Nařízení Rady (EHS) č. 2407/92
ze dne 23. července 1992
o vydávání licencí leteckým dopravcům
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 84 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že je třeba do 31. prosince 1992 stanovit pro vnitřní trh leteckou dopravní politiku podle článku 8a Smlouvy;
vzhledem k tomu, že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;
vzhledem k tomu, že použití zásady volného pohybu služeb v oblasti letecké dopravy musí přihlížet ke specifickým charakteristikám této oblasti;
vzhledem k tomu, že v nařízení Rady (EHS) č. 2343/90 ze dne 24. července 1990 o přístupu leteckých dopravců k pravidelným trasám letecké dopravy uvnitř Společenství a o rozdělení kapacity pro přepravu cestujících v pravidelné letecké dopravě mezi členskými státy mezi letecké dopravce [4] Rada rozhodla, že budou přijata společná pravidla o vydávání licencí leteckým dopravcům tak, aby byla provedena do 1. července 1992;
vzhledem k tomu, že je nicméně nutné poskytnout členským státům přiměřené období před 1. lednem 1993 pro uplatnění tohoto nařízení;
vzhledem k tomu, že je důležité stanovit nediskriminující požadavky, pokud jde o místo usazení a kontrolu podniku žádajícího o licenci;
vzhledem k tomu, že k zajištění spolehlivých a přiměřených služeb je nezbytné zajistit, aby letečtí dopravci neustále provozovali svou činnost hospodárně a na vysoké bezpečnostní úrovni;
vzhledem k tomu, že pro ochranu uživatelů a dalších zúčastněných osob je důležité zajistit dostatečné pojištění odpovědnostních rizik leteckých dopravců;
vzhledem k tomu, že na vnitřním trhu by letečtí dopravci měli mít možnost používat svá letadla kdekoli ve Společenství, aniž je dotčena odpovědnost členského státu vydávajícího licenci, pokud jde o technickou způsobilost dopravce;
vzhledem k tomu, že by též měl být možný krátkodobý nebo výjimečný pronájem letadel registrovaných mimo Společenství, jsou-li bezpečnostní normy rovnocenné s normami použitelnými ve Společenství;
vzhledem k tomu, že postupy vydávání licencí leteckým dopravcům by měly být průhledné a nediskriminační,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení upravuje požadavky členských států, pokud jde o vydávání a ponechávání v platnosti provozních licencí leteckým dopravcům usazeným ve Společenství.
2. Toto nařízení se nevztahuje na leteckou přepravu cestujících, poštovních zásilek nebo zboží prováděnou bezmotorovými nebo motorovými ultralehkými letadly, ani na místní lety nezahrnující přepravu mezi různými letišti. Na tyto dopravní operace se vztahují vnitrostátní právní předpisy týkající se provozních licencí, pokud existují, a právní předpisy Společenství a vnitrostátní právní předpisy týkající se osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC).
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "podnikem" každá fyzická osoba, každá právnická osoba, bez ohledu na to, zda je založena za účelem zisku, nebo každý úřední subjekt, bez ohledu na to, zda má právní subjektivitu;
b) "leteckým dopravcem" podnik letecké dopravy s platnou provozní licencí;
c) "provozní licencí" doklad vydaný podniku příslušným členským státem, který mu umožňuje provádět pro cizí potřebu přepravu cestujících, poštovních zásilek nebo zboží, jak je uvedeno v provozní licenci;
d) "osvědčením provozovatele letecké dopravy (AOC)" doklad vydaný podniku nebo skupině podniků příslušnými orgány členských států, který potvrzuje, že daný provozovatel má odbornou způsobilost a organizaci k zajištění bezpečného provozu letadel při leteckých činnostech uvedených v osvědčení;
e) "obchodním plánem" podrobný popis zamýšlených obchodních činností leteckého dopravce na dané období, zejména ve vztahu k rozvoji trhu a investicím, které se mají uskutečnit, včetně finančních a hospodářských důsledků těchto činností;
f) "provozním účtem" podrobné vyjádření příjmů a výdajů za dané období, včetně rozdělení mezi činnosti vztahující se k letecké dopravě a ostatní činnosti, jakož i mezi finanční a nefinanční prvky;
g) "faktickou kontrolou" vztah na základě práva, smluv nebo jiných prostředků, které samostatně nebo dohromady a s ohledem na věcné a právní skutečnosti zakládají přímý nebo nepřímý rozhodující vliv na podnik, zejména:
a) právo užívat majetek podniku nebo jeho část;
b) právo nebo smlouvy, které udělují rozhodující vliv na složení, hlasování, nebo rozhodování orgánů podniku nebo jinak udělují rozhodující vliv na chod podniku.
Článek 3
1. Aniž je dotčen čl. 5 odst. 5, nevydají členské státy provozní licenci ani ji neponechají v platnosti, nejsou-li splněny požadavky tohoto nařízení.
2. Každý podnik, který splňuje požadavky tohoto nařízení, je způsobilý k obdržení provozní licence. Tato licence sama o sobě neuděluje právo přístupu na určité trasy nebo trhy.
3. Aniž je dotčen čl. 1 odst. 2, není žádný podnik usazený ve Společenství oprávněn k přepravě cestujících, poštovních zásilek nebo zboží na území Společenství pro cizí potřebu, není-li mu vydána odpovídající provozní licence.
Provozní licence
Článek 4
1. Členský stát vydá žádajícímu podniku provozní licenci, pouze pokud
a) se hlavní provozovna a případně sídlo podniku nacházejí v tomto členském státě a
b) hlavní činností podniku je letecká doprava samotná nebo v kombinaci s jiným obchodním provozem letadel nebo opravou a údržbou letadel.
