantieagent,
- Verzekeringsagent,
- ve Spojeném království:
- Insurance broker;
b) činnosti uvedené v odst. 1 písm. b):
- v Belgii:
- Agent d'assurance,
Verzekeringsagent,
- v Dánsku:
- Forsikringsagent,
- v Německu:
- Versicherungsvertreter,
- ve Francii:
- Agent général d'assurance,
- v Irsku:
- Agent,
- v Itálii:
- Agente di assicurazioni,
- v Lucembursku:
- Agent principal d'assurance,
- Agent d'assurance,
- v Nizozemsku:
- Gevolmachtigd agent,
- Verzekeringsagent,
- ve Spojeném království:
- Agent;
c) činnosti uvedené v odst. 1 písm. c):
- v Belgii:
- Sous-agent,
Sub-agent,
- v Dánsku:
- Underagent,
- v Německu:
- Gelegenheitsvermittler,
- Inkassant,
- ve Francii:
- Mandataire,
- Intermédiaire,
- Sous-agent,
- v Irsku:
- Sub-agent,
- v Itálii:
- Subagente,
- v Lucembursku:
- Sous-agent,
- v Nizozemsku:
- Sub-agent,
- ve Spojeném království:
- Sub-agent.
Článek 3
Členské státy, v nichž jsou přístup k některé činnosti uvedené v článku 2 a její výkon podmíněny splněním určitých kvalifikačních podmínek, musí zajistit, aby kterémukoli žadateli, který o to požádá, byly na jeho žádost poskytnuty informace o pravidlech týkajících se profese, kterou hodlá vykonávat, a to před usazením nebo před zahájením činnosti na přechodné období.
Článek 4
Jestliže jsou v některém členském státě pro přístup k některé činnosti uvedené ve čl. 2 odst. 1 písm. a) a b) nebo pro její výkon vyžadovány všeobecné, obchodní nebo odborné znalosti a schopnosti, uzná tento členský stát jako dostatečný důkaz těchto znalostí a schopností skutečnost, že jedna z těchto činností již byla v minulosti vykonávána v jiném členském státě:
a) po čtyři po sobě následující roky v nezávislém postavení nebo v řídicí funkci nebo
b) po dva po sobě následující roky v nezávislém postavení nebo v řídicí funkci, jestliže žadatel prokáže, že alespoň tři roky pracoval u jednoho nebo více pojišťovacích agentů nebo pojišťovacích makléřů nebo v jedné nebo více pojišťovnách, nebo
c) po jeden rok v nezávislém postavení nebo v řídicí funkci, jestliže žadatel prokáže, že pro danou činnost absolvoval odborné školení potvrzené osvědčením uznávaným příslušným členským státem nebo osvědčením považovaným příslušným profesním sdružením za plně vyhovující jeho požadavkům.
Článek 5
1. Jestliže členský stát podmiňuje přístup k některé činnosti uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) nebo její výkon přísnějšími požadavky, než jaké se vztahují k činnostem v čl. 2 odst. 1 písm. b), může pro přístup k uvedené činnosti nebo pro její výkon požadovat, aby byla předtím vykonávána v jiném členském státě v profesním odvětví uvedeném v článku 2 odst. 1 písm. a)
a) po čtyři po sobě následující roky v nezávislém postavení nebo v řídicí funkci nebo
b) po dva po sobě následující roky v nezávislém postavení nebo v řídicí funkci, jestliže žadatel prokáže, že alespoň tři roky pracoval u jednoho nebo více pojišťovacích agentů nebo pojišťovacích makléřů nebo v jedné nebo více pojišťovnách, nebo
c) po jeden rok v nezávislém postavení nebo v řídicí funkci, jestliže žadatel prokáže, že pro danou činnost absolvoval odborné školení potvrzené osvědčením uznávaným příslušným členským státem nebo osvědčením považovaným příslušným profesním sdružením za plně vyhovující jeho požadavkům.
Za rovnocennou činnosti uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) se považuje činnost vykonávaná žadatelem podle čl. 2 odst. 1 písm. b), jestliže zahrnuje výkon trvalého pověření daného jednou nebo více pojišťovnami, zmocňujícího příslušnou osobu, pokud se týká určitých nebo všech transakcí spadajících do běžné obchodní činnosti dané pojišťovny nebo pojišťoven, k uzavírání závazků jménem této pojišťovny nebo pojišťoven, které tuto pojišťovnu nebo pojišťovny zavazují.
