NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 555/2008
ze dne 27. června 2008,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 479/2008 o společné organizaci trhu s vínem, pokud jde o programy podpory, obchod se třetími zeměmi, produkční potenciál a kontroly v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 479/2008 ze dne 29. dubna 2008 o společné organizaci trhu s vínem, o změně nařízení (ES) č. 1493/1999, (ES) č. 1782/2003, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 3/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2392/86 a (ES) č. 1493/1999 (1), a zejména na články 22, 84, 89, 97, 107, 117 a čl. 121 písm. b) a c) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením (ES) č. 479/2008 se mění předchozí režim pro odvětví vína stanovený v nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem (2) a zrušuje uvedené nařízení ke dni 1. srpna 2008.
(2)
Stávající prováděcí pravidla pro odvětví vína jsou obsažena v několika nařízeních, která byla často pozměňována. Tato prováděcí pravidla týkající se tržních mechanismů, obchodu se třetími zeměmi, produkčního potenciálu a kontrol v odvětví vína je třeba změnit v důsledku úprav provedených v režimu odvětví vína nařízením (ES) č. 479/2008 i z hlediska získaných zkušeností. Je třeba přijmout prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 479/2008.
(3)
Níže uvedená nařízení Komise by proto měla být zrušena a nahrazena novým nařízením:
-
(ES) č. 1227/2000 ze dne 31. května 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají produkčního potenciálu (3);
-
(ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu (4);
-
(ES) č. 2729/2000 ze dne 14. prosince 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro kontroly v odvětví vína (5);
-
(ES) č. 883/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s výrobky v odvětví vína (6).
(4)
Hlava II nařízení (ES) č. 479/2008 obsahuje ustanovení o novém programu podpory k financování zvláštních podpůrných opatření v odvětví vína, o němž se rozhoduje na úrovni členských států. Uvedený rámec je třeba doplnit ustanovením prováděcích pravidel.
(5)
Je třeba zavést postup pro první předložení programu podpory. Rovněž by měl být zaveden postup pro každoroční změny programů podpory na následující rok, aby mohly být upraveny s ohledem na jakékoli nové podmínky, které nebylo možné předvídat v době, kdy byly programy předkládány. Všechny tyto změny by měly podléhat určitým omezením a podmínkám, aby bylo zajištěno, že budou zachovány celkové cíle schválených programů.
(6)
Na základě čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy rozhodnout, že vypracují programy podpory na územní úrovni, kterou pokládají za nejvhodnější. Vzhledem k tomu, že členské státy odpovídají za schvalování těchto plánů, měly by v tomto případě stanovit pravidla pro předkládání a schvalování plánů, jakož i pro minimální údaje v těchto plánech.
(7)
Článek 10 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro propagaci na trzích třetích zemí. Je třeba určit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření.
(8)
Je třeba vypracovat pravidla v oblasti odkazů na konkrétní původ výrobků, které jsou předmětem informačních a propagačních kampaní, aby se předešlo narušení hospodářské soutěže.
(9)
V zájmu právní jistoty je třeba, aby byly informace šířené v rámci propagační kampaně v souladu s právními předpisy třetích zemí, na které jsou zaměřeny.
(10)
Je třeba stanovit kritéria pro výběr žádostí a jejich přezkoumání členskými státy tak, aby se zajistilo dodržování pravidel Společenství a účinnost prováděných podpůrných opatření.
(11)
Pro zajištění účinnosti opatření Společenství musí členské státy zajistit, aby schválené propagační kampaně odpovídaly jejich celostátním a regionálním programům propagace a doplňovaly je. V zájmu dosažení synergického účinku mohou členské státy připravit kolektivní propagační kampaň, přičemž je třeba učinit opatření umožňující spolupráci mezi dotyčnými členskými státy. Přednost by měla být dána mikropodnikům a malým a středním podnikům, které potřebují podporu Společenství více než velké podniky.
(12)
Aby se zamezilo zdvojování plateb v souvislosti s propagačními opatřeními financovanými v rámci nařízení Rady (ES) č. 3/2008 ze dne 17. prosince 2007 o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů na vnitřním trhu a ve třetích zemích (7) nebo nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (8), je třeba stanovit vzájemné vyloučení těchto plateb.
(13)
Článek 11 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví podpůrné opatření pro restrukturalizaci a přeměnu vinic. Ustanovení čl. 11 odst. 3 druhého pododstavce tohoto nařízení zejména stanoví, že se podpora pro restrukturalizaci a přeměnu vinic nevztahuje na běžnou obnovu starých vinic po skončení jejich přirozené životnosti.
(14)
Kromě toho mohou členské státy přijmout pravidla o minimální rozloze pozemku, aby byla zajištěna skutečná účinnost tohoto systému na produkční potenciál.
(15)
Při provádění článku 11 nařízení (ES) č. 479/2008 disponují členské státy širokým prostorem pro rozhodování ohledně rozsahu a výše podpory, včetně platby paušálních částek, stanovení nejvyšší částky podpory na hektar nebo rozlišení výše podpory na základě objektivních kritérií v rámci omezení podle hlavy II kapitoly I uvedeného nařízení a příslušných prováděcích ustanovení. Přesto by měla být stanovena společná pravidla. Je žádoucí určit opatření a stanovit lhůty pro jejich provedení a odpovídající kontrolu. Uvedená pravidla by se měla též týkat využití práv na opětovnou výsadbu, která vyplývají z vyklučení určité plochy, pokud je uvedeno v projektu, aby bylo možno poskytnout vyšší podporu z důvodu vyšších nákladů s tím spojených.
(16)
Pro účely ověření by měla výplata podpory proběhnout zpravidla až po provedení příslušného opatření nebo celého souboru opatření. Platbu lze však provést dříve, pokud je složena jistota na provedení příslušného opatření nebo celého souboru opatření.
(17)
Měla by být stanovena podrobná ustanovení pro účast na financování systému restrukturalizace a přeměny vinic. Je třeba přijmout opatření pro účinné vynakládání finančních prostředků vyhrazených pro uvedený systém, a zejména opatření týkající se vyplácení záloh.
(18)
Článek 12 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro zelenou sklizeň. Vzhledem k zásadě subsidiarity je třeba členským státům uložit odpovědnost za správní opatření týkající se postupu vyřizování žádostí o podporu na zelenou sklizeň. Členské státy by měly mít možnost určit datum, dokdy požadují od producentů, aby dokončili uvedené operace, aby byl vzhledem k časovým omezením a blížící se sklizni dostatek času pro provedení nezbytných kontrol před poskytnutím plateb.
(19)
S ohledem na prostředky vynakládané v režimu zelené sklizně je třeba stanovit systematické ověření dotyčných ploch na místě po provedení zelené sklizně. Toto ověření musí potvrdit, že bylo provedeno úplné zničení vinných hroznů. Zároveň by mělo potvrdit, že byly řádně dodrženy všechny rostlinolékařské požadavky a požadavky ochrany životního prostředí. Pro účely ověření by měla být prémie vyplacena až po kontrole provedení zelené sklizně.
(20)
Kromě toho by měla být stanovena maximální výše podpory s cílem zajistit, aby se tato podpora neujala jako stálá alternativa pro odbyt výrobků vedle jejich uvádění na trh.
(21)
Článek 13 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro vytvoření vzájemných fondů. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se tohoto nového opatření. Tato pravidla by měla v maximální možné míře umožňovat pružnost a rychlé používání v případě krizí, a proto by měla umožňovat přijímání rozhodnutí ze strany samotných členských států a organizací producentů. Zároveň by však měla zabránit zneužívání a měla by stanovit limity pro používání, a to i ve finanční rovině. Vzhledem k tomu, že úroveň organizace producentů v nových členských státech je obecně nižší než v ostatních členských státech, je třeba jim poskytnout vyšší strop podpory.
(22)
Článek 14 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro pojištění sklizně. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření. Tato pravidla by měla v maximální možné míře umožňovat pružnost. Zároveň by však měla zabránit zneužívání a měla by stanovit limity pro používání, a to i ve finanční rovině.
(23)
Článek 15 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro hmotné a nehmotné investice do podniků. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření v souladu se stejným opatřením zavedeným v oblasti rozvoje venkova. Je třeba stanovit způsobilé druhy investic, včetně investic do vývoje nových výrobků, postupů a technologií, a vymezit orientační způsobilé náklady.
(24)
Článek 16 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví podpůrné opatření pro destilaci vedlejších výrobků. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření, a zejména podmínky odstranění vedlejších výrobků, jakož i účel a maximální výši podpory pro destilaci matolin, vína a vinných kalů.
(25)
Článek 17 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví přechodné podpůrné opatření pro destilaci na konzumní alkohol. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření, a zejména účel a případné úpravy podpory.
(26)
Článek 18 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví přechodné podpůrné opatření pro nouzovou destilaci. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto opatření, a zejména postup a způsoby této podpory a kritéria, k nimž je třeba přihlédnout při stanovení její výše.
(27)
Článek 19 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví přechodné podpůrné opatření pro použití moštu k obohacení. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto opatření, a zejména účel a maximální výši podpory, jakož i specifické kontroly výrobku použitého pro zvýšení obsahu alkoholu.
(28)
Pro účely monitorování provádění hlavy II nařízení (ES) č. 479/2008 a náležité řízení trhu je mimořádně důležité, aby měla Komise k dispozici příslušné údaje o provádění programů podpory. V této souvislosti je také nezbytné upřesnit, jaké údaje musí obsahovat zprávy a hodnocení programů podpory, aby mohla být posouzena jejich efektivnost a účinnost.
(29)
Kromě specifických ustanovení tohoto nařízení by měla být uplatňována rovněž obecná pravidla týkající se rozpočtové kázně, zejména v případě neúplných nebo nesprávných prohlášení členských států.
(30)
Pravidla finanční správy systému by se měla řídit prováděcími předpisy k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (9).
(31)
Podle čl. 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 se u hroznových šťáv a moštů, u nichž je použití celní sazby závislé na dovozní ceně výrobku, ověřuje skutečná výše této ceny kontrolou každé zásilky nebo podle paušální dovozní hodnoty. Současná situace v dovozu hroznové šťávy a hroznového moštu do Společenství, zejména nepravidelnost těchto dovozů z hlediska objemu, frekvence a míst dovozu a původu těchto výrobků, neumožňuje stanovit reprezentativní paušální dovozní hodnoty odrážející skutečnou výši dovozní ceny. Za těchto okolností by měla být tato cena ověřována kontrolou jednotlivých zásilek.
(32)
Dovozní cena, na jejímž základě se dovážené výrobky zařazují do společného celního sazebníku, se musí rovnat ceně FOB těchto výrobků společně s náklady na pojištění a přepravu na místo vstupu na celní území Společenství.
(33)
Podle čl. 82 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008 musí být k dováženým výrobkům uvedeným v daném článku přiloženo osvědčení a zpráva o výsledku rozboru vypracovaná subjektem nebo útvarem pověřenými třetí zemí, z níž jsou výrobky vyváženy. Je třeba stanovit požadavky pro sestavování zprávy o výsledku rozboru.
(34)
Pro zjednodušení kontrol by mělo být umožněno, aby byly výrobky dovážené ze třetích zemí, které se přepravují v omezeném množství a jsou baleny v malých nádobách, osvobozeny od předkládání osvědčení a zprávy o výsledku rozboru.
(35)
V zájmu co nejlepší harmonizace by mělo být osvobození od předkládání osvědčení a zprávy o výsledku rozboru pro vinařské výrobky dovážené do Společenství v souladu s celními pravidly o osvobození a předpisy pro průvodní doklady pro zásilky vinařských výrobků uvnitř Společenství.
(36)
Použití postupů elektronického zpracování dat v různých oblastech administrativní činnosti postupně nahrazuje ruční vkládání dat. Je proto žádoucí, aby bylo rovněž možné použít počítačové a elektronické postupy při vydávání a použití dokladů V I 1 a V I 2.
(37)
Některé třetí země s účinným systémem kontroly producentů vína, prováděným jejich subjekty nebo útvary uvedenými v čl. 82 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008, vyjádřily zájem oprávnit samotné producenty k vydávání osvědčení a zpráv o výsledku rozboru. S ohledem na zjednodušení obchodu s těmito třetími zeměmi a za předpokladu, že mají se Společenstvím dobré obchodní vztahy a mají se Společenstvím uzavřeny dohody, které obsahují ustanovení o posílení spolupráce při prevenci podvodného jednání, je vhodné umožnit, aby se doklady vydávané samotnými producenty považovaly za doklady vydávané uvedenými subjekty nebo útvary třetích zemí, podobně jako je to již možné u vína pocházejícího ze Společenství. V těchto případech by měly být poskytnuty dostatečné záruky a prováděny řádné kontroly vydávání těchto dokladů.
(38)
Měly by být zveřejněny seznamy jmen a adres subjektů a laboratoří oprávněných ve třetích zemích vydávat osvědčení a zprávy o výsledku rozboru, aby příslušné subjekty ve Společenství, které dohlížejí na dovoz vinařských výrobků, mohly v případě nutnosti provádět potřebné kontroly.
(39)
Měla by být stanovena forma a v případě potřeby obsah osvědčení a zprávy o výsledku rozboru a požadavky pro jejich použití, aby byla zjednodušena kontrola, kterou provádějí příslušné orgány členských států.
(40)
U každé zásilky dováženého výrobku by mělo být kontrolováno osvědčení a případně zpráva o výsledku rozboru, aby se zamezilo podvodnému jednání. Proto je třeba, aby tento doklad nebo doklady byly přiloženy ke každé zásilce do doby, než je převzata pod kontrolu Společenství.
(41)
Pro zohlednění obchodních zvyklostí by měly být příslušné orgány při rozdělení zásilky vína oprávněny nechat za vlastního dohledu pořídit výpisy z osvědčení a zprávy o výsledku rozboru, které se přikládají ke všem novým zásilkám vzniklým rozdělením.
(42)
Pro zajištění rychlé a účinné ochrany spotřebitelů je nezbytné stanovit možnost pozastavení nových opatření v případě podvodného jednání nebo ohrožení zdraví spotřebitelů.
(43)
Rovněž by měla být stanovena jednoduchá pravidla pro doklady předkládané při dovozu z jiné třetí země, než je země původu vinařského výrobku, neprošel-li tento výrobek podstatným zpracováním.
(44)
Vývozcům a orgánům by měla být usnadněna práce tím, že se skutečnost, že alkohol přidaný k likérovému vínu a alkoholizovanému vínu pro destilaci je vinného původu, uvede v dokladu V I 1 a nepožaduje se pro tento účel zvláštní doklad. Ze stejného důvodu by měl doklad V I 1 sloužit jako osvědčení pro označení původu, které se požaduje při dovozu vína se sníženou celní sazbou. U některého vína se však nepožaduje osvědčení ani zpráva o výsledku rozboru, je-li předloženo osvědčení označení původu. Mělo by být stanoveno, že doklad V I 1 lze používat pro osvědčování označení původu uvedeného likérového vína a že část zprávy o výsledku rozboru není třeba vyplňovat.
(45)
Pro dovozy vína v rámci koncesí stanovených v dohodách s některými třetími zeměmi je nutno předložit osvědčení, že dotyčné víno splňuje podmínky pro přístup ke koncesím, vydané úředním subjektem nebo subjektem úředně uznaným oběma smluvními stranami a uvedeným ve společně vypracovaném seznamu.
(46)
Je vhodné, aby členské státy zaslaly Komisi seznamy úředních nebo úředně uznaných subjektů, které navrhují k vydávání takových osvědčení, aby tak Komise mohla tyto seznamy vypracovat a vyměnit s dotyčnými třetími zeměmi. V zájmu usnadnění úkolů takových subjektů je vhodné, aby byly seznamy předkládány ve vhodné formě a na vhodném záznamovém nosiči.
(47)
Článek 85 a 86 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví postup pro řešení protiprávní výsadby. Je třeba stanovit podrobná pravidla pro sankce, které lze uložit producentům, kteří nesplnili novou povinnost legalizace nebo klučení týkající se vinic osázených bez příslušného práva na výsadbu před 1. zářím 1998, a pro zaslání příslušných sdělení členskými státy Komisi. Aniž jsou dotčeny předchozí sankce uložené členskými státy, sankce použitelná v případě nesplnění povinnosti vyklučit protiprávně osázenou plochu by měla být dostatečně vysoká, aby motivovala producenty ke splnění této povinnosti. Tato sankce by se tedy měla rovnat alespoň dvojnásobku průměrné hodnoty prémie za vyklučení.
(48)
Ustanovení čl. 87 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví, aby v případě, kdy mohou být výrobky z protiprávně osázených vinic uvedeny do oběhu pouze pro účely destilace, byly požadovány důkazy o neuvádění výrobků do oběhu. Pro zesílení kontroly by měly být možné způsoby neuvádění do oběhu omezeny na tři případy, a to na dodávku za účelem destilace, zelenou sklizeň na náklady dotyčného producenta nebo spotřebu domácnosti vinaře, pokud celková plocha vinice nepřesahuje 0,1 hektaru. Je vhodné stanovit termín pro předkládání smluv o destilaci uvedených ve zmíněném článku. V zájmu zajištění účinné organizace kontroly je třeba, aby producenti provádějící zelenou sklizeň informovali včas příslušné úřady o svém záměru. Pro zlepšení možnosti kontroly by měly mít členské státy možnost stanovit producentům povinnost zaslat předem oznámení, který ze tří způsobů neuvádění do oběhu hodlají použít, a rovněž dále omezit výběr producentů týkající se možných způsobů neuvádění do oběhu.
(49)
Pro zajištění spravedlivého a kontrolovatelného využívání rozpočtu Společenství by měly být v případě, že členské státy nesplní ohlašovací povinnost týkající se protiprávní výsadby, stanoveny sankce s finančními dopady.
(50)
Podle čl. 91 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou být práva na novou výsadbu udělena v rámci opatření ke scelování pozemků nebo k vyvlastnění ve veřejném zájmu. Aby bylo zamezeno obcházení zákazu výsadby v čl. 90 odst. 1 uvedeného nařízení, neměl by rozsah těchto práv na novou výsadbu překročit rozsah nezbytný k osázení plochy odpovídající 105 % plochy, o niž přišli producenti v důsledku uvedených opatření.
(51)
Podle čl. 91 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou být práva na novou výsadbu využita také pro pokusy a zakládání porostů za účelem produkce roubů. Plochy osázené v souladu s uvedeným udělením práv na novou výsadbu lze používat pouze pro stanovené účely a vinařské výrobky vyrobené z hroznů pocházejících z těchto ploch by neměly být uváděny na trh. Probíhající vinohradnické pokusy a zakládání porostů za účelem produkce roubů by měly pokračovat podle stávajících předpisů.
(52)
Podle čl. 91 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou být práva na novou výsadbu udělena také na plochy, z nichž získané víno nebo výrobky z révy vinné jsou určeny výhradně ke spotřebě v rodině vinaře. Vzhledem k tomu, že je produkce pro samozásobení v některých členských státech značně rozšířena, může tato úprava vést v některých případech k nadměrnému administrativnímu zatížení. Proto je třeba členským státům umožnit připouštět takové plochy i bez udělení příslušného práva na výsadbu, jestliže se jedná o malé plochy, vinohradnictví není provozováno k obchodním účelům a není tím narušena rovnováha trhu. Příslušné plochy a producenti by měli být přiměřeně kontrolováni a nedodržení předpisů by mělo být potrestáno sankcemi, včetně vyklučení dotyčné plochy.
(53)
Práva na opětovnou výsadbu by neměla být udělena pro plochy, které byly povinně vyklučeny z důvodu porušení požadavků nařízení (ES) č. 479/2008. Ze stejného důvodu by neměla být udělena práva na opětovnou výsadbu na vyklučené plochy, na které byla udělena práva na novou výsadbu k jiným účelům než pro produkci vína k obchodním účelům.
(54)
Podle čl. 92 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 je producentům, kteří se zaváží do budoucna k vyklučení nějaké plochy vinic, uděleno právo na opětovnou výsadbu. Toto právo by mělo být uděleno pouze v případě, že dotyčný producent nemá dostatečná práva na osázení plochy odpovídající ploše, kterou hodlá vyklučit. Na každé právo na opětovnou výsadbu udělené na základě takového závazku by měla být složena jistota, aby bylo zajištěno splnění uvedeného závazku. Dokud souběžně existuje plocha určená k vyklučení a nově osázená plocha, může být uváděno na trh pouze víno z jedné z těchto ploch, aby se zabránilo narušení rovnováhy na trhu.
(55)
Podle článku 93 nařízení (ES) č. 479/2008 jsou za účelem zlepšení řízení produkčního potenciálu vytvářeny nebo zachovávány státní a/nebo regionální rezervy práv na výsadbu. Ve snaze zabránit narušení rovnováhy trhu by neměl převod práv prostřednictvím systému rezerv vést k celkovému nárůstu produkčního potenciálu na území členských států. Podobný zákaz zvyšování produkčního potenciálu již byl stanoven v případě převodu práv mezi podniky v čl. 92 odst. 5 uvedeného nařízení. Přitom mohou členské státy využít při převodu práv na výsadbu koeficientu krácení.
(56)
Podle čl. 93 odst. 5 nařízení (ES) č. 479/2008 členské státy nepoužijí systém rezerv, pokud mohou prokázat, že na svém území disponují účinným systémem pro správu práv na výsadbu. Přitom mají členské státy možnost na částech svého území použít systém rezerv a na jiných částech svého území použít jiný účinný systém. Členské státy, které chtějí využít možnosti podle uvedeného článku, by měly být schopny prokázat existenci takového systému a nezbytnost případných odchylek od hlavy V kapitoly I uvedeného nařízení.
(57)
Podle čl. 90 odst. 6 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy rozhodnout, že ponechají zákaz výsadby révy moštových odrůd nejpozději do 31. prosince 2018. Je vhodné stanovit, aby členské státy, které zamýšlejí využít této možnosti, sdělily včas svůj záměr Komisi.
(58)
Článek 100 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví, že prémii za klučení lze udělit pouze na plochy, které jsou udržované. Aby mohly úřady ověřit mimo rámec povinných kontrol na místě, zda je nějaká plocha náležitě udržována, je třeba stanovit povinnost předložit důkaz o produkci dané vinice. To by mělo být zajištěno prostřednictvím prohlášení o sklizni z předchozích let nebo, není-li z dostatečně zdůvodněných příčin prohlášení o sklizni k dispozici, pomocí jiných prostředků stanovených členskými státy pro tento účel, jejichž důvěryhodnost musí členské státy důkladně ověřit.
(59)
Podle čl. 104 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy vyloučit horské oblasti a příkré svahy z režimu klučení. Tato výjimka by se měla týkat teras vybudovaných na příkrých svazích, bez nichž by bylo pěstování příliš obtížné nebo by vedlo k závažné erozi. Je vhodné stanovit na základě obecně přijatých odborných standardů kritéria pro oblasti, které mohou být předmětem těchto výjimek. Kromě toho podle čl. 104 odst. 5 a odst. 6 uvedeného nařízení mohou členské státy vyloučit také určité oblasti na základě požadavků ochrany životního prostředí a Řecko může vyloučit vinice na ostrovech v Egejském moři a na řeckých ostrovech v Jónském moři, s výjimkou ostrovů Kréta a Euboia. Tyto výjimky je třeba řádně doložit a pravidelně sdělovat Komisi.
(60)
Vzhledem ke zkušenostem získaným v rámci používání dřívějšího opatření na konečné vzdání se vinohradnictví by měl být systém rozsahu prémie zachován. Nový rozsah prémie za klučení vychází z rozsahu prémie platného v rámci režimu před vstupem nařízení (ES) č. 479/2008 v platnost, k němuž se doplní + 20 % v roce 2009, + 10 % v roce 2010 a 0 % v roce 2011.
(61)
Vzhledem k zásadě subsidiarity je třeba členským státům uložit odpovědnost za správní opatření týkající se postupu pro poskytování prémie za klučení. Členské státy by měly mít možnost určit datum, dokdy požadují od producentů, aby dokončili klučení, aby byl dostatek času na provedení nezbytných kontrol před poskytnutím plateb, které musí být provedeny do 15. října.
(62)
Pro zajištění efektivního využití prostředků vyhrazených na opatření na klučení je třeba, aby členské státy stanovily systém umožňující ověřit, zda jsou žádosti o prémii opodstatněné, včetně případného písemného závazku a povinnosti producenta nést náklady vzniklé v souvislosti s vyřizováním jeho žádosti pro případ, že bude žádost stažena bez náležitého zdůvodnění.
(63)
V zájmu ověření by měla být prémie vyplacena až po provedení vyklučení.
(64)
Podle čl. 104 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mají členské státy možnost zamítnout všechny další žádosti o režim klučení na svém území nebo v dané oblasti, pokud celková plocha vyklučených vinic dosáhne na jejich území 8 % nebo v dané oblasti 10 %. Je vhodné požádat členské státy, aby takovéto rozhodnutí sdělily Komisi.
(65)
Pro účely monitorování provádění hlavy II a hlavy V nařízení (ES) č. 479/2008 a náležité řízení trhu je mimořádně důležité, aby byly Komisi poskytovány příslušné údaje o produkčním potenciálu. V této souvislosti je také nezbytné upřesnit, jaké údaje musí obsahovat soupis podle článku 109 uvedeného nařízení.
(66)
Pro vytvoření jednotnější základny pro výplatu podpory na opatření týkající se restrukturalizace a přeměny vinic, zelené sklizně a prémie za klučení je vhodné vymezit na úrovni Společenství pravidla pro měření ploch, neboli stanovit, jaká plocha odpovídá vinici.
(67)
Je třeba zavést opatření ke kontrolám nezbytným pro zajištění řádného uplatňování nařízení (ES) č. 479/2008 a tohoto nařízení, jakož i příslušné sankce platné v případě zjištěných nesrovnalostí. Uvedená opatření by měla zahrnovat jak konkrétní kontroly a sankce stanovené na úrovni Společenství, tak i dodatečné vnitrostátní kontroly a sankce. Tyto kontroly a sankce by měly být odrazující, účinné a přiměřené.
(68)
Všechny kontroly produkčního potenciálu by měly vycházet zejména z registru vinic.
(69)
S ohledem na důležitost kontrolování produkčního potenciálu a na prostředky vynakládané v režimu klučení je třeba stanovit systematické ověření dotyčných ploch na místě před klučením a po něm. Avšak v členských státech, které mají k dispozici spolehlivý grafický nástroj a aktualizované informace o dotyčné ploše, by mělo být možné provést kontrolu před klučením administrativně. Co se týká kontroly po klučení, lze použít pro ověření, zda byly vinice skutečně vyklučeny, dálkové snímání, a proto by mělo být jeho použití povoleno pro tuto fázi kontroly (ex post). Vzhledem k obtížím při výpočtu plochy pomocí dálkového snímání by měla být tato metoda povolena pouze v případě klučení celých vinic nebo je-li rozlišení dálkového snímání 1 m2 a vyšší. V každém případě je třeba provést skutečně na místě buď alespoň kontrolu před vyklučením, nebo kontrolu po něm.
(70)
V zájmu jednotného používání ustanovení v odvětví vína je žádoucí stanovit pravidla pro upřesnění již platných kontrolních postupů na úrovni jednotlivých členských států a Společenství a zajistit přímou spolupráci orgánů pověřených kontrolou v odvětví vína.
(71)
Za účelem řádného používání právní úpravy v odvětví vína je třeba stanovit pravidla, podle kterých si budou vnitrostátní orgány a Komise poskytovat vzájemnou úřední pomoc. Je žádoucí, aby tato pravidla nebránila uplatňování zvláštních ustanovení o výdajích Společenství, trestních věcech a správních sankcích v jednotlivých členských státech.
(72)
Je třeba, aby členské státy zajistily efektivnost činnosti orgánů pověřených kontrolou v odvětví vína. Za tímto účelem by měly jmenovat orgán, který bude zajišťovat kontakt s ostatními členskými státy a s Komisí. Velmi důležitá je také koordinace kontrolní činnosti mezi příslušnými orgány ve všech členských státech, kde kontroly v odvětví vína vykonává více orgánů.
(73)
Je třeba, aby členské státy přijaly nezbytná opatření, aby pracovníci příslušných orgánů měli přiměřené vyšetřovací pravomoci nezbytné pro zajištění dodržování pravidel a jejich jednotné používání v celém Společenství.
(74)
Na rozvoji obchodu mezi členskými státy, zejména trvale vzrůstajícím počtu mezinárodních podniků v tomto odvětví, a na tom, že pravidla řízení tohoto odvětví nabízejí možnost realizovat, ať s podporou nebo bez ní, činnosti v jiném místě než v místě původu výrobku nebo je na jiné místo přenášet, je zřetelná vzájemná závislost trhů s vínem. Proto je nezbytná větší harmonizace kontrolních postupů a užší spolupráce mezi různými kontrolními orgány.
(75)
V zájmu účinné spolupráce mezi členskými státy při provádění ustanovení v odvětví vína je žádoucí, aby příslušný orgán jednoho členského státu mohl na požádání spolupracovat s příslušnými orgány jiného členského státu. Pro tuto spolupráci a pomoc je třeba stanovit odpovídající pravidla.
(76)
Z důvodu složitosti některých záležitostí a naléhavosti jejich řešení je nezbytné, aby příslušný subjekt, který požaduje pomoc, mohl po dohodě s druhým subjektem mít při šetření pověřené zástupce, jež určí.
(77)
V případě vážného rizika podvodu nebo podvodu týkajícího se jednoho nebo několika členských států musí být různé dotčené subjekty schopny automaticky poskytnout úřední pomoc bez předchozího dožádání.
(78)
S ohledem na povahu informací vyměňovaných na základě tohoto nařízení je třeba chránit jejich důvěrnost služebním tajemstvím.
(79)
K harmonizaci kontrolních rozborů v celém Společenství byla nařízením (ES) č. 2729/2000 vytvořena databanka analytických hodnot při Společném výzkumném středisku (SVS), ve které jsou evidovány vzorky a zprávy členských států o výsledcích rozboru.
(80)
Použití referenčních metod izotopového rozboru zajistí účinnější kontrolu obohacení vinařských výrobků, prokázání přídavku vody do těchto výrobků nebo spolu s rozborem jiných vlastností izotopů lze prověřit pravdivost údajů o původu. Za účelem zjednodušení vyhodnocení výsledků těchto rozborů by tyto výsledky měly být porovnány s výsledky dřívějších rozborů provedených stejnou metodou u výrobků obdobných vlastností, jejichž původ a způsob produkce byly prokázány.
(81)
Izotopový rozbor vína nebo vinařských výrobků je třeba provádět podle referenčních analytických metod stanovených v článku 31 nařízení (ES) č. 479/2008.