2. Aniž jsou dotčeny dohody a smlouvy, jejichž je Společenství stranou, musí podnik být a zůstat v přímém nebo většinovém vlastnictví členských států nebo státních příslušníků členských států. Musí být v každém okamžiku fakticky kontrolován těmito státy nebo státními příslušníky.
3. a) Aniž jsou dotčeny odstavce 2 a 4, zachovávají si letečtí dopravci, kteří již byli uznáni v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2343/90 a nařízení Rady (EHS) č. 294/91 ze dne 4. února 1991 o provozování nákladní letecké dopravy mezi členskými státy [5], svá práva podle tohoto nařízení a souvisejících nařízení, pokud splňují ostatní povinnosti stanovené tímto nařízením a pokud jsou nadále přímo nebo nepřímo pod faktickou kontrolou třetích zemí nebo státních příslušníků třetích zemí totožných s těmi, kteří vykonávají tuto kontrolu v době přijetí tohoto nařízení. Tuto kontrolu lze nicméně kdykoli přenést na členské státy nebo státní příslušníky členských států.
b) Možnost nákupu a prodeje podílů podle písmene a) se nevztahuje na státní příslušníky, kteří mají významný podíl u leteckého dopravce třetí země.
4. Každý podnik, který se přímo nebo nepřímo účastní na kontrole podílů leteckého dopravce, musí splnit požadavky odstavce 2.
5. Každý letecký dopravce musí být kdykoli schopen prokázat členskému státu odpovědnému za provozní licence, že splňuje požadavky tohoto článku. Komise na žádost členského státu přezkoumá soulad s požadavky tohoto článku a přijme případná nutná rozhodnutí.
Článek 5
1. Každý podnik provozující leteckou dopravu, který žádá o vydání provozní licence poprvé, musí být schopen příslušným orgánům členského státu vydávajícího licenci prokázat, že:
a) může kdykoli dostát svým skutečným a možným závazkům podle realistického odhadu po dobu 24 měsíců od začátku provozu a
b) může pokrýt vlastní stálé i provozní náklady na provoz podle realistického odhadu v souladu s obchodním plánem po dobu tří měsíců od začátku provozu bez ohledu na příjmy z provozu.
2. Pro účely odstavce 1 předloží každý žadatel obchodní plán nejméně na první dva roky provozu. Obchodní plán obsahuje také podrobnosti o finančních vztazích žadatele k jakékoli jiné obchodní činnosti, které se žadatel přímo nebo prostřednictvím příbuzných podniků účastní. Žadatel také poskytne veškeré související informace, zejména údaje podle části A přílohy.
3. Letecký dopravce oznámí předem orgánu vydávajícímu licenci své plány, pokud jde o provoz nové pravidelné nebo nepravidelné služby na kontinent nebo do oblasti, která nebyla dříve provozována, o změnu typu nebo počtu používaných letadel nebo o důležitou změnu v rozsahu jeho činnosti. Rovněž předem oznámí všechna zamýšlená sloučení nebo splynutí nebo odkoupení a oznámí orgánu vydávajícímu licenci do 14 dnů každou změnu ve vlastnictví každé majetkové účasti alespoň 10 % na celkovém kapitálu daného leteckého dopravce nebo jeho mateřské společnosti nebo společnosti, která jej kontroluje na nejvyšším stupni. Předložení dvanáctiměsíčního obchodního plánu dva měsíce před obdobím, ke kterému se vztahuje, je podle tohoto odstavce dostatečným oznámením pro účely změn stávajícího provozu nebo okolností uvedených v tomto obchodním plánu.
4. Pokud orgán vydávající licenci pokládá změny oznámené podle odstavce 3 za změny s významným vlivem na finanční situaci leteckého dopravce, požaduje předložení revidovaného obchodního plánu, který zahrne oznámené změny a pokrývá období nejméně dvanácti měsíců ode dne jejich provedení, jakož i veškeré související informace, včetně údajů podle části B přílohy, za účelem posouzení, zda může letecký dopravce dostát svým skutečným a možným závazkům po dobu dvanácti měsíců. Orgán vydávající licenci rozhodne o revidovaném obchodním plánu nejpozději do tří měsíců od jeho předložení.
5. Orgány vydávající licence mohou kdykoli a za jakýchkoli okolností zřetelně naznačujících existenci finančních potíží leteckého dopravce, kterému vydaly licenci, posoudit jeho finanční výsledky a pozastavit nebo zrušit licenci, pokud nejsou nadále přesvědčeny, že letecký dopravce může dostát svým skutečným a možným závazkům v období dvanácti měsíců. Orgány vydávající licence mohou také vydat dočasnou licenci do uskutečnění finanční reorganizace leteckého dopravce, pokud není ohrožena bezpečnost provozu.
6. Letecký dopravce poskytne svému orgánu, který mu vydal licenci, v každém účetní období bez zbytečného odkladu ověřené účty za předchozí účetní období. Letecký dopravce předloží kdykoli na žádost orgánu vydávajícího licenci informace nezbytné pro účely odstavce 5, a zejména údaje podle části C přílohy.