2. V Nizozemsku však musí být navíc pro přístup k činnostem uvedeným v čl. 2 odst. 1 písm. a) a pro jejich výkon žadatel tuto činnost předtím vykonávat:
- v podniku, kde mu podléhalo alespoň deset zaměstnanců, jestliže hodlá pracovat jako "makelaar",
- v podniku, kde mu podléhalo alespoň pět zaměstnanců, jestliže hodlá pracovat jako "assurantiebezorger",
- v podniku, kde mu podléhali alespoň dva zaměstnanci, jestliže hodlá pracovat jako "erkend assurantieagent".
Článek 6
1. Jestliže jsou členským státem pro přístup k některé činnosti uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. c) nebo pro její výkon vyžadovány všeobecné, obchodní nebo odborné znalosti a schopnosti, uzná tento členský stát jako dostatečný důkaz těchto znalostí a schopností skutečnost, že tato činnost byla vykonávána v jiném členském státě:
a) po dva po sobě následující roky v nezávislém postavení nebo u jednoho nebo více pojišťovacích agentů nebo pojišťovacích makléřů anebo v jedné nebo více pojišťovnách nebo
b) po jeden rok za podmínek uvedených v písmenu a), jestliže žadatel prokáže, že pro danou činnost absolvoval odborné školení ověřené státem uznaným osvědčením nebo osvědčením považovaným příslušným profesním sdružením za plně vyhovující jeho požadavkům.
2. Skutečný výkon jedné nebo více činností podle čl. 2 odst. 1 písm. a) nebo b) alespoň po dobu jednoho roku a absolvování odborného školení se považuje za rovnocenné splnění požadavků stanovených v odstavci 1.
Článek 7
V případech uvedených v článcích 4, 5 a 6 je podmínkou, že výkon dotyčné činnosti neskončil dříve než deset let přede dnem podání žádosti podle čl. 9 odst. 1. Jestliže však členský stát pro své občany stanoví kratší období, musí se toto období vztahovat rovněž na žadatele.
Článek 8
1. Za osobu působící v řídicí funkci ve smyslu článku 4 a čl. 5 odst. 1 se považuje osoba, která v minulosti vykonávala odpovídající činnost:
a) jako ředitel podniku nebo ředitel pobočky podniku nebo
b) jako náměstek ředitele podniku nebo jako jeho pověřený zástupce, jestliže tato funkce zahrnovala obdobnou odpovědnost, jakou měl zastupovaný ředitel.
2. Za osobu v řídicí funkci ve smyslu článku 4 se považuje rovněž osoba, jejíž povinnosti v pojišťovně zahrnovaly řízení pojišťovacích agentů a dozor nad jejich prací.
3. Práce zmiňované v čl. 4 písm. b) a čl. 5 odst. 1 písm. b) musí zahrnovat odpovědnost v oblasti získávání, správy a plnění pojistných smluv.
Článek 9
1. Splnění podmínek uvedených v článcích 4, 5, 6 a 7 se prokazuje potvrzením vydaným příslušným orgánem nebo sdružením v členském státě původu nebo posledního pobytu, které žadatel musí přiložit ke své žádosti o povolení výkonu některé z daných činností v hostitelském členském státě.
2. Členské státy ve lhůtě stanovené v článku 13 určí orgány a sdružení příslušné pro vydávání potvrzení uvedeného v odstavci 1 a neprodleně o tom uvědomí ostatní členské státy a Komisi.
3. Členské státy uvědomí rovněž ve lhůtě stanovené v článku 13 ostatní členské státy a Komisi, kterým orgánům a sdružením se má podávat žádost o povolení výkonu činnosti uvedené v článku 2 v hostitelském členském státě a přiložené doklady.
Článek 10
1. Jestliže členský stát vyžaduje na svých občanech hodlajících zahájit nebo vykonávat některou z činností uvedených v článku 2 důkaz bezúhonnosti a důkaz, že neprodělali úpadek, nebo důkaz o jedné z těchto skutečností, přijme v případě státních příslušníků jiných členských států jako dostatečný důkaz výpis ze soudního rejstříku, nebo není-li k dispozici, rovnocenný doklad prokazující splnění těchto požadavků vydaný příslušným soudním nebo správním orgánem členského státu původu nebo předchozího pobytu cizího státního příslušníka.