(82)
Aby bylo zjednodušeno vyhodnocování výsledků rozborů prováděných ve Společenství v laboratořích k tomu vybavených a zaručena srovnatelnost výsledků rozborů, je třeba stanovit jednotná pravidla pro odběr vzorků hroznů a pro vinifikaci a uchovávání těchto vzorků.
(83)
Aby byla zaručena kvalita a srovnatelnost analytických údajů, je třeba, aby laboratoře, které jsou členskými státy pověřeny izotopovým rozborem vzorků pro databanku, vyhovovaly uznávaným kritériím kvality.
(84)
Izotopový rozbor je metoda rozboru používaná pro kontrolu a potírání podvodů v odvětví vína, která vyžaduje vysoce specializované vědecké znalosti a technické vybavení. Většina členských států, které vstoupily do Společenství v roce 2004 nebo 2007, nemá pro tuto metodu náležité vybavení. V zájmu zajištění jednotného používání kontrolních postupů je třeba, aby Společné výzkumné středisko provádělo rozbor pro tyto členské státy, dokud nebudou plně vybaveny a schopny provádět tento úkol.
(85)
Vzhledem k tomu, že izotopový rozbor vinařských výrobků a jeho vyhodnocení jsou technicky složité postupy, musí být při zaručení ochrany údajů databanka SVS přístupná pro úřední laboratoře používající tuto metodu rozboru a na žádost i pro jiné úřední orgány členských států, aby bylo harmonizováno vyhodnocení výsledků rozborů.
(86)
Nařízení (ES) č. 2729/2000 obsahuje pravidla pro odběr vzorků zasílaných do úřední laboratoře v jiném členském státě a společná pravidla pro odběr vzorků k izotopovému rozboru. Tato pravidla je třeba převzít a odběr vzorků pro databanku Společenství považovat za zvláštní případ odběru vzorků vinařských výrobků v rámci přímé spolupráce příslušných orgánů.
(87)
Aby byla zaručena objektivita kontrol, měli by pracovníci příslušného orgánu členského státu mít možnost požádat příslušný orgán jiného členského státu o odběr vzorků. Žádající pracovník by měl mít možnost disponovat odebranými vzorky a určit laboratoř pro rozbor.
(88)
Je třeba stanovit podrobná pravidla pro úřední odběr vzorků v rámci spolupráce mezi příslušnými orgány členských států a pro použití těchto vzorků. Těmito pravidly se zajistí reprezentativnost a možnost ověření výsledků úředních rozborů v celém Společenství.
(89)
Aby bylo možné zjednodušit vyúčtování nákladů na odběr a zaslání vzorků, rozbor a organoleptické zkoušky a zajištění příslušného odborníka, je třeba přijmout zásadu, že tyto náklady jdou na vrub orgánu, který objednal odběr vzorků nebo služby odborníka.
(90)
Měla by být upřesněna průkaznost skutečností zjištěných při kontrolách v rámci tohoto nařízení.
(91)
Aby bylo zajištěno řádné provádění kontrol a odběrů vzorků hroznů na vinicích, je třeba stanovit, že zúčastněné osoby nebudou bránit kontrolám, které se jich týkají, a že jsou povinny usnadnit odběr vzorků a poskytnout informace vyžadované v rámci tohoto nařízení.
(92)
Měla by být přijata ustanovení, která se týkají druhu, formy a prostředků sdělení, jež jsou nezbytná k provádění tohoto nařízení. Tato sdělení by měla zahrnovat sdělení členských států zasílaných Komisi.
(93)
Pro zajištění spravedlivého a kontrolovatelného využívání rozpočtu Společenství je třeba v případě, že členské státy nesplní ohlašovací povinnosti, stanovit sankce s finančními dopady.
(94)
Členské státy by měly uchovávat informace potřebné ke kontrole a prověřování provádění ustanovení tohoto nařízení po přiměřenou dobu za účelem umožnění kontroly.
(95)
Platby uskutečněné podle hlavy II a hlavy V nařízení (ES) č. 479/2008 by měly být příjemcům vyplaceny v plné výši. Pro snížení administrativní zátěže by měly mít členské státy možnost vyplácet producentům podporu na pojištění prostřednictvím pojišťoven v souladu s určitými podmínkami.
(96)
Měla by být přijata ustanovení pro řešení případů zjevných chyb a případů vyšší moci, jakož i dalších výjimečných okolností, aby se zajistilo spravedlivé zacházení s producenty. Měla by být stanovena pravidla pro řešení uměle vytvořených situací, aby se vyloučila možnost těžit z nich jakékoli výhody.
(97)
Měla by být přijata ustanovení k zajištění plynulého přechodu z předchozího režimu na nový režim stanovený tímto nařízením a k provádění přechodných ustanovení stanovených v článku 128 nařízení (ES) č. 479/2008.
(98)
Řídící výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů nedodal své stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti a používání pojmů
1. Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla týkající se používání těchto ustanovení nařízení (ES) č. 479/2008:
a)
podpůrná opatření (hlava II),
b)
obchod se třetími zeměmi (hlava IV),
c)
produkční potenciál (hlava V),
d)
soupis stanovený v článku 109,
e)
kontroly v odvětví vína (článek 117) a
f)
měření ploch stanovené v čl. 121 písm. c).
Tímto nařízením není dotčeno používání:
a)
zvláštních ustanovení o vztazích mezi členskými státy při potírání podvodů v odvětví vína, pokud mohou usnadnit používání tohoto nařízení,
b)
pravidel pro:
i)
trestní řízení nebo vzájemnou soudní pomoc mezi členskými státy ve věcech trestních,
ii)
řízení o správních sankcích.
2. Pojmy použité v nařízení (ES) č. 479/2008 mají v tomto nařízení stejný význam.
HLAVA II
PROGRAMY PODPORY
KAPITOLA I
Postup předkládání
Článek 2
První předložení programů podpory
1. Předložení návrhu programu podpory uvedeného v čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 se vztahuje na pět rozpočtových roků v období 2009 až 2013.
Členské státy předloží Komisi svůj návrh programu podpory v elektronické podobě s použitím formuláře uvedeného v příloze I tohoto nařízení.
Podobně předloží členské státy Komisi své finanční plánování pro návrh programu podpory uvedený v prvním pododstavci na formuláři v příloze II.
2. Poté, co členské státy přijmou nebo přizpůsobí své právní předpisy týkající se návrhu programu podpory uvedeného v odstavci 1, oznámí je Komisi.
3. Členské státy, které se rozhodnou převést celou částku svého národního finančního rámce od rozpočtového roku 2010 a na celé období uvedené v příloze II nařízení (ES) č. 479/2008 do režimu jednotné platby, předloží formulář obsažený v příloze II tohoto nařízení, řádně vyplněný v příslušném řádku a v definitivní podobě do 30. června 2008.
4. Členské státy, které se rozhodnou zavést své programy podpory včetně regionálních zvláštností, mohou předložit informace za jednotlivé regiony také na formuláři uvedeném v příloze III tohoto nařízení.
5. Členské státy jsou odpovědné za výdaje mezi datem přijetí jejich programu podpory Komisí a datem jeho použitelnosti podle čl. 5 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 3
Změny programů podpory
1. Upravené programy uvedené v čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 se předloží Komisi na formuláři v příloze I tohoto nařízení, popřípadě včetně upraveného finančního plánování na formuláři v příloze IV tohoto nařízení.
Členské státy uvedené v čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 nemusí předkládat formulář v příloze IV.
Členské státy jsou odpovědné za výdaje mezi datem přijetí jejich upraveného programu podpory Komisí a datem jeho použitelnosti podle čl. 5 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008.
2. Kromě případů mimořádných opatření z důvodu přírodních pohrom se změny v programech podpory mohou předkládat pouze dvakrát za daný rozpočtový rok. Pokud členský stát potřebuje změnit svůj program podpory, předloží ho nejpozději do 1. března a do 30. června každého roku, případně spolu s:
a)
aktualizovaným zněním programu podpory na formuláři uvedeném v příloze I a finanční tabulky na formuláři uvedeném v příloze IV;
b)
důvody navrhovaných změn.
Veškeré převody týkající se opatření podle článku 9 nařízení (ES) č. 479/2008 se oznámí do 1. prosince roku předcházejícího kalendářnímu roku, v němž bude režim jednotné platby použitelný.
KAPITOLA II
Způsobilá opatření
Oddíl 1
Propagace na trzích třetích zemí
Článek 4
Způsobilé akce a trhy
Vína uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 jsou způsobilá pro propagaci na trzích třetích zemí za předpokladu, že:
a)
výrobky jsou určeny pro přímou spotřebu, v cílových třetích zemích pro ně existují vývozní příležitosti nebo potenciální nová odbytiště a mají vysokou přidanou hodnotu;
b)
původ výrobku je uveden jako součást informační nebo propagační akce v případě vína se zeměpisným označením;
c)
operace, na niž byla podpora poskytnuta, je jednoznačně vymezena, včetně specifikace příslušných výrobků, způsobu uvedení na trh a odhadovaných nákladů;
d)
podpora propagačních a informačních opatření netrvá u daného příjemce v dané třetí zemi déle než tři roky;
e)
informační a/nebo propagační prostředky vycházejí z podstatných znaků vína a jsou v souladu s platnými právními předpisy v třetích zemích, na něž jsou zaměřeny;
f)
příjemci musí mít dostatečný potenciál k řešení zvláštních překážek v obchodu se třetími zeměmi a zdroje pro zajištění co nejúčinnějšího provedení opatření. Členské státy zejména kontrolují, zda je k dispozici dostatek výrobků z hlediska kvality a množství pro dlouhodobé uspokojení tržní poptávky po propagační akci.
Příjemci mohou být soukromé společnosti i profesní organizace, organizace producentů, mezioborové organizace, nebo rozhodne-li tak členský stát, veřejné orgány. V žádném případě neučiní členské státy veřejný orgán jediným příjemcem propagačního opatření.
Přednost se dává mikropodnikům, malým a středním podnikům ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES (10) a společným obchodním značkám.
Aby nedocházelo ke zneužívání režimu, nepovolují se obvykle po dobu trvání akcí, na něž byla poskytnuta podpora, změny prvků uvedených v písmenech a) a c), pokud se neprokáže, že tyto změny umožní lepší provedení.
Článek 5
Výběrové řízení
1. Členské státy stanoví postup pro podání žádosti, který obsahuje především tato pravidla pro:
a)
ověření souladu s požadavky a kritérii stanovenými v článku 4;
b)
lhůty pro podání žádostí a pro prozkoumání vhodnosti každé navrhované akce;
c)
dotčené výrobky a jejich uvádění na trh v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, vnitrostátními předpisy a příslušnou specifikací;
d)
uzavírání smluv včetně případných vzorů smluv, poskytnutí jistot a opatření na výplatu záloh;
e)
hodnocení všech daných akcí, na něž byla poskytnuta podpora.
2. Členské státy vyberou žádost především podle těchto kritérií:
a)
soulad mezi navrhovanými strategiemi a stanovenými cíli;
b)
kvalita navrhovaných opatření;
c)
jejich pravděpodobný dopad a úspěšnost při zvyšování poptávky po dotčených výrobcích;
d)
ujištění, že zúčastněné hospodářské subjekty pracují účinně a mají k dispozici požadované technické kapacity a že náklady na opatření, které provedou samy, nepřesahují běžné tržní sazby.
3. Po prozkoumání žádostí vyberou členské státy ty žádosti, které nabízejí nejlepší nákladovou efektivnost, a sestaví v rámci dostupných finančních zdrojů seznam, který sdělí Komisi na formuláři uvedeném v příloze VIII, aby mohly být informovány ostatní členské státy a posílila se soudržnost opatření.
4. Dva nebo více členských států se může rozhodnout pro společnou propagační akci. Zaváží se přispívat k financování a dohodnou se na postupech administrativní spolupráce pro usnadnění procesu monitorování, provádění a kontroly.
5. Členské státy zajistí, aby byly všechny vnitrostátní nebo regionální kampaně, na něž je poskytnuta podpora, v souladu s opatřeními financovanými v rámci nařízení (ES) č. 3/2008 nebo nařízení (ES) č. 1698/2005 a s opatřeními financovanými v rámci vnitrostátních a regionálních kampaní.
6. Podpora podle článku 10 nařízení (ES) č. 479/2008 se neposkytne na operaci podporovanou podle čl. 20 písm. c) bodu iii) nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo podle čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 3/2008.
7. Členské státy mohou stanovit, že podpora bude poskytnuta před provedením jakékoli akce, pokud příjemce složil jistotu.
8. V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na propagaci, uvedou ji v příslušné části příloh I, V, VII a VIII tohoto nařízení.
Oddíl 2
Restrukturalizace a přeměna vinic
Článek 6
Definice
Pro účely čl. 11 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008 se „běžnou obnovou starých vinic po skončení jejich přirozené životnosti“ rozumí opětovné osázení stejného pozemku stejnou odrůdou a při stejném způsobu pěstování révy. Členské státy mohou nahrazované vinice blíže specifikovat, zejména pokud jde o jejich stáří.
Článek 7
Postup a žádosti
1. Členské státy stanoví:
a)
lhůty pro provádění restrukturalizací, které nepřekročí pět let;
b)
subjekty nebo fyzické osoby, které mohou předkládat návrhy žádostí;
c)
objektivní kritéria pro jejich upřednostnění, zejména v souladu s čl. 104 odst. 9 nařízení (ES) č. 479/2008;
d)
obsah žádosti, která zahrnuje podrobný popis navrhovaných opatření a lhůty pro jejich provedení;
e)
postup pro podání a schválení žádosti, přičemž se stanovují především lhůty pro předložení žádostí a objektivní kritéria pro jejich upřednostnění;
f)
požadavek, že ve všech žádostech jsou pro každý rozpočtový rok uvedena opatření, která mají být v uvedeném rozpočtovém roce provedena, plocha dotčená každým opatřením a postupy pro sledování provádění.
2. Členské státy mohou stanovit minimální rozlohu plochy opravňující nárok na podporu na restrukturalizaci a přeměnu vinic, minimální rozlohu plochy po restrukturalizaci a přeměně a všechny odchylky od tohoto požadavku, které jsou řádně zdůvodněné a založené na objektivních kritériích.
Článek 8
Výše podpory
S výhradou ustanovení článku 11 nařízení (ES) č. 479/2008 a této kapitoly stanoví členské státy pravidla pro podrobný rozsah a výši podpory, která má být poskytnuta. Pravidla mohou zejména stanovit platbu paušálních částek, maximální výši podpory na hektar a úpravu podpory na základě objektivních kritérií. V případě, že použitá práva na výsadbu nevyplývají z restrukturalizace, a aby nedošlo k narušení hospodářské soutěže, je podpora odpovídajícím způsobem snížena s přihlédnutím ke skutečnosti, že v důsledku použití práv na výsadbu nevznikly žádné náklady na klučení.
Podpora se vyplácí na osázené plochy vymezené v souladu s čl. 75 odst. 1.
Pravidla jsou stanovena tak, aby zajišťovala splnění cíle režimu.
Článek 9
Finanční řízení
1. Podpora se vyplácí až poté, co je ověřeno, že jednotlivá akce nebo všechny akce, jichž se týká žádost o podporu, v souladu s výběrem, který provedl členský stát pro řízení opatření, byly provedeny a na místě zkontrolovány.
V případech, kdy je podpora běžně splatná až po provedení všech akcí, se nicméně podpora vyplatí pro jednotlivé provedené akce, pokud zbývající akce nebylo možno provést z důvodu vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 (11).
Pokud kontroly ukáží, že celková akce, jíž se žádost o podporu týká, nebyla provedena v celém rozsahu z jiných důvodů než vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003, a v případě, že podpora byla vyplacena po jednotlivých akcích, které jsou součástí celkové akce, jíž se žádost o podporu týká, rozhodnou členské státy o zpětném získání vyplacené podpory.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy stanovit, že podpora pro danou akci nebo pro všechny akce, jichž se žádost o podporu týká, se vyplácí producentům před provedením uvedené akce, pokud provádění bylo zahájeno a příjemce složil jistotu. Pro účely nařízení (EHS) č. 2220/85 (12) je povinností provést dotčené akce do konce druhého hospodářského roku od vyplacení zálohy.
Uvedené období může členský stát upravit v případech, kdy:
a)
dotčené plochy jsou součástí oblasti postižené přírodní pohromou uznanou příslušnými orgány dotčeného členského státu;
b)
plánované akce nelze provést kvůli zdravotním problémům týkajícím se rostlinného materiálu, které byly potvrzeny subjektem uznaným dotčeným členským státem.
Pokud producent obdržel již dříve zálohu na podporu pro jinou akci týkající se téže plochy, může být podpora vyplacena předem pouze za předpokladu, že byla tato předchozí akce provedena v celém rozsahu.
Pokud kontroly ukáží, že opatření, jehož se žádost o podporu týká a na něž byla vyplacena záloha, nebylo provedeno v celém rozsahu, mohou členské státy rozhodnout o uložení sankce.
Článek 10
Přechodná opatření
Členské státy mohou povolit přeměnu žádosti o podporu na probíhající restrukturalizace již plánované v rámci článku 11 nařízení (ES) č. 1493/1999 na novou žádost podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008, pokud:
a)
je tato přeměna financována v rámci prostředků dostupných v programu podpory pro opatření uvedené v čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008;
b)
pokračování opatření splňuje po případných úpravách podmínky stanovené v tomto článku.
Oddíl 3
Zelená sklizeň
Článek 11
Definice zelené sklizně
Pro účely článku 12 nařízení (ES) č. 479/2008 a tohoto oddílu se ponechání vinných hroznů na révových keřích na konci běžného produkčního cyklu (neprovedení sklizně) nepovažuje za zelenou sklizeň.
Kromě toho se plocha pozemku, na niž byla poskytnuta podpora na zelenou sklizeň, nezahrne do výpočtu limitů výnosů uvedených v technické specifikaci vín se zeměpisným označením.
Článek 12
Podmínky pro provedení zelené sklizně
1. Pokud jde o opatření pro zelenou sklizeň, členské státy:
a)
přijmou prováděcí ustanovení k tomuto opatření, včetně:
i)
předchozího oznámení zelené sklizně;
ii)
výše zaplacené náhrady;
iii)
pravidel, která zajistí, že dotčené plochy budou udržovány v dobrém vegetativním stavu a použité opatření nebude mít žádný negativní dopad na životní prostředí ani žádné negativní rostlinolékařské důsledky, a která umožní kontrolu správného provádění opatření; vzhledem k těmto cílům mohou členské státy použít omezení tohoto opatření na základě objektivních a nediskriminujících kritérií, včetně časového rozvrhu pro různé odrůdy, ekologických či rostlinolékařských rizik nebo metody;
b)
stanoví termín pro žádosti o zelenou sklizeň mezi 15. dubnem a 31. květnem každého roku;
c)
zjistí do 31. května předpokládanou situaci na trhu, která opodstatňuje provedení zelené sklizně za účelem obnovy rovnováhy na trhu a zabránění krizi;
d)
zajistí, že je dané opatření prováděno správně, prostřednictvím kontroly toho, zda je zelená sklizeň prováděna úspěšně; plochy, na něž byla poskytnuta podpora na zelenou sklizeň, jsou po jejím provedení systematicky ověřovány na místě; tato kontrola se vztahuje na pozemky, které jsou předmětem žádosti o podporu.
Kontrola podle prvního pododstavce písm. d) zahrnuje:
i)
ověření existence dotčené vinice a náležitého udržování uvedené plochy;
ii)
ověření, že všechny vinné hrozny byly zcela odstraněny nebo zničeny;
iii)
zjištění, jaká metoda byla použita; každý zemědělec žádající o podporu na zelenou sklizeň vede evidenci nákladů na tuto akci.
Aby bylo zajištěno, že na pozemku, na nějž byla poskytnuta podpora, nezůstaly žádné hrozny, které lze uvést na trh, probíhají všechny kontroly v období mezi 15. červnem a 31. červencem každého roku a v každém případě jsou na každé dané ploše dokončeny do obvyklého období zrání bobulí (stádium M podle Baggioliniho, BBCH 83).
2. Zelená sklizeň se neuplatní na stejný pozemek dva roky za sebou.
3. V případě úplného nebo částečného zničení úrody způsobeného zejména přírodní katastrofou ve smyslu čl. 2 odst. 8 nařízení Komise (ES) č. 1857/2006 (13) před datem zelené sklizně se podpora neposkytuje.
4. V případě úplného nebo částečného zničení, k němuž dojde mezi výplatou podpory na zelenou sklizeň a obdobím sklizně, nelze poskytnout finanční náhradu z pojištění sklizně za ušlé příjmy u plochy, na kterou již byla poskytnuta podpora.
Článek 13
Postup pro podání žádosti
1. Členské státy stanoví postup pro podání žádosti, který zejména stanoví prémii, již lze poskytnout dotčenému producentovi, a požadované informace, které musí být v žádosti obsaženy. Žádost obsahuje informace o ploše, průměrném výnosu, metodě, která bude použita, moštové odrůdě a druhu vína z ní vyrobeného.
2. Členské státy ověří, zda jsou žádosti opodstatněné. Pro tento účel mohou od producenta požadovat při podání žádosti písemný závazek. V případě, že je žádost stažena bez náležitého zdůvodnění, mohou stanovit, že dotčený producent ponese náklady vzniklé v souvislosti s vyřizováním jeho žádosti.
Článek 14
Náhrady
1. Každý rok vypočítají členské státy přímé náklady zelené sklizně podle různých manuálních, mechanických a chemických metod, které povolí v souvislosti s čl. 12 odst. 1 písm. a) bodem iii). V případě, že je na danou oblast použito více metod, vypočítá se náhrada na základě nejlevnější metody.
2. Členské státy vymezí ztrátu příjmů způsobenou zelenou sklizní na základě objektivních a nediskriminujících kritérií.
S výhradou čl. 12 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví členské státy výši podpory uvedené v čl. 12 odst. 3 uvedeného nařízení na základě standardních nákladů a standardních předpokladů ztráty příjmů. Členské státy zajistí, aby výpočty:
a)
obsahovaly pouze ověřitelné údaje;
b)
byly založeny na hodnotách stanovených na základě náležitého odborného posouzení;
c)
jasně uváděly zdroj těchto hodnot;
d)
byly odlišeny tak, aby případně braly v úvahu regionální nebo místní podmínky.
Prémie se vyplácí na osázenou plochu vymezenou v souladu s čl. 75 odst. 1 tohoto nařízení.
Oddíl 4
Vzájemné fondy
Článek 15
Výše podpory
Opatření uvedené v článku 13 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy do svých programů podpory zavést podle těchto pravidel:
a)
doba podpory nesmí přesáhnout tři roky;
b)
podpora na správní náklady na zřizování vzájemných fondů je v prvním, druhém a třetím roce provozu vzájemného fondu omezena na tento podíl z příspěvku producentů do vzájemného fondu za první, druhý a třetí rok jeho provozu:
i)
10 %, 8 % a 4 % v členských státech, které přistoupily ke Společenství dne 1. května 2004 nebo později;
ii)
5 %, 4 % a 2 % v ostatních členských státech;
c)
členské státy mohou stanovit strop pro částky správních nákladů, které lze získat za vytvoření vzájemných fondů;
d)
členské státy přijmou prováděcí pravidla k uvedenému opatření.
Oddíl 5
Pojištění sklizně
Článek 16
Podmínky způsobilosti
Opatření uvedené v článku 14 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy do svých programů podpory zavést podle těchto pravidel:
a)
pokud jde o opatření k pojištění sklizně, členské státy přijmou podrobná ustanovení k provádění uvedených opatření, včetně ustanovení nezbytných k zajištění toho, aby opatření k pojištění sklizně nenarušila hospodářskou soutěž na pojistném trhu;
b)
producenti, kteří žádají o režim, předloží svoji pojistnou smlouvu vnitrostátním úřadům, aby mohly členské státy splnit podmínku uvedenou v čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008;
c)
aby byly dodrženy podmínky uvedené v čl. 14 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008, stanoví členské státy strop částek, které lze získat na podporu. Členské státy mohou případně stanovit tuto výši na základě standardních nákladů a standardních předpokladů ztráty příjmů. Členské státy zajistí, aby výpočty:
i)
obsahovaly pouze ověřitelné údaje;
ii)
byly založeny na hodnotách stanovených na základě náležitého odborného posouzení;
iii)
jasně uváděly zdroj těchto hodnot;
iv)
byly odlišeny tak, aby případně braly v úvahu regionální nebo místní podmínky.
Pro účely článku 14 nařízení (ES) č. 479/2008 má spojení „nepříznivý klimatický jev srovnatelný s přírodní pohromou“ stejný význam jako v čl. 2 odst. 8 nařízení Komise (ES) č. 1857/2006.
V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na pojištění sklizně, uvedou informace o této podpoře v příslušné části příloh I, V a VII tohoto nařízení.
Oddíl 6
Investice
Článek 17
Způsobilá opatření
Investice, na něž byla poskytnuta podpora, jsou v souladu s normami Společenství platnými pro dotčené investice.
Způsobilé výdaje jsou výdaje na:
a)
výstavbu, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku;
b)
nákup, včetně nákupu na leasing, nových strojů a vybavení včetně počítačového softwaru až do tržní hodnoty aktiva; ostatní náklady spojené s leasingovou smlouvou, například marže pronajímatele, náklady na refinancování úroků, režijní náklady a náklady na pojištění, nejsou způsobilými výdaji;
c)
obecné náklady spojené s výdaji podle písmen a) a b), jako poplatky za architekty, inženýry a konzultace, studie proveditelnosti, získání patentových práv a licencí.
V náležitě zdůvodněných případech odchylně od písmene b) a pouze pro mikropodniky a malé a střední podniky ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES (14) mohou členské státy stanovit podmínky, za nichž lze za způsobilé považovat výdaje na nákup použitého vybavení.
Jednoduché investice na obnovu nejsou způsobilým výdajem, aby bylo zajištěno, že cíl opatření, tj. lepší přizpůsobení tržní poptávce a zvýšení konkurenceschopnosti, je uvedenými investicemi v rámci zpracovatelského řetězce splněn.
Článek 18
Způsobilá opatření pro vývoj nových výrobků
Náklady na vývoj nových výrobků, postupů a technologií podle čl. 15 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 479/2008 se týkají přípravných operací, například navrhování, vývoje a zkoušek výrobků, procesů nebo technologií, jakož i hmotných nebo nehmotných investic s nimi souvisejících, před použitím nově vytvořených výrobků, procesů a technologií pro obchodní účely.
Jednoduché investice na obnovu nejsou způsobilým výdajem, aby bylo zajištěno, že cíl opatření, tj. lepší přizpůsobení tržní poptávce a zvýšení konkurenceschopnosti, je těmito podporami splněn.
Článek 19
Finanční řízení
S výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003, k nimž dojde v období, kdy musí být investice uskutečněna, se podpora vyplácí až poté, co je ověřeno, že všechny investice, jichž se týká žádost o podporu, byly provedeny a na místě zkontrolovány.
Příjemci podpory na investice mohou požádat příslušné platební agentury o výplatu zálohy, je-li tato možnost uvedena ve vnitrostátním programu podpory.
Částka zálohy nepřekročí 20 % veřejné podpory související s investicí a podmínkou jejího vyplacení je poskytnutí bankovní záruky nebo rovnocenné záruky ve výši 110 % částky zálohy.
Záruka je uvolněna, jakmile příslušná platební agentura zjistí, že částka skutečných výdajů odpovídajících veřejné podpoře na investici přesahuje částku zálohy.
Článek 20
Slučitelnost a soudržnost
Podpora se neposkytuje na akce v rámci uvádění výrobků na trh, na které byla poskytnuta podpora podle článku 10 nařízení (ES) č. 479/2008.
V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na investice, sdělí tuto skutečnost v příslušné části formulářů uvedených v přílohách I, V a VII tohoto nařízení.
Oddíl 7
Odstranění vedlejších výrobků
Článek 21
Stanovení minimálního procentního obsahu alkoholu
1. S výhradou bodu 1 přílohy VI části D nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví členské státy objem alkoholu, který musí obsahovat vedlejší výrobky, ve vztahu k objemu alkoholu obsaženému v získaném víně. Členské státy mohou přizpůsobit minimální procento alkoholu na základě objektivních a nediskriminujících kritérií.
2. Nebude-li dosaženo procenta stanoveného členskými státy při uplatnění odstavce 1, musí příslušná osoba podléhající této povinnosti dodat odpovídající množství vína ze své vlastní produkce, aby se dosáhlo uvedeného procentního obsahu.
3. K určení objemu alkoholu obsaženého ve vedlejších výrobcích ve vztahu k objemu alkoholu obsaženému v získaném víně se stanoví v různých vinařských zónách paušální přirozený obsah alkoholu v % objemových takto:
a)
8,0 % pro zónu A;
b)
8,5 % pro zónu B;
c)
9,0 % pro zónu C I;
d)
9,5 % pro zónu C II;
e)
10,0 % pro zónu C III.
Článek 22
Odstranění vedlejších výrobků
Producenti jsou povinni pod dozorem stáhnout vedlejší výrobky výroby vína nebo jiného zpracování hroznů za těchto podmínek:
a)
vedlejší výrobky jsou staženy neprodleně a nejpozději do konce hospodářského roku, kdy byly získány; členské státy mohou stanovit dřívější termín; stažení vedlejších výrobků se s údajem o odhadovaném množství zaznamená do evidence vedené podle čl. 112 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008, nebo jej potvrdí příslušný orgán;
b)
při stažení vedlejších výrobků jsou dodrženy platné právní předpisy Společenství, a zejména právní předpisy týkající se ochrany životního prostředí.
Stažení vinného kalu je považováno za uskutečněné, pokud kaly byly denaturovány, aby se zamezilo jejich užití při vinifikaci, a pokud je dodání takto denaturovaných kalů třetím stranám zaznamenáno do evidence vedené v souladu s čl. 112 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění kontroly těchto transakcí. Mohou zavést systém předchozího uznání dotčených třetích stran.
Členské státy mohou rozhodnout, že producenti, kteří v průběhu dotyčného hospodářského roku nevyrobí sami více než 25 hektolitrů vína nebo moštu na svých pozemcích, nemusí své vedlejší výrobky stahovat.
Článek 23
Odstranění vedlejších výrobků destilací
1. Producenti mohou splnit povinnost odstranit část nebo celé množství vedlejších výrobků vinifikace nebo jiného zpracování hroznů dodáním vedlejších výrobků k destilaci.
2. Členské státy mohou požadovat, aby bylo dodání části nebo celého množství vedlejších výrobků vinifikace nebo jiného zpracování hroznů k destilaci povinné pro všechny nebo některé producenty na základě objektivních a nediskriminujících kritérií. Tuto povinnost lze též splnit dodáním vína pro výrobu octa.