7. a) Odstavce 1, 2, 3, 4 a 6 tohoto článku se nevztahují na letecké dopravce zabývající se výlučně provozem letadel pod 10 t maximální vzletové hmotnosti nebo s méně než 20 sedadly. Tito letečtí dopravci musí být schopni kdykoli prokázat, že jejich kapitál činí nejméně 80000 ECU nebo na požádání předložit orgánu vydávajícímu licenci informace nezbytné pro účely odstavce 5. Nicméně členský stát může odstavce 1, 2, 3, 4 a 6 použít pro licencované letecké dopravce, kteří provozují pravidelné služby nebo jejichž obrat přesahuje 3 miliony ECU ročně.
b) Komise může po konzultaci s členskými státy zvýšit podle potřeby částky uvedené v písmenu a), pokud hospodářský vývoj naznačuje nutnost takového rozhodnutí. Tato změna se zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.
c) Každý členský stát může ve lhůtě jednoho měsíce předložit rozhodnutí Komise Radě. Rada může ve lhůtě jednoho měsíce za výjimečných okolností kvalifikovanou většinou přijmout odlišné rozhodnutí.
Článek 6
1. Příslušné orgány členského státu, který k vydání provozní licence požaduje od osob, které budou trvale a účinně řídit provoz podniku, důkaz bezúhonnosti nebo důkaz, že neprodělaly úpadek nebo že jim nebyla pozastavena nebo zrušena licence kvůli závažnému profesionálnímu pochybení nebo trestnému činu, přijmou jako dostatečný důkaz ve vztahu ke státním příslušníkům ostatních členských států doklady prokazující splnění těchto požadavků vydané příslušnými orgány členského státu původu nebo předchozího usazení.
Nevydávají-li příslušné orgány členského státu původu nebo předchozího usazení doklady uvedené v prvním pododstavci, mohou být nahrazeny místopřísežným prohlášením nebo v členských státech, které takové prohlášení neupravují, čestným prohlášením učiněným dotyčnou osobou před příslušným soudním nebo správním orgánem nebo před notářem nebo příslušným profesním nebo stavovským sdružením členského státu původu nebo předchozího usazení; tento orgán nebo notář vydá potvrzení o místopřísežném nebo čestném prohlášení.
2. Příslušné orgány členských států mohou požadovat, aby doklady a potvrzení uvedené v odstavci 1 nebyly při předložení starší tří měsíců.
Článek 7
Letecký dopravce musí mít pojištění pokrývající odpovědnost v případě nehody, zejména ve vztahu k cestujícím, zavazadlům, zboží, poštovním zásilkám a třetím osobám.
Článek 8
1. Vlastnictví letadla není podmínkou pro vydání provozní licence nebo její ponechání v platnosti, ale členský stát požaduje, aby letečtí dopravci, kterým vydal licenci, měli k dispozici jedno nebo více letadel prostřednictvím vlastnictví nebo jakéhokoli druhu nájemní smlouvy.
2. a) Aniž je dotčen odstavec 3, musí být letadla používaná leteckým dopravcem registrována podle volby členského státu vydávajícího provozní licenci buď v jeho registru, nebo ve Společenství.
b) Je-li smlouva o pronájmu letadla registrovaného ve Společenství shledána přípustnou podle článku 10, nepožaduje členský stát registraci tohoto letadla ve svém registru, jestliže by to vyžadovalo konstrukční změny na letadle.
3. V případě krátkodobé smlouvy o pronájmu za účelem pokrytí dočasných potřeb leteckého dopravce nebo za jiných výjimečných okolností může členský stát udělit výjimku z požadavků uvedených v odst. 2 písm. a).
4. Pro účely odst. 2 písm. a) zapíše členský stát podle platných právních a správních předpisů včetně těch, které se vztahují k osvědčení způsobilosti, do svého registru bez jakýchkoli diskriminačních poplatků a bez prodlení letadla vlastněná státními příslušníky jiných členských států a převody z leteckých registrů jiných členských států. Na převod letadla se nepoužije žádný poplatek kromě obvyklého poplatku za registraci.
Osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC)
Článek 9
1. Vydání a platnost provozní licence neustále závisí na vlastnictví platného AOC, které stanoví činnosti pokryté provozní licencí a je v souladu s požadavky stanovenými v odpovídajícím nařízení Rady.
2. Do doby vstupu nařízení Rady uvedeného v odstavci 1 v platnost se použijí vnitrostátní právní a správní předpisy týkající se AOC nebo rovnocenného dokumentu týkající se vydávání osvědčení provozovatelům letecké dopravy.
Článek 10
1. Pro účely zajištění bezpečnostních a odpovědnostních norem musí letecký dopravce používající letadlo jiného podniku nebo poskytující letadlo jinému podniku předem obdržet od příslušného orgánu vydávajícího licenci souhlas. Podmínky souhlasu, které tento orgán stanoví, jsou součástí smlouvy o pronájmu mezi stranami.
2. Členský stát neschválí smlouvu o pronájmu letadla s posádkou uzavřenou s leteckým dopravcem, kterému vydal provozní licenci, nejsou-li splněny bezpečnostní normy rovnocenné normám uloženým v článku 9.
Obecná ustanovení
Článek 11
1. Provozní licence platí, dokud letecký dopravce splňuje požadavky tohoto nařízení. Členský stát však může stanovit přezkum na konci prvního roku po vydání nové provozní licence a následně jednou za pět let.
2. Pokud letecký dopravce zastaví provoz na šest měsíců nebo nezahájí provoz do šesti měsíců od vydání provozní licence, rozhodne příslušný členský stát, zda má být provozní licence znovu předložena ke schválení.