2. Nevydává-li členský stát původu nebo předchozího pobytu doklad uvedený v odstavci 1, může být nahrazen místopřísežným prohlášením nebo ve státech, které takové prohlášení neupravují, čestným prohlášením učiněným dotyčnou osobou před příslušným soudním nebo správním orgánem nebo před notářem v členském státě původu nebo předchozího pobytu; tento orgán nebo notář vydá potvrzení o místopřísežném prohlášení nebo čestném prohlášení. Prohlášení o neprodělání úpadku lze učinit rovněž před příslušným profesním nebo stavovským sdružením dané země.
3. Doklady vydané v souladu s odstavci 1 a 2 nesmějí být při předložení starší tří měsíců.
4. Členské státy určí ve lhůtě stanovené v článku 13 orgány a sdružení příslušné vydávat doklady uvedené v odstavcích 1 a 2 a neprodleně o nich uvědomí ostatní členské státy a Komisi.
Ve lhůtě stanovené v článku 13 rovněž každý členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi, kterým orgánům nebo sdružením se mají předkládat doklady uvedené v tomto článku v souvislosti se žádostí o povolení výkonu činnosti v hostitelském státě podle článku 2.
5. Je-li v hostitelském členském státě nutné prokazovat finanční způsobilost, považuje uvedený stát potvrzení vydaná bankami členského státu původu nebo předchozího pobytu za rovnocenná potvrzením vydaným na jeho území.
Článek 11
Jestliže hostitelský členský stát vyžaduje na vlastních státních příslušnících hodlajících zahájit nebo vykonávat některou z činností uvedených ve článku 2, aby složili přísahu nebo učinili čestné prohlášení, a jestliže forma této přísahy nebo prohlášení nemůže být použita státními příslušníky jiných členských států, musí tento stát zajistit, aby daným osobám byla nabídnuta vhodná a rovnocenná forma přísahy nebo prohlášení.
Článek 12
Tato směrnice zůstává použitelná do vstupu v platnost předpisů o koordinaci pravidel členských států týkajících se přístupu k předmětným činnostem a jejich výkonu.
Článek 13
Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí do osmnácti měsíců od oznámení této směrnice a neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Článek 14
Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 15
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 13. prosince 1976.
DIRECTIVA DO CONSELHO de 13 de Dezembro de 1976 relativa às medidas destinadas a facilitar o exercício efectivo da liberdade de estabelecimento da livre prestação de serviços nas actividades de agente e de corretor de seguros (ex grupo 630 CITI), e contendo, nomeadamente, medidas transitórias para estas actividades
(77/92/CEE)
O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia e, nomeadamente, os seus artigos 49o, 57o, 66o e 235o,
Tendo em conta as propostas da Comissão,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (1),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social (2),
Considerando que, em aplicação do Tratado, é proibido desde o termo do período de transição qualquer tratamento discriminatório em razão da nacionalidade, em matéria de estabelecimento e de prestação de serviços; que o princípio do tratamento nacional, assim entendido, se aplica, nomeadamente, ao direito de filiação em organizações profissionais, na medida em que as actividades profissionais do interessado impliquem necessariamente o exercício desse direito;
Considerando que nem todos os Estados-membros impõem condições para o acesso e exercício das actividades de agente e de corretor de seguros; que existem nuns a plena liberdade de acesso e de exercício e noutros disposições taxativas prevendo a posse de um título para o acesso à profissão;
Considerando que, em função das diferenças existentes entre os Estados-membros, no que respeita à delimitação das actividades de agente e de corretor de seguros, há interesse em determinar, com a maior precisão possível, as actividades às quais se aplica a presente directiva;
Considerando, por outro lado, que o artigo 57o do Tratado prevê que, para facilitar o acesso às actividades não assalariadas e o seu exercício, sejam adoptadas directivas com vista ao mútuo reconhecimento de diplomas, certificados e de outros títulos, e à coordenação das disposições legislativas, regulamentares e administrativas dos Estados-membros;
Considerando, todavia, que na falta de um reconhecimento mútuo de diplomas ou de uma coordenação imediata, se afigurar desejável facilitar o exercício efectivo da liberdade de estabelecimento e da livre prestação de serviços para as actividades em questão, nomeadamente, mediante a adopção de medidas transitórias, tais como as previstas nos programas gerais (3), a fim de evitar um constrangimento anormal dos nacionais dos Estados-membros em que o acesso a estas actividades não está sujeito a qualquer condição;