3. Příslušné členské státy mohou zavést systém certifikace palíren postupem, který stanoví.
Článek 24
Účel podpory
1. Podpora uvedená v článku 16 nařízení (ES) č. 479/2008 se vyplácí pod podmínkou uvedenou v odstavci 3 a v rámci omezení odst. 1 druhého pododstavce téhož článku palírnám, které zpracovávají výrobky dodané k destilaci na surový alkohol s obsahem alkoholu nejméně 92 % objemových.
2. Příslušná podpora zahrnuje jednorázovou částku určenou k náhradě nákladů na sběr těchto výrobků, která je z palírny převedena producentovi, pokud příslušné náklady nese producent.
3. Členské státy mohou stanovit, že bude podpora poskytnuta předem, pokud příjemce složil jistotu.
4. Členské státy přijmou prováděcí pravidla k opatření stanovenému v tomto článku.
Článek 25
Částka podpory
1. Maximální částka podpory uvedené v článku 16 nařízení (ES) č. 479/2008 vyplácené palírnám se stanoví na procento objemové a na hektolitr takto:
a)
u surového alkoholu získaného z matolin: 1,1 EUR na % objemové a hektolitr;
b)
u surového alkoholu získaného z vína a vinného kalu: 0,5 EUR na % objemové a hektolitr.
2. Členské státy stanoví v rámci omezení stanovených v odstavci 1 na základě objektivních a nediskriminujících kritérií částku podpory a výši jednorázové náhrady za náklady na sběr uvedené v čl. 24 odst. 2 a sdělí je Komisi v příslušné části formulářů v přílohách I, V a VII. Tyto částky lze na základě objektivních a nediskriminujících kritérií upravit podle různých typů produkce.
Oddíl 8
Destilace na konzumní alkohol
Článek 26
Účel podpory
1. Podpora uvedená v článku 17 nařízení (ES) č. 479/2008 se poskytne za podmínek uvedených v uvedeném nařízení na základě objektivních a nediskriminujících kritérií producentům, jejichž produkce je určena ke konečnému užití pro produkci vinných destilátů pro odvětví konzumního alkoholu.
2. Podporu lze vyplatit producentům vína, kteří sami nejsou producenty hroznů.
3. Členské státy mohou stanovit, že bude podpora poskytnuta předem, pokud příjemce složil jistotu.
4. Členské státy přijmou prováděcí pravidla k opatření stanovenému v tomto článku.
Článek 27
Částka podpory
Členské státy stanoví částku podpory na hektar a sdělí ji Komisi v příslušné části příloh I, V a VII. Tyto částky mohou být na základě objektivních a nediskriminujících kritérií upraveny, zejména podle oblasti produkce a podmínek produkce.
Oddíl 9
Nouzová destilace
Článek 28
Definice opatření
1. S výhradou podmínky uvedené v čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 a v rámci dostupných prostředků rozpočtu uvedených v odstavcích 4 a 5 téhož článku členské státy, které zahájí nouzovou destilaci na celém svém území nebo na jeho částech u jedné nebo více kategorií vína na základě objektivních a nediskriminujících kritérií, informují o této skutečnosti Komisi prostřednictvím úpravy svých programů podpory.
2. Členské státy mohou požadovat, aby byla tato destilace povinná pro všechny nebo některé jejich producenty na základě objektivních a nediskriminujících kritérií.
3. Členské státy přijmou prováděcí pravidla k opatření stanovenému v tomto článku.
Článek 29
Způsoby podpory
1. Podpora uvedená v článku 18 nařízení (ES) č. 479/2008 se vyplatí pod podmínkou uvedenou v odstavci 3 téhož článku palírnám, které zpracovávají víno na surový alkohol s obsahem alkoholu nejméně 92 % objemových.
2. Podpora může zahrnovat minimální cenu, kterou palírny převedou producentům vína.
3. Členské státy mohou stanovit, že bude podpora poskytnuta předem, pokud příjemce složil jistotu.
Článek 30
Částka podpory
1. Členské státy stanoví částku podpory a případně minimální cenu pro producenty vína uvedenou v článku 29 tohoto nařízení a sdělí je Komisi v příslušné části formulářů v přílohách I, V a VII. Tyto částky lze upravit, zejména podle oblasti produkce a kategorie vína, na základě objektivních a nediskriminujících kritérií. V každém případě se podpora stanoví tak, aby cena zaplacená producentům vína nepřekročila tržní cenu v odpovídající oblasti produkce a kategorii vína.
2. V případě potřeby sníží členské státy odpovídajícím způsobem minimální cenu producentům, jimž byla poskytnuta podpora uvedená v článku 19 nařízení (ES) č. 479/2008, u vín, jejichž obsah alkoholu byl zvýšen přidáním sacharózy nebo moštu.
Článek 31
Vnitrostátní podpora
V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na nouzovou destilaci, zaznamenají údaje o všech žádostech a jejich výsledcích. Tyto informace sdělí v příslušném řádku v přílohách II, III a IV.
Oddíl 10
Používání zahuštěného hroznového moštu
Článek 32
Účel podpory
1. Podpora podle článku 19 nařízení (ES) č. 479/2008 se poskytuje výrobcům vína, kteří používají ve Společenství vyrobený zahuštěný hroznový mošt a rektifikovaný moštový koncentrát ke zvýšení přirozeného obsahu alkoholu ve výrobcích uvedených v příloze V části A nařízení (ES) č. 479/2008.
2. Členské státy mohou stanovit, že bude podpora poskytnuta předem, pokud příjemce složil jistotu.
3. Členské státy přijmou prováděcí pravidla k opatření stanovenému v tomto článku.
Článek 33
Částka podpory
1. Maximální částka podpory uvedené v čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 se stanoví na % objemová možného obsahu alkoholu a hektolitr pro tyto kategorie výrobků takto:
a)
zahuštěný hroznový mošt: 1,699 EUR na % objemové a hektolitr,
b)
rektifikovaný moštový koncentrát z hroznů: 2,206 EUR na % objemové a hektolitr.
2. Členské státy stanoví v rámci omezení stanovených v odstavci 1 na základě objektivních a nediskriminujících kritérií částku podpory pro každou kategorii výrobků a sdělí ji Komisi v příslušné části formulářů uvedených v přílohách I, V a VII. Tyto částky lze přizpůsobit podle regionů nebo vinařských oblastí na základě objektivních a nediskriminujících kritérií.
3. Možný obsah alkoholu výrobků uvedených v odstavci 1 se stanoví tak, že se údaje z převodní tabulky v příloze I nařízení (ES) č. 1623/2000 použijí na hodnoty získané refraktometrickou metodou při 20° C podle metody stanovené v příloze nařízení Komise (ES) č. 558/93 (15). V kontrolách prováděných příslušnými orgány je přípustná odchylka 0,2 % objemového.
Článek 34
Kontroly
Příslušné orgány členských států učiní všechna nezbytná opatření k zajištění kontrol potřebných pro ověření zejména identity a objemu výrobku použitého pro zvýšení obsahu alkoholu a dodržení přílohy V částí A a B nařízení (ES) č. 479/2008.
KAPITOLA III
Podávání zpráv, hodnocení a obecná ustanovení
Článek 35
Podávání zpráv a hodnocení
1. Zprávu uvedenou v čl. 21 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 předloží členské státy Komisi prostřednictvím formuláře v příloze V a v příloze VI tohoto nařízení. Informace obsažené v příslušných tabulkách uvádějí údaje o opatřeních programu podpory pro každý rok:
a)
výkaz výdajů podle rozpočtových roků již vzniklých v programovém období, které nesmí v žádném případě překročit limit celkové finanční částky přidělené členskému státu podle přílohy II nařízení (ES) č. 479/2008;
b)
odhady podpory pro následné rozpočtové roky do konce plánovaného období provádění programu podpory až do limitu celkové finanční částky přidělené členskému státu podle přílohy II nařízení (ES) č. 479/2008 a v souladu s aktuálními předloženými podklady podle článku 3 tohoto nařízení.
2. Ve stejném sdělení uvedou členské státy technické údaje týkající se provádění opatření v rámci programu podpory na formuláři uvedeném v příloze VII. Údaje o provádění propagačního opatření uvedou členské státy na formuláři v příloze VIII.
3. Odkazy na určitý rozpočtový rok jsou považovány za odkazy na platby členského státu uskutečněné mezi 16. říjnem daného roku a 15. říjnem roku následujícího.
4. Zprávy podle čl. 21 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 podávají členské státy Komisi zprávy na tomtéž formuláři uvedeném v příloze V a v příloze VI tohoto nařízení. Kromě toho jsou v závěrech uvedeny tyto údaje:
-
C1: Hodnocení nákladů a přínosů programu podpory;
-
C2: Způsoby zvyšování účinnosti programu podpory.
5. Členské státy sdělí Komisi opatření přijatá pro zajištění souladu s ustanoveními uvedenými v čl. 9 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 písm. d). Sdělení je zpracováno na formuláři v příloze VIIIa a VIIIb.
6. Členské státy uvedené v čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 nemají povinnost předkládat formuláře uvedené v přílohách V, VI, VII, VIII, VIIIa a VIIIb tohoto nařízení.
7. Členské státy vedou záznamy o všech programech podpory, včetně pozměněných, a o všech opatřeních prováděných v rámci programů.
Článek 36
Vyloučení
Finanční podpora z vnitrostátních programů podpory nesmí být poskytnuta producentům s protiprávně osázenými plochami uvedenými v článcích 85 a 86 nařízení (ES) č. 479/2008 a na plochy určené k založení porostů za účelem produkce roubů uvedené v čl. 60 odst. 3 tohoto nařízení.
Článek 37
Odklad platby příjemcům
Pro každé opatření s výjimkou článku 9 nařízení (ES) č. 479/2008 členské státy:
a)
stanoví lhůtu pro podání žádosti;
b)
po datu podání platné a úplné žádosti vyplatí podporu příjemcům:
i)
do sedmi měsíců na opatření, která lze dokončit a zkontrolovat v rámci jednoho roku;
ii)
v přiměřené lhůtě, kterou stanoví členské státy a sdělí Komisi v příslušných částech přílohy I, na opatření, která nelze dokončit a zkontrolovat v rámci jednoho roku.
HLAVA III
OBCHOD SE TŘETÍMI ZEMĚMI
KAPITOLA I
Vstupní cena hroznové šťávy a hroznového moštu
Článek 38
Definice
Pro účely této hlavy se „zásilkou“ rozumí množství výrobku zaslané jedním odesílatelem jednomu příjemci v rámci jednoho celního prohlášení předloženého za účelem propuštění do volného oběhu. Každé prohlášení může zahrnovat pouze zboží téhož původu podle článků 23 a 24 nařízení (EHS) č. 2913/92 (16) a téhož kódu kombinované nomenklatury.
Článek 39
Prověřování jednotlivých zásilek
1. U výrobků kódů KN 2009 61, 2009 69 a 2204 30 uvedených v příloze I části III oddílu I přílohy 2 společného celního sazebníku, které podléhají opatření pro vstupní cenu, se skutečná celní hodnota prověřuje kontrolou každé zásilky.
2. Vstupní cena v příloze 2 nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (17) pro výrobky uvedené v odstavci 1 se stanoví na základě celní hodnoty.
KAPITOLA II
Osvědčení a zpráva o rozboru pro víno, hroznovou šťávu a hroznový mošt při dovozu
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 40
Požadované doklady
Osvědčení a zpráva o výsledku rozboru podle čl. 82 odst. 3 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 479/2008 tvoří jediný doklad, jehož:
a)
část „osvědčení“ je vystavena subjektem třetí země, ze které výrobek pochází;
b)
část „zpráva o výsledku rozboru“ je vystavena úřední laboratoří uznanou třetí zemí, ze které výrobek pochází.
Článek 41
Obsah zprávy o výsledku rozboru
Zpráva o výsledku rozboru obsahuje tyto údaje:
a)
pro víno a částečně zkvašený hroznový mošt:
i)
celkový obsah alkoholu v % objemových;
ii)
skutečný obsah alkoholu v % objemových;
b)
pro hroznový mošt a hroznovou šťávu: hustotu;
c)
pro víno, hroznový mošt a hroznovou šťávu:
i)
celkový suchý extrakt;
ii)
celkový obsah kyselin;
iii)
obsah těkavých kyselin;
iv)
obsah kyseliny citronové;
v)
celkový obsah oxidu siřičitého;
vi)
přítomnost odrůd získaných mezidruhovým křížením (přímé pěstitelské hybridy nebo jiné odrůdy, které nepatří k druhu Vitis vinifera).
Článek 42
Výjimky
1. Osvědčení ani zpráva o výsledku rozboru se nemusí předkládat u výrobků pocházejících a dovážených ze třetích zemí v nádobách o objemu nejvýše pět litrů, označených etiketou a opatřených jednorázovým uzávěrem, jestliže celkové přepravované množství, které může být tvořeno vícero jednotlivými zásilkami, není větší než 100 litrů.
2. V případě, že výrobky nesplňují podmínky stanovené v odstavci 1, nemusí se osvědčení a zpráva o výsledku rozboru předkládat pro:
a)
víno, hroznový mošt a hroznovou šťávu v množství nejvýše 30 litrů na cestujícího, přepravované v jeho osobních zavazadlech ve smyslu článku 45 nařízení Rady (EHS) č. 918/83 (18);
b)
víno v množství nejvýše 30 litrů na zásilku odesílanou soukromou osobou jiné soukromé osobě ve smyslu článku 29 nařízení (EHS) č. 918/83;
c)
víno a hroznovou šťávu, které jsou součástí osobního majetku soukromých osob při přenesení jejich obvyklého místa pobytu z nějaké třetí země na území Společenství ve smyslu článku 2 nařízení (EHS) č. 918/83;
d)
víno a hroznovou šťávu pro veletrhy podle článku 95 nařízení (EHS) č. 918/83, pokud jsou příslušné výrobky přepravovány v nádobách o objemu nejvýše dva litry, označených etiketou a opatřených jednorázovým uzávěrem;
e)
víno, hroznový mošt a hroznovou šťávu v jiných nádobách dovážené pro účely vědeckotechnických pokusů v množství nejvýše 100 litrů;
f)
víno a hroznovou šťávu dovážené v souladu s ustanoveními Vídeňské úmluvy o diplomatických stycích ze dne 18. dubna 1961, Vídeňské úmluvy o konzulárních stycích ze dne 24. dubna 1963, jiných konzulárních úmluv nebo Newyorské úmluvy o zvláštních misích ze dne 16. prosince 1969;
g)
víno a hroznovou šťávu uskladněné na palubě lodí a letadel v mezinárodní přepravě;
h)
víno a hroznovou šťávu pocházející z Evropského společenství a plněné do lahví na jeho území, vyvezené do třetí země, vrácené na celní území Společenství a propuštěné do volného oběhu.
Oddíl 2
Požadavky a pravidla vyplňování a používání osvědčení a zprávy o výsledku rozboru při dovozu vína, hroznové šťávy a hroznového moštu
Článek 43
Doklad V I 1
1. Osvědčení a zpráva o výsledku rozboru pro každou zásilku určenou pro dovoz do Společenství se vyplňují na samostatném dokladu V I 1.
Doklad uvedený v prvním pododstavci se vyplňuje na formuláři V I 1, který odpovídá vzoru z přílohy IX. Je podepsán odpovědným pracovníkem úředního subjektu a odpovědným pracovníkem uznané laboratoře podle článku 48.
2. Není-li dotyčný výrobek určen k přímé lidské spotřebě, není nutné vyplňovat část zprávy o výsledku rozboru na formuláři V I 1.
Jestliže je víno přepravováno v nádobách o objemu nejvýše 60 litrů, označených etiketou a opatřených jednorázovým uzávěrem, a pokud pochází ze země uvedené v příloze XII, která poskytla zvláštní záruky přijaté Společenstvím, musí být v části zprávy o výsledku rozboru na formuláři V I 1 vyplněny pouze tyto údaje:
a)
skutečný obsah alkoholu v % objemových,
b)
celkový obsah kyselin,
c)
celkový obsah oxidu siřičitého.
Článek 44
Popis dokladů
1. Formuláře V I 1 se skládají z jednoho prvopisu a jednoho průpisu, které se vyplňují na stroji nebo ručně.
2. Formulář V I 2 je výpisem vyhotoveným podle vzoru uvedeného v příloze X, obsahuje údaje z dokladu V I 1 nebo jiného výpisu V I 2 a je opatřen razítkem celního úřadu ve Společenství. Formuláře V I 2 sestávají z jednoho prvopisu a dvou průpisů.
3. Doklady V I 1 a výpisy V I 2 musí splňovat technické podmínky podle přílohy XI.
4. Prvopis i průpis se přikládají k výrobku. Formuláře V I 1 a V I 2 se vyplňují na stroji nebo ručně nebo podobnými technickými prostředky uznávanými úředním subjektem. Ručně vyplňované formuláře se vyplňují perem nebo propisovací tužkou a hůlkovým písmem. Není povoleno vymazávání nebo přepisování údajů. Případné změny je nutno provést přeškrtnutím chybných údajů a případně vložením nových údajů. Každá takto provedená změna musí být potvrzena osobou, která ji provedla, a opatřena razítkem úředního subjektu, laboratoře nebo celních orgánů.
5. Doklady V I 1 a výpisy V I 2 mají pořadové číslo, které v případě dokladů V I 1 přiděluje úřední subjekt, jehož odpovědný pracovník podepisuje osvědčení, a v případě výpisů V I 2 celní úřad, který je opatří razítkem v souladu s čl. 47 odst. 2 a 3.
6. Aniž jsou dotčeny odstavce 2, 3, 4 a 5, doklady V I 1 a V I 2 mohou být vydávány a používány za pomoci systémů elektronického zpracování dat v souladu s prováděcími pravidly stanovenými příslušnými orgány členských států. Obsah elektronické podoby dokladů V I 1 a V I 2 musí být stejný jako obsah dokladů v listinné podobě.
Článek 45
Zjednodušený postup
1. Za osvědčení nebo zprávy o výsledku rozboru vydané subjekty a laboratořemi uvedenými na seznamu podle článku 48 se rovněž považují doklady V I 1 vyplněné producenty vína ve třetích zemích uvedených v příloze XII, které poskytly zvláštní záruky, jež Společenství přijalo, jestliže uvedení producenti obdrželi jednotlivě schválení od příslušných orgánů dotyčných třetích zemí a podléhají kontrole těchto orgánů.
2. Schválení producenti uvedení v odstavci 1 použijí formulář V I 1, kde v bodě 9 uvádí název a adresu úředního subjektu třetí země, jenž jim schválení udělil. Producenti při vyplňování formuláře dále udávají:
a)
v bodě 1 svůj název, adresu a registrační číslo ve třetí zemi uvedené v příloze XII,
b)
v bodě 10 alespoň údaje uvedené v čl. 43 odst. 2.
Producenti se podepisují na určeném místě v bodě 9 a 10, přičemž se vyškrtnou slova „jméno a funkce odpovědného pracovníka“.
Razítko, název ani adresa laboratoře se nepožadují.
Článek 46
Odchylky
Ustanovení čl. 43 odst. 2 a článku 45 se nemusí použít v případě, že výrobky, na které se tato opatření vztahují, byly předmětem podvodného jednání, které může ohrozit zdraví spotřebitelů, nebo enologických postupů, které nejsou uvedeny v čl. 82 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 47
Používání
1. Po dokončení celních formalit požadovaných pro propuštění zásilky, na niž se vztahují prvopis a průpis dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2, do volného oběhu se tento prvopis a průpis předají příslušným orgánům členského státu, ve kterém byly vyřízeny celní formality.
Uvedené orgány v případě potřeby podepíší zadní stranu dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2. Prvopis vrátí příslušné osobě a průpis tohoto dokladu uchovají nejméně po dobu pěti let.
2. Jestliže je zásilka před propuštěním do volného oběhu v celku posílána dále, předá nový odesílatel celním orgánům, které na zásilku dohlížejí, doklad V I 1 nebo výpis V I 2 vztahující se k dané zásilce a případně také formulář V I 2 vyplněný následně.
Poté, co tyto orgány ověří, že údaje uvedené v dokladu V I 1 souhlasí s údaji uvedenými na formuláři V I 2 nebo že údaje uvedené ve výpisu V I 2 souhlasí s údaji uvedenými na formuláři V I 2 vyplněném následně, opatří formulář V I 2 razítkem, čímž se tento formulář stane rovnocenným s výpisem V I 2, a příslušně potvrdí tento doklad nebo předchozí výpis. Orgány vrátí výpis a prvopis dokladu V I 1 nebo předchozí výpis V I 2 novému odesílateli a uchovávají průpis dokladu nebo předchozího výpisu po dobu nejméně pěti let.
Formulář V I 2 není však nutné vyplňovat, vyváží-li se zásilka výrobku opětně do třetí země.
3. Je-li zásilka před propuštěním do volného oběhu rozdělena, předá příslušná osoba celním orgánům, které na zásilku dohlížejí, prvopis a průpis dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2 k této zásilce, která se rozděluje, společně s formulářem V I 2 a dvěma následně vyplněnými průpisy pro každou novou zásilku.
Poté, co tyto orgány ověří, že údaje uvedené v dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2 souhlasí s údaji uvedenými ve formuláři V I 2 následně vyplněném pro každou novou zásilku, opatří tento formulář razítkem, čímž se stává rovnocenným s výpisem V I 2, a příslušně potvrdí zadní stranu dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2, podle kterého byl vystaven. Příslušné osobě vrátí výpis V I 2 společně s dokladem V I 1 nebo následně vyplněným výpisem V I 2 a uchovávají průpisy všech těchto dokladů po dobu nejméně pěti let.
Článek 48
Seznam příslušných subjektů
1. Komise na základě sdělení příslušných orgánů třetích zemí vypracuje a aktualizuje seznamy názvů a adres úředních subjektů, laboratoří a producentů vína, kteří jsou oprávněni k vystavení dokladu V I 1. Komise názvy a adresy těchto úředních subjektů a laboratoří zveřejňuje na internetu.
2. Sdělení příslušných orgánů třetích zemí uvedené v odstavci 1 obsahuje:
a)
názvy a adresy úředních subjektů a laboratoří schválených nebo jmenovaných k vydávání dokladů V I 1,
b)
názvy, adresy a úřední registrační čísla producentů vína, kteří byli oprávněni k vydávání dokladů V I 1.
Seznamy uvedené v odstavci 1 obsahují pouze příslušné subjekty a laboratoře uvedené v tomto odstavci prvním pododstavci písm. a), které byly příslušnými orgány dotyčné třetí země oprávněny poskytovat Komisi a členským státům na žádost jakékoli údaje potřebné k posouzení údajů uvedených v dokladu.
3. Seznamy se aktualizují, zejména v případě změny adresy a/nebo názvů subjektů nebo laboratoří.
Článek 49
Nepřímý dovoz
Vyváží-li se víno ze třetí země, na jejímž území bylo vyrobeno (dále jen „země původu“), do jiné třetí země (dále jen „vyvážející země“), ze které se následně vyváží do Společenství, mohou příslušné orgány vyvážející země vyplnit doklad V I 1 pro příslušné víno na základě dokladu V I 1 nebo rovnocenného dokladu vyplněného příslušnými orgány země původu, aniž musí provést další rozbor vína, je-li víno:
a)
již naplněno do lahví a označeno etiketami v zemi původu a zůstává v tomto stavu; nebo
b)
vyváženo hromadně ze země původu a plněno a označeno etiketami ve vyvážející zemi bez dalšího zpracování.
Příslušný orgán vyvážející země v dokladu V I 1 osvědčí, že jde o víno uvedené v prvním pododstavci a že splňuje podmínky uvedeného ustanovení.
Prvopis nebo ověřený opis dokladu V I 1 nebo rovnocenného dokladu země původu se připojuje k dokladu V I 1 vyvážející země.
Zeměmi původu jsou ve smyslu tohoto článku pouze země na seznamu subjektů a laboratoří oprávněných třetími zeměmi k vystavení průvodních dokladů k jednotlivým zásilkám dováženého vína, který byl zveřejněn podle čl. 48 odst. 1.
Článek 50
Zvláštní pravidla pro některá vína
1. U likérového vína a alkoholizovaného vína pro destilaci se doklady V I 1 uznávají za platné pouze v případě, že úřední subjekt uvedený v článku 48 zapsal do bodu 14 toto:
„Osvědčuje se, že alkohol přidaný do tohoto vína je vinného původu“.
Tento záznam je doplněn těmito údaji:
a)
úplným názvem a adresou subjektu, který doklad vydal;
b)
podpisem odpovědného pracovníka tohoto subjektu;
c)
razítkem tohoto subjektu.
2. Doklad V I 1 lze použít jako osvědčení, že dovezené víno má zeměpisné označení v souladu s Dohodou o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (TRIPS) Světové obchodní organizace (WTO) nebo právními předpisy Společenství o zeměpisných označeních nebo s dohodou o uznání a ochraně zeměpisných označení mezi Evropským společenstvím a třetí zemí, z níž víno pochází.
V tomto případě se v bodě 14 uvede tento text:
„Osvědčuje se, že víno s tímto dokladem bylo vyrobeno ve vinařské oblasti … a bylo mu uděleno zeměpisné označení uvedené v bodě 6 v souladu s předpisy země původu“.
Tento záznam je doplněn údaji podle odst. 1 druhého pododstavce.
Článek 51
Shoda dovážených vín
Mají-li příslušné orgány členského státu podezření, že výrobek pocházející ze třetí země neodpovídá čl. 82 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 479/2008, uvědomí o tom neprodleně Komisi.
KAPITOLA III
Zvláštní ustanovení pro vývoz
Článek 52
Oznámení úředních subjektů
1. Členské státy zašlou Komisi seznamy úředních nebo úředně uznaných subjektů, které navrhují k vydávání osvědčení potvrzujících, že dotyčné víno splňuje podmínky přístupu ke koncesím stanoveným v dohodách se třetími zeměmi.
2. Komise jménem Společenství spolupracuje s dotyčnou třetí zemí na vypracování a výměně seznamu úředních subjektů oprávněných vydávat osvědčení uvedená v odstavci 1 a rovnocenné osvědčení vydané dotyčnou třetí zemí.
3. Komise seznam uvedený v odstavci 2 zveřejní a pravidelně aktualizuje.
KAPITOLA IV
Přechodná ustanovení
Článek 53
Shoda dokladů V I 1 a V I 2
Doklady V I 1 a V I 2, které byly v době uvedení do oběhu ve shodě s platnými předpisy, ale v důsledku použitelnosti tohoto nařízení jim již neodpovídají, mohou být používány do 31. prosince 2008.
Článek 54
Uvolnění jistoty
Na žádost zúčastněných stran se jistoty složené na vydání dovozních nebo vývozních licencí uvolní počínaje 1. srpnem 2008, pokud platnost těchto licencí do tohoto data neuplynula.
HLAVA IV
PRODUKČNÍ POTENCIÁL
KAPITOLA I
Protiprávní výsadba
Článek 55
Sankce za nesplnění povinnosti klučení
1. Sankce uvedené v čl. 85 odst. 3 a čl. 86 odst. 4 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 479/2008 se stanoví tak, aby zajišťovaly náležitý postih za porušení dotyčných ustanovení.
Aniž jsou dotčeny případné dřívější sankce uložené členskými státy, stanoví členské státy sankce uvedené v čl. 85 odst. 3 a čl. 86 odst. 4 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 479/2008 na základě těchto zásad:
a)
základní finanční sankce je uložena ve výši nejméně 12 000 EUR na hektar,
b)
členské státy mohou uvedenou sankci zvýšit na základě obchodní hodnoty vína produkovaného na dotčených vinicích.
2. Členské státy uloží sankci uvedenou v čl. 85 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008:
a)
za protiprávní výsadbu existující v době vstoupení tohoto nařízení v platnost poprvé dne 1. ledna 2009;
b)
za protiprávní výsadbu provedenou po vstoupení tohoto nařízení v platnost poprvé s účinností od data této výsadby.
Sankce se znovu ukládá každých 12 měsíců počítáno od uvedených dat a v souladu s kritérii stanovenými v odstavci 1 tohoto článku až do splnění povinnosti klučení.
3. Členské státy uloží sankci uvedenou v čl. 86 odst. 4 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 479/2008 za nesplnění povinnosti klučení poprvé dne 1. července 2010 a poté každých 12 měsíců až do jejího splnění v souladu s kritérii stanovenými v odstavci 1 tohoto článku.
4. Sankce vybrané ve smyslu tohoto článku si ponechají dotyčné členské státy.
Článek 56
Sankce za nedodržení zákazu uvádění do oběhu
1. Sankce uvedené v čl. 87 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 se stanoví tak, aby zajišťovaly náležitý postih ze porušení dotyčných ustanovení.
2. Sankce uvedené v odstavci 1 se uloží dotyčnému producentovi, který má více než 0,1 hektaru plochy vinic, a buď:
a)
nepředloží smlouvu o destilaci ve lhůtě uvedené v čl. 57 odst. 1 druhém pododstavci nebo se tyto smlouvy nevztahují na celou dotyčnou produkci uvedenou v prohlášení o sklizni nebo produkci; nebo
b)
neinformuje příslušný orgán o zamýšlené zelené sklizni ve lhůtě uvedené v čl. 57 odst. 1 třetím pododstavci nebo neprovede zelenou sklizeň uspokojivě.
3. Členské státy uloží sankce uvedené v odstavci 1:
a)
v případě nepředložení smlouvy o destilaci jeden měsíc po uplynutí lhůty stanovené v čl. 57 odst. 1 druhém pododstavci,
b)
v případě nedodržení pravidel týkajících se zelené sklizně dne 1. září dotyčného kalendářního roku.
4. Sankce vybrané ve smyslu tohoto článku si ponechají dotyčné členské státy.
Článek 57
Neuvádění do oběhu nebo destilace
1. V případě čl. 87 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 jsou hrozny nebo výrobky z nich určeny pouze pro:
a)
destilaci výhradně na náklady producenta;
b)
zelenou sklizeň v souladu s definicí v čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 na náklady dotyčného producenta;
c)
spotřebu domácnosti vinaře; tato možnost je přijatelná, pouze nepřesahuje-li plocha vinic daného producenta 0,1 hektaru.
V případě destilace uvedené v prvním pododstavci písm. a):
-
předloží producenti smlouvu o destilaci uvedenou v čl. 87 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 do konce hospodářského roku, kdy byly výrobky vyprodukovány;
-
výrobky vyprodukované před legalizací vinice podle čl. 86 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 podléhají povinnosti destilace.
V případě zelené sklizně uvedené v prvním pododstavci písm. b) informují producenti příslušný orgán předem o svém záměru před datem stanoveným členskými státy podle čl. 12 odst. 1 písm. b). Členské státy kontrolují zelenou sklizeň podle čl. 12 odst. 1 písm. d) tohoto nařízení.