3. Ve vztahu k leteckým dopravcům, kterým vydal provozní licenci, rozhodne členský stát, zda má být provozní licence znovu předložena ke schválení v případě změny jednoho nebo více prvků ovlivňujících právní postavení podniku, a zejména v případě splynutí nebo sloučení nebo převzetí kontroly. Dotyční letečtí dopravci mohou pokračovat v provozu, nepřijme-li orgán vydávající licenci odůvodněné rozhodnutí, že je ohrožena bezpečnost provozu.
Článek 12
Leteckému dopravci, proti němuž bylo zahájeno úpadkové nebo podobné řízení, členský stát nepovolí, aby si ponechal provozní licenci, je-li příslušný orgán daného členského státu přesvědčen, že v přiměřené době není reálný výhled na uspokojivou finanční reorganizaci
Článek 13
1. Postupy pro vydávání provozních licencí daný členský stát zveřejní a informuje o nich Komisi.
2. Příslušný členský stát rozhodne o žádosti co nejrychleji, nejpozději do tří měsíců ode dne předložení všech nezbytných informací, přičemž bere v úvahu veškeré dostupné důkazy. Rozhodnutí je sděleno žádajícímu podniku. Zamítavé rozhodnutí musí být odůvodněno.
3. Podnik, jehož žádost o provozní licenci byla zamítnuta, se může obrátit na Komisi. Shledá-li Komise, že požadavky tohoto nařízení nebyly splněny, vydá stanovisko ke správnému výkladu nařízení, aniž je dotčen článek 169 Smlouvy.
4. Rozhodnutí členského státu o vydání nebo zrušení provozní licence se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 14
1. K plnění svých úkolů podle článku 4 může Komise od zúčastněných členských států získávat všechny nezbytné informace; členské státy rovněž zajistí, aby letečtí dopravci, kterým vydali provozní licenci, tyto informace poskytovali.
2. Nejsou-li požadované informace poskytnuty ve lhůtě stanovené Komisí nebo jsou neúplné, požádá o ně Komise rozhodnutím určeným danému členskému státu. V rozhodnutí blíže určí, které informace požaduje, a stanoví přiměřenou lhůtu pro jejich poskytnutí.
3. Pokud nejsou informace požadované podle odstavce 2 poskytnuty ve stanovené lhůtě nebo pokud letecký dopravce jiným způsobem neprokáže, že splňuje požadavky stanovené v článku 4, Komise o situaci ihned informuje, kromě výjimečných okolností, všechny členské státy. Členské státy mohou až do okamžiku, kdy jim Komise oznámí předložení dokumentů prokazujících splnění příslušných požadavků, pozastavit veškerá práva přístupu na trh, která letecký dopravce požívá podle nařízení Rady (EHS) č. 2408/92 ze dne 23. července 1992 o přístupu leteckých dopravců Společenství na letecké trasy uvnitř Společenství [6].
Článek 15
Kromě pravidel stanovených v tomto nařízení dodržují letečtí dopravci také vnitrostátní právní předpisy slučitelné s právními předpisy Společenství.
Článek 16
Bez ohledu na čl. 3 odst. 1 zůstávají v platnosti provozní licence platné v členském státě ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost, aniž jsou dotčeny právní předpisy, na jejichž základě byly vydány, a to nejdéle po dobu jednoho roku, kromě případu uvedeného v čl. 4 odst. 1 písm. b), pro který se použije doba nejdéle tří let, a v průběhu této doby letečtí dopravci držící licenci učiní nutná opatření k dosažení souladu se všemi požadavky tohoto nařízení. Pro účely tohoto článku se za dopravce držící provozní licenci pokládají také dopravci s osvědčením provozovatele letecké dopravy (AOC) platným ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost, kteří však nejsou držiteli provozní licence.
Tímto článkem není dotčen čl. 4 odst. 2, 3, 4 a 5 ani článek 9, avšak letečtí dopravci provozující činnost na základě výjimek předcházejících vstupu tohoto nařízení v platnost mohou v provozu pokračovat po dobu nepřesahující nejdelší dobu stanovenou výše, dokud členské státy nepřezkoumají jejich soulad s článkem 4.
Článek 17
Členské státy předem konzultují s Komisí přijetí právních a správních předpisů nezbytných k provedení tohoto nařízení. Přijaté předpisy sdělí Komisi.
Článek 18
1. Členské státy a Komise spolupracují při provádění tohoto nařízení.
2. Důvěrné informace získané při použití tohoto nařízení jsou chráněny profesním tajemstvím.
Článek 19
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1993.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. července 1992.