Considerando que para evitar eventuais dificuldades, as medidas transitórias devem consistir em admitir, como condição suficiente para o acesso às actividades em causa, nos Estados-membros de acolhimento que têm uma regulamentação destas actividades, o exercício efectivo destas actividades no Estado-membro de proveniência durante um período razoável e suficientemente recente, nos casos em que não seja exigida uma formação prévia, a fim de garantir que o beneficiário possui os conhecimentos profissionais equivalentes àqueles que são exigidos aos nacionais;
Considerando que, atendendo à situação existente nos Países Baixos, onde os corretores são agrupados em função dos seus conhecimentos profissionais, em várias categorias, é conveniente prever um sistema equivalente para os nacionais dos outros Estados-membros que pretendam ter acesso a qualquer uma das categorias em questão; que o critério mais adequado e mais objectivo para este efeito é o que assenta no número de empregados que o beneficiário tem ou teve sob as suas ordens;
Considerando, igualmente, que, sempre que a actividade do agente implique a existência de uma procuração permanente, por parte de uma ou de várias empresas de seguros, concedendo ao beneficiário o poder de em seu nome, as obrigar relativamente à totalidade ou a parte dos actos praticados no exercício normal da sua actividade, o interessado deve poder aceder à actividade de corretor no Estado-membro de acolhimento;
Considerando que, a presente directiva deixará de ter fundamento logo que a coordenação das condições de acesso às actividades em questão e do seu exercício, bem como o reconhecimento mútuo de diplomas, certificados e outros títulos, forem realizados;
Considerando que, na medida em que os Estados-membros também façam depender o acesso ou o exercício dos assalariados às actividades enumeradas na directiva da posse de conhecimentos e aptidões profissionais, a presente directiva deve aplicar-se igualmente a esta categoria de pessoas a fim de suprimir um obstáculo aí livre circulação dos trabalhadores e de assim complementar as medidas tomadas no âmbito do Regulamento (CEE) no 1612/68 do Conselho, de 15 de Outubro de 1968, relativo à livre circulação de trabalhadores na Comunidade (4) alterado pelo Regulamento (CEE) no 312/76 (5);
Considerando que é conveniente, pela mesma razão, aplicar igualmente aos assalariados as disposições previstas em matéria de prova de honorabilidade e de não existência de falência,
ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1o
1. Os Estados-membros tomarão as medidas definidas na presente directiva, relativamente ao estabelecimento e à prestação de serviços no seu território das pessoas singulares e das sociedades mencionadas no Título I dos programas gerais, a seguir denominadas« beneficiários», no sector de actividades não assalariadas referidas no artigo 2o.
2. A presente directiva é igualmente aplicável aos nacionais dos Estados-membros que, nos termos do Regulamento (CEE) no 1612/68, pretendam exercer, como assalariados, as actividades referidas no artigo 2o.
Artigo 2o
1. A presente directiva aplica-se às actividades seguintes, na medida em que se insiram no ex grupo 630 CITI do Anexo III do Programa Geral para a Supressão das Restrições à Liberdade de Estabelecimento:
a) A actividade profissional das pessoas que, estabelecendo a ligação entre os tomadores de seguro e as empresas de seguros ou de resseguro, e podendo escolher livremente essas empresas, com vista à cobertura de riscos a segurar ou a ressegurar, preparam a celebração de contratos de seguro e colaboram, eventualmente, na sua gestão e na sua execução, nomeadamente em caso de sinistro;
b) A actividade profissional das pessoas encarregadas, por força de um ou mais contratos ou de procurações, de apresentar, propor e preparar ou celebrar contratos de seguros, ou de colaborar na sua gestão e na sua execução, nomeadamente, em caso de sinistro, em nome e por conta, ou unicamente por conta, de uma ou mais empresas de seguros;
c) As actividades de pessoas não abrangidas pelas alíneas a) e b), mas que actuando por conta delas executam, nomeadamente, trabalhos de preparação, apresentam contratos de seguro ou cobram prémios, sem que estas operações possam representar qualquer compromisso perante o público ou da parte do público.