2. Aniž je dotčeno ustanovení odstavce 1, mohou členské státy pro usnadnění kontroly stanovit producentům povinnost oznámit příslušnému orgánu daného členského státu před datem stanoveným členskými státy podle čl. 12 odst. 1 písm. b), kterou z možností uvedených v tomto článku v odstavci 1 prvním pododstavci písm. a) až c) zvolí.
Členské státy mohou také omezit výběr producentů na jednu až dvě možnosti uvedené v odstavci 1 prvním pododstavci písm. a) až c).
3. V případě, že má daný producent vinice, jejichž výrobky lze uvádět na trh, jsou příslušné orgány odpovědné zajistit, aby výrobky z protiprávní výsadby nebyly přidány k výrobkům z těchto ostatních vinic, které jsou uváděny na trh.
Článek 58
Sdělení
1. Členské státy sdělí každoročně Komisi do 1. března plochy, za něž byla placena sankce, a výši sankce, která byla skutečně uložena, v tabulce 1 přílohy XIII. Dále sdělí Komisi své právní předpisy vztahující se na tyto sankce.
2. Není-li v příslušných tabulkách přílohy XIII tohoto nařízení uvedeno jinak, jsou ve sdělení podle čl. 85 odst. 4, čl. 86 odst. 5 a čl. 87 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008 uvedeny údaje za předchozí hospodářský rok.
Pokud jsou sdělení podle čl. 85 odst. 4 a čl. 86 odst. 5 nařízení (ES) č. 479/2008 předkládána poprvé, a to nejpozději do 1. března 2009, informace obsažené v příslušných tabulkách uvádějí:
a)
všechny protiprávní výsadby po 31. srpnu 1998 zjištěné od tohoto data do konce hospodářského roku 2007/2008 a stále nevyklučené do 31. července 2008, jsou-li tyto údaje k dispozici;
b)
všechny protiprávní výsadby provedené před 1. zářím 1998, u nichž byla žádost o legalizaci podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1493/1999 přijata nebo zamítnuta daným členským státem v období mezi 1. srpnem 2007 a 31. červencem 2008.
Pro účely sdělení uvedeného v druhém pododstavci písm. a) se použije tabulka 2 přílohy XIII tohoto nařízení.
Pro účely sdělení uvedeného v druhém pododstavci písm. b) se použije tabulka 4 přílohy XIII tohoto nařízení.
Komise si vyhrazuje právo vyžádat si informace o dotyčné protiprávní výsadbě na základě dříve platných, avšak nesplněných ohlašovacích povinností na základě čl. 2 odst. 7 nařízení (ES) č. 1227/2000.
Pro pozdější každoroční sdělení se použijí tabulky 3, 5, 6 a 7 přílohy XIII tohoto nařízení.
3. Členské státy mohou rozhodnout, zda do sdělení uvedených v odstavci 1 a 2 zahrnou informace týkající se jednotlivých regionů.
Článek 59
Omezení podpůrných opatření pro členské státy
V případě, že členské státy nesdělí v příslušné lhůtě některou z tabulek uvedených v článku 58, kromě tabulky 2, na formuláři uvedeném v příloze XIII tohoto nařízení, obsahující informace uvedené v čl. 85 odst. 4, čl. 86 odst. 5 a čl. 87 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008 a náležitě vyplněnou, může být jejich příděl prostředků na podpůrná opatření uvedená v článku 7 nařízení (ES) č. 479/2008 snížen, jak je uvedeno v čl. 89 písm. a) nařízení (ES) č. 479/2008. Komise může rozhodnout, že podle rozsahu nesplnění uvedené povinnosti propadne za každý měsíc prodlení částka až do celkové výše 1 % přídělu na podpůrná opatření daného členského státu, počínaje hospodářským rokem následujícím po roce, kdy mělo být sdělení učiněno.
KAPITOLA II
Přechodný režim práv na výsadbu
Článek 60
Práva na novou výsadbu
1. Pokud členské státy udělí práva na novou výsadbu pro plochy určené k novým výsadbám, které jsou prováděny v rámci scelování pozemků nebo v rámci vyvlastnění ve veřejném zájmu podle platných vnitrostátních právních předpisů, musí dohlédnout na to, aby tato práva nebyla poskytnuta na plochy, které jsou z hlediska čisté kultury větší než 105 % plochy vinic, které byly předmětem scelování pozemků nebo vyvlastnění ve veřejném zájmu.
2. Pokud členské státy udělí práva na novou výsadbu pro plochy určené k pokusům, výrobky získané z vinných hroznů z těchto ploch nesmí být uváděny na trh během celého období provádění pokusů.
3. Pokud členské státy udělí práva na novou výsadbu pro plochy určené k založení porostů za účelem produkce roubů, nesmí být vinné hrozny z těchto vinic sklízeny nebo musí být zničeny, pokud sklizeny byly, během celého období produkce těchto ploch určených k založení porostů za účelem produkce roubů.
4. Práva na novou výsadbu udělená podle odstavce 2 a 3 jsou platná pouze během období provádění pokusů nebo během období produkce ploch určených k založení porostů za účelem produkce roubů.
Po uplynutí období uvedeného v prvním pododstavci:
a)
použije producent právo na opětovnou výsadbu nebo právo na výsadbu udělené z rezervy, aby mohlo být víno získané z této plochy uváděno na trh; nebo
b)
bude vinná réva na těchto plochách vyklučena. Náklady na toto klučení ponese příslušný producent. Až do vyklučení dotyčné plochy mohou být výrobky získané z vinných hroznů z této plochy uváděny do oběhu pouze za účelem destilace, a to na náklady producenta. Z těchto výrobků nesmí být vyroben alkohol, jehož skutečný obsah alkoholu v % objemových nepřesahuje 80 %.
5. Práva na novou výsadbu udělená před 1. srpnem 2000 pro plochy určené k provádění pokusů nebo plochy určené k založení porostů za účelem produkce roubů a všechny podmínky užívání těchto práv nebo ploch osázených v rámci těchto práv zůstávají v platnosti po dobu provádění pokusů nebo období produkce ploch určených k založení porostů za účelem produkce roubů. Po skončení období provádění pokusů nebo období produkce ploch určených k založení porostů za účelem produkce roubů se na tyto plochy vztahují pravidla v odst. 4 druhém pododstavci.
6. Aby se zamezilo nepřiměřenému administrativnímu zatížení v souvislosti s čl. 91 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 479/2008, může členský stát namísto udělení práv na novou výsadbu stanovit, že plochy, ze kterých jsou víno nebo výrobky z révy vinné určeny výhradně ke spotřebě v domácnosti vinaře, nepodléhají ustanovením o klučení uvedeným v čl. 85 odst. 1 uvedeného nařízení. Členské státy takto mohou učinit pouze tehdy, jestliže:
a)
plocha připadající na jednotlivého vinaře nepřekračuje maximální plochu stanovenou příslušným členským státem, která však nesmí být v žádném případě větší než 0,1 hektaru; a
b)
příslušný vinař nevyrábí víno k obchodním účelům.
7. Uvádění vína nebo výrobků z révy vinné z ploch stanovených v odstavci 6 na trh je zakázáno. Členské státy použijí vhodný systém k dohledu nad tímto zákazem. Jestliže bude zjištěno porušení tohoto zákazu, bude nezávisle na sankcích uložených členským státem použito ustanovení odst. 4 druhého pododstavce písm. b). Členské státy vedou záznamy o všech případech podle tohoto odstavce.
Článek 61
Evidenční a ohlašovací povinnost členských států týkající se práv na novou výsadbu
Členské státy vedou záznamy o všech případech, kdy byla udělena práva na novou výsadbu podle článku 60.
Členské státy sdělí Komisi za každý hospodářský rok tyto údaje:
a)
celková plocha, na kterou byla udělena práva na novou výsadbu podle čl. 60 odst. 1, 2 a 3 a
b)
celková plocha, na kterou byla udělena práva na novou výsadbu podle čl. 91 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008; jestliže však členský stát využije výjimku podle čl. 60 odst. 6 tohoto nařízení, sděluje místo toho odhad příslušné celkové plochy, který je založen na výsledcích prováděného dohledu.
Pro zpracování tohoto sdělení se použije tabulka 8 přílohy XIII. Členské státy mohou rozhodnout, zda do sdělení zahrnou informace týkající se jednotlivých oblastí. Sdělení za předchozí hospodářský rok musí být předáno Komisi nejpozději do 1. března každého roku.
Článek 62
Vyklučení bez vzniku práva na opětovnou výsadbu
Jestliže se vyklučí plocha podle čl. 24 odst. 4, čl. 85 odst. 1 nebo čl. 86 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 nebo čl. 60 odst. 4 druhého pododstavce písm. b) tohoto nařízení, práva na opětovnou výsadbu se neudělují. Práva na opětovnou výsadbu se neudělí rovněž při vyklučení následujících ploch:
a)
plochy vinic, které byly předmětem scelování pozemků nebo vyvlastnění ve veřejném zájmu, pokud byla za tyto plochy udělena práva na novou výsadbu podle čl. 60 odst. 1 tohoto nařízení;
b)
plochy určené k vinohradnickým pokusům během období provádění pokusů;
c)
plochy určené k založení porostů za účelem produkce roubů během produkčního období těchto ploch;
d)
plochy, jejichž produkce je určena výhradně ke spotřebě v rodině vinaře;
e)
plochy, na něž byla poskytnuta prémie za klučení podle čl. 92 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 63
Předem udělená práva na opětovnou výsadbu
1. Podle čl. 92 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy udělit práva na opětovnou výsadbu producentům, kteří se zaváží vyklučit plochu vinic před uplynutím třetího hospodářského roku od osázení nové plochy. To lze učinit pouze tehdy, jestliže daný producent může prokázat, že nevlastní žádná nebo dostatečná práva na výsadbu, která by mohla být použita k osázení celé dotčené plochy révou vinnou. Členský stát neudělí producentu práva ve větším rozsahu, než je třeba k osázení celé dotčené plochy révou vinnou, přičemž se přihlíží k právům, která již producent vlastní. Producent specifikuje příslušnou plochu, která má byt vyklučena.
2. Producent přebírající na sebe závazek podle odstavce 1 složí jistotu. Závazek k vyklučení příslušné plochy je zásadním požadavkem ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85. Výši jistoty stanoví příslušný členský stát na základě objektivních kritérií. Jistota se stanoví v přiměřené a dostatečné výši, aby zamezila producentovi nesplnit svůj závazek.
3. Až do splnění závazku klučení dbají členské státy na to, aby v žádném hospodářském roce nedošlo k souběžné produkci vína k obchodním účelům z ploch určených k vyklučení a z nově vysázených ploch, přičemž zajistí, aby výrobky z hroznů získaných z těchto ploch mohly být uvedeny do oběhu pouze za účelem destilace na náklady producenta. Z těchto výrobků nesmí být vyroben alkohol, jehož skutečný obsah alkoholu v % objemových nepřesahuje 80 %.
4. Pokud nebude závazek klučení splněn během stanovené lhůty, bude s nevyklučenou plochou zacházeno, jako kdyby byla osázena v rozporu s omezením výsadby podle čl. 90 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008.
5. Členské státy kontrolují výsadbu a klučení příslušných ploch.
6. Členské státy vedou záznamy o všech případech, které souvisejí s odstavcem 1 až 5.
Článek 64
Převod práv na opětovnou výsadbu
1. Při uplatňování čl. 92 odst. 5 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy při převodu práv na opětovnou výsadbu mezi podniky použít odpovídající koeficient krácení.
2. Členské státy vedou záznamy o všech převodech práv na opětovnou výsadbu mezi podniky.
Článek 65
Rezervy práv na výsadbu
1. Členské státy dbají na to, aby převod práv přes státní rezervu a/nebo regionální rezervy nevedl na jejich území k všeobecnému nárůstu produkčního potenciálu. V případě potřeby mohou členské státy použít koeficient krácení.
2. Členské státy sdělí Komisi vytvoření státní a/nebo regionální rezervy práv na výsadbu, případně že se rozhodly systém rezerv již nepoužívat.
3. Jestliže se některý členský stát rozhodne nepoužít systém rezerv, musí Komisi prokázat, že na celém jeho území existuje efektivní systém pro správu práv na výsadbu.
4. Členské státy vedou záznamy o všech případech, ve kterých byla udělena práva na výsadbu z rezervy, o všech případech převodu práv na výsadbu z jedné rezervy do jiné a o všech případech, ve kterých byla práva na výsadbu přidělena do rezerv. Zaznamenávají též všechny platby za přidělení práv na výsadbu do rezerv nebo za udělení práv na výsadbu z rezervy.
5. S použitím tabulky 9 přílohy XIII sdělí členské státy Komisi za každý hospodářský rok
a)
práva na výsadbu přidělená do rezerv;
b)
práva na výsadbu udělená z rezervy za úhradu nebo bez úhrady.
Článek 66
Zachování systému práv na výsadbu
Členské státy, které chtějí zachovat zákaz výsadby na svém území nebo jeho části uvedený v čl. 90 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 po 31. prosinci 2015 v souladu s možností stanovenou v čl. 90 odst. 6 uvedeného nařízení, sdělí svůj záměr Komisi do 1. března 2015.
KAPITOLA III
Režim klučení
Článek 67
Způsobilost
1. Prémii za klučení lze poskytnout pouze tehdy, jsou-li k dispozici důkazy, že je dotyčná plocha vinic řádně udržována. Aniž je dotčeno ustanovení o kontrole v čl. 81 odst. 3 tohoto nařízení, požaduje se pro tento účel prohlášení o sklizni podle článku 2 nařízení Komise (ES) č. 1282/2001 (19) nejméně za dva hospodářské roky předcházející vstupu nařízení (ES) č. 479/2008 v platnost a tři hospodářské roky předcházející vyklučení.
2. Bez ohledu na odstavec 1 mohou členské státy stanovit, že producenti, kteří jsou zproštěni povinnosti podávat prohlášení o sklizni podle čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 1282/2001, mohou prokázat svoji produkci hroznů na základě prohlášení uvedeného v čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo prohlášení o produkci uvedeného v čl. 4 odst. 1 zmíněného nařízení.
V případě, že z dostatečně zdůvodněných příčin není k dispozici prohlášení o sklizni ani prohlášení uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo v čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1282/2001, mohou členské státy stanovit alternativní prostředky, aby bylo zajištěno, že byla daná vinice řádně udržována. Členské státy jsou odpovědné za důkladnou kontrolu důvěryhodnosti těchto alternativních prostředků.
3. Před schválením žádosti o platbu zajistí členské státy splnění kritérií způsobilosti podle čl. 100 písm. a), b), d), e) a f) nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 68
Zdůvodnění výjimek
1. Plochy v horských oblastech a na příkrých svazích, které lze prohlásit za nezpůsobilé pro režim klučení podle čl. 104 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008, zahrnují:
a)
horské oblasti v nadmořské výšce alespoň 500 m, s výjimkou náhorních plošin,
b)
plochy se sklonem alespoň 25 %,
c)
plochy s terasami.
2. Sdělení uvedené v čl. 104 odst. 8 nařízení (ES) č. 479/2008 obsahuje orientační údaje o velikosti těchto ploch a předkládá se ve formátu uvedeném v příloze XIV tohoto nařízení.
Článek 69
Výše prémie
1. Aniž jsou dotčeny vnitrostátní podpory, které lze poskytnout podle článku 106 nařízení (ES) č. 479/2008, musí rozmezí prémie poskytnuté podle článku 101 uvedeného nařízení odpovídat rozmezí uvedenému v příloze XV tohoto nařízení.
2. Historický výnos uvedený v čl. 101 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 se stanoví na základě průměrného výnosu daného podniku nebo, jsou-li k dispozici příslušné údaje, na základě průměrného výnosu pozemku nebo průměrného výnosu určité kategorie vína v rámci daného podniku, pro něž se žádá o prémii za klučení. Průměrný výnos se vypočítá na základě průměrného výnosu v pěti letech v období 2003/2004 až 2007/2008 s vyloučením roků s nejnižším a nejvyšším výnosem.
Odchylně od prvního pododstavce:
a)
členské státy, které vstoupily do Společenství v roce 2004 nebo 2007 a nemají systém prohlášení o sklizni za celé období 2003/2004 až 2007/2008, vypočítají historický výnos na základě průměrného výnosu v letech 2005/2006 až 2007/2008;
b)
producent, jehož produkce byla postižena v referenčním období po více než rok případem vyšší moci nebo mimořádnými událostmi, které se vyskytnou v referenčním období, je oprávněn požádat, aby byl historický výnos stanoven na základě průměrných výnosů hospodářských roků v období uvedeném v prvním pododstavci nebo případně v tomto pododstavci písm. a), které nebylo ovlivněno případem vyšší moci nebo mimořádnými okolnostmi.
3. Průměrný výnos se stanoví na základě prohlášení o sklizni.
Bez ohledu na první pododstavec mohou členské státy stanovit, že producenti, kteří jsou zproštěni povinnosti podávat prohlášení o sklizni podle čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 1282/2001, mohou prokázat svoji produkci vinných hroznů na základě prohlášení uvedeného v čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo prohlášení o produkci uvedeného v čl. 4 odst. 1 zmíněného nařízení.
Členské státy mohou stanovit, že v případě členů družstva nebo jiných seskupení, k nimž patří nebo s nimiž jsou ve spojení, kteří nemají prohlášení uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 1282/2001, lze přihlédnout k průměrnému výnosu daného družstva nebo seskupení, pokud dané družstvo nebo seskupení potvrdí, že jim daný producent v dotyčných letech vinné hrozny skutečně dodával. V tomto případě, je-li k dispozici příslušný údaj, se přihlédne k průměrnému výnosu u určité kategorie vína v rámci daného družstva nebo seskupení, která je předmětem žádosti o prémii za klučení.
Členské státy mohou stanovit, že v případě, že z dobře zdůvodněných příčin, které mohou členské státy ověřit, kromě těch, které jsou uvedeny v druhém a třetím pododstavci, není k dispozici ani prohlášení o sklizni ani prohlášení uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo v čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1282/2001, stanoví se historický výnos jako průměrný výnos dotyčné oblasti.
Členské státy odpovídají za důkladné ověření důvěryhodnosti prohlášení a alternativních zdrojů údajů použitých pro stanovení historického výnosu podle tohoto článku.
4. Prémie se vyplácí na osázenou plochu vymezenou v souladu s článkem 75.
Článek 70
Postup pro podání a vyřizování žádosti
1. Členské státy určí postup pro podání žádosti, který stanoví především:
a)
údaje, které je třeba k žádosti přiložit;
b)
následné oznámení dotyčnému producentu o uplatnitelné prémii;
c)
datum, k němuž musí být klučení provedeno.
2. Členské státy ověří, zda jsou žádosti opodstatněné. Pro tento účel mohou stanovit, že dotyčný producent musí při podání žádosti předložit písemný závazek. V případě, že je žádost stažena bez náležitého zdůvodnění, mohou stanovit, že dotyčný producent ponese náklady vzniklé v souvislosti s vyřizováním jeho žádosti.
Článek 71
Postup v případě žádosti o jednotnou procentní sazbu pro schvalování
1. Při uplatnění procentní sazby pro schvalování podle čl. 102 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 postupují každoročně členské státy takto:
a)
pokud to dostupné rozpočtové prostředky přidělené členskému státu umožňují, schválí se všechny žádosti o vyklučení celé vinice určitého producenta, a to bez omezení. Nejsou-li dostupné rozpočtové prostředky přidělené členskému státu dostatečné pro schválení všech těchto žádostí, rozdělí členské státy dostupný rozpočet na základě objektivních a nediskriminujících kritérií stanovených v jejich vnitrostátních předpisech;
b)
po odečtení částek uvedených v písmenu a) tohoto odstavce z dostupných rozpočtových prostředků přidělených členskému státu, pokud to zbývající dostupné rozpočtové prostředky umožní, se schválí všechny žádosti žadatelů ve věku nejméně 55 let v případě, že tak členské státy stanovily podle čl. 102 odst. 5 písm. b) bodu ii) nařízení (ES) č. 479/2008, a to bez omezení. Nejsou-li dostupné rozpočtové prostředky přidělené členskému státu dostatečné pro schválení všech těchto žádostí, rozdělí členské státy dostupný rozpočet na základě objektivních a nediskriminujících kritérií stanovených v jejich vnitrostátních předpisech;
c)
po odečtení částek uvedených v písmenech a) a b) z dostupných rozpočtových prostředků přidělených členskému státu rozdělí členské státy zbývající dostupný rozpočet na základě objektivních a nediskriminujících kritérií stanovených v jejich vnitrostátních předpisech.
2. Členské státy stanoví objektivní a nediskriminující kritéria uvedená v čl. 102 odst. 5 písm. b) nařízení (ES) č. 479/2008 tak, aby žádosti, které lze schválit, nebyly kráceny. Členské státy sdělí Komisi kritéria uvedená v odstavci 1 do 15. října každého roku pomocí tabulky 10 přílohy XIII tohoto nařízení.
Článek 72
Výplata prémie
Výplata prémie za klučení se provede po ověření, že klučení bylo provedeno, a nejpozději do 15. října roku, v němž byla žádost schválena členskými státy podle čl. 102 odst. 5 nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 73
Sdělení
1. Sdělení uvedená v čl. 102 odst. 2, 5 a 6 nařízení (ES) č. 479/2008 se předkládají ve formátu tabulek 10 až 12 přílohy XIII tohoto nařízení. Členské státy mohou rozhodnout, zda do těchto tabulek zahrnou informace o jednotlivých regionech.
2. V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na vyklučení, uvedou tuto informaci v tabulkách uvedených v odstavci 1.
3. Pokud se členský stát rozhodne podle čl. 104 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 zamítnout další žádosti, sdělí své rozhodnutí Komisi.
4. Členské státy sdělí Komisi opatření přijatá pro zajištění souladu s ustanovením čl. 104 odst. 9 nařízení (ES) č. 479/2008. Sdělení se předkládá ve formátu tabulky 12 přílohy XIII tohoto nařízení.
5. Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 1. prosince každého roku roční zprávu o výsledcích kontrol režimu klučení provedených v předchozím rozpočtovém roce. Sdělení se předkládá ve formátu tabulky 13 přílohy XIII tohoto nařízení.
KAPITOLA IV
Soupis a měření osázených ploch
Článek 74
Soupis
Údaje v soupisu podle článku 109 nařízení (ES) č. 479/2008 jsou uvedeny k 31. červenci předchozího hospodářského roku.
Soupis obsahuje informace uvedené v tabulkách 14 až 16 přílohy XIII tohoto nařízení. Členské státy mohou rozhodnout, zda do těchto tabulek zahrnou informace o jednotlivých regionech.
Článek 75
Osázená plocha
1. Pro účely opatření restrukturalizace a přeměny vinic, zelené sklizně a klučení uvedených v článku 11, 12 a 98 nařízení (ES) č. 479/2008 je vinice definována vnějším obvodem plochy osázené révovými keři, k níž je přidána nárazníková zóna o šířce odpovídající polovině vzdálenosti mezi řádky. Osázená plocha se stanoví podle čl. 30 odst. 1 prvního pododstavce nařízení Komise (ES) č. 796/2004 (20).
2. V případě, že je historický výnos uvedený v čl. 101 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoven na základě plochy, která neodpovídá definici uvedené v odstavci 1 tohoto článku, mohou členské státy provést přepočet výnosu tak, že vydělí produkci daného podniku nebo pozemku nebo kategorie vína plochou vinic, jak je definována v odstavci 1, kde byl daný objem vína vyprodukován.
HLAVA V
KONTROLY V ODVĚTVÍ VÍNA
KAPITOLA I
Zásady kontroly
Článek 76
Kontroly
Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení nebo jiné právní předpisy Společenství, zavedou členské státy kontroly a opatření v míře nezbytné pro zajištění řádného používání nařízení (ES) č. 479/2008 a tohoto nařízení. Kontroly a opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující, aby poskytovaly odpovídající ochranu finančních zájmů Společenství.
Členské státy zajistí zejména, aby:
a)
bylo možno kontrolovat veškerá kritéria způsobilosti stanovená právními předpisy Společenství nebo vnitrostátními právními předpisy nebo vnitrostátním rámcem;
b)
příslušné orgány odpovědné za provádění kontrol měly k dispozici dostatečný počet pracovníků s odpovídající kvalifikací a zkušenostmi pro účinné provádění kontrol;
c)
byly stanoveny kontroly k zamezení neoprávněného dvojího financování opatření podle tohoto nařízení a z jiných režimů Společenství nebo vnitrostátních režimů;
d)
byly kontroly a opatření v souladu s povahou dotyčných podpůrných opatření. Členské státy stanoví metody a prostředky ověřování a určí, na které osoby se mají kontroly vztahovat;
e)
se kontroly prováděly systematicky nebo výběrem vzorku. V případě kontrol výběrem vzorku zajistí členské státy jejich počtem, druhem a četností, že jsou pro celé jejich území reprezentativní a že, pokud možno, odpovídají objemu vinařských výrobků uváděných na trh nebo držených za účelem prodeje;
f)
akce přijaté k financování Společenstvím odpovídaly skutečnosti a byly v souladu s právními předpisy Společenství.
Článek 77
Obecné zásady
1. Ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol, případně prostřednictvím kontrol na místě.
2. Správní kontroly jsou systematické a zahrnují mimo jiné křížové kontroly údajů z integrovaného administrativního a kontrolního systému uvedeného v kapitole 4 hlavy II nařízení Rady (ES) č. 1782/2003.
3. Kromě případů, kdy systematické kontroly na místě stanoví nařízení (ES) č. 479/2008 nebo toto nařízení, provádějí příslušné orgány kontroly na místě výběrem přiměřeného procenta příjemců podpory / producentů na základě analýzy rizik podle článku 79 tohoto nařízení.
4. U opatření stanovených v článku 16, 17, 18 a 19 nařízení (ES) č. 479/2008 je velikost výběrového souboru nejméně 5 % žádostí o podporu. Výběrový soubor musí zároveň představovat alespoň 5 % částek, na něž byla poskytnuta podpora.
5. U opatření stanovených v článku 15 nařízení (ES) č. 479/2008 se použijí obdobně články 26, 27 a 28 nařízení (ES) č. 1975/2006 (21).
6. Na kontroly na místě stanovené v tomto článku se použijí ustanovení čl. 26 odst. 3 a 4 nařízení (ES) č. 796/2004.
7. Ve všech vhodných případech členské státy použijí integrovaný administrativní a kontrolní systém (IACS).
Článek 78
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě se provádějí bez ohlášení. Lze však dát předběžné upozornění, které se omezuje jen na nejnutnější informace, aby nebyl ohrožen cíl kontroly. Toto předchozí ohlášení nelze provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly s výjimkou řádně odůvodněných případů nebo opatření, kdy jsou stanoveny systematické kontroly na místě.
2. Kontroly na místě stanovené tímto nařízením se případně provádějí společně s ostatními kontrolami stanovenými právními předpisy Společenství.
3. Dotyčná žádost nebo žádosti o podporu jsou zamítnuty, pokud příjemci nebo jejich zástupci brání provedení kontroly na místě.
Článek 79
Výběr kontrolního výběrového souboru
1. Kontrolní výběrový soubor pro kontroly na místě podle tohoto nařízení vybere příslušný orgán na základě analýzy rizik a v případě, že se kontroly konkrétně týkají financování Společenstvím, na základě reprezentativnosti podaných žádostí o podporu. Účinnost analýzy rizik se každoročně hodnotí a aktualizuje:
a)
stanovením relevance každého rizikového faktoru;
b)
srovnáním výsledků vzorku uvedeného v druhém pododstavci vybraného na základě rizika a vzorku vybraného náhodně;
c)
zohledněním konkrétní situace v daném členském státě.
K zajištění reprezentativnosti vyberou členské státy náhodně 20 % až 25 % z minimálního počtu příjemců/producentů, u nichž má být provedena kontrola na místě.
2. Příslušný orgán vede záznamy o důvodech, proč byli ke kontrole na místě vybráni konkrétní příjemci/producenti. Inspektor pověřený provedením kontroly na místě je o uvedených důvodech informován před začátkem kontroly.
Článek 80
Zpráva o kontrole
1. O každé kontrole na místě se vyhotoví zpráva o kontrole, která umožní přezkoumání podrobností provedených kontrol.
Pokud jde o kontroly týkající se financování Společenstvím, zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolované režimy podpor a žádosti;
b)
přítomné osoby;
c)
případně zkontrolované zemědělské plochy, změřené zemědělské plochy a výsledky měření na každé změřené ploše, jakož i použité metody měření;
d)
ověření, zda byla daná plocha řádně udržována, v případě režimu klučení;
e)
zkontrolovaná množství a výsledky kontrol;
f)
zda byl příjemce/producent zpraven o inspekci předem, a pokud ano, jaká byla lhůta pro předběžné upozornění;
g)
jakékoli další kontrolní opatření, které bylo provedeno.
2. Jsou-li zjištěny rozpory mezi informacemi uvedenými v žádosti a skutečnou situací zjištěnou v průběhu kontroly na místě nebo dálkovým snímáním, obdrží pěstitel jedno vyhotovení zprávy o kontrole a má možnost ji podpisem potvrdit, dříve než příslušný orgán vyvodí závěry ze zjištění ohledně případného krácení podpory nebo vyloučení z ní.
Článek 81
Kontroly týkající se produkčního potenciálu
1. Za účelem ověření dodržení ustanovení o produkčním potenciálu v hlavě V nařízení (ES) č. 479/2008, včetně dodržení zákazu nové výsadby uvedeném v čl. 90 odst. 1 uvedeného nařízení, využívají členské státy registr vinic.
2. V případě udělování práv na opětovnou výsadbu podle článku 92 nařízení (ES) č. 479/2008 se plochy systematicky ověří před vyklučením a po jeho provedení. Kontrola se týká pozemků, na něž mají být udělena práva na opětovnou výsadbu.
Kontrola před vyklučením zahrnuje ověření existence dotyčné vinice.
Kontrola se provádí prostřednictvím klasické kontroly na místě. Pokud však má daný členský stát spolehlivý aktualizovaný elektronický registr vinic, lze kontrolu provést administrativně a povinná kontrola na místě před vyklučením může být omezena na 5 % žádostí (ročně) za účelem potvrzení spolehlivosti systému správních kontrol. Pokud kontroly na místě odhalí významné nesrovnalosti nebo rozpory v některém regionu nebo v jeho části, zvýší příslušný orgán přiměřeně počet kontrol na místě v průběhu daného roku a v roce následujícím.
3. Plochy, na něž byla poskytnuta prémie za klučení, se systematicky kontrolují před vyklučením a po jeho provedení. Tato kontrola se vztahuje na pozemky, pro které byla žádána podpora.
Kontrola před vyklučením zahrnuje ověření existence dotyčné vinice, určení osázené plochy podle článku 75 a ověření, zda byla daná plocha náležitě udržována.