REGULAMENTO (CEE) no 2407/92 DO CONSELHO de 23 de Julho de 1992 relativo à concessão de licenças às transportadoras aéreas
O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia e, nomeadamente, o no 2 do seu artigo 84o,
Tendo em conta a proposta da Comissão(1) ,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu(2) ,
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social(3) ,
Considerando que é importante adoptar uma política de transportes aéreos, tendo em vista a realização do mercado interno, durante um período que termina em 31 de Dezembro de 1992, como previsto no artigo 8oA do Tratado;
Considerando que o mercado interno incluirá um espaço sem fronteiras internas no qual será assegurada a livre circulação de mercadorias, pessoas, serviços e capitais;
Considerando que a aplicação do princípio da liberdade de prestação de serviços ao sector dos transportes aéreos tem de ter em conta as características específicas deste sector;
Considerando que, pelo Regulamento (CEE) no 2343/90, de 24 de Julho de 1990, relativo ao acesso das transportadoras aéreas às rotas dos serviços aéreos regulares intracomunitários e à partilha da capacidade de transporte de passageiros entre transportadoras aéreas nos serviços aéreos regulares entre Estados-membros(4) , o Conselho decidiu adoptar regras comuns relativas à concessão de licenças às transportadoras aéreas, que deverão ser aplicadas o mais tardar a partir de 1 Julho de 1992;
Considerando, todavia, que é necessário conceder aos Estados-membros um prazo razoável, até 1 de Janeiro de 1993, para a aplicação do presente regulamento;
Considerando que é importante definir condições não discriminatórias em relação à localização e controlo de uma empresa que solicite uma licença;
Considerando que, a fim de garantir serviços adequados e de confiança, é necessário assegurar que as transportadoras aéreas operem sempre a um nível economicamente são e de elevada segurança;
Considerando que, por razões de protecção dos utentes e das demais partes interessadas, é importante assegurar que as transportadoras aéreas estejam devidamente seguras contra riscos de responsabilidade civil;
Considerando que, no mercado interno, as transportadoras aéreas devem poder alugar aeronaves registadas em qualquer lugar da Comunidade, sem prejuízo das responsabilidades do Estado-membro que concede a licença no que se refere à capacidade técnica da transportadora;
Considerando que deveria ser igualmente possível celebrar contratos de locação de aeronaves registadas fora da Comunidade por um período curto ou em circunstâncias excepcionais, desde que as normas de segurança sejam equivalentes às aplicáveis na Comunidade;
Considerando que os procedimentos para a concessão de licenças às transportadoras aéreas devem ser transparentes e não discriminatórios,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1o
1. O presente regulamento diz respeito aos critérios a que estão sujeitas a concessão e a manutenção, pelos Estados-membros, de licenças de exploração relativamente às transportadoras aéreas estabelecidas na Comunidade.
2. As disposições do presente regulamento não se aplicam ao transporte aéreo de passageiros, correio e/ou carga efectuado por aeronaves sem motor e/ou aeronaves ultraleves com motor, nem aos voos locais que não impliquem transporte entre diferentes aeroportos. A estas operações aplicar-se-á, caso exista, a legislação nacional relativa às licenças de exploração, bem como a legislação nacional e comunitária respeitante ao certificado de operador aéreo (COA).
Artigo 2o
Para efeitos do presente regulamento entende-se por:
a) «Empresa»: qualquer pessoa singular ou colectiva, quer desenvolva ou não uma actividade lucrativa, ou qualquer organismo oficial, com ou sem personalidade jurídica própria;
b) «Transportadora aérea»: uma empresa de transportes aéreos titular de uma licença de exploração válida;
c) «Licença de exploração»: um documento concedido pelo Estado-membro responsável a uma empresa autorizando-a a efectuar o transporte aéreo de passageiros, correio e/ou carga, como indicado na licença, a título oneroso;
d) «Certificado de operador aéreo» (COA): um documento concedido pelas autoridades competentes de um Estado-membro a uma empresa ou grupo de empresas atestando que o operador em causa possui a competência profissional e a organização necessárias para garantir a operação segura das suas aeronaves no que se refere às actividades de aviação especificadas no certificado;
e) «Plano de exploração»: uma descrição pormenorizada das actividades comerciais da transportadora aérea projectadas para o período em causa, nomeadamente no que se refere à evolução do mercado e aos investimentos a realizar, incluindo as implicações financeiras e económicas dessas actividades;
f) «Conta de gestão»: a declaração pormenorizada do rendimento e dos custos para o período em causa, incluindo a discriminação entre actividades relacionadas com o transporte aéreo e outras actividades, bem como entre elementos pecuniários e não pecuniários;
g) «Controlo efectivo»: uma relação constituída por direitos, contratos ou quaisquer outros meios, que individual ou conjuntamente, e tendo em conta as circunstâncias de facto ou de direito envolvidas, conferem a possibilidade de exercer, directa ou indirectamente, uma influência determinante sobre uma empresa, em especial mediante:
a) O direito de usufruto sobre a totalidade ou parte dos activos da empresa;
b) Direitos ou contratos que confiram uma influência determinante sobre a composição, votação ou decisões dos órgãos da empresa, ou que de outra forma confiram uma influência determinante sobre a gestão da empresa:
Artigo 3o
1. Sem prejuízo do disposto no no 5 do artigo 5o, os Estados-membros não concederão nem manterão em vigor licenças de exploração se não forem satisfeitas as condições estabelecidas no presente regulamento.
2. As empresas que satisfaçam as condições estipuladas no presente regulamento terão direito à licença de exploração. Esta licença, por si só, não confere quaisquer direitos de acesso a rotas ou mercados específicos.
3. Sem prejuízo do no 2 do artigo 1o, só estão autorizadas a efectuar o transporte aéreo de passagerios, correio e/ou carga contra remuneração e/ou por fretamento, no território da Comunidade, as empresas estabelecidas na Comunidade que sejam titulares de uma licença de exploração adequada.
Licença de exploração
Artigo 4o
1. Um Estado-membro só concederá uma licença de exploração a uma empresa:
a) Cujo estabelecimento principal e cuja sede, caso esta exista, se situem nesse Estado-membro; e
b) Cuja actividade principal seja o transporte aéreo, em exclusivo ou combinado com quaisquer outras actividades comerciais de exploração de aeronaves ou de reparação e manutenção de aeronaves.
2. Sem prejuízo de acordos e convenções em que a Comunidade seja parte contratante, a empresa deverá ser e continuar a ser propriedade, directamente ou através de uma participação maioritária, dos Estados-membros e/ou de nacionais dos Estados-membros e terá de ser sempre efectivamente controlada por esses Estados ou nacionais.