2. A presente directiva aplica-se, nomeadamente, às actividades exercidas sob as denominações a seguir mencionadas, habitualmente utilizadas nos Estados-membros:
a) No que respeita às actividades referidas na alínea a) do no 1:
- na Bélgica:
- Courtier d'assurance,
Verzekeringsmakelaar,
- Courtier de réassurance,
Herverzekeringsmakelaar;
- na Dinamarca:
- Juridiske og fysiske personer, som driver selvstaending virksomhed som formidler ved afsaetning af forsikringskontrakter;
- na República Federal da Alemanha:
- Versicherungsmakler,
- Rueckversicherungsmakler;
- em França:
- Courtier d'assurance,
- Courtier d'assurance maritime,
- Courtier de réassurance;
- na Irlanda:
- Insurance Broker,
- Reinsurance Broker;
- em Itália:
- Mediatore di assicurazioni,
- Mediatore di riassicurazioni;
- nos Países Baixos:
- Makelaar,
- Assurantiebezorger,
- Erkend assurantiegent,
- Verzekeringsagent;
- no Reino Unido:
- Insurance Broker;
b) No que respeita às actividades referidas na alínea b) do no 1:
- na Bélgica:
- Agent d'assurance,
Verzekeringsagent;
- na Dinamarca:
- Forsikringsagent;
- na República Federal da Alemanha:
- Versicherungsvertreter;
- em França:
- Agent général d'assurance;
- na Irlanda:
- Agent;
- em Itália:
- Agente di assicurazioni;
- no Luxemburgo:
- Agent principal d'assurance,
- Agent d'assurance;
- nos Países Baixos:
- Gevolmachtigd agent,
- Verzekeringsagent;
- no Reino Unido:
- Agent;
c) No que respeita às actividades referidas na alínea c) do no 1:
- na Bélgica:
- Sous-agent,
Sub-agent;
- na Dinamarca:
- Underagent;
- na República Federal da Alemanha:
- Gelegenheitsvermittler,
- Inkassant;
- em França:
- Mandataire,
- Intermédiaire,
- Sous-agent;
- na Irlanda:
- Sub-agent;
- em Itália:
- Subagente;
- no Luxemburgo:
- Sous-agent;
- nos Países Baixos:
- Sub-agent;
- no Reino-Unido:
- Sub-agent.
Artigo 3o
Os Estados-membros, nos quais o acesso e o exercício de uma das actividades referidas no artigo 2o estão subordinados ao preenchimento de determinados requisitos de qualificação velarão por que o beneficiário, que assim o solicita, seja informado, antes de se estabelecer ou antes de começar a exercer uma actividade temporária, da regulamentação a que está sujeita a profissão que pretende exercer.
Artigo 4o
Quando, num Estado-membro, o acesso a uma das actividades mencionadas no no 1, alíneas a) e b), do artigo 2o, ou o seu exercício estiverem subordinados à posse de conhecimento e aptidões gerais, comerciais ou profissionais, este Estado-membro reconhecerá, como prova suficiente de tais conhecimentos e aptidões, o exercício efectivo, num outro Estado-membro, de uma das actividades em causa, nos seguintes termos:
a) Quer, durante quatro anos consecutivos, como independente ou na qualidade de dirigente de empresa;
b) Quer, durante dois anos consecutivos, como independente ou na qualidade de dirigente de empresa, desde que o beneficiário possa provar que exerceu, durante um período de, pelo menos, três anos, funções ao serviço de um ou de vários agentes ou corretores de seguros ou de uma ou várias empresas de seguros;
c) Quer, durante um ano, como independente ou na qualidade de dirigente de empresa desde que o beneficiário possa provar que, recebeu, para exercer a actividade em causa, uma formação prévia, devidamente conformada por um certificado reconhecido pelo Estado ou considerada plenamente válida por um organismo profissional competente.