Kontrola se provádí prostřednictvím klasické kontroly na místě. Pokud však má daný členský stát k dispozici grafický nástroj umožňující změření pozemku podle článku 75 v elektronickém registru vinic a spolehlivé aktualizované informace o řádném udržování daného pozemku, lze kontrolu provést administrativně a povinná kontrola na místě před vyklučením může být omezena na 5 % žádostí za účelem potvrzení spolehlivosti systému správních kontrol. Pokud kontroly na místě odhalí významné nesrovnalosti nebo rozpory v některém regionu nebo v jeho části, zvýší příslušný orgán přiměřeně počet kontrol na místě v průběhu daného roku.
4. Ověření, zda bylo vyklučení skutečně provedeno, se provádí klasickou kontrolou na místě nebo je lze v případě vyklučení celé vinice nebo za předpokladu, že rozlišení dálkového snímání je 1 m2 nebo vyšší, provést pomocí dálkového snímání.
5. Aniž je dotčeno ustanovení odstavce 3 třetího pododstavce a odstavce 4, v případě ploch, na něž byla poskytnuta prémie za klučení, se alespoň jedna ze dvou kontrol uvedených v odst. 3 prvním pododstavci provede klasicky na místě.
Článek 82
Kontrolní subjekty
1. Pověří-li některý z členských států kontrolou dodržování předpisů v odvětví vína více příslušných subjektů, zajistí koordinaci jejich činnosti.
2. Každý členský stát jmenuje jeden kontaktní subjekt, který je ve styku s kontaktními subjekty ostatních členských států a Komisí. Tento subjekt zejména dostává a předává žádosti o spolupráci při uplatňování této hlavy a zastupuje členský stát ve vztahu k ostatním členským státům nebo Komisi.
Článek 83
Pravomoci kontrolních pracovníků
Každý členský stát přijme všechna vhodná opatření, která usnadní práci pracovníkům příslušných subjektů. Zejména zajistí, aby tito pracovníci případně v součinnosti s pracovníky jiných útvarů, které k tomu pověří:
a)
měli přístup na vinice, do zařízení pro vinifikaci, skladování a zpracování vinařských výrobků a k dopravním prostředkům pro tyto výrobky;
b)
měli přístup do obchodních prostorů (nebo skladů) a k dopravním prostředkům kohokoli, kdo za účelem prodeje drží, uvádí na trh nebo přepravuje vinařské výrobky nebo výrobky, které mohou být určeny k použití v odvětví vína;
c)
mohli sestavovat soupis vinařských výrobků a látek nebo výrobků, které mohou být použity k jejich přípravě;
d)
mohli odebírat vzorky vinařských výrobků a látek nebo výrobků, které mohou být použity k jejich přípravě, jakož i výrobků držených za účelem prodeje, uvádění na trh nebo přepravy;
e)
se mohli seznámit s účetními údaji nebo jinými podklady potřebnými pro kontrolu a zhotovovat jejich opisy nebo výtahy z nich;
f)
mohli přijmout vhodná ochranná opatření pro přípravu, držení, přepravu, označování, obchodní úpravu a uvádění na trh vinařského výrobku nebo výrobku určeného k produkci vinařských výrobků, je-li odůvodněné podezření ze závažného porušení předpisů Společenství, zejména v případě podvodů nebo ohrožení zdraví.
KAPITOLA II
Úřední pomoc mezi kontrolními subjekty
Článek 84
Úřední pomoc na dožádání
1. Provádí-li příslušný subjekt některého z členských států na svém území kontroly, může požádat o informace příslušný subjekt jiného členského státu, kterého by se kontroly mohly přímo nebo nepřímo týkat. Úřední pomoc na základě této žádosti bude poskytnuta bez prodlevy.
Komise je informována o všech případech, kdy se kontroly podle prvního pododstavce týkají výrobku pocházejícího ze třetí země a kdy jeho uvádění na trh může mít pro ostatní členské státy zvláštní význam.
Dožádaný subjekt sdělí všechny informace, které mohou žádajícímu subjektu umožnit splnění úkolu.
2. Na odůvodněnou žádost žádajícího subjektu provádí dožádaný subjekt zvláštní dohled nebo kontroly zaměřené na dosažení stanovených cílů, případně činí kroky nezbytné k zajištění provádění tohoto dohledu nebo kontrol.
3. Dožádaný subjekt postupuje stejným způsobem, jako by jednal ve vlastní věci.
4. Ve shodě s dožádaným subjektem může žádající subjekt pověřit pracovníky:
a)
aby buď v prostorách správních orgánů členského státu, v němž je dožádaný subjekt usazen, shromažďovali informace o provádění předpisů v odvětví vína nebo o kontrolách, včetně pořizování opisů přepravních a jiných dokladů nebo výpisů z evidence,
b)
nebo aby byli přítomni při provádění činností požadovaných podle odstavce 2 poté, co v přiměřené době před jejich zahájením informují dožádaný subjekt.
Opisy uvedené v prvním pododstavci písm. a) mohou být zhotoveny jen se souhlasem dožádaného subjektu.
5. Za provádění kontrol vždy odpovídají pracovníci dožádaného subjektu.
6. Pracovníci žádajícího subjektu:
a)
předloží písemné pověření, v němž je uvedena jejich totožnost a funkce;
b)
disponují, aniž jsou dotčena omezení, která členský stát dožádaného subjektu ukládá svým vlastním pracovníkům při provádění příslušných kontrol:
i)
právem přístupu podle čl. 83 písm. a) a b);
ii)
právem na informace o výsledcích kontrol, které jsou prováděny pracovníky dožádaného subjektu na základě čl. 83 písm. c) a e).
c)
postupují při kontrole podle pravidel a profesních zvyklostí očekávaných od pracovníků v příslušném členském státu a jsou vázáni služebním tajemstvím.
7. Žádosti ve smyslu tohoto článku jsou předávány dožádanému subjektu dotyčného členského státu přes kontaktní subjekt dotyčného členského státu. Tentýž postup se vztahuje na:
a)
odpovědi na tyto žádosti,
b)
sdělení o používání odstavců 2 a 4.
Nehledě na první pododstavec mohou členské státy v zájmu účinnější a rychlejší spolupráce povolit, aby některý příslušný subjekt:
a)
zaslal své žádosti nebo sdělení přímo na příslušný subjekt jiného členského státu;
b)
přímo odpověděl na žádosti nebo sdělení, které mu byly zaslány příslušným subjektem jiného členského státu.
Článek 85
Úřední pomoc bez předchozího dožádání
Příslušný subjekt členského státu uvědomí neprodleně prostřednictvím svého kontaktního subjektu kontaktní subjekt příslušného členského státu, pokud má odůvodněné podezření nebo zjistí, že:
a)
výrobek uvedený v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 neodpovídá předpisům v odvětví vína nebo že byl předmětem podvodného jednání za účelem získání tohoto výrobku nebo jeho uvedení na trh; a
b)
nedodržení těchto předpisů má zvláštní význam pro jeden nebo více členských států a může vést ke správním opatřením nebo právním krokům.
Článek 86
Společná ustanovení
1. K informacím podle čl. 84 odst. 1 a článku 85 se co možná nejdříve připojují a doplňují podklady nebo jiné důkazy, jakož i údaje o správních opatřeních nebo právním řízení, které se vztahují zejména k:
a)
složení a organoleptickým vlastnostem dotyčného výrobku,
b)
označení a obchodní úpravě výrobku,
c)
dodržování nebo nedodržování pravidel pro produkci a uvádění výrobku na trh.
2. Kontaktní subjekty, kterých se týká záležitost, pro niž byla zahájena úřední pomoc, se neprodleně vzájemně informují:
a)
o průběhu šetření,
b)
o správních nebo právních řízeních v důsledku dotyčných činností.
3. Cestovní náklady vzniklé uplatňováním čl. 84 odst. 2 a 4 jdou:
a)
na vrub členského státu, který jmenoval pracovníka pro opatření uvedená v těchto odstavcích, nebo
b)
na žádost kontaktního subjektu tohoto členského státu na vrub rozpočtu Společenství, pokud Komise uznala formálně předem zájem Společenství na dané kontrolní činnosti.
KAPITOLA III
Databanka analytických hodnot
Článek 87
Účel databanky
1. Databanku analytických hodnot vinařských výrobků vede Společné výzkumné středisko (SVS).
2. V této databance jsou uložena data získaná z izotopového rozboru částic ethanolu a vody ve vinařských výrobcích v souladu s referenčními metodami rozboru uvedenými v článku 31 nařízení (ES) č. 479/2008.
3. Databanka slouží ke sjednocení vyhodnocování výsledků rozborů získaných v úředních laboratořích členských států při použití referenčních metod rozboru uvedených v článku 31 nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 88
Vzorky
1. Členské státy zajistí odběr, ošetření a zpracování vzorků čerstvých hroznů na víno pro založení databanky analytických hodnot v souladu s pokyny uvedenými v příloze XVI.
2. Vzorky čerstvých hroznů se odebírají z vinic, které se nacházejí v pěstitelské oblasti s jasně určeným typem půdy, polohou, způsobem vedení révy, odrůdou, věkem a pěstitelskými metodami.
3. Množství vzorků, které má být každý rok pro databanku odebráno, je stanoveno v příloze XVII. Výběr vzorků musí brát zřetel na zeměpisnou polohu vinic v členských státech uvedených v příloze XVII. Každý rok bude alespoň 25 % vzorků odebíráno ze stejných pozemků jako v předchozím roce.
4. Vzorky projdou rozborem pomocí metod uvedených v článku 31 nařízení (ES) č. 479/2008 v laboratořích určených členskými státy. Určené laboratoře musí vyhovovat obecným kritériím provozu zkušebních laboratoří, která jsou stanovena normou ISO/IEC 17025, a zejména se musí účastnit systému zkoušení způsobilosti ve vztahu k metodám izotopových rozborů. Písemný důkaz splnění těchto kritérií bude předložen Společnému výzkumnému středisku pro účely kontroly kvality a validace poskytnutých údajů.
5. Zpráva o výsledku rozboru se vypracuje v souladu s přílohou XIX. Pro každý vzorek se vypracuje popisný list v souladu s dotazníkem v příloze XVIII.
6. Opis zprávy s výsledky a vyhodnocením rozborů spolu s opisem popisného listu se předávají Společnému výzkumnému středisku.
7. Členské státy a Společné výzkumné středisko zajistí, aby:
a)
informace v databance analytických hodnot zůstaly uchovány,
b)
každý vzorek byl uchováván po dobu alespoň tří let od data, kdy je daný vzorek odebrán,
c)
se databanka používala pouze za účelem sledování uplatňování předpisů v odvětví vína na úrovni Společenství a na vnitrostátní úrovni nebo ke statistickým či vědeckým účelům,
d)
byla učiněna opatření pro zajištění ochrany údajů, zejména proti odcizení a neoprávněnému zásahu do údajů,
f)
jednotlivé záznamy byly zpřístupněny bez zbytečného prodlení nebo zbytečných nákladů osobám, kterých se týkají, aby mohly být opraveny veškeré nepřesnosti.
Článek 89
Izotopový rozbor
Pro období do 31. července 2010 platí, že členské státy, které vyrábějí víno, vstoupily do Společenství v roce 2004 nebo 2007 a nejsou vybaveny k provádění izotopového rozboru, zasílají své vzorky vína k rozboru do Společného výzkumného střediska, dokud si odpovídající vybavení nepořídí.
V takovém případě mohou jmenovat příslušný subjekt, který bude disponovat údaji o vzorcích odebraných na jejich území.
Článek 90
Sdělování výsledků
1. Informace obsažené v databance jsou na požádání zpřístupněny laboratořím určeným členskými státy.
2. Společné výzkumné středisko vypracuje a aktualizuje každý rok seznam laboratoří členských států určených pro zpracování vzorků a měření pro databanku analytických hodnot.
3. V řádně zdůvodněných případech mohou být informace uvedené v odstavci 1, budou-li reprezentativní, zpřístupněny na požádání také ostatním úředním orgánům členských států.
4. Sdělování informací se týká pouze relevantních analytických údajů potřebných k vyhodnocení rozboru vzorku podobných vlastností a původu. Každé sdělení informací obsahuje upozornění na minimální požadavky pro používání databanky.
Článek 91
Dodržení postupů
Členské státy zajistí, aby byly výsledky izotopového rozboru v jejich vlastních databankách získávány rozborem vzorků odebraných a zpracovaných v souladu s ustanoveními této kapitoly.
KAPITOLA IV
Odběr vzorků ke kontrolním účelům
Článek 92
Žádost o odběr vzorku
1. V rámci uplatňování kapitoly II mohou pracovníci příslušného subjektu členského státu požádat příslušný subjekt jiného členského státu o odběr vzorku podle příslušných ustanovení tohoto členského státu.
2. Žádající subjekt disponuje odebranými vzorky a určuje především laboratoř, ve které bude proveden jejich rozbor.
3. Odběr vzorků a nakládání se vzorky se řídí přílohou XX.
Článek 93
Náklady na odběr, odeslání a rozbor vzorků
1. Náklady na odběr vzorků, nakládání s nimi a jejich odeslání a na analytické a organoleptické zkoušky jdou na vrub příslušného subjektu členského státu, který požádal o odběr vzorku. Tyto náklady se vypočítají podle sazeb platných v tom členském státě, na jehož území jsou činnosti prováděny.
2. Náklady na odeslání vzorků podle článku 89 jdou na vrub Společenství.
KAPITOLA V
Obecná ustanovení
Článek 94
Průkaznost
Zjištění pracovníků příslušného subjektu členského státu při provádění této kapitoly se může dovolávat příslušný subjekt jiného členského státu. V takovém případě nemůže být těmto zjištěním přisuzována nižší hodnota jen proto, že nepocházejí z daného členského státu.
Článek 95
Osoby podléhající kontrole
1. Fyzické nebo právnické osoby a seskupení těchto osob, na jejichž profesní činnost se mohou vztahovat kontroly uvedené v tomto nařízení, nesmí těmto kontrolám bránit a jsou povinny je v každé etapě usnadňovat.
2. Pěstitelé révy na vinicích, ze kterých pracovníci příslušného subjektu odebírají vzorky:
a)
nesmí odběru vzorků nijak bránit a
b)
musí sdělit pracovníkům veškeré informace vyžadované na základě tohoto nařízení.
HLAVA VI
OBECNÁ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 96
Platba příjemcům podpory
Platby podle hlavy II, s výjimkou článku 9, a podle hlavy V nařízení (ES) č. 479/2008 se vyplácejí příjemcům v plné výši.
Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy rozhodnout o platbě podpory uvedené v čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 prostřednictvím pojišťoven jako zprostředkujících subjektů, pokud:
a)
jsou dodrženy podmínky uvedené v čl. 14 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008;
b)
je částka podpory převedena producentovi v plné výši;
c)
pojišťovna vyplatí podporu producentovi předem, nebo prostřednictvím bankovního převodu nebo převodu poštovní poukázkou do patnácti dní po obdržení platby od členského státu.
Využití těchto zprostředkujících subjektů pro výplatu podpory nesmí narušit podmínky hospodářské soutěže na pojistném trhu.
Platby podléhají předchozí kontrole stanovené v tomto nařízení, s výjimkou plateb předem, kdy byla složena jistota.
Článek 97
Zpětné získávání neoprávněně vyplacených plateb
Neoprávněně vyplacené platby včetně úroků se získají zpět od dotyčných příjemců. Pravidla stanovená v článku 73 nařízení (ES) č. 796/2004 se použijí obdobně.
Uplatňováním správních sankcí a zpětným získáváním neoprávněně vyplacených částek není dotčeno sdělování nesrovnalostí Komisi podle nařízení Komise č. 1848/2006 (22).
Článek 98
Vnitrostátní sankce
Aniž jsou dotčeny sankce uvedené v nařízení (ES) č. 479/2008 nebo v tomto nařízení, stanoví členské státy, pokud jde o nesrovnalosti způsobené ve vztahu k požadavkům uvedeným v nařízení (ES) č. 479/2008 a v tomto nařízení, uplatňování sankcí na vnitrostátní úrovni, které jsou účinné, přiměřené a odrazující, aby poskytovaly odpovídající ochranu finančních zájmů Společenství.
Článek 99
Uměle vytvořené situace
Aniž jsou dotčena jakákoli zvláštní opatření stanovená v nařízení (ES) č. 479/2008 nebo v tomto nařízení, neprovádí se žádná platba ve prospěch příjemců, u nichž je zjištěno, že uměle vytvořili podmínky požadované pro poskytnutí takových plateb, aby tak získali výhodu, která je v rozporu s cíli dotyčného opatření.
Článek 100
Sdělení
1. Aniž jsou dotčena jakákoli konkrétní ustanovení tohoto nařízení, jsou sdělení podle tohoto nařízení činěna ve formátu uvedeném v přílohách, ve formě souborů vytvořených v aplikaci tabulkového procesoru. Předávají se Komisi též v elektronické podobě. V případě, že nějaký členský stát shromažďuje údaje o jednotlivých regionech, zašle Komisi také tabulku shrnující údaje o těchto regionech.
Sdělení, která nebyla učiněna stanovenými prostředky a ve stanovené formě, mohou být pokládána za zcela neučiněná, aniž je dotčen odstavec 4.
2. V případě určité tabulky, kde by členský stát musel vyplnit pouze nulové hodnoty, nemusí tuto tabulku vyplňovat a pouze oznámí Komisi, že daná tabulka pro něj není relevantní. Toto zjednodušené sdělení se učiní ve stejné lhůtě jako sdělení stanovené pro dotyčnou tabulku.
3. Aniž jsou dotčena jakákoli konkrétní ustanovení tohoto nařízení, přijmou členské státy veškerá opatření, aby byly schopny dodržet lhůty pro sdělení stanovené v tomto nařízení.
4. Jestliže členský stát nepředloží sdělení v souladu s požadavky nařízení (ES) č. 479/2008 nebo tohoto nařízení nebo pokud se sdělení zdá být nesprávné s ohledem na objektivní skutečnosti známé Komisi, může Komise částečně nebo zcela pozastavit měsíční platby uvedené v článku 14 nařízení (ES) č. 1290/2005, pokud jde o odvětví vína, a to až do doby, kdy je sdělení učiněno správně.
5. Členské státy uchovávají údaje zaznamenané podle tohoto nařízení nejméně deset hospodářských let následujících po roku jejich zaznamenání.
6. Sděleními požadovanými v tomto nařízení nejsou dotčeny závazky členských států stanovené v nařízení Rady (EHS) č. 357/79 o statistických zjišťováních ploch vinic (23).
Článek 101
Zjevné chyby
Veškerá sdělení, žádosti a požadavky předložené členskému státu podle nařízení (ES) č. 479/2008 nebo tohoto nařízení, včetně žádostí o podpory, mohou být po svém podání kdykoli upraveny v případě, že v nich příslušný orgán zjistí zjevné chyby.
Článek 102
Vyšší moc a mimořádné události
Má-li být podle nařízení (ES) č. 479/2008 nebo tohoto nařízení udělena sankce, tato sankce se neudělí v případě vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 103
Zrušení a odkazy
1. Nařízení (ES) č. 1227/2000, (ES) č. 1623/2000, (ES) č. 2729/2000 a (ES) č. 883/2001 se zrušují.
Avšak,
a)
příslušná pravidla stanovená v nařízeních (ES) č. 1227/2000 a (ES) č. 1623/2000 zůstávají v platnosti, pokud opatření způsobilá podle nařízení (ES) č. 1493/1999 byla zahájena nebo provedena před 1. srpnem 2008;
b)
tabulka 10 přílohy nařízení (ES) č. 1227/2000 zůstává v platnosti, nestanoví-li jinak prováděcí nařízení o etiketách a obchodní úpravě vín, které má být přijato na základě článku 63 nařízení (ES) č. 479/2008;
c)
příloha I nařízení (ES) č. 1623/2000 zůstává v platnosti do 31. července 2012.
2. Odkazy na nařízení zrušená podle odstavce 1 se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze XXII.
Článek 104
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. srpna 2008.
Avšak článek 2 a hlava IV kapitola III se použijí od 30. června 2008.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. června 2008.
REGULAMENTO (CE) N.o 555/2008 DA COMISSÃO
de 27 de Junho de 2008
que estabelece regras de execução do Regulamento (CE) n.o 479/2008 do Conselho que estabelece a organização comum do mercado vitivinícola, no que respeita aos programas de apoio, ao comércio com países terceiros, ao potencial de produção e aos controlos no sector vitivinícola
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 479/2008 do Conselho, de 29 de Abril de 2008 , que estabelece a organização comum do mercado vitivinícola, que altera os Regulamentos (CE) n.o 1493/1999, (CE) n.o 1782/2003, (CE) n.o 1290/2005 e (CE) n.o 3/2008 e que revoga os Regulamentos (CEE) n.o 2392/86 e (CE) n.o 1493/1999 (1), nomeadamente os artigos 22.o, 84.o, 89.o, 97.o, 107.o e 117.o e as alíneas b) e c) do artigo 121.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 479/2008 alterou o regime anteriormente aplicável ao sector vitivinícola, estabelecido no Regulamento (CE) n.o 1493/1999 do Conselho, de 17 de Maio de 1999, que estabelece a organização comum do mercado vitivinícola (2), e revogou esse regulamento com efeitos a partir de 1 de Agosto de 2008.
(2)
As regras de execução em vigor no sector vitivinícola estão distribuídas por vários regulamentos, que têm sido alterados com frequência. Devido às alterações introduzidas no regime aplicável no sector vitivinícola pelo Regulamento (CE) n.o 479/2008 e em virtude da experiência adquirida, torna-se necessário adaptar as referidas regras de execução no que respeita aos mecanismos de mercado, ao comércio com países terceiros, ao potencial de produção e aos controlos no sector vitivinícola. Há, por conseguinte, que adoptar regras de execução do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
(3)
Devem, portanto, ser revogados e substituídos por um novo regulamento os seguintes regulamentos da Comissão:
-
(CE) n.o 1227/2000, de 31 de Maio de 2000, que estabelece normas de execução do Regulamento (CE) n.o 1493/1999 do Conselho que estabelece a organização comum do mercado vitivinícola, no referente ao potencial de produção (3),
-
(CE) n.o 1623/2000, de 25 de Julho de 2000, que fixa, no respeitante aos mecanismos de mercado, as regras de execução do Regulamento (CE) n.o 1493/1999 que estabelece a organização comum do mercado vitivinícola (4),
-
(CE) n.o 2729/2000, de 14 de Dezembro de 2000, que estabelece normas de execução relativas aos controlos no sector vitivinícola (5),
-
(CE) n.o 883/2001, de 24 de Abril de 2001, que estabelece normas de execução do Regulamento (CE) n.o 1493/1999 do Conselho no que respeita ao comércio de produtos do sector vitivinícola com os países terceiros (6).
(4)
O título II do Regulamento (CE) n.o 479/2008 estabelece disposições relativas a um novo programa de apoio, a decidir ao nível do Estado-Membro e destinado a financiar medidas específicas de apoio ao sector vitivinícola. É necessário completar o quadro estabelecido com regras de execução.
(5)
Há que definir o procedimento a seguir para a primeira apresentação de um programa de apoio. Deve ser igualmente estabelecido o procedimento para a alteração anual, para o ano seguinte, dos programas de apoio, a fim de que estes possam ser adaptados a novas condições, imprevisíveis aquando da apresentação inicial do programa. As alterações efectuadas devem estar sujeitas a certos limites e condições, que garantam que os programas de apoio aprovados conservam os seus objectivos globais.
(6)
O n.o 1 do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 estabelece que os Estados-Membros podem elaborar os programas de apoio ao nível geográfico que considerem mais adequado. Dado que são os responsáveis pela aprovação dos planos, devem ser os Estados-Membros a estabelecer as regras relativas à apresentação e aprovação dos mesmos e ao conteúdo mínimo desses planos.
(7)
O artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê uma nova medida de apoio à promoção em mercados de países terceiros. É necessário estabelecer as regras de execução desta nova medida.
(8)
A fim de evitar qualquer risco de distorções de concorrência, há que estabelecer as regras da referência à origem específica dos produtos que sejam objecto de campanhas de informação e de promoção.
(9)
Por razões de segurança jurídica, as mensagens a transmitir nas campanhas de promoção devem ser conformes à legislação dos países terceiros visados.
(10)
Devem estabelecer-se critérios de selecção e avaliação dos pedidos, pelos Estados-Membros, que garantam o cumprimento das regras comunitárias e a eficácia das medidas a apoiar.
(11)
Para que as medidas comunitárias sejam eficazes, é necessário que os Estados-Membros assegurem a coerência e complementaridade dos seus programas de promoção nacionais e regionais com as campanhas de promoção aprovadas. Para criar sinergias, os Estados-Membros devem poder efectuar campanhas de promoção colectivas, pelo que deve ser prevista a possibilidade de cooperação entre Estados-Membros. Deve ser dada preferência às micro, pequenas e médias empresas, que necessitam mais de apoio comunitário do que as empresas de maior dimensão.
(12)
Para evitar a duplicação de pagamentos com as medidas de promoção financiadas a título do Regulamento (CE) n.o 3/2008 do Conselho, de 17 de Dezembro de 2007, relativo a acções de informação e promoção a favor dos produtos agrícolas no mercado interno e nos países terceiros (7) ou do Regulamento (CE) n.o 1698/2005 do Conselho, de 20 de Setembro de 2005, relativo ao apoio ao desenvolvimento rural pelo Fundo Europeu Agrícola de Desenvolvimento Rural (Feader) (8), deve ser prevista a exclusão mútua.
(13)
O artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê uma nova medida de apoio à reestruturação e reconversão de vinhas. Nomeadamente, no segundo parágrafo do n.o 3, estabelece que o apoio à reestruturação e reconversão de vinhas não abrange a renovação normal das vinhas que cheguem ao fim do seu ciclo de vida natural.
(14)
Por outro lado, para que o regime tenha um efeito genuíno no potencial de produção, os Estados-Membros podem adoptar regras relativas à dimensão mínima das parcelas abrangidas.
(15)
Na aplicação do artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, os Estados-Membros dispõem de uma ampla margem de decisão quanto ao âmbito e ao nível concretos do apoio, incluindo, nomeadamente, o pagamento de montantes forfetários, a fixação de níveis máximos de apoio por hectare e a adaptação do apoio com base em critérios objectivos, atentas as condicionantes estabelecidas no capítulo I do título II do referido regulamento e as disposições adoptadas em aplicação do mesmo. É, porém, necessário, estabelecer regras comuns. As medidas devem ser definidas com prazos de execução e um acompanhamento adequado. As regras estabelecidas devem abranger igualmente o exercício de direitos de replantação decorrentes de arranques, se tal for contemplado no projecto, prevendo que os maiores custos envolvidos nesse caso possam ser objecto de apoios mais elevados.
(16)
Para que possam ser efectuadas as verificações necessárias, o pagamento do apoio deve, normalmente, ser efectuado depois da execução da medida específica ou do conjunto completo de medidas em causa. Todavia, se for constituída uma garantia que salvaguarde essa execução, o pagamento pode ser efectuado antes da execução da medida ou do conjunto completo de medidas.
(17)
É necessário estabelecer disposições relativas à participação no financiamento do regime de reestruturação e de reconversão. Há que tomar medidas que garantam eficácia no gasto dos fundos reservados ao regime e que prever, nomeadamente, o pagamento de adiantamentos.
(18)
O artigo 12.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê uma nova medida de apoio à colheita em verde. Numa perspectiva de subsidiariedade, os procedimentos administrativos relativos à apresentação dos pedidos de apoio à colheita em verde devem ser da responsabilidade dos Estados-Membros. Estes devem poder estabelecer a data até à qual exijam que os produtores concluam as operações, de modo a restar-lhes tempo suficiente, em função das condicionantes temporais e da proximidade do período de colheita, para a realização dos controlos necessários antes dos pagamentos.
(19)
Atendendo aos montantes envolvidos no regime da colheita em verde, as superfícies em causa devem ser sistematicamente objecto de uma verificação no local depois da execução das operações. As verificações efectuadas devem permitir comprovar a destruição total das uvas. Devem igualmente permitir comprovar que as exigências fitossanitárias e ambientais foram devidamente respeitadas. Para que possam ser efectuadas as verificações necessárias, o prémio só deve ser pago depois de comprovada a realização da colheita em verde.
(20)
Por outro lado, devem fixar-se níveis máximos de apoio, para garantir que este não se torne uma via de escoamento permanente dos produtos, alternativa à colocação dos mesmos no mercado.
(21)
O artigo 13.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê uma nova medida de apoio à criação de fundos mutualistas. É necessário estabelecer as regras de execução desta nova medida. Essas regras devem, tanto quanto possível, ser flexíveis e de aplicação rápida em situações de crise, pelo que devem prever a possibilidade de as decisões serem tomadas pelos Estados-Membros e pelas próprias organizações de produtores. As regras estabelecidas devem, porém, evitar abusos e fixar limites, nomeadamente no plano financeiro. Dado que o grau de organização dos produtores dos novos Estados-Membros é, em geral, inferior ao dos produtores dos outros Estados-Membros, o limite máximo do apoio deve ser mais elevado nos primeiros.
(22)
O artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê uma nova medida de apoio aos seguros de colheitas. É necessário estabelecer as regras de execução desta nova medida. Essas regras devem, tanto quanto possível, ser flexíveis. As regras estabelecidas devem, porém, evitar abusos e fixar limites, nomeadamente no plano financeiro.
(23)
O artigo 15.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê uma nova medida de apoio a investimentos corpóreos ou incorpóreos em empresas. É necessário estabelecer as regras de execução desta nova medida, coerentes com a medida idêntica prevista na política de desenvolvimento rural. Há que definir os tipos de investimentos elegíveis, nomeadamente para a elaboração de novos produtos, processos e tecnologias, bem como custos elegíveis indicativos.
(24)
O artigo 16.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê uma nova medida de apoio à destilação de subprodutos. É necessário estabelecer as regras de execução desta nova medida, nomeadamente no que respeita às condições de eliminação dos subprodutos e aos objectivos e montante máximo da ajuda à destilação de bagaços de uvas, vinho e borras de vinho.
(25)
O artigo 17.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê uma medida transitória de apoio à destilação em álcool de boca. É necessário estabelecer as regras de execução desta nova medida, nomeadamente no que respeita aos objectivos e eventuais adaptações da ajuda.
(26)
O artigo 18.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê uma medida transitória de apoio à destilação de crise. É necessário estabelecer as regras de execução desta medida, nomeadamente no que respeita ao procedimento a seguir e às modalidades da ajuda, bem como aos critérios a ter em conta na fixação do montante da ajuda.
(27)
O artigo 19.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê uma medida transitória de apoio à utilização de mosto para enriquecimento. É necessário estabelecer as regras de execução desta medida, nomeadamente no que respeita aos objectivos e montante máximo da ajuda, e prever controlos específicos ao produto utilizado para aumentar o título alcoométrico.