3.a) Não obstante o disposto nos nos 2 e 4, as transportadoras aéreas que já se encontrem mencionadas no anexo I do Regulamento (CEE) no 2343/90 e do Regulamento (CEE) no 294/91 do Conselho, de 4 de Fevereiro de 1991, relativo à exploração de serviços aéreos de carga entre Estados-membros(5) , conservam os seus direitos ao abrigo destes e dos regulamentos associados, na condição de satisfazerem as outras obrigações previstas no presente regulamento e de continuarem a ser controladas, directa ou indirectamente, pelos mesmos países terceiros e/ou por nacionais dos mesmos países terceiros que exerciam o controlo à data de adopção do regulamento. Tal controlo poderá, contudo, em qualquer altura, ser transferido para os Estados-membros e/ou para nacionais dos Estados-membros;
b) As possibilidades de compra e venda de acções nos termos da alínea a) não abrangem os nacionais que tenham interesses significativos numa transportadora aérea de um país terceiro.
4. Qualquer empresa que detenha, directa ou indirectamente, uma participação de controlo numa transportadora aérea tem de satisfazer as condições definidas no no 2.
5. Se tal lhe for solicitado, a transportadora aérea deve, em qualquer altura, ser capaz de demonstrar ao Estado-membro responsável pela emissão da licença de exploração que satisfaz as condições do presente artigo. A pedido de um Estado-membro, a Comissão analisará se as condições estabelecidas no presente artigo se encontram preenchidas e, se necessário, tomará uma decisão.
Artigo 5o
1. Qualquer empresa de transportes aéreos que solicite pela primeira vez uma licença de exploração deve ser capaz de provar de modo sarisfatório às autoridades competentes do Estado-membro que concede a licença que está em condições de:
a) Cumprir, em qualquer momento, as suas obrigações efectivas e potenciais, definidas segundo previsões realistas, por um período de 24 meses a contar do início das suas operações; e
b) Cobrir os seus custos fixos e de exploração decorrentes das operações previstas no seu plano de exploração e definidos segundo previsões realistas, por um período de três meses a contar do início das suas operações, sem ter em conta qualquer rendimento gerado por essas operações.
2. Para efeitos do no 1, a empresa candidata apresentará um plano de exploração, pelo menos para os primeiros dois anos de exploração. O plano de exploração especificará também as ligações financeiras existentes entre a transportadora candidata e quaisquer outras actividades comerciais em que a mesma se encontre envolvida, directamente ou por intermédio de empresas a que esteja ligada. A transportadora candidata fornecerá igualmente todas as informações pertinentes, em especial os dados referidos na parte A do anexo.
3. Qualquer transportadora aérea notificará antecipadamente a autoridade responsável pela concessão da licença de exploração dos projectos relativos a: exploração de um novo serviço regular ou de um serviço não regular para um continente ou região do mundo não servidos antes: alterações do tipo ou número de aeronaves utilizadas; ou quaisquer transformações substanciais na escala das suas actividades. Deverá ainda comunicar antecipadamente as propostas relativas a qualquer fusão ou aquisição prevista e notificar a autoridade responsável pela concessão da licença, no prazo de 14 dias, de quaisquer mudanças de propriedade de participações individuais que representem 10 % ou mais da totalidade do capital social da transportadora aérea, da sua empresa-mae ou da empresa de participações a que pertença. A apresentação, dois meses antes do período a que se refere, de um plano de exploração para 12 meses, constituirá notificação suficiente nos termos do presente número no que respeita a alterações das operações e/ou elementos previstos no referido plano de exploração.
4. Se a autoridade responsável pela concessão da licença considerar que as alterações comunicadas por força do no 3 têm um impacte significativo na situação financeira da transportadora aérea, exigirá a apresentação de um plano de exploração revisto que inclua as alterações em causa e cubra um período mínimo de 12 meses a contar da data da sua realização, bem como de todas as informações pertinentes, incluindo os dados referidos na parte B do anexo, a fim de avaliar se a transportadora aérea está em condições de cumprir as suas obrigações existentes e potenciais durante esse período de 12 meses. A autoridade responsável pela concessão da licença tomará uma decisão sobre o plano de exploração revisto o mais tardar três meses após a apresentação de todas as informações necessárias.
5. A autoridade que concede a licença pode, em qualquer momento ou circunstância e sempre que existam indicações claras de que uma transportadora aérea à qual tenha concedido uma licença tem problemas financeiros, avaliar o desempenho financeiro desta e suspender ou retirar a licença caso deixe de estar convencida de que a transportadora aérea se encontra em condições de satisfazer as suas obrigações efectivas e potenciais por um período de 12 meses. Na pendência de reestruturação financeira da transportadora aérea, a autoridade que concede a licença poderá ainda conceder-lhe uma licença temporária, desde que tal não implique riscos em matéria de segurança.
6. Todos os anos as transportadoras aéreas deverão, sem atrasos injustificados, apresentar as contas aprovadas do exercício financeiro anterior às autoridades que lhes concederam a licença, a pedido das quais deverão ainda, em qualquer altura, fornecer as informações necessárias ao cumprimento do disposto no no 5 e, em especial, os dados referidos na parte C do anexo.