Artigo 5o
1. Se um Estado-membro subordinar o acesso a uma das actividades referidas no no 1, alínea a), do artigo 2o, ou o seu exercício, a condições mais rigorosas do que aquelas que exige relativamente à actividade mencionada no no 1, alínea b), do artigo 2o, pode exigir, para o acesso àquela actividade ou para o seu exercício, que a mesma tenha sido exercida, noutro Estado-membro, no sector profissional mencionado no no 1, alínea a), do artigo 2o, nos seguintes termos:
a) Quer, durante quatro anos consecutivos como independente ou na qualidade de dirigente de empresa;
b) Quer, durante dois anos consecutivos como independente ou na qualidade de dirigente de empresa, desde que o beneficiário possa provar que exerceu, durante um período de, pelo menos, três anos, funções ao serviço de um ou vários agentes ou corretores de seguros ou de uma ou várias empresas de seguros;
c) Quer, durante um ano como independente ou na qualidade de dirigente de empresa, desde que o beneficiário possa provar que recebeu, para exercer a actividade em causa, uma formação prévia confirmada por um certificado reconhecido pelo Estado ou considerada plenamente válida por um organismo profissional competente.
É equiparada à actividade referida no no 1, alínea a), do artigo 2o, uma actividade exercida pelo beneficiário, em conformidade com o previsto no no 1, alínea b), do artigo 2o, mediante procuração permanente outorgada por uma ou várias empresas de seguros, concedendo-lhe poderes para as obrigar, em seu nome, relativamente à totalidade ou a parte dos actos praticados no exercício normal da sua actividade.
2. Nos Países Baixos, todavia, o acesso à actividade referida no no 1, alínea a), do artigo 2o, ou o seu exercício, ficarão, além disso, subordinados à condição de que a actividade em causa tenha sido exercida:
- numa empresa em que o beneficiário tenha dirigido, pelo menos, dez empregados, no caso de pretender ter acesso à actividade de« makelaar»;
- numa empresa em que o beneficiário tenha dirigido, pelo menos cinco empregados no caso de pretender ter acesso à actividade de« assurantiebezorger»;
- numa empresa em que o beneficiário tenha dirigido, pelo menos dois empregados, no caso de pretender ter acesso à actividade de« erkend assurantieagent».
Artigo 6o
1. Quando, num Estado-membro, o acesso à actividade referida no no 1, alínea c), do artigo 2o, ou o seu exercício, estiverem subordinados à posse de conhecimentos e aptidões gerais, comerciais ou profissionais, este Estado-membro reconhecerá, como prova suficiente destes conhecimentos de aptidões, o exercício efectivo, noutro Estado-membro, da actividade em causa:
a) Quer, durante dois anos como independente ou ao serviço de um ou vários agentes ou corretores de seguros ou de uma ou várias companhias de seguros;
b) Quer, durante um ano, nas condições descritas na alínea anterior, desde que o beneficiário possa provar que recebeu, para exercer a actividade em causa, uma formação prévia confirmada por um certificado reconhecido pelo Estado ou considerada plenamente válida por um organismo profissional competente.
2. O exercício efectivo durante, pelo menos, um ano de uma actividade referida no no 1, alínea a) e b), do artigo 2o, e a formação recebida para uma destas actividades, serão considerados como equivalentes às condições previstas no no 1.
Artigo 7o
Nos casos referidos nos artigos 4o, 5o e 6o, o exercício das actividades em causa não deve ter cessado há mais de dez anos, à data da apresentação do pedido previsto no no 1 do artigo 9o. No entanto, sempre que num Estado-membro for fixado um prazo mais curto para os nacionais, este mesmo prazo deve ser igualmente aplicado aos beneficiários.
Artigo 8o
1. Considera-se que exerce uma actividade de dirigente de empresa, na acepção do artigo 4o e do no 1 do artigo 5o, qualquer pessoa que tenha exercido, na respectiva actividade:
a) Quer a função de chefe de empresa, ou de chefe de uma sucursal;
b) Quer a função de adjunto de chefe de empresa, ou de mandatário com representação, se esta função implicar uma responsabilidade correspondente à do chefe de empresa representado.
2. Considera-se, igualmente, que exerce uma actividade de dirigente de empresa na acepção do artigo 4o, qualquer pessoa que tenha exercido, numa empresa de seguros, uma actividade que englobe funções de direcção e supervisão do trabalho dos agentes.
3. As funções mencionadas na alínea b), do artigo 4o e no no 1, alínea b) do artigo 5o, devem incluir responsabilidades em matéria de prospecção, gestão e execução de contratos de seguros.