(28)
A fim de acompanhar a aplicação do título II do Regulamento (CE) n.o 479/2008 e para uma boa gestão do mercado, é imperativo que a Comissão disponha de dados adequados sobre a execução dos programas de apoio. Para isso, há que estabelecer as informações que devem constar dos relatórios relativos a esses programas e da avaliação destes, de modo a determinar-se a eficácia e a eficiência dos programas de apoio.
(29)
As regras gerais da disciplina orçamental, nomeadamente as relativas a declarações incompletas ou incorrectas da parte dos Estados-Membros, devem aplicar-se em complemento das regras específicas estabelecidas no presente regulamento.
(30)
A gestão financeira do regime deve ser regulada, na prática, pelas regras de execução do Regulamento (CE) n.o 1290/2005 do Conselho, de 21 de Junho de 2005, relativo ao financiamento da política agrícola comum (9).
(31)
O n.o 1 do artigo 76.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 estabelece que, em relação aos sumos e mostos para os quais a aplicação dos direitos aduaneiros dependa do preço de importação do produto, a autenticidade deste preço seja verificada quer com base no controlo de cada remessa, quer recorrendo a um valor forfetário de importação. As especificidades actuais do regime de importação dos sumos e mostos de uvas na Comunidade - nomeadamente a irregularidade dessas importações, quer em termos de volume, quer de periodicidade, assim como de local de importação e de origem dos produtos - não permitem calcular valores forfetários de importação representativos do preço de importação real. Nestas circunstâncias, é conveniente verificar esse preço com base no controlo de cada remessa.
(32)
O preço de importação que serve de base para a classificação dos produtos importados na pauta aduaneira comum deve ser igual ao preço FOB dos produtos em causa, aumentado das despesas de seguro e de transporte até ao local de introdução no território aduaneiro da Comunidade.
(33)
O n.o 3 do artigo 82.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 estabelece que os produtos importados abrangidos por esse artigo sejam acompanhados de um certificado e de um boletim de análise emitidos por um organismo ou serviço designado pelo país terceiro do qual esses produtos sejam exportados. É necessário especificar as condições que o boletim de análise deve satisfazer.
(34)
Para simplificar o controlo, o certificado e o boletim de análise devem ser dispensados no caso dos produtos que sejam importados de países terceiros em quantidades reduzidas, embalados em recipientes de pequeno volume.
(35)
Numa perspectiva de harmonização, a isenção de apresentação do certificado e do boletim de análise relativamente a produtos vitivinícolas a importar para a Comunidade deve ser coerente com as regras de franquia da regulamentação aduaneira e com o regime aplicável aos documentos de acompanhamento das remessas de produtos vitivinícolas no interior da Comunidade.
(36)
O recurso a processos informáticos nos diferentes domínios da actividade administrativa está a substituir progressivamente a introdução manual de dados. Na emissão e utilização dos documentos V I 1 e V I 2 devem, portanto, poder utilizar-se igualmente processos informáticos e electrónicos.
(37)
Certos países terceiros, que dispõem de um sistema eficaz de controlo dos seus produtores de vinho pelos organismos ou serviços referidos no n.o 3 do artigo 82.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, manifestaram interesse em poder autorizar os produtores a elaborar, eles próprios, certificados e boletins de análise. Para facilitar o comércio com esses países terceiros, e na medida em que os países em causa tenham assumido com a Comunidade compromissos que incluam cláusulas relativas ao reforço da cooperação em matéria de repressão de fraudes e mantenham boas relações comerciais com a Comunidade, é conveniente permitir que, de modo análogo ao já previsto para os vinhos de origem comunitária, os documentos elaborados pelos próprios produtores possam ser equiparados a documentos emitidos pelos referidos organismos ou serviços dos países terceiros. Nesses casos, devem ser dadas garantias apropriadas e a elaboração desses documentos deve estar sujeita a um controlo adequado.
(38)
Para que as autoridades comunitárias que supervisionam a importação de produtos vitivinícolas possam, se for caso disso, efectuar os controlos necessários, devem ser publicadas listas dos nomes e endereços dos organismos e laboratórios autorizados a elaborar os certificados e os boletins de análise nos países terceiros.
(39)
Para facilitar os controlos pelas autoridades competentes dos Estados-Membros, há que estabelecer o modelo e, tanto quanto necessário, o conteúdo do certificado e do boletim de análise previstos, bem como as condições de utilização dos mesmos.
(40)
Para evitar fraudes, devem controlar-se o certificado e, se for caso disso, o boletim de análise relativos a cada remessa de produto importado. Para o efeito, é indispensável que esse ou esses documentos acompanhem cada remessa até que a mesma passe a estar sob controlo comunitário.
(41)
Para atender às práticas comerciais, é necessário conferir às autoridades competentes o poder de, em caso de fraccionamento de remessas de vinho, autorizarem a elaboração, sob a sua supervisão, de um extracto do certificado e de um extracto do boletim de análise, destinados a acompanhar cada nova remessa resultante do fraccionamento.
(42)
Face à necessidade de assegurar uma protecção rápida e eficaz dos consumidores, é essencial prever a possibilidade de suspender a aplicação das novas medidas em caso de fraude ou de perigo para a saúde daqueles.
(43)
Há igualmente que estabelecer regras simples sobre a documentação a fornecer no caso das importações provenientes de um país terceiro diverso do país de origem do produto vitivinícola, sempre que o produto em causa não tenha sofrido transformações substanciais.
(44)
Para simplificar as tarefas dos exportadores e das autoridades, é conveniente prever a anotação, no documento V I 1, de que o álcool adicionado aos vinhos licorosos e aos vinhos aguardentados é de origem vínica, em vez de exigir um documento separado para o efeito. Com o mesmo objectivo, deve ser prevista a possibilidade de o documento V I 1 ser utilizado para a certificação da denominação de origem necessária para a importação de vinhos elegíveis para reduções pautais. Por outro lado, certos vinhos estão isentos da apresentação do certificado e do boletim de análise, desde que seja apresentado um certificado de denominação de origem. É conveniente prever a utilização do documento V I 1 para a certificação da denominação de origem dos referidos vinhos licorosos, deixando de ser necessário preencher a casa relativa ao boletim de análise.
(45)
As importações de vinhos no âmbito de concessões previstas em acordos com certos países terceiros estão subordinadas à apresentação de atestados, emitidos por instâncias oficiais ou por instâncias oficialmente reconhecidas por ambas as partes, constantes de listas elaboradas conjuntamente, de que o vinho em questão satisfaz as condições de acesso às concessões em causa.
(46)
Os Estados-Membros devem comunicar à Comissão listas das instâncias oficiais ou oficialmente reconhecidas que propõem para emitir os referidos atestados, a fim de que a Comissão possa elaborar e trocar as listas dessas instâncias com os países terceiros em causa. Para facilitar as tarefas das instâncias em questão, as listas devem ser apresentadas segundo um modelo e num suporte adequados.
(47)
Os artigos 85.o e 86.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 definem o tratamento a dar às plantações ilegais. É necessário estabelecer regras de execução no que respeita às sanções aplicáveis aos produtores que não cumpram as novas obrigações de regularização ou de arranque relativamente a vinhas plantadas sem um direito de plantação correspondente antes de 1 de Setembro de 1998, bem como às comunicações a efectuar pelos Estados-Membros à Comissão neste contexto. Sem prejuízo de eventuais sanções anteriormente impostas pelos Estados-Membros, a sanção aplicável em caso de incumprimento da obrigação de arranque de uma superfície ilegal deve ser suficientemente elevada para incentivar os produtores a cumpri-la. A sanção deve, portanto, representar pelo menos o dobro do valor médio do prémio ao arranque.
(48)
O n.o 1 do artigo 87.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê a exigência de provas de não-circulação sempre que os produtos de uma vinha ilegal só possam ser postos em circulação para efeitos de destilação. Para reforço do controlo, as possibilidades de não-circulação devem ficar limitadas a três casos, designadamente a entrega para destilação ou a colheita em verde a expensas do produtor ou, se a superfície total de vinha do produtor não exceder 0,1 hectares, o consumo familiar. É conveniente fixar um prazo para a apresentação dos contratos de destilação previstos no mesmo artigo. Para que o controlo possa ser convenientemente organizado, os produtores que pretendam efectuar a colheita em verde devem comunicar atempadamente essa intenção às autoridades competentes. Para facilitar o controlo, os Estados-Membros devem poder exigir a comunicação prévia obrigatória, por parte dos produtores, de qual dos três casos de não-circulação pretendem fazer uso, bem como reduzir as possibilidades de não-circulação permitidas aos produtores.
(49)
Para que o orçamento comunitário seja utilizado de modo equitativo e controlável, devem ser previstas sanções, com consequências financeiras, se os Estados-Membros não respeitarem as obrigações de comunicação relativas às plantações ilegais.
(50)
O n.o 1 do artigo 91.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê a concessão de novos direitos de plantação no âmbito de medidas de emparcelamento ou de expropriação por utilidade pública. Para não comprometer a proibição de plantação referida no n.o 1 do artigo 90.o do mesmo regulamento, esses novos direitos de plantação não devem exceder os necessários para plantar uma superfície equivalente a 105 % da superfície perdida pelos produtores em virtude daquelas medidas.
(51)
O n.o 1 do artigo 91.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê igualmente a concessão de novos direitos de plantação no caso de experiências e da cultura de vinhas-mães de garfo. As superfícies plantadas no exercício dos novos direitos de plantação concedidos a esses títulos só devem ser utilizadas para as finalidades indicadas e os produtos vitivinícolas obtidos a partir de uvas provenientes dessas superfícies não devem ser comercializados. A experimentação vitícola e as culturas de vinhas-mães de garfo em curso devem poder continuar, sujeitas às regras em vigor.
(52)
O n.o 1 do artigo 91.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê também a concessão de novos direitos de plantação no caso das superfícies cuja produção vitivinícola se destine unicamente ao consumo familiar do viticultor. Todavia, esta disposição pode, por vezes, implicar um fardo administrativo excessivo, devido ao elevado número de casos desse tipo em certos Estados-Membros. Os Estados-Membros devem, pois, poder autorizar a existência de tais superfícies, ainda que as mesmas não tenham beneficiado da concessão de direitos de plantação, desde que, para não perturbar o equilíbrio do mercado, as superfícies em causa sejam pequenas e o viticultor não se dedique à produção comercial de vinho. As superfícies e produtores em causa devem ficar sujeitos à fiscalização e às sanções apropriadas, incluindo o arranque das superfícies, se as disposições aplicáveis não forem respeitadas.
(53)
Não devem ser concedidos direitos de replantação relativamente a superfícies que tenham sido arrancadas compulsivamente por incumprimento do Regulamento (CE) n.o 479/2008. Também não devem ser concedidos direitos de replantação com base no arranque de superfícies que tenham beneficiado da concessão de novos direitos de plantação com objectivos distintos da produção comercial de vinho.
(54)
O n.o 2 do artigo 92.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê a concessão de direitos de replantação aos produtores que se comprometam a proceder ao arranque numa superfície plantada com vinha. Esses direitos só devem ser concedidos se o produtor em causa não for detentor de direitos de plantação suficientes para plantar uma superfície correspondente à que pretenda arrancar. A concessão de direitos de replantação com base no referido compromisso de arranque deve ser acompanhada da constituição de uma garantia que assegure o respeito do compromisso assumido. Para não perturbar o equilíbrio do mercado, durante o período de coexistência da superfície plantada de novo e da superfície a arrancar só uma destas deve poder produzir vinho destinado a comercialização.
(55)
O artigo 93.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê a criação ou a manutenção de reservas nacionais e/ou regionais, a fim de melhorar a gestão do potencial de produção. Para não perturbar o equilíbrio do mercado, a transferência de direitos através de um sistema de reserva não deve aumentar globalmente o potencial de produção no território dos Estados-Membros. O n.o 5 do artigo 92.o do mesmo regulamento prevê já uma proibição análoga de aumento do potencial de produção no caso da transferência de direitos entre explorações. Nessas situações, os Estados-Membros podem aplicar um coeficiente de redução na transferência de direitos.
(56)
O n.o 5 do artigo 93.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê que um Estado-Membro possa optar por não aplicar o sistema de reserva, desde que possa provar que dispõe de um sistema eficaz de gestão dos direitos de plantação em todo o seu território. Neste contexto, um Estado-Membro pode prever a aplicação do sistema de reserva em partes do seu território e de outro sistema eficaz noutras partes do mesmo. Os Estados-Membros que pretendam recorrer à possibilidade prevista no referido artigo devem poder provar a existência de um sistema com aquelas características e demonstrar a necessidade de quaisquer derrogações das disposições do capítulo I do título V do mesmo regulamento.
(57)
O n.o 6 do artigo 90.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 estabelece que os Estados-Membros podem decidir manter a proibição de plantação de vinhas de castas de uva de vinho até 31 de Dezembro de 2018, o mais tardar. É conveniente estabelecer que os Estados-Membros que pretendam recorrer a esta possibilidade o comuniquem atempadamente à Comissão.
(58)
O artigo 100.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 estabelece que o prémio ao arranque só pode ser concedido relativamente a superfícies cultivadas. Para que as autoridades possam verificar se uma superfície é adequadamente cultivada, deve ser prevista, além dos controlos no local obrigatórios, a apresentação de provas da produção da vinha em causa. Para isso, devem ser apresentadas as declarações de colheita dos anos anteriores; na falta de declaração de colheita por razões devidamente comprovadas, deve ser apresentada prova da produção por outros meios que o Estado-Membro estabeleça para o efeito, cuja fiabilidade lhe compete verificar cuidadosamente.
(59)
De acordo com o n.o 4 do artigo 104.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, os Estados-Membros podem declarar inelegíveis para o regime de arranque as superfícies situadas em montanhas ou em terrenos muito declivosos. Esta derrogação deve abranger os socalcos criados devido à inclinação da encosta, que tornaria muito difícil o cultivo sem socalcos ou originaria graves problemas de erosão. É conveniente estabelecer critérios, baseados nas normas profissionais geralmente aceites, para as superfícies a que essas exclusões podem ser aplicadas. De acordo com os n.os 5 e 6 do artigo 104.o do mesmo regulamento, os Estados-Membros podem igualmente declarar a inelegibilidade de superfícies com base em preocupações ambientais e a Grécia pode declarar inelegíveis as superfícies plantadas com vinha nas ilhas do mar Egeu e nas ilhas jónicas gregas, com excepção de Creta e Eubeia. Essas derrogações devem ser bem fundamentadas e periodicamente comunicadas à Comissão.
(60)
A experiência adquirida na aplicação da anterior medida de abandono definitivo aconselha a manutenção do sistema de tabelas de prémio. As novas tabelas do prémio ao arranque resultam do aumento de 20 % em 2009, 10 % em 2010 e 0 % em 2011 das tabelas de prémio aplicáveis no regime vigente antes da entrada em vigor do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
(61)
Numa perspectiva de subsidiariedade, os procedimentos administrativos relativos à apresentação dos pedidos de prémio ao arranque devem ser da responsabilidade dos Estados-Membros. Estes devem poder estabelecer a data até à qual exijam que os produtores concluam a medida de arranque, de modo a restar-lhes tempo suficiente para a realização dos controlos necessários antes dos pagamentos, que têm de ser efectuados até 15 de Outubro.
(62)
Para uma utilização eficiente dos fundos reservados à medida de arranque, os Estados-Membros devem dispor de um sistema que permita verificar se os pedidos de prémio se encontram bem fundamentados, incluindo, se for caso disso, um compromisso a assumir por escrito pelo produtor e a obrigação de este suportar os custos do tratamento do seu processo se o pedido for retirado sem razões devidamente comprovadas.
(63)
Para que possam ser efectuadas as verificações necessárias, o prémio só deve ser pago depois do arranque.
(64)
O n.o 1 do artigo 104.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 prevê a possibilidade de um Estado-Membro rejeitar novos pedidos apresentados no âmbito do regime de arranque no seu território ou numa determinada região se a superfície acumulada objecto de arranque atingir, respectivamente, 8 % e 10 %. Importa estabelecer que os Estados-Membros comuniquem essa decisão à Comissão.
(65)
A fim de acompanhar a aplicação dos títulos II e V do Regulamento (CE) n.o 479/2008 e para uma boa gestão do mercado, é imperativo que a Comissão receba dados adequados sobre o potencial de produção. Para isso, há que estabelecer as informações que devem constar do inventário referido no artigo 109.o do mesmo regulamento.
(66)
Para estabelecer uma base mais uniforme com vista ao pagamento dos apoios à reestruturação e reconversão de vinhas e à colheita em verde, bem como do prémio ao arranque, é conveniente definir, a nível comunitário, regras relativas à medição das superfícies; importa, nomeadamente, determinar o que corresponde a uma superfície plantada com vinha.
(67)
Devem ser estabelecidas medidas relativas aos controlos necessários para garantir a correcta aplicação do Regulamento (CE) n.o 479/2008 e do presente regulamento, bem como as sanções adequadas para as irregularidades detectadas. Essas medidas devem incluir controlos e sanções específicos estabelecidos a nível comunitário e controlos e sanções suplementares a nível nacional. Os controlos e as sanções devem ser dissuasivos, eficazes e proporcionados.
(68)
Os controlos relativos ao potencial de produção devem basear-se, em primeiro lugar, no cadastro vitícola.
(69)
Atendendo à importância do controlo do potencial de produção e dos fundos associados ao regime de arranque, deve ser prevista uma verificação no local sistemática das superfícies em causa antes e depois do arranque. Todavia, o controlo antes do arranque deve poder ser administrativo no caso dos Estados-Membros que disponham de meios gráficos fiáveis e de informações actualizadas sobre a superfície em causa. No que respeita ao controlo depois do arranque, o arranque de vinhas pode ser verificado por teledetecção, pelo que essa técnica deve poder ser utilizada na fase ex post do controlo. Dada a dificuldade do cálculo de superfícies por teledetecção, este método só deve ser autorizado no caso do arranque de parcelas completas de vinha ou se a resolução da teledetecção for, no mínimo, de 1 m2. Em qualquer circunstância, pelo menos um dos controlos, antes ou depois do arranque, deve ser efectuado no local.
(70)
Tendo em vista a aplicação uniforme das disposições do sector vitivinícola, é necessário estabelecer regras que, por um lado, precisem os procedimentos de controlo já em vigor a nível nacional e comunitário e, por outro, garantam a colaboração directa entre as instâncias incumbidas dos controlos no sector.
(71)
Há que estabelecer regras que regulem o modo como as instâncias nacionais e a Comissão se devem assistir mutuamente para garantir a correcta aplicação da regulamentação vitivinícola. Essas regras não devem constituir obstáculo à aplicação de disposições específicas em matéria de despesas comunitárias ou em matéria penal ou relativas a sanções administrativas nacionais.
(72)
Importa que cada Estado-Membro garanta a eficácia de acção das instâncias incumbidas dos controlos no sector vitivinícola. Cada Estado-Membro deve designar, para o efeito, a instância que estabelecerá os contactos com os outros Estados-Membros e com a Comissão. Nos Estados-Membros em que os controlos no sector vitivinícola estejam cometidos a várias instâncias competentes, é, além disso, indispensável que as operações de controlo sejam coordenadas entre essas instâncias.
(73)
Para favorecer uma aplicação uniforme da regulamentação em toda a Comunidade, os Estados-Membros devem tomar as medidas necessárias para que o pessoal das instâncias competentes disponha de poderes de investigação adequados para assegurar o cumprimento da regulamentação.
(74)
O desenvolvimento do comércio entre os Estados-Membros, designadamente o aumento constante do número de sociedades multinacionais neste ramo de actividade, e a possibilidade prevista pelas regras de gestão do sector de mandar executar ou de transferir operações, subsidiadas ou não, num ou para um local diferente do local de origem do produto, reflectem a interdependência dos mercados vitivinícolas. Esta situação exige uma maior harmonização dos métodos de controlo e uma colaboração mais estreita entre as várias instâncias incumbidas dos controlos.
(75)
Para que a colaboração dos Estados-Membros na aplicação da regulamentação vitivinícola seja eficaz, importa que a instância competente de um Estado-Membro possa colaborar, a pedido, com instâncias competentes de outros Estados-Membros. É, pois, necessário estabelecer as regras dessa colaboração e assistência.
(76)
Dado a complexidade de certos casos e a urgência da resolução dos mesmos, afigura-se indispensável que uma instância competente que tenha apresentado um pedido de assistência possa, mediante acordo da instância competente objecto do pedido, fazer comparecer ao desenrolar das investigações os agentes habilitados que designe.
(77)
Em caso de risco grave de fraude ou de fraude que afecte um ou mais Estados-Membros, as instâncias em causa devem poder desencadear oficiosamente um procedimento de assistência espontânea.
(78)
Dada a natureza das informações trocadas em aplicação do presente regulamento, importa que o carácter confidencial das mesmas seja coberto pelo sigilo profissional.
(79)
O Regulamento (CE) n.o 2729/2000 criou um banco de dados analíticos no Centro Comum de Investigação (CCI), destinado a receber amostras e boletins de análise dos Estados-Membros e a contribuir para a harmonização dos controlos analíticos no conjunto da Comunidade.
(80)
A aplicação dos métodos de análise de referência isotópicos é susceptível de garantir um melhor controlo do enriquecimento dos produtos vinícolas ou a detecção da adição de água a esses produtos, podendo ainda contribuir, em concomitância com os resultados da análise de outras características isotópicas dos mesmos, para a verificação da conformidade com a origem indicada na designação dos produtos em causa. Para uma mais fácil interpretação dos resultados obtidos por esses métodos de análise, importa poder comparar tais resultados com os resultados obtidos anteriormente, por aplicação dos mesmos métodos, na análise de produtos de características similares cuja origem e elaboração se encontrem autenticadas.
(81)
A análise isotópica dos vinhos e dos produtos derivados do vinho é efectuada pelos métodos de análise de referência a que se refere o artigo 31.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
(82)
Para facilitar a interpretação dos resultados obtidos nessas análises, efectuadas nos laboratórios da Comunidade equipados para o efeito, e para assegurar a comparabilidade dos resultados obtidos por esses laboratórios, é necessário estabelecer regras uniformes para a colheita das amostras de uvas e para a vinificação e conservação das mesmas.
(83)
Para garantir a qualidade e a comparabilidade dos dados analíticos, torna-se necessário aplicar um sistema de normas de qualidade reconhecidas aos laboratórios designados pelos Estados-Membros para efectuarem as análises isotópicas das amostras para o banco de dados.
(84)
A análise isotópica é um método analítico utilizado no controlo e no combate às fraudes no sector vitivinícola que exige equipamento técnico e conhecimentos científicos muito especializados. A maioria dos Estados-Membros que aderiram à Comunidade em 2004 ou 2007 não estão equipados para o recurso a este método. Para assegurar uma aplicação uniforme dos procedimentos de controlo, deve ser o Centro Comum de Investigação a efectuar as análises desses Estados-Membros até estes disporem do equipamento e das competências necessários para a execução dessa tarefa.
(85)
A análise isotópica de produtos vitivinícolas e a interpretação dos resultados obtidos são processos delicados, pelo que, para possibilitar uma interpretação uniforme dos resultados analíticos, deve estabelecer-se que o banco de dados do CCI esteja acessível aos laboratórios oficiais que praticam esse método de análise e, mediante pedido nesse sentido, a outras instâncias oficiais dos Estados-Membros, no respeito dos princípios da protecção dos dados privados.
(86)
O Regulamento (CE) n.o 2729/2000 contém regras relativas à colheita das amostras destinadas a ser enviadas a um laboratório oficial de outro Estado-Membro e regras comuns para a colheita de amostras a analisar por métodos isotópicos, pelo que é conveniente retomar tais regras e considerar a colheita de amostras para o banco de dados comunitário como caso particular da colheita de amostras de um produto vitivinícola no quadro da colaboração directa das instâncias em causa.
(87)
Para garantir objectividade nos controlos, torna-se necessário que os agentes de uma instância competente de um Estado-Membro possam solicitar a uma instância competente de outro Estado-Membro que proceda a uma colheita de amostras. O agente requerente deve poder dispor das amostras colhidas e deve poder definir o laboratório em que serão analisadas.
(88)
Devem ser estabelecidas regras relativas à colheita oficial de amostras no âmbito da colaboração das instâncias competentes dos Estados-Membros e à utilização de tais amostras que garantam a representatividade das mesmas e possibilitem a verificação dos resultados das análises oficiais em toda a Comunidade.
(89)
Para simplificar, em termos administrativos, a liquidação das despesas relativas à colheita e expedição de amostras, aos exames analíticos e organolépticos e à contratação de peritos, deve ser estabelecido o princípio de que essas despesas sejam tomadas a cargo pela instância que ordenou a colheita da amostra ou a contratação do perito.
(90)
Importa precisar a força probatória das constatações efectuadas durante os controlos realizados no âmbito do presente regulamento.
(91)
Para que os controlos e a colheita de amostras de uvas nas vinhas possam decorrer com normalidade, deve ser estabelecido que as pessoas em causa não levantem obstáculos aos controlos que lhes digam respeito, facilitem as colheitas de amostras e forneçam as informações necessárias, em aplicação do presente regulamento.
(92)
Devem ser estabelecidas disposições relativas ao tipo, modelo e meio de transmissão das comunicações necessárias para a execução do presente regulamento, nomeadamente no respeitante às comunicações dos Estados-Membros à Comissão.
(93)
Para que o orçamento comunitário seja utilizado de modo equitativo e controlável, devem ser previstas sanções, com consequências financeiras, se os Estados-Membros não respeitarem as obrigações de comunicação.
(94)
Os Estados-Membros devem conservar, para fins de inspecção, as informações necessárias para a verificação e auditoria da execução do presente regulamento, durante um período apropriado.
(95)
Os pagamentos no âmbito dos títulos II e V do Regulamento (CE) n.o 479/2008 devem ser efectuados na íntegra aos beneficiários. Para evitar um fardo administrativo desnecessário, os Estados-Membros devem, mediante certas condições, ser autorizados a pagar o apoio aos seguros aos produtores por intermédio de companhias de seguros.
(96)
De modo a garantir um tratamento equitativo dos produtores, devem adoptar-se disposições para a resolução de casos de erro manifesto e de força maior e para outras circunstâncias excepcionais. Devem igualmente ser estabelecidas regras para as situações criadas artificialmente, a fim de evitar que destas possam resultar quaisquer benefícios.
(97)
É necessário assegurar uma transição harmoniosa do regime anterior para o regime estabelecido no presente regulamento, bem como a aplicação das disposições transitórias definidas no artigo 128.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
(98)
O Comité de Gestão para a Organização Comum dos Mercados Agrícolas não emitiu parecer no prazo fixado pelo seu presidente,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
TÍTULO I
DISPOSIÇÕES PRELIMINARES
Artigo 1.o
Âmbito de aplicação e utilização dos termos
1. O presente regulamento estabelece as regras de execução das seguintes disposições do Regulamento (CE) n.o 479/2008:
a)
Medidas de apoio (título II);
b)
Comércio com países terceiros (título IV);
c)
Potencial de produção (título V);
d)
Inventário previsto no artigo 109.o;
e)
Controlos no sector vitivinícola (artigo 117.o);
f)
Medição de superfícies prevista na alínea c) do artigo 121.o
O presente regulamento não prejudica a aplicação:
a)
Das disposições específicas que regem as relações entre Estados-Membros no domínio da luta contra a fraude no sector vitivinícola, na medida em que facilitem a aplicação do presente regulamento;
b)
Das regras relativas:
i)
ao processo penal e à cooperação judiciária entre Estados-Membros em matéria penal;
ii)
ao processo relativo às sanções administrativas.
2. O significado dos termos utilizados no Regulamento (CE) n.o 479/2008 é retomado no presente regulamento.
TÍTULO II
PROGRAMAS DE APOIO
CAPÍTULO I
Apresentação
Artigo 2.o
Primeira apresentação de programas de apoio
1. O projecto de programa de apoio referido no n.o 1 do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 é apresentado relativamente aos cinco exercícios financeiros de 2009 a 2013.
Os Estados-Membros apresentam o seu projecto de programa de apoio à Comissão por via electrónica, segundo o modelo do anexo I.
Os Estados-Membros apresentam igualmente por via electrónica à Comissão o seu plano financeiro para o projecto de programa de apoio referido no n.o 1, primeiro parágrafo, utilizando o formulário do anexo II.
2. Os Estados-Membros notificam à Comissão a sua legislação relativa aos projectos de programa de apoio a que se refere o n.o 1 quando a adoptarem ou alterarem.
3. Os Estados-Membros que decidam transferir, a partir do exercício financeiro de 2010 e até ao final do período, a totalidade da sua dotação nacional, referida no anexo II do Regulamento (CE) n.o 479/2008, para o regime de pagamento único apresentam o formulário do anexo II do presente regulamento, devidamente preenchido na linha correspondente, a título definitivo, antes de 30 de Junho de 2008.
4. Os Estados-Membros que decidam elaborar o seu programa de apoio com especificidades regionais podem apresentar igualmente elementos por região, utilizando o formulário do anexo III.
5. Os Estados-Membros assumem a responsabilidade pelas despesas entre a data de recepção, pela Comissão, do seu programa de apoio e a data de aplicabilidade do mesmo, em conformidade com o n.o 2, primeiro parágrafo, do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
Artigo 3.o
Alteração de programas de apoio
1. Os programas revistos referidos no n.o 2 do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 são apresentados à Comissão segundo o modelo do anexo I do presente regulamento, acompanhados, se for caso disso, do plano financeiro revisto, utilizando o formulário do anexo IV.
Os Estados-Membros a que se refere o n.o 4 do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 não necessitam de apresentar o formulário do anexo IV.
Os Estados-Membros assumem a responsabilidade pelas despesas entre a data de recepção, pela Comissão, do seu programa de apoio revisto e a data de aplicabilidade do mesmo, em conformidade com o n.o 2, segundo parágrafo, do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
2. Excepto em caso de medidas de emergência devidas a catástrofes naturais, não podem ser apresentadas alterações de programas de apoio mais de duas vezes em cada exercício financeiro. Se um Estado-Membro entender necessário alterar o seu programa de apoio, apresenta o seu pedido de alteração o mais tardar em 1 de Março e 30 de Junho de cada ano, acompanhado, se for caso disso:
a)
De versões actualizadas do programa de apoio, segundo o modelo do anexo I, e do quadro financeiros, utilizando o formulário do anexo IV;
b)
Das razões das alterações propostas.
As eventuais transferências respeitantes à medida referida no artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 são notificadas antes de 1 de Dezembro do ano anterior àquele em que é aplicável o regime de pagamento único.