7.a) As disposições dos nos 1 a 4 e do no 6 do presente artigo não são aplicáveis às transportadoras aéreas que se dedicam exclusivamente a operações com aeronaves com um peso máximo na descolagem inferior a 10 toneladas e/ou com menos de 20 lugares. As referidas transportadoras deverão poder provar, em qualquer momento, que o seu capital líquido é, no mínimo, de 80 000 ecus, ou fornecer as informações necessárias ao cumprimento do disposto no no 5, se tal lhes for solicitado pela autoridade que concedeu a licença. Todavia, os Estados-membros podem aplicar o disposto nos nos 1 a 4 e no no 6 às transportadoras a que concederam licenças e que efectuem serviços regulares ou cujo volume de negócios seja superior a três milhões de ecus por ano;
b) A Comissão, após consulta aos Estados-membros, poderá aumentar, na medida do necessário, os montantes referidos na alínea a), no caso de a evolução económica demonstrar a necessidade de uma decisão nesse sentido. Essa modificação será publicada no Jornal Oficial das Comunidades Europeias;
c) Qualquer Estado-membro pode submeter a decisão da Comissão à apreciação do Conselho no prazo máximo de um mês. O Conselho, deliberando por maioria qualificada, poderá, em circunstâncias excepcionais, tomar uma decisão diferente no prazo de um mês.
Artigo 6o
1. A autoridade competente de um Estado-membro que, para efeitos de concessão de uma licença de exploração, exija às pessoas que dirigirem contínua e efectivamente as operações da empresa provas de honorabilidade, de boa conduta ou de não estar em situação de falência, ou que suspenda ou revogue a licença em caso de falta profissional grave ou de infracção penal, aceitará, como prova suficiente para os nacionais de outros Estados-membros, a apresentação de documentos emitidos pelas autoridades competentes do Estado-membro de origem ou de proveniência, comprovativos de que estão reunidas essas condições.
Quando os documentos referidos no primeiro parágrafo não forem emitidos pelas autoridades competentes do Estado-membro de origem ou de proveniência, serão substituídos por uma declaração, feita sob juramento - ou, nos Estados-membros que não prevêem a declaração sob juramento, por uma declaração solene -, feita pelo interessado perante uma autoridade judicial ou administrativa competente ou, eventualmente, perante um notário ou um organismo profissional qualificado do Estado-membro de origem ou de proveniência, que emitirá um atestado fazendo fé desse juramento ou declaração solene.
2. As autoridades competentes dos Estados-membros podem exigir que os documentos ou certificados referidos no no 1 não tenham sido emitidos há mais de três meses.
Artigo 7o
As transportadoras aéreas devem ter um seguro de responsabilidade civil em caso de acidente, nomeadamente no que respeita a passageiros, bagagens, carga, correio e terceiros.
Artigo 8o
1. A concessão ou a manutenção da licença de exploração não estará sujeita à condição de as transportadoras aéreas possuírem aeronaves, mas os Estado-membros exigirão que as transportadoras às quais tenham concedido licenças de exploração disponham de uma ou mais aeronaves, de sua propriedade ou através de qualquer tipo de contrato de locação.
2.a) Sem prejuízo do disposto no no 3, as aeronaves utilizadas por uma transportadora aérea deverão ser registadas, à escolha do Estado-membro que emite a licença de exploração, no seu registo nacional ou na Comunidade;
b) Se um contrato de locação relativo a uma aeronave registada na Comunidade tiver sido considerado aceitável nos termos do artigo 10o, os Estados-membros não exigirão o registo dessa aeronave no seu próprio registo se tal implicar mudanças estruturais na aeronave.
3. Sempre que se trate de contratos de locação de curta duração destinados a satisfazer as necessidades temporárias de uma transportadora aérea, ou ainda em circunstâncias excepcionais, os Estados-membros poderão conceder derrogações à exigência estipulada no no 2, alínea a).
4. Para efeitos da aplicação do no 2, alínea a), e sem prejuízo da legislação ou regulamentação aplicável, incluindo a que diz respeito aos certificados de navegabilidade, os Estados-membros aceitarão nos seus registos nacionais as aeronaves que sejam propriedade de nacionais de outros Estados-membros, bem como as transferências de registos de aeronaves de outros Estados-membros, e fá-lo-ao sem demora e sem aplicar quaisquer taxas discriminatórias. Não será aplicada às transferências de aeronaves qualquer taxa para além da taxa de registo normal.
Certificado de operador aéreo (COA)
Artigo 9o
1. A concessão e a validade, em qualquer momento, de uma licença de exploração dependem da posse de um COA válido que especifique as actividades abrangidas pela licença de exploração e que obedeça aos critérios definidos no regulamento pertinente do Conselho.
2. Até ao momento do início da aplicação do regulamento do Conselho referido no no 1, será aplicável a regulamentação nacional relativa ao COA ou ao documento equivalente respeitante à certificação dos operadores de transporte aéreo.
Artigo 10o
1. A fim de garantir o respeito pelas normas de segurança e responsabilidade civil, uma transportadora aérea que utilize uma aeronave de outra empresa ou forneça uma aeronave a outra empresa deve obter da autoridade competente aprovação prévia para a operação. As condições da aprovação constituirão parte integrante do contrato de locação entre as partes.
2. Os Estados-membros não aprovarão contratos de locação com tripulação celebrados por uma transportadora aérea à qual tenham concedido uma licença de exploração se não forem cumpridas normas de segurança equivalentes às estipuladas no artigo 9o
Disposições gerais
Artigo 11o
1. Uma licença de exploração será válida enquanto a transportadora aérea cumprir as obrigações previstas no presente regulamento. Não obstante, um Estado-membro pode estipular que haja uma revisão um ano após ter sido emitida uma nova licença de exploração e, posteriormente, de cinco em cinco anos.