Artigo 9o
1. A prova de que as condições enunciadas nos artigos 4o, 5o, 6o e 7o estão satisfeitas deve ser produzida mediante atestado emitido pela autoridade ou organismo competente do Estado de origem ou de proveniência, com o qual o interessado deverá instruir o seu pedido de autorização para exercer no Estado-membro de acolhimento uma das actividades em causa.
2. Os Estados-membros designarão, no prazo previsto no artigo 13o, as autoridades e organismos competentes para a emissão do atestado previsto no no 1, e desse facto informar imediatamente os outros Estados-membros e a Comissão.
3. No prazo previsto no artigo 13o, cada Estado-membro informará igualmente os demais Estados-membros e a Comissão perante que autoridades e organismos devem ser apresentados os pedidos de autorização para o exercício, no Estado-membro de acolhimento, das actividades referidas no artigo 2o, bem como os respectivos documentos.
Artigo 10o
1. Sempre que um Estado-membro de acolhimento exigir dos seus nacionais, para o acesso a uma das actividades referidas no artigo 2o, uma prova de honorabilidade e a prova de que não foram, anteriormente declarados em falência, ou apenas uma destas provas, aceitará como prova suficiente, relativamente aos nacionais dos outros Estados-membros, a apresentação de um certificado do registo criminal ou na falta deste, de um documento equivalente, emitido por uma autoridade judicial ou administrativa competente do Estado-membro de origem ou de proveniência, do qual se possa concluir que estes requisitos estão preenchidos.
2. Se o documento referido no no 1 não for emitido pelo Estado-membro de origem ou de proveniência, tal documento poderá ser substituído por uma declaração sob juramento ou, nos Estados onde não exista tal juramento, por uma declaração solene, feita pelo interessado perante uma autoridade judicial ou administrativa competente, ou, se for caso disso, perante um notário do Estado-membro de origem ou de proveniência que emitirá um atestado fazendo fé desse juramento ou dessa declaração solene. A declaração de não existência de falência poderá igualmente ser feita perante um organismo profissional competente deste mesmo Estado.
3. Os documentos emitidos nos termos dos nos 1 e 2, não devem, aquando da sua apresentação, ter mais de três meses de data.
4. Os Estados-membros designarão, no prazo previsto no artigo 13o, as autoridades e organismos competentes para a emissão dos documentos referidos nos nos 1 e 2 e desse facto informarão imediatamente os demais Estados-membros e a Comissão.
No prazo previsto no artigo 13o, cada Estado-membro informará igualmente os demais Estados-membros e a Comissão perante que autoridades e organismos devem ser apresentados os documentos referidos no presente artigo, que servem de suporte ao pedido de autorização para o exercício, no Estado-membro de acolhimento, das actividades mencionadas no artigo 2o.
5. Sempre que no Estado-membro de acolhimento deva ser comprovada a capacidade financeira, este Estado aceitará os atestados emitidos pelos bancos do Estado-membro de origem ou de proveniência como equivalentes aos atestados emitidos no seu próprio território.
Artigo 11o
Quando um Estado-membro de acolhimento exigir dos seus nacionais uma prestação de juramento ou uma declaração solene para o acesso a uma das actividades mencionadas no artigo 2o, ou para o seu exercício, e no caso de a fórmula deste juramento ou desta declaração não poder ser utilizada pelos nacionais dos outros Estados-membros, aquele Estado providenciará para que seja posta à disposição dos interessados uma fórmula adequada e equivalente.
Artigo 12o
A presente directiva permanecerá aplicável até à entrada em vigor das disposições relativas à coordenação das regulamentações nacionais respeitantes ao acesso às actividades em questão e ao seu exercício.
Artigo 13o
Os Estados-membros põem em vigor as medidas necessárias para darem cumprimento à presente directiva, no prazo de 18 meses a contar da sua notificação e desse facto informarão imediatamente a Comissão.
Artigo 14o
Os Estados-membros comunicarão à Comissão o texto das principais disposições de direito nacional que adoptem no domínio regulado pela presente directiva.
Artigo 15o
Os Estados-membros são destinatários da presente directiva.
Feito em Bruxelas em 13 de Dezembro de 1976.