CAPÍTULO II
Medidas elegíveis
Secção 1
Promoção em mercados de países terceiros
Artigo 4.o
Mercados e operações elegíveis
Os vinhos referidos no n.o 2 do artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 são elegíveis para operações de promoção em mercados de países terceiros se:
a)
Os produtos se destinarem a consumo directo, existirem para esses produtos possibilidades de exportação ou novos mercados potenciais nos países terceiros visados e os produtos em causa tiverem grande valor acrescentado;
b)
A origem do produto for indicada, no âmbito de uma operação de informação ou de promoção, caso se trate de um vinho com indicação geográfica;
c)
A operação apoiada for definida com clareza, nomeadamente no que respeita aos produtos que pode abranger, à campanha de marketing e ao custo estimado;
d)
O apoio a acções de promoção e de informação, dirigidas a um determinado beneficiário num determinado país terceiro, não se prolongar por mais de três anos;
e)
As mensagens informativas e/ou promocionais se basearem nas qualidades intrínsecas do vinho e forem conformes à legislação aplicável nos países terceiros visados;
f)
Os beneficiários tiverem capacidade suficiente para fazer face às condicionantes específicas do comércio com países terceiros e dispuserem de recursos que garantam a aplicação da medida com o máximo de eficácia possível. Os Estados-Membros verificam, nomeadamente, a disponibilidade a longo prazo, depois da operação de promoção, de produtos em quantidade e de qualidade suficientes para responder à procura do mercado.
Podem ser beneficiários empresas privadas, organizações profissionais, organizações de produtores, organizações interprofissionais ou, se o Estado-Membro assim o decidir, organismos públicos. Um Estado-Membro não pode, em nenhuma circunstância, designar um organismo público como único beneficiário de uma medida de promoção.
É dada preferência às micro, pequenas e médias empresas, na acepção da Recomendação 2003/361/CE da Comissão (10), e às marcas comerciais colectivas.
Para evitar utilizações abusivas do regime, não são permitidas, em geral, alterações dos elementos referidos nas alíneas a) e c) no decurso das acções apoiadas, excepto se essas alterações permitirem, comprovadamente, obter melhores resultados.
Artigo 5.o
Procedimento de selecção
1. Os Estados-Membros estabelecem um procedimento para a apresentação das propostas que contemple, nomeadamente, regras relativas:
a)
À verificação da satisfação dos requisitos e critérios estabelecidos no artigo 4.o;
b)
Aos prazos para a apresentação dos pedidos e para o exame da adequação de cada acção proposta;
c)
Aos produtos em causa e ao marketing dos mesmos em conformidade com as disposições do presente regulamento, com as disposições nacionais e com o caderno de especificações correspondente;
d)
À celebração dos contratos, nomeadamente no que respeita a eventuais formulários normalizados, à constituição de garantias e ao pagamento de adiantamentos;
e)
À avaliação das acções apoiadas.
2. Os Estados-Membros efectuam a selecção das propostas em função, nomeadamente, dos seguintes critérios:
a)
Coerência das estratégias propostas com os objectivos fixados;
b)
Qualidade das medidas propostas;
c)
Efeitos previsíveis das medidas, numa perspectiva de aumento da procura dos produtos em causa;
d)
Garantias de que os operadores envolvidos são eficazes e têm acesso à capacidade técnica necessária e de que o custo da medida que se propõem realizar não excede os valores normais de mercado.
3. Depois de examinarem as propostas apresentadas, os Estados-Membros seleccionam as que apresentarem o melhor rácio qualidade/custo e elaboram uma lista das mesmas sem excederem os fundos disponíveis. Comunicam igualmente, em seguida, as propostas seleccionadas à Comissão, utilizando o formulário do anexo VIII, para que os outros Estados-Membros possam ser informados e para uma maior coerência da medida.
4. Dois ou mais Estados-Membros podem decidir seleccionar uma operação de promoção conjunta. Esses Estados-Membros comprometem-se a participar no financiamento e acordam procedimentos de colaboração administrativa destinados a facilitar o acompanhamento, a execução e o controlo.
5. Os Estados-Membros asseguram que todas as campanhas nacionais ou regionais apoiadas sejam compatíveis com as medidas financiadas no âmbito dos Regulamentos (CE) n.o 3/2008 ou (CE) n.o 1698/2005 e com as medidas subvencionadas no âmbito das campanhas nacionais e regionais.
6. Não é concedido qualquer apoio a título do artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 a operações que sejam apoiadas no âmbito da alínea c), subalínea iii), do artigo 20.o do Regulamento (CE) n.o 1698/2005 ou do n.o 3 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 3/2008.
7. Os Estados-Membros podem prever o adiantamento do apoio antes da realização de qualquer operação, desde que o beneficiário tenha constituído uma garantia.
8. Sempre que os Estados-Membros concedam uma ajuda nacional a acções de promoção, comunicam essa ajuda na parte correspondente dos formulários dos anexos I, V, VII e VIII.
Secção 2
Reestruturação e reconversão de vinhas
Artigo 6.o
Definição
Para efeitos do disposto no n.o 3, segundo parágrafo, do artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, entende-se por «renovação normal das vinhas que cheguem ao fim do seu ciclo de vida natural» a replantação da mesma parcela de terra com a mesma casta, no mesmo sistema de viticultura. Os Estados-Membros podem estabelecer mais especificações, nomeadamente no que respeita à idade das vinhas substituídas.
Artigo 7.o
Procedimento e apresentação dos pedidos
1. Os Estados-Membros estabelecem:
a)
Prazos para a realização das operações de reestruturação, não superiores a cinco anos;
b)
As pessoas singulares ou colectivas que podem apresentar projectos de pedidos;
c)
Critérios objectivos de prioridade, nomeadamente em conformidade com o n.o 9 do artigo 104.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, a aplicar a essas pessoas;
d)
O conteúdo dos pedidos, incluindo uma descrição pormenorizada das medidas propostas e os prazos propostos para a realização das mesmas;
e)
O procedimento de apresentação e aprovação dos pedidos, incluindo os prazos para a apresentação dos mesmos e critérios objectivos de prioridade a aplicar a esses pedidos;
f)
A exigência de que todos os pedidos indiquem, para cada exercício financeiro, as medidas a realizar nesse exercício e a superfície abrangida por cada medida, bem como procedimentos de acompanhamento da realização das medidas.
2. Os Estados-Membros podem estabelecer uma dimensão mínima para as superfícies elegíveis para o apoio à reestruturação e reconversão, uma superfície mínima resultante da reestruturação e reconversão e eventuais derrogações dessas exigências, que devem ser devidamente comprovadas e basear-se em critérios objectivos.
Artigo 8.o
Níveis de apoio
Os Estados-Membros estabelecem, sob reserva do disposto no artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 e no presente capítulo, regras que especifiquem o âmbito e os níveis do apoio a conceder. Essas regras podem prever, nomeadamente, o pagamento de montantes forfetários, níveis máximos de apoio por hectare e a adaptação do apoio com base em critérios objectivos. Se os direitos de plantação exercidos não resultarem da reestruturação, e para evitar distorções de concorrência, o apoio é reduzido em conformidade, a fim de ter em conta que ao exercício daqueles direitos não esteve associado qualquer custo de arranque.
O apoio é pago em relação à superfície plantada, definida em conformidade com o n.o 1 do artigo 75.o
As regras devem assegurar que os objectivos do regime sejam cumpridos.
Artigo 9.o
Gestão financeira
1. O apoio só é pago depois de se confirmar a realização de uma determinada operação ou de todas as operações abrangidas pelo pedido de apoio, consoante a opção feita pelo Estado-Membro para a gestão da medida, e de se proceder ao correspondente controlo no local.
Embora só deva normalmente ser pago depois de todas as operações terem sido realizadas, o apoio é, no entanto, pago no referente às operações individuais realizadas, se as operações restantes não puderam sê-lo devido a casos de força maior ou a circunstâncias excepcionais, na acepção do n.o 4 do artigo 40.o do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 (11).
Se os controlos revelarem que, por razões que não sejam casos de força maior ou circunstâncias excepcionais, na acepção do n.o 4 do artigo 40.o do Regulamento (CE) n.o 1782/2003, uma operação global abrangida por um pedido de apoio não foi completamente realizada, tendo sido pagos apoios após a realização de operações individuais integrantes dessa operação global, o Estado-Membro toma a decisão de recuperar a ajuda paga.
2. Em derrogação do n.o 1, os Estados-Membros podem prever o pagamento antecipado do apoio aos produtores, no referente a uma determinada operação ou à totalidade das operações abrangidas pelo pedido de apoio, antes da realização de qualquer operação, desde que já tenha sido dado início à operação ou operações em causa e o beneficiário tenha constituído uma garantia. Para efeitos do disposto no Regulamento (CEE) n.o 2220/85 (12), constitui obrigação a realização das operações em causa até ao termo da segunda campanha vitivinícola após o pagamento do adiantamento.
O Estado-Membro pode adaptar este prazo se:
a)
As superfícies em causa estiverem situadas em zonas que tenham sofrido uma catástrofe natural reconhecida pelas autoridades competentes do Estado-Membro;
b)
Um organismo reconhecido pelo Estado-Membro tiver comprovado a existência de problemas fitossanitários que impeçam a realização das operações previstas.
O pagamento de um apoio só pode ser adiantado se já tiverem sido totalmente realizadas todas as operações anteriores, na mesma superfície, a título das quais o produtor em causa beneficiou também de um adiantamento.
Se os controlos revelarem que uma medida abrangida pelo pedido de ajuda e a título da qual foi pago um adiantamento não foi completamente realizada, o Estado-Membro pode decidir aplicar uma sanção.
Artigo 10.o
Medidas transitórias
Os Estados-Membros podem autorizar a transformação num novo pedido, a título do n.o 3 do artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, de operações de reestruturação que já tenham sido planeadas em aplicação do artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 1493/1999 e se encontrem em curso se:
a)
As operações assim transformadas forem financiadas pelos fundos disponíveis no programa de apoio para a medida em causa, referida no n.o 3 do artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008;
b)
A continuação da medida, depois das adaptações eventualmente necessárias, satisfizer as condições definidas no presente artigo.
Secção 3
Colheita em verde
Artigo 11.o
Definição de colheita em verde
Para efeitos do artigo 12.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 e da presente secção, não é considerado colheita em verde deixar uvas com valor comercial nas videiras no final do ciclo normal de produção (dito «não-colheita»).
Além disso, a superfície das parcelas que recebam o apoio à colheita em verde não é contabilizada no cálculo dos limites de rendimento constantes do caderno de especificações e obrigações dos vinhos com indicação geográfica.
Artigo 12.o
Condições de realização da colheita em verde
1. Cabe aos Estados-Membros, relativamente à medida de colheita em verde:
a)
Adoptar as regras de execução da medida, nomeadamente no que respeita:
i)
à comunicação prévia da colheita em verde,
ii)
ao montante a pagar a título de compensação,
iii)
à garantia de que as superfícies em causa são mantidas em boas condições vegetativas, de que da aplicação da medida não advêm incidências negativas no ambiente nem consequências fitossanitárias negativas e de que é possível verificar se a medida foi correctamente aplicada. Tendo em vista a consecução destes objectivos, os Estados-Membros podem estabelecer restrições da medida com base em critérios objectivos e não discriminatórios, nomeadamente o período admitido para cada casta, riscos ambientais ou fitossanitários ou o método aplicado;
b)
Fixar a data-limite para a apresentação dos pedidos relativos à colheita em verde entre 15 de Abril e 31 de Maio de cada ano;
c)
Estabelecer, até 31 de Maio, uma previsão da situação do mercado que justifique o recurso à colheita em verde para reequilibrar o mercado e evitar crises;
d)
Assegurar que a medida é aplicada correctamente, comprovando que é de facto efectuada uma colheita em verde. As superfícies candidatas ao apoio à colheita em verde são sistematicamente objecto de uma verificação no local depois da execução das operações, a efectuar em todas as parcelas abrangidas pelo pedido de ajuda.
O controlo referido na alínea d) do primeiro parágrafo passa por verificar:
i)
se a vinha existe e se a superfície em causa foi adequadamente cultivada,
ii)
se os cachos de uvas foram completamente removidos ou destruídos,
iii)
que método foi utilizado, cabendo a cada agricultor que apresente um pedido de ajuda à colheita em verde conservar provas do custo dessa operação.
Para garantir que não restem uvas comercializáveis em parcelas que beneficiem do apoio, os controlos são efectuados entre 15 de Junho e 31 de Julho de cada ano e, em qualquer circunstância, devem ficar concluídos em todas as superfícies em causa até ao início do período normal de maturação (ponto M da escala de Baggiolini ou ponto 83 da escala BBCH).
2. A medida de colheita em verde não é aplicável à mesma parcela em dois anos consecutivos.
3. Se, antes da data da colheita em verde, as culturas forem parcial ou completamente destruídas devido, nomeadamente, a catástrofes naturais, na acepção do n.o 8 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1857/2006 (13), não é concedido qualquer apoio.
4. Se, entre o pagamento do apoio à colheita em verde e o período de colheita, as culturas forem parcial ou completamente destruídas, a superfície que já beneficiou do apoio não pode beneficiar de qualquer compensação financeira, a título de seguro de colheitas, por perda de receitas.
Artigo 13.o
Procedimento de apresentação dos pedidos
1. Os Estados-Membros estabelecem um procedimento de apresentação dos pedidos que contemple, nomeadamente, os prémios aplicáveis aos produtores em causa e as informações a juntar a cada pedido. O pedido contém elementos relativos à superfície, ao rendimento médio, ao método a utilizar, à casta e ao tipo de vinho produzido a partir desta.
2. Os Estados-Membros verificam se os pedidos se encontram bem fundamentados. Para o efeito, podem estabelecer que o produtor assuma um compromisso por escrito ao apresentar o pedido e que suporte os custos do tratamento do seu processo se retirar o pedido sem razões devidamente comprovadas.
Artigo 14.o
Compensação
1. Os Estados-Membros calculam anualmente os custos directos da colheita em verde correspondentes aos métodos manual, mecânico e/ou químico que autorizem no contexto do n.o 1, subalínea iii) da alínea a), do artigo 12.o. Se, na mesma superfície, for utilizado mais do que um método, a compensação é calculada com base no método menos dispendioso.
2. Os Estados-Membros determinam a perda de receitas devida à colheita em verde com base em critérios objectivos e não discriminatórios.
Sob reserva do n.o 4 do artigo 12.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, os Estados-Membros fixam o nível do apoio referido no n.o 3 do artigo 12.o do mesmo regulamento com base em custos normalizados e hipóteses normalizadas de perda de receitas. Garantem, além disso, que os cálculos:
a)
Só incluam elementos verificáveis;
b)
Se baseiem em valores estabelecidos mediante peritagem;
c)
Indiquem claramente a fonte dos valores numéricos;
d)
Sejam diferenciados em função das condições regionais ou locais, consoante o caso.
O prémio é pago em relação à superfície plantada, definida em conformidade com o n.o 1 do artigo 75.o
Secção 4
Fundos mutualistas
Artigo 15.o
Nível da ajuda
Os Estados-Membros podem introduzir a medida referida no artigo 13.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 no seu programa de apoio em observância das seguintes regras:
a)
O período de apoio não excede três anos;
b)
O apoio à criação de fundos mutualistas através da participação nos custos administrativos está limitado, no primeiro, segundo e terceiro anos de funcionamento do fundo mutualista, à seguinte proporção da contribuição dos produtores, nesses mesmos anos, para o fundo:
i)
10 %, 8 % e 4 %, nos Estados-Membros que aderiram à União Europeia em 1 de Maio de 2004 ou após essa data;
ii)
5 %, 4 % e 2 %, nos restantes Estados-Membros;
c)
Os Estados-Membros podem fixar limites máximos para os montantes que podem ser recebidos a título de custos administrativos da criação de fundos mutualistas;
d)
Os Estados-Membros adoptam as regras de execução da medida.
Secção 5
Seguros de colheitas
Artigo 16.o
Condições de elegibilidade
Os Estados-Membros podem introduzir a medida referida no artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 no seu programa de apoio em observância das seguintes regras:
a)
Os Estados-Membros adoptam as regras de execução das medidas relativas a seguros de colheitas, nomeadamente as necessárias para evitar que estas provoquem distorções de concorrência no mercado dos seguros;
b)
Os produtores que recorram ao regime facultam a sua apólice de seguro às autoridades nacionais, para que os Estados-Membros possam respeitar as condições referidas no n.o 2 do artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008;
c)
Os Estados-Membros fixam limites máximos para os montantes que podem ser recebidos a título de apoio, a fim de que as condições referidas no n.o 3 do artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 possam ser respeitadas. Se for caso disso, os Estados-Membros podem fixar o nível do apoio com base em custos normalizados e hipóteses normalizadas de perda de receitas. Garantem, além disso, que os cálculos:
i)
só incluam elementos verificáveis,
ii)
se baseiem em valores estabelecidos mediante peritagem,
iii)
indiquem claramente a fonte dos valores numéricos,
iv)
sejam diferenciados em função das condições regionais ou locais, consoante o caso.
Para efeitos do artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, entende-se por «fenómenos climáticos adversos que possam ser equiparados a catástrofes naturais» os definidos no n.o 8 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1857/2006 da Comissão.
Sempre que os Estados-Membros concedam uma ajuda nacional a título de seguros de colheitas, comunicam essa ajuda na parte correspondente dos formulários dos anexos I, V e VII.
Secção 6
Investimentos
Artigo 17.o
Medidas elegíveis
Os investimentos apoiados devem respeitar as normas comunitárias que lhes sejam aplicáveis.
As despesas elegíveis são as seguintes:
a)
Construção, aquisição, incluindo a locação financeira, ou melhoramento de bens imóveis;
b)
Despesas com a compra ou locação-compra de máquinas e equipamentos novos, incluindo programas informáticos, até ao valor de mercado do bem; outros custos relacionados com o contrato de locação financeira, como a margem do locador, os custos do refinanciamento dos juros, as despesas gerais e os prémios de seguros, não constituem despesas elegíveis;
c)
Custos gerais relacionados com as despesas indicadas nas alíneas a) e b), como honorários de arquitectos, engenheiros e consultores e despesas com estudos de viabilidade e com a aquisição de patentes e licenças.
Em derrogação da alínea b), em casos devidamente fundamentados, e unicamente para as micro, pequenas e médias empresas, na acepção da Recomendação 2003/361/CE da Comissão (14), os Estados-Membros podem estabelecer as condições em que a compra de equipamento em segunda mão possa ser considerada despesa elegível.
Para garantir que estes investimentos na linha de elaboração correspondam aos objectivos da medida, que consistem numa melhor adaptação à procura do mercado e numa maior competitividade, os investimentos relativos a simples operações de substituição não constituem despesas elegíveis.
Artigo 18.o
Medidas elegíveis para a elaboração de novos produtos
Os custos da elaboração de novos produtos, processos e tecnologias, referida no n.o 1, alínea b), do artigo 15.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, dizem respeito às operações preparatórias, tais como a concepção e a elaboração e ensaio de produtos, processos e tecnologias, bem como aos investimentos corpóreos e/ou incorpóreos conexos, antes da utilização para fins comerciais dos novos produtos, processos e tecnologias elaborados.
Para garantir que estes apoios correspondam aos objectivos da medida, que consistem numa melhor adaptação à procura do mercado e numa maior competitividade, os investimentos relativos a simples operações de substituição não constituem despesas elegíveis.
Artigo 19.o
Gestão financeira
Excepto em casos de força maior ou em circunstâncias excepcionais, na acepção do n.o 4 do artigo 40.o do Regulamento (CE) n.o 1782/2003, que ocorram no período em que os investimentos devam ser efectuados, o apoio só é pago depois de se confirmar que todos os investimentos abrangidos pelo pedido de apoio foram realizados e de se proceder ao correspondente controlo no local.
Se essa possibilidade for prevista no programa de apoio nacional, os beneficiários do apoio a investimentos podem solicitar aos organismos pagadores competentes o pagamento de um adiantamento.
O montante do adiantamento não pode exceder 20 % da ajuda pública ao investimento e o seu pagamento está subordinado à constituição de uma garantia bancária, ou de uma garantia equivalente, correspondente a 110 % do montante do adiantamento.
A garantia é liberada assim que o organismo pagador competente verificar que o montante das despesas reais correspondentes à ajuda pública ao investimento excede o montante do adiantamento.
Artigo 20.o
Compatibilidade e coerência
Não são apoiadas campanhas de marketing que o tenham sido no âmbito do artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
Sempre que os Estados-Membros concedam uma ajuda nacional a título de investimentos, comunicam essa ajuda na parte correspondente dos formulários dos anexos I, V e VII.
Secção 7
Eliminação de subprodutos
Artigo 21.o
Fixação de uma percentagem mínima de álcool
1. Sob reserva do ponto D.1 do anexo VI do Regulamento (CE) n.o 479/2008, os Estados-Membros estabelecem a relação a respeitar entre o volume de álcool que os subprodutos têm de conter e o volume de álcool do vinho produzido. Os Estados-Membros podem adaptar a percentagem mínima de álcool com base em critérios objectivos e não discriminatórios.
2. Se a percentagem aplicável, fixada pelo Estado-Membro em aplicação do n.o 1, não for atingida, a pessoa sujeita a esta obrigação entrega uma quantidade de vinho, da sua própria produção, que permita atingir a percentagem em causa.
3. Para determinar a relação a respeitar entre o volume de álcool que os subprodutos têm de conter e o volume de álcool do vinho produzido, o título alcoométrico volúmico natural, forfetário, do vinho, a tomar em consideração nas várias zonas vitícolas, é fixado em:
a)
8,0 % para a zona A;
b)
8,5 % para a zona B;
c)
9,0 % para a zona C I;
d)
9,5 % para a zona C II;
e)
10,0 % para a zona C III.
Artigo 22.o
Eliminação de subprodutos
Os produtores retiram, sob supervisão, os subprodutos da vinificação ou de qualquer outra transformação de uvas, em observância das seguintes condições:
a)
Os subprodutos são rapidamente retirados, o mais tardar no fim da campanha vitivinícola no decurso da qual foram obtidos. Os Estados-Membros podem fixar um prazo mais curto. A retirada, com indicação das quantidades estimadas, é quer inscrita nos registos mantidos em aplicação do n.o 2 do artigo 112.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, quer reconhecida pela autoridade competente;
b)
A retirada respeita a legislação comunitária aplicável, nomeadamente no domínio do ambiente.
Uma retirada de borras de vinho é considerada efectuada se as borras em causa tiverem sido desnaturadas de modo a tornar impossível a sua utilização em vinificação e se a entrega das borras desnaturadas a terceiros tiver sido inscrita nos registos mantidos em aplicação do n.o 2 do artigo 112.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008. Os Estados-Membros tomam as medidas necessárias para garantir o controlo destas transacções e podem estabelecer um sistema de reconhecimento prévio dos terceiros em causa.
Os Estados-Membros podem decidir que os produtores que, na campanha vitivinícola em questão, não produzam mais de 25 hectolitros de vinho ou de mosto nas suas próprias instalações não ficam obrigados a retirar os seus subprodutos.
Artigo 23.o
Eliminação por destilação de subprodutos
1. Os produtores podem cumprir a obrigação de eliminação, relativamente a uma parte ou à totalidade dos subprodutos da vinificação ou de qualquer outra transformação de uvas, através da entrega desses subprodutos para destilação.
2. Os Estados-Membros podem, com base em critérios objectivos e não discriminatórios, estabelecer a obrigatoriedade, para uma parte ou para a totalidade dos seus produtores, da entrega para destilação de uma parte ou da totalidade dos subprodutos da vinificação ou de qualquer outra transformação de uvas. Esta obrigação pode ser igualmente cumprida através da entrega de vinho à indústria vinagreira.
3. Os Estados-Membros em causa podem instituir um sistema de certificação de destiladores, segundo modalidades que estabeleçam.
Artigo 24.o
Objectivo do apoio
1. Sob reserva da condição estabelecida no n.o 3 do artigo 16.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 e da observância do limite fixado no segundo parágrafo do n.o 1 desse artigo, a ajuda referida nesse mesmo artigo é paga aos destiladores que transformem os produtos entregues para destilação em álcool bruto de título alcoométrico não inferior a 92 % vol.
2. A ajuda em causa inclui um montante forfetário destinado a compensar os custos da recolha dos referidos produtos, o qual é transferido do destilador para o produtor se for este a suportar aqueles custos.
3. Os Estados-Membros podem prever o adiantamento da ajuda, desde que o beneficiário tenha constituído uma garantia.
4. Os Estados-Membros adoptam as regras de execução da medida prevista no presente artigo.
Artigo 25.o
Montante da ajuda
1. O montante máximo da ajuda referida no artigo 16.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 a pagar aos destiladores é fixado do seguinte modo, em função do título alcoométrico volúmico e por hectolitro:
a)
Álcool bruto obtido de bagaços: 1,1 EUR/% vol/hl;
b)
Álcool bruto obtido de vinho e de borras: 0,5 EUR/% vol/hl.
2. Os Estados-Membros fixam, com base em critérios objectivos e não discriminatórios e em observância dos limites estabelecidos no n.o 1, o montante da ajuda e o montante forfetário destinado a compensar os custos da recolha, referido no n.o 2 do artigo 24.o, e comunicam-nos à Comissão na parte correspondente dos formulários dos anexos I, V e VII. Esses montantes podem ser modulados em função dos diferentes tipos de produção, com base em critérios objectivos e não discriminatórios.
Secção 8
Destilação em álcool de boca
Artigo 26.o
Objectivo da ajuda
1. Sob reserva das condições estabelecidas no artigo 17.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 e com base em critérios objectivos e não discriminatórios, a ajuda referida nesse artigo é concedida aos produtores cuja produção tenha como utilização final o fabrico de destilados vínicos destinados ao sector do álcool de boca.
2. A ajuda pode ser paga a produtores de vinho que não sejam viticultores.
3. Os Estados-Membros podem prever o adiantamento da ajuda, desde que o beneficiário tenha constituído uma garantia.
4. Os Estados-Membros adoptam as regras de execução da medida prevista no presente artigo.
Artigo 27.o
Montante da ajuda
Os Estados-Membros fixam os montantes da ajuda por hectare e comunicam-no à Comissão na parte correspondente dos formulários dos anexos I, V e VII. Esses montantes podem ser modulados, nomeadamente em função da região de produção e das condições de produção, com base em critérios objectivos e não discriminatórios.
Secção 9
Destilação de crise
Artigo 28.o
Definição da medida
1. Sob reserva das condições estabelecidas no n.o 1 do artigo 18.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 e da observância do limite do orçamento disponível, referido nos n.os 4 e 5 do mesmo artigo, os Estados-Membros informam a Comissão, através de uma alteração dos seus programas de apoio, sempre que, com base em critérios objectivos e não discriminatórios, tomem a medida de destilação de crise em relação a uma parte ou à totalidade do seu território e a uma ou mais categorias de vinho.
2. Os Estados-Membros podem, com base em critérios objectivos e não discriminatórios, tornar obrigatória a destilação de crise para uma parte ou para a totalidade dos seus produtores.
3. Os Estados-Membros adoptam as regras de execução da medida prevista no presente artigo.
Artigo 29.o
Modalidades da ajuda
1. Sob reserva das condições estabelecidas no n.o 3 do artigo 18.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, a ajuda referida nesse artigo é paga aos destiladores que transformem vinho em álcool bruto de título alcoométrico volúmico não inferior a 92 %.
2. A ajuda pode compreender um preço mínimo a pagar pelos destiladores aos produtores de vinho.
3. Os Estados-Membros podem prever o adiantamento da ajuda, desde que o beneficiário tenha constituído uma garantia.
Artigo 30.o
Montante da ajuda
1. Os Estados-Membros fixam o montante da ajuda e, se for caso disso, o preço mínimo a pagar aos produtores de vinho, referido no artigo 29.o, e comunicam-nos à Comissão na parte correspondente dos formulários dos anexos I, V e VII. Esses montantes podem ser modulados, nomeadamente em função da região de produção e da categoria de vinho, com base em critérios objectivos e não discriminatórios. Em qualquer circunstância, a ajuda é fixada de modo que o preço pago aos produtores de vinho não exceda o preço de mercado correspondente à região de produção e à categoria de vinho em causa.
2. Se for caso disso, os Estados-Membros reduzem proporcionalmente o preço mínimo a pagar aos produtores do vinho cujo título alcoométrico tenha sido aumentado através da adição de sacarose ou de mosto que tenha beneficiado da ajuda referida no artigo 19.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
Artigo 31.o
Ajuda nacional
Sempre que os Estados-Membros concedam uma ajuda nacional a título de destilação de crise, registam os elementos de cada pedido e o seguimento dado e comunicam essas informações na linha correspondente dos formulários dos anexos II, III e IV.
Secção 10
Utilização de mosto de uvas concentrado
Artigo 32.o
Objectivo da ajuda
1. A ajuda referida no artigo 19.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 é concedida aos produtores de vinho que utilizem mostos de uvas concentrados ou mostos de uvas concentrados rectificados, produzidos na Comunidade, para aumentar o título alcoométrico volúmico natural dos produtos referidos no ponto A do anexo V do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
2. Os Estados-Membros podem prever o adiantamento da ajuda, desde que o beneficiário tenha constituído uma garantia.
3. Os Estados-Membros adoptam as regras de execução da medida prevista no presente artigo.
Artigo 33.o
Montante da ajuda
1. O montante máximo da ajuda referida no n.o 1 do artigo 19.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 é fixado do seguinte modo, em função do título alcoométrico volúmico potencial (% vol) e por hectolitro, para as categorias de produtos indicadas:
a)
Mosto de uvas concentrado: 1,699 EUR/% vol/hl;
b)
Mosto de uvas concentrado rectificado: 2,206 EUR/% vol/hl.
2. Os Estados-Membros fixam, com base em critérios objectivos e não discriminatórios e em observância dos limites estabelecidos no n.o 1, o montante da ajuda referente a cada categoria de produto e comunicam-no à Comissão na parte correspondente dos formulários dos anexos I, V e VII. Esses montantes podem ser modulados em função da região ou da zona vitícola, com base em critérios objectivos e não discriminatórios.
3. O título alcoométrico potencial dos produtos referidos no n.o 1 é determinado por aplicação dos dados do quadro de correspondência constante do anexo I do Regulamento (CE) n.o 1623/2000 às indicações numéricas fornecidas, à temperatura de 20 °C, por um refractómetro utilizado segundo o método referido no anexo do Regulamento (CE) n.o 558/93 da Comissão (15). É admitida uma tolerância de 0,2 % vol nos controlos pelas autoridades competentes.