2. Se uma transportadora aérea tiver cessado as suas actividades por um período de seis meses ou não tiver iniciado as suas actividades durante os seis meses subsequentes à concessão da licença de exploração, o Estado-membro responsável decidirá se a licença de exploração deverá ser novamente submetida a aprovação.
3. No que respeita às transportadoras aéreas a que tenham concedido uma licença de exploração, os Estados-membros decidirão se, em caso de alteração de um ou mais elementos que afectem a situação jurídica da empresa e, especialmente, em caso de fusão ou aquisição de uma participação dominante na empresa, a licença de exploração deverá ser novamente submetida a aprovação. A(s) transportadora(s) aérea(s) em causa poderá(ao) prosseguir as suas actividades, a não ser que a autoridade responsável pela concessão da licença decida que tal implica riscos em matéria de segurança, devendo nesse caso fundamentar a sua decisão.
Artigo 12o
Um Estado-membro não autorizará que uma transportadora aérea contra a qual tenha sido instaurado um processo de insolvência ou afim conserve a sua licença de exploração, se a instância competente desse Estado-membro estiver convencida de que não existem perspectivas realistas de uma reestruturação financeira satisfatória dentro de um prazo razoável.
Artigo 13o
1. Os procedimentos para a concessão de licenças de exploração serão publicados pelo Estado-membro interessado, que desse facto informará a Comissão.
2. O Estado-membro interessado tomará, logo que possível, uma decisão sobre os pedidos apresentados, o mais tardar três meses após a apresentação de todas as informações necessárias, tomando em consideração todos os elementos disponíveis. A decisão será comunicada à empresa de transportes aéreos requerente. A recusa do pedido será acompanhada de uma justificação.
3. Uma empresa cujo pedido de licença de exploração tenha sido recusado pode submeter o assunto à apreciação da Comissão. Se a Comissão considerar que as condições estipuladas no presente regulamento não foram cumpridas, pronunciar-se-á sobre a interpretação correcta do regulamento, sem prejuízo do artigo 169o do Tratado.
4. As decisões tomadas pelos Estados-membros no sentido de concederem ou retirarem as licenças de exploração serão publicadas no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
Artigo 14o
1. A fim de desempenhar as atribuições que lhe incumbem por força do artigo 4o, a Comissão pode recolher todas as informações necessárias dos Estados-membros interessados, que, por seu turno, assegurarão igualmente que as transportadoras aéreas por si licenciadas forneçam tais informações.
2. Quando as informações solicitadas não forem fornecidas no prazo fixado pela Comissão ou forem fornecidas de forma incompleta, a Comissão solicitará, por decisão dirigida ao Estado-membro interessado, as informações a apresentar. A decisão deve especificar quais as informações requeridas e estabelecer um prazo adequado para a sua apresentação.
3. Se as informações solicitadas nos termos do no 2 não forem apresentadas dentro do prazo estabelecido ou se a transportadora aérea não tiver, de outro modo, demonstrado que satisfaz as condições estipuladas no artigo 4o, a Comissão, salvo se se verificarem circunstâncias excepcionais, informará imediatamente todos os Estados-membros da situação. Até lhes ser comunicado pela Comissão que foi fornecida documentação comprovativa de que se encontram satisfeitas as exigências em causa, os Estados-membros podem suspender quaisquer direitos de accesso ao mercado concedidos à transportadora aérea ao abrigo do Regulamento (CEE) no 2408/92 do Conselho, de 23 de Julho de 1992, relativo ao acesso das transportadoras aéreas comunitárias às rotas aéreas intracomunitárias(6) .
Artigo 15o
Para além das regras estabelecidas no presente regulamento, a transportadora aérea deve também respeitar as disposições da legislação nacional compatíveis com o direito comunitário.
Artigo 16o
Não obstante o disposto no no 1 do artigo 3o, as licenças de exploração existentes num Estado-membro à data da entrada em vigor do presente regulamento continuarão válidas, nos termos da legislação em que se baseou a sua concessão, por um período máximo de um ano, excepto no que se refere ao disposto no no 1, alínea b), do artigo 4o, para o qual será aplicável um período máximo de três anos, durante os quais as transportadoras aéreas que possuírem tais licenças tomarão as medidas necessárias para dar cumprimento a todas as exigências do presente regulamento. Para efeitos do presente artigo, considera-se que as transportadoras com licenças de exploração incluem as transportadoras que operam legitimamente com um COA válido à data da entrada em vigor do presente regulamento mas sem possuírem tais licenças.
O disposto no presente artigo aplica-se sem prejuízo do disposto nos no 2, 3, 4 e 5 do artigo 4o e no artigo 9o, excepto para as transportadoras aereas que operam por força de isenções anteriores à entrada em vigor do presente regulamento, que poderão continuar a fazê-lo, por períodos não superiores aos períodos máximos acima referidos, até que os Estados-membros averiguem se essas transportadoras cumprem o disposto no artigo 4o.
Artigo 17o
Antes de adoptarem as disposições legislativas, regulamentares ou administrativas necessárias à aplicação do presente regulamento, os Estados-membros consultarão a Comissão.
Artigo 18o
1. Os Estados-membros e a Comissão colaborarão na aplicação do presente regulamento.
2. As informações confidenciais obtidas no âmbito da aplicação do presente regulamento serão abrangidas pelo sigilo profissional.
Artigo 19o
O presente regulamento entra em vigor em 1 de Janeiro de 1993.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros.
Feito em Bruxelas, em 23 de Julho de 1992.