Artigo 34.o
Controlos
As autoridades competentes dos Estados-Membros tomam as medidas que se imponham a fim de assegurar os controlos necessários para verificar, designadamente, a identidade e o volume do produto utilizado para aumentar o título alcoométrico, bem como a observância dos pontos A e B do anexo V do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
CAPÍTULO III
Relatórios, avaliação e disposições gerais
Artigo 35.o
Relatórios e avaliação
1. Os Estados-Membros apresentam o relatório referido no n.o 1 do artigo 21.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 à Comissão utilizando os formulários dos anexos V e VI do presente regulamento. Os elementos a inserir nas casas correspondentes a cada exercício, por medida do programa de apoio, são os seguintes:
a)
Despesas já efectuadas no período de programação, por exercício financeiro, as quais em nenhuma circunstância podem exceder o limite do montante total atribuído ao Estado-Membro em aplicação do anexo II do Regulamento (CE) n.o 479/2008;
b)
Estimativas do apoio para os exercícios financeiros seguintes, até ao final do período previsto de execução do programa de apoio, coerentes com a versão mais actualizada do programa apresentada em conformidade com o artigo 3.o do presente regulamento, as quais não podem exceder o montante total atribuído ao Estado-Membro em aplicação do anexo II do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
2. Os Estados-Membros utilizam, na mesma comunicação, o formulário do anexo VII para apresentar dados técnicos relativos à execução das medidas do programa de apoio e o formulário do anexo VIII para fornecer elementos sobre a execução da medida de promoção.
3. As referências a um determinado exercício financeiro reportam-se aos pagamentos de facto efectuados pelos Estados-Membros entre 16 de Outubro e 15 de Outubro do ano seguinte.
4. Os Estados-Membros apresentam à Comissão o relatório a que se refere o n.o 2 do artigo 21.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 utilizando os formulários dos anexos V e VI do presente regulamento. São aditados às conclusões os seguintes itens:
-
C1: Avaliação dos custos e benefícios do programa de apoio;
-
C2: Maneiras de aumentar a eficiência do programa de apoio.
5. Os Estados-Membros comunicam à Comissão as medidas tomadas em observância do disposto no n.o 1 do artigo 9.o e no n.o 1, alínea d), do artigo 12.o, utilizando para o efeito os formulários dos anexos VIII-A e VIII-B.
6. Os Estados-Membros aos quais se aplique o n.o 4 do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 não estão obrigados a apresentar os formulários dos anexos V, VI, VII, VIII, VIII-A e VIII-B do presente regulamento.
7. Os Estados-Membros conservam um registo pormenorizado de todos os programas de apoio, tenham estes sido ou não alterados, e de todas as medidas de execução dos mesmos.
Artigo 36.o
Exclusão
Os produtores a que digam respeito as superfícies ilegais referidas nos artigos 85.o e 86.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 e as vinhas-mãe de garfo referidas no n.o 3 do artigo 60.o do presente regulamento não podem beneficiar de qualquer apoio financeiro a título de programas de apoio nacionais.
Artigo 37.o
Prazo de pagamento aos beneficiários
Relativamente a cada medida, excepto a prevista no artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, os Estados-Membros:
a)
Estabelecem o prazo para a apresentação dos pedidos;
b)
Após a data de apresentação de um pedido válido e completo, pagam aos beneficiários:
i)
no prazo de sete meses, no caso das medidas susceptíveis de ser completadas e controladas num período de um ano,
ii)
num prazo razoável, a fixar pelo Estado-Membro e a comunicar à Comissão nas partes pertinentes do anexo I, no caso das medidas que não sejam susceptíveis de ser completadas e controladas num período de um ano.
TÍTULO III
COMÉRCIO COM PAÍSES TERCEIROS
CAPÍTULO I
Regime dos preços de entrada para os sumos e mostos de uvas
Artigo 38.o
Definição
Para os efeitos do presente título, entende-se por «remessa» a quantidade de um produto expedida por um expedidor para um destinatário, apresentada a coberto de uma única declaração aduaneira de introdução em livre prática. Cada declaração de introdução em livre prática pode contemplar apenas mercadorias com a mesma origem, em conformidade com os artigos 23.o e 24.o do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 (16), e um só código da nomenclatura combinada.
Artigo 39.o
Verificação por remessa
1. No caso dos produtos dos códigos NC 2009 61, 2009 69 e 2204 30, constantes do anexo I, terceira parte, secção I, anexo 2, da pauta aduaneira comum e sujeitos ao regime dos preços de entrada, o valor aduaneiro efectivo é verificado com base no controlo de cada remessa.
2. O preço de entrada, referido no anexo 2 do Regulamento (CEE) n.o 2658/87 do Conselho (17), para os produtos indicados no n.o 1 é determinado com base no valor aduaneiro.
CAPÍTULO II
Certificado e boletim de análise na importação de vinhos e de sumos e mostos de uvas
Secção 1
Disposições gerais
Artigo 40.o
Documentos necessários
O certificado e o boletim de análise referidos no n.o 3, respectivamente alíneas a) e b), do artigo 82.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 constituem um documento único, no qual:
a)
A parte «certificado» é elaborada por um organismo do país terceiro do qual os produtos provêm;
b)
A parte «boletim de análise» é elaborada por um laboratório oficial reconhecido pelo país terceiro do qual os produtos provêm.
Artigo 41.o
Conteúdo do boletim de análise
O boletim de análise inclui as seguintes indicações:
a)
No que diz respeito aos vinhos e aos mostos de uvas parcialmente fermentados:
i)
o título alcoométrico volúmico total,
ii)
o título alcoométrico volúmico adquirido;
b)
No que diz respeito aos mostos de uvas e aos sumos de uvas, a densidade;
c)
No que diz respeito aos vinhos, aos mostos de uvas e aos sumos de uvas:
i)
o extracto seco total,
ii)
a acidez total,
iii)
a acidez volátil,
iv)
a acidez cítrica,
v)
o dióxido de enxofre total,
vi)
a presença de castas provenientes de cruzamentos interespecíficos (híbridos produtores directos) ou de variedades não pertencentes à espécie Vitis vinifera.
Artigo 42.o
Isenções
1. Estão isentos da apresentação de certificado e boletim de análise os produtos originários de países terceiros e deles exportados em recipientes de 5 litros ou menos, rotulados e munidos de um dispositivo de fecho não recuperável, quando a quantidade total transportada não exceder 100 litros, ainda que seja constituída por várias remessas.
2. No caso dos produtos que não preencham as condições do n.o 1, estão isentos da apresentação de certificado e boletim de análise:
a)
Os vinhos, mostos de uvas e sumos de uvas contidos nas bagagens pessoais dos viajantes, na acepção do artigo 45.o do Regulamento (CEE) n.o 918/83 do Conselho (18), até ao limite de 30 litros por viajante;
b)
Os vinhos que constituam remessas enviadas de particular a particular, na acepção do artigo 29.o do Regulamento (CEE) n.o 918/83, até ao limite de 30 litros por remessa;
c)
Os vinhos e sumos de uvas incluídos nos bens pessoais de particulares que transfiram a sua residência habitual de um país terceiro para a Comunidade, na acepção do artigo 2.o do Regulamento (CEE) n.o 918/83;
d)
Os vinhos e sumos de uvas destinados a exposições, definidas no artigo 95.o do Regulamento (CEE) n.o 918/83, na condição de que os produtos em causa estejam acondicionados em recipientes de 2 litros ou menos, rotulados e munidos de um dispositivo de fecho não recuperável;
e)
As quantidades de vinho, mosto de uvas e sumo de uvas noutros recipientes, importadas para fins de experimentação científica ou técnica, até ao limite de 100 litros;
f)
Os vinhos e sumos de uvas importados em conformidade com as disposições da Convenção de Viena sobre as relações diplomáticas, de 18 de Abril de 1961, da Convenção de Viena sobre as relações consulares, de 24 de Abril de 1963, ou de outras convenções consulares, ou ainda da Convenção de Nova Iorque sobre as missões diplomáticas especiais, de 16 de Dezembro de 1969;
g)
Os vinhos e sumos de uvas que constituam provisões de bordo de navios e aeronaves de transporte internacional;
h)
Os vinhos e sumos de uvas originários da Comunidade Europeia e nela engarrafados que, tendo sido exportados para um país terceiro, regressem ao território aduaneiro da Comunidade e sejam introduzidos em livre prática.
Secção 2
Condições a preencher, regras de elaboração e utilização do certificado e do boletim de análise previstos no âmbito da importação de vinhos, sumos e mostos de uvas
Artigo 43.o
Documento V I 1
1. O certificado e o boletim de análise são elaborados no mesmo documento V I 1 relativamente a cada remessa destinada a importação para a Comunidade.
O documento referido no primeiro parágrafo é elaborado num formulário V I 1 conforme ao modelo do anexo IX. O documento é assinado por um funcionário de um organismo oficial e por um funcionário de um laboratório reconhecido, aos quais se refere o artigo 48.o
2. Se o produto em causa não se destinar ao consumo humano directo, a parte «Boletim de análise» do formulário V I 1 não necessita de ser preenchida.
Se se tratar de um vinho acondicionado em recipientes de capacidade não superior a 60 litros, rotulados e munidos de um dispositivo de fecho não recuperável, e esse vinho for originário de um país constante da lista do anexo XII, que tenha oferecido garantias especiais aceites pela Comunidade, a parte «Boletim de análise» do formulário V I 1 só necessita de ser preenchida no que se refere:
a)
Ao título alcoométrico volúmico adquirido;
b)
À acidez total;
c)
Ao dióxido de enxofre total.
Artigo 44.o
Descrição dos documentos
1. Os formulários V I 1 são constituídos, por esta ordem, por um original, dactilografado ou manuscrito, e por uma cópia obtida simultaneamente.
2. Um formulário V I 2 é um extracto, elaborado em conformidade com o modelo do anexo X e visado por uma estância aduaneira da Comunidade, em que são inscritos os dados constantes de um documento V I 1 ou de outro extracto V I 2. Os formulários V I 2 são constituídos, por esta ordem, por um original e duas cópias.
3. Os documentos V I 1 e os extractos V I 2 respeitam as condições técnicas estabelecidas no anexo XI.
4. O original e a cópia acompanham o produto. Os formulários V I 1 e V I 2 são preenchidos à máquina ou à mão ou por recurso a meios técnicos equivalentes reconhecidos por um organismo oficial. Em caso de preenchimento à mão, este é feito a tinta e em letra de imprensa. Os formulários não podem conter rasuras ou emendas. Eventuais alterações são feitas riscando as indicações erradas e acrescentando, se for caso disso, as indicações pretendidas. As alterações assim efectuadas devem ser aprovadas pelo seu autor e visadas, consoante o caso, pelo organismo oficial, pelo laboratório ou pelas autoridades aduaneiras.
5. Os documentos V I 1 e os extractos V I 2 são identificados com um número de ordem atribuído, no caso dos documentos V I 1, pelo organismo oficial a que pertença o funcionário que assinar o certificado e, no caso dos extractos V I 2, pela estância aduaneira que os visar em conformidade com os n.os 2 e 3 do artigo 47.o
6. Sem prejuízo dos n.os 2, 3, 4 e 5, os documentos V I 1 e os extractos V I 2 podem ser emitidos e utilizados através de sistemas informáticos, de acordo com as regras adoptadas pelas autoridades competentes dos Estados-Membros. O conteúdo de um documento V I 1 ou de um extracto V I 2 em versão electrónica é idêntico ao das versões em papel dos mesmos.
Artigo 45.o
Procedimento simplificado
1. Os documentos V I 1 elaborados por produtores de vinho instalados em países terceiros constantes da lista do anexo XII que tenham oferecido garantias especiais aceites pela Comunidade são equiparados a certificados ou boletins de análise elaborados pelos organismos e laboratórios constantes da lista prevista no artigo 48.o se os produtores em causa tiverem sido aprovados individualmente pelas autoridades competentes dos referidos países terceiros e estiverem sujeitos ao controlo dessas autoridades.
2. Os produtores aprovados referidos no n.o 1 utilizam o formulário V I 1, inscrevendo na casa n.o 9 o nome e o endereço do organismo oficial do país terceiro que concedeu a aprovação. Os produtores preenchem o formulário e indicam ainda:
a)
Na casa n.o 1, além do seu nome e endereço, o seu número de registo nos países terceiros constantes da lista do anexo XII;
b)
Na casa n.o 10, pelo menos os elementos referidos no n.o 2 do artigo 43.o
Os produtores assinam no local previsto para o efeito nas casas n.os 9 e 10, após terem riscado as palavras «nome e categoria do responsável».
Não são necessários carimbos nem a indicação do nome e endereço do laboratório.
Artigo 46.o
Derrogações
A aplicação do n.o 2 do artigo 43.o e do artigo 45.o pode ser suspensa se se verificar que os produtos a que tais medidas se aplicam foram objecto de falsificações susceptíveis de pôr em perigo a saúde dos consumidores ou de práticas enológicas diversas das referidas no n.o 2 do artigo 82.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
Artigo 47.o
Regras de utilização
1. O original e a cópia do documento V I 1 ou do extracto V I 2 são entregues, quando do cumprimento das formalidades aduaneiras necessárias para a introdução em livre prática da remessa a que dizem respeito, às autoridades competentes do Estado-Membro em cujo território essa operação seja efectuada.
Essas autoridades efectuam as anotações eventualmente necessárias no verso do documento V I 1 ou do extracto V I 2. As mesmas autoridades entregam o original ao interessado e conservam a cópia durante pelo menos cinco anos.
2. Se uma remessa de um produto for reexpedida na totalidade antes da sua introdução em livre prática, o novo expedidor envia o documento V I 1 ou o extracto V I 2 relativo a essa remessa às autoridades aduaneiras sob cuja vigilância se encontre a remessa em causa, bem como, se for caso disso, um formulário V I 2 elaborado consecutivamente.
Após verificarem a concordância das indicações constantes do documento V I 1 com as constantes do formulário V I 2 ou, se for caso disso, a concordância das indicações constantes do extracto V I 2 com as constantes do formulário V I 2 elaborado consecutivamente, essas autoridades visam este último, que passa a valer de extracto V I 2, e efectuam as anotações necessárias no documento ou no extracto anterior. As referidas autoridades entregam o extracto, bem como o original do documento V I 1 ou do extracto V I 2 anterior, ao novo expedidor e conservam a cópia desse documento ou extracto anterior durante pelo menos cinco anos.
A elaboração do formulário V I 2 não é, porém, obrigatória se uma remessa de um produto for reexportada para um país terceiro.
3. Se uma remessa de um produto for fraccionada antes da sua introdução em livre prática, o interessado entrega o original e a cópia do documento V I 1 ou o extracto V I 2 relativos a essa remessa às autoridades aduaneiras sob cuja vigilância se encontre a remessa a fraccionar, bem como, para cada nova remessa, o original e duas cópias de um formulário V I 2 elaborado consecutivamente.
Após verificarem a concordância das indicações constantes do documento V I 1 ou do extracto V I 2 com as constantes do formulário V I 2 elaborado consecutivamente para cada nova remessa, essas autoridades visam este último, que passa a valer de extracto V I 2, e efectuam as anotações necessárias no verso do documento V I 1 ou do extracto V I 2 a partir do qual o dito extracto foi elaborado. As referidas autoridades entregam o extracto V I 2, bem como o documento V I 1 ou o extracto V I 2 elaborado anteriormente, ao interessado e conservam uma cópia de cada um desses documentos durante pelo menos cinco anos.
Artigo 48.o
Listas das instâncias competentes
1. Com base nas comunicações das autoridades competentes dos países terceiros, a Comissão elabora e mantém actualizadas listas dos nomes e endereços dos referidos organismos e laboratórios, bem como dos produtores de vinho autorizados a elaborar os documentos V I 1. A Comissão publica na internet os nomes e endereços desses organismos e laboratórios.
2. As comunicações das autoridades competentes dos países terceiros, referidas no n.o 1, contemplam:
a)
Os nomes e endereços dos organismos oficiais e laboratórios reconhecidos ou designados para a elaboração dos documentos V I 1;
b)
Os nomes, endereços e números de registo oficial dos produtores de vinho autorizados a elaborarem eles próprios os documentos V I 1.
Só constam das listas referidas no n.o 1 os organismos e laboratórios referidos na alínea a) do primeiro parágrafo que tenham sido autorizados pelas autoridades competentes do país terceiro respectivo a fornecer à Comissão, bem como aos Estados-Membros, mediante pedido nesse sentido, todas as informações pertinentes necessárias à apreciação dos dados constantes do documento.
3. As listas são actualizadas, nomeadamente para ter em conta as alterações resultantes de mudanças de endereço e/ou de denominação dos organismos ou laboratórios.
Artigo 49.o
Importação indirecta
Se um vinho for exportado de um país terceiro em cujo território tenha sido produzido (seguidamente denominado «país de origem») para outro país terceiro (seguidamente denominado «país de exportação»), do qual seja depois exportado para a Comunidade, as autoridades competentes do país de exportação podem elaborar o documento V I 1 para o vinho em questão com base num documento V I 1 ou num documento equivalente elaborado pelas autoridades competentes do país de origem, sem que seja necessário efectuar análises suplementares, se esse vinho:
a)
Tiver sido engarrafado e rotulado no país de origem e assim tiver permanecido; ou
b)
Tiver sido exportado a granel do país de origem e tiver sido engarrafado e rotulado no país de exportação, sem ter sofrido qualquer outra transformação.
A autoridade competente do país de exportação certifica no documento V I 1 que se trata de um vinho referido no primeiro parágrafo e que preenche as condições aí previstas.
É anexado ao documento V I 1 do país de exportação o original ou uma cópia autenticada do documento V I 1 ou equivalente do país de origem.
Apenas são considerados países de origem para os efeitos do presente artigo os países que constam da lista de organismos e laboratórios designados pelos países terceiros para preencher os documentos que devem acompanhar cada remessa de vinho importada, publicada em conformidade com o n.o 1 do artigo 48.o
Artigo 50.o
Regras especiais aplicáveis a certos vinhos
1. No caso dos vinhos licorosos e dos vinhos aguardentados, a validade dos documentos V I 1 só é reconhecida se o organismo oficial a que se refere o artigo 48.o tiver inscrito, na casa n.o 14, a menção seguinte:
«Certifica-se que o álcool adicionado a este vinho é de origem vínica».
Esta menção é completada com as indicações seguintes:
a)
O nome e o endereço completos do organismo emissor;
b)
A assinatura de um responsável desse organismo;
c)
O carimbo desse organismo.
2. Pode utilizar-se um documento V I 1 para certificar que um vinho importado é detentor de uma indicação geográfica em conformidade com o Acordo sobre os Aspectos dos Direitos de Propriedade Intelectual relacionados com o Comércio (TRIPS), no âmbito da Organização Mundial do Comércio (OMC), com a legislação comunitária sobre as indicações geográficas ou com um acordo de reconhecimento e protecção de indicações geográficas celebrado entre a Comunidade Europeia e o país terceiro de origem do vinho.
Nesse caso, é indicado o seguinte na casa n.o 14:
«Certifica-se que o vinho objecto do presente documento foi produzido na região vitícola … e que a indicação geográfica constante da casa n.o 6 lhe foi atribuída em conformidade com as disposições do país de origem.».
Esta menção é completada com as indicações previstas no segundo parágrafo do n.o 1.
Artigo 51.o
Conformidade dos vinhos importados
Se as autoridades competentes de um Estado-Membro suspeitarem de que um produto originário de um país terceiro não respeita as disposições dos n.os 1 e 2 do artigo 82.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, informam sem demora a Comissão desse facto.
CAPÍTULO III
Disposições específicas em matéria de exportação
Artigo 52.o
Notificação de instâncias oficiais
1. Os Estados-Membros comunicam à Comissão a lista das instâncias oficiais ou oficialmente reconhecidas que propõem para emitir os atestados comprovativos de que o vinho em questão está em conformidade com as condições de acesso às concessões previstas por acordos com países terceiros.
2. A Comissão procede, em nome da Comunidade, à elaboração e intercâmbio, conjuntamente com o país terceiro em causa, da lista das instâncias oficiais autorizadas a emitir o atestado referido no n.o 1, bem como o certificado equivalente emitido pelo país terceiro em causa.
3. A Comissão publica a lista prevista no n.o 2 e actualiza-a periodicamente.
CAPÍTULO IV
Disposições transitórias
Artigo 53.o
Conformidade dos documentos V I 1 e V I 2
Os documentos V I 1 e V I 2 que se encontravam em conformidade com as disposições aplicáveis aquando do seu estabelecimento, mas que deixem de estar em conformidade com as disposições em vigor na matéria a partir da data de aplicação do presente regulamento, podem continuar a ser utilizados até 31 de Dezembro de 2008.
Artigo 54.o
Liberação das garantias
A pedido dos interessados, as garantias constituídas para a emissão de certificados de importação e de exportação são liberadas a partir de 1 de Agosto de 2008, caso os certificados em causa não tenham perdido eficácia antes dessa data.
TÍTULO IV
POTENCIAL DE PRODUÇÃO
CAPÍTULO I
Plantações ilegais
Artigo 55.o
Sanções em caso de incumprimento da obrigação de arranque
1. As sanções referidas no n.o 3 do artigo 85.o e no n.o 4, segundo parágrafo, do artigo 86.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 são estabelecidas de modo a ser aplicada uma sanção apropriada a quem violar as disposições em causa.
Sem prejuízo de eventuais sanções anteriormente impostas pelos Estados-Membros, estes estabelecem as sanções referidas no n.o 3 do artigo 85.o e no n.o 4, segundo parágrafo, do artigo 86.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 com base nos seguintes princípios:
a)
O valor mínimo da sanção financeira de base a impor é de 12 000 EUR por hectare;
b)
Os Estados-Membros podem aumentar a sanção em função do valor comercial dos vinhos produzidos nas vinhas em causa.
2. Os Estados-Membros impõem a sanção a que se refere o n.o 3 do artigo 85.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008:
a)
No que respeita a plantações ilegais já existentes na data de entrada em vigor do presente regulamento, pela primeira vez em 1 de Janeiro de 2009;
b)
No que respeita a plantações ilegais posteriores à data de entrada em vigor do presente regulamento, pela primeira vez com efeitos à data dessas plantações.
A sanção é aplicada de doze em doze meses, contados a partir daquelas datas, em conformidade com os critérios estabelecidos no n.o 1, até que a obrigação de arranque seja cumprida.
3. Os Estados-Membros impõem a sanção referida no n.o 4, segundo parágrafo, do artigo 86.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 pela primeira vez em 1 de Julho de 2010, pelo incumprimento da obrigação de arranque, e, em seguida, de 12 em 12 meses, em conformidade com os critérios estabelecidos no n.o 1, até que a obrigação de arranque seja cumprida.
4. As sanções cobradas em aplicação do presente artigo são conservadas pelo Estado-Membro.
Artigo 56.o
Sanções em caso de incumprimento da proibição de circulação
1. As sanções referidas no n.o 2 do artigo 87.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 são estabelecidas de modo a ser aplicada uma sanção apropriada a quem violar as disposições em causa.
2. São impostas as sanções referidas no n.o 1 aos produtores em causa que possuam mais de 0,1 ha de vinha e, consoante o caso:
a)
Não apresentem o contrato de destilação dentro do prazo referido no n.o 1, segundo parágrafo, do artigo 57.o, ou se esses contratos não abrangerem toda a produção em causa, constante da declaração de colheita ou de produção; ou
b)
Não informem a autoridade competente, dentro do prazo referido no n.o 1, terceiro parágrafo, do artigo 57.o, da intenção de colheita em verde ou não efectuem essa colheita de modo satisfatório.
3. Os Estados-Membros impõem as sanções referidas no n.o 1:
a)
Se não for apresentado o contrato de destilação, um mês após o termo do prazo estabelecido no n.o 1, segundo parágrafo, do artigo 57.o;
b)
Se as regras relativas à colheita em verde não forem cumpridas, em 1 de Setembro do ano civil em causa.
4. As sanções cobradas em aplicação do presente artigo são conservadas pelo Estado-Membro.
Artigo 57.o
Não-circulação ou destilação
1. No âmbito do n.o 1 do artigo 87.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, as uvas e os produtos elaborados a partir de uvas só podem ter um dos seguintes destinos:
a)
Destilação, a expensas exclusivas do produtor;
b)
Colheita em verde, definida no n.o 1 do artigo 12.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, a expensas do produtor;
c)
Consumo familiar, mas apenas se a superfície de vinha do produtor não exceder 0,1 ha.
No caso da destilação prevista na alínea a) do primeiro parágrafo:
-
os produtores apresentam o contrato de destilação previsto no n.o 1 do artigo 87.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 até ao final da campanha vitivinícola na qual os produtos foram produzidos,
-
os produtos produzidos antes da regularização da vinha em conformidade com o n.o 1 do artigo 86.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 estão sujeitos à obrigação de destilação.
No caso da colheita em verde prevista na alínea b) do primeiro parágrafo, os produtores informam antecipadamente da sua intenção a autoridade competente, até uma data fixada pelo Estado-Membro em conformidade com o n.o 1, alínea b), do artigo 12.o. Os Estados-Membros controlam a colheita em verde em conformidade com o n.o 1, alínea d), do artigo 12.o
2. Sem prejuízo do n.o 1, e para facilitar o controlo, os Estados-Membros podem estabelecer a obrigatoriedade da comunicação, pelos produtores, à autoridade competente do Estado-Membro, antes da data fixada pelo Estado-Membro em conformidade com o n.o 1, alínea b), do artigo 12.o, de qual das possibilidades referidas no primeiro parágrafo, alíneas a) a c), do n.o 1 vão escolher.
Os Estados-Membros podem ainda limitar a escolha dos produtores a apenas uma ou duas das possibilidades referidas no primeiro parágrafo, alíneas a) a c), do n.o 1.
3. Se o produtor em causa possuir vinhas cujos produtos possam ser comercializados, cabe às autoridades competentes assegurar que os produtos da plantação ilegal não vão juntar-se ao produtos comercializados dessas outras vinhas.
Artigo 58.o
Comunicações
1. Os Estados-Membros comunicam à Comissão, até 1 de Março de cada ano, utilizando o formulário do quadro 1 do anexo XIII, as superfícies a título das quais foram pagas sanções e o montante efectivo das sanções impostas. Comunicam-lhe igualmente a sua legislação relativa a essas sanções.
2. Salvo indicação em contrário nos quadros correspondentes do anexo XIII do presente regulamento, as comunicações a que se referem o n.o 4 do artigo 85.o, o n.o 5 do artigo 86.o e o n.o 3 do artigo 87.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 reportam-se à campanha vitivinícola anterior.
Ao efectuar pela primeira vez, o mais tardar em 1 de Março de 2009, as comunicações a que se referem o n.o 4 do artigo 85.o e o n.o 5 do artigo 86.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, as informações a transmitir nos quadros correspondentes reportam-se ao seguinte:
a)
Caso se disponha desses dados, às plantações ilegais que, tendo sido plantadas depois de 31 de Agosto de 1998 e detectadas entre essa data e o final da campanha vitivinícola de 2007/2008, ainda não tenham sido arrancadas em 31 de Julho de 2008;
b)
Às plantações ilegais plantadas antes de 1 de Setembro de 1998 cujo pedido de regularização, a título do n.o 2 do artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 1493/1999, tenha sido aceite ou tenha sido rejeitado pelo Estado-Membro entre 1 de Agosto de 2007 e 31 de Julho de 2008.
Na comunicação a que se refere a alínea a) do segundo parágrafo, utiliza-se o quadro 2 do anexo XIII.
Na comunicação a que se refere a alínea b) do segundo parágrafo, utiliza-se o quadro 4 do anexo XIII.
A Comissão reserva-se o direito de solicitar informações, a título de obrigações de comunicação anteriores com base no n.o 7 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1227/2000 que não tenham sido respeitadas, sobre as plantações ilegais em causa.
As comunicações posteriores, com periodicidade anual, são efectuadas nos formulários dos quadros 3, 5, 6 e 7 do anexo XIII.
3. Os Estados-Membros podem decidir incluir ou não elementos relativos às regiões nas comunicações referidas nos n.os 1 e 2.
Artigo 59.o
Reduções impostas aos Estados-Membros
Se um Estado-Membro não comunicar algum dos quadros referidos no artigo 58.o, com excepção do quadro 2, dentro do prazo correspondente, segundo os formulários do anexo XIII, com as informações indicadas no n.o 4 do artigo 85.o, no n.o 5 do artigo 86.o e no n.o 3 do artigo 87.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 e convenientemente preenchido, a dotação desse Estado-Membro para as medidas de apoio referidas no artigo 7.o do mesmo regulamento pode ser reduzida, em aplicação da alínea a) do artigo 89.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008. Em função da extensão da falha de comunicação do Estado-Membro, a Comissão pode decidir reduzir, a partir do início da campanha vitivinícola seguinte à campanha na qual a comunicação devia ter sido efectuada, a dotação para as medidas de apoio do Estado-Membro em causa num montante máximo total de 1 % por cada mês de atraso.
CAPÍTULO II
Regime transitório de direitos de plantação
Artigo 60.o
Novos direitos de plantação
1. Se os Estados-Membros concederem novos direitos de plantação relativamente a superfícies destinadas a novas plantações no âmbito de medidas de emparcelamento ou de expropriação por utilidade pública adoptadas nos termos do direito nacional, assegurarão que esses direitos não sejam concedidos relativamente a uma superfície maior, em termos de cultura estreme, do que 105 % da superfície plantada com vinha que foi objecto das medidas de emparcelamento ou de expropriação por utilidade pública.
2. Se os Estados-Membros concederem novos direitos de plantação relativamente a superfícies destinadas à experimentação, os produtos obtidos a partir de uvas provenientes das superfícies em causa não podem ser comercializados durante o período experimental.
3. Se os Estados-Membros concederem novos direitos de plantação relativamente a superfícies destinadas à cultura de vinhas-mãe de garfo, durante o período de produção dessas vinhas-mãe as uvas delas provenientes ou não são colhidas ou, se o forem, serão destruídas.
4. Os novos direitos de plantação concedidos ao abrigo dos n.os 2 e 3 só se aplicam durante o período experimental ou o período de produção das vinhas-mãe de garfo, respectivamente.
Terminado o período referido no primeiro parágrafo:
a)
Ou o produtor utiliza direitos de replantação ou direitos de plantação concedidos a partir de uma reserva para que a superfície em causa possa produzir vinho destinado a comercialização; ou
b)
As vinhas plantadas nas superfícies em questão são arrancadas. As despesas do arranque dessas vinhas ficam a cargo do produtor. Os produtos obtidos a partir de uvas provenientes das superfícies a arrancar enquanto estas não forem arrancadas só podem ser postos em circulação para fins de destilação, a expensas do produtor. Os produtos em causa não podem ser utilizados na obtenção de álcool de título alcoométrico volúmico adquirido igual ou inferior a 80 % vol.
5. Os novos direitos de plantação - e as eventuais condições de exercício dos mesmos ou relativas às superfícies plantadas ao abrigo desses direitos - concedidos antes de 1 de Agosto de 2000 relativamente a superfícies destinadas à experimentação ou à cultura de vinhas-mãe de garfo continuam aplicáveis durante o período experimental ou o período de produção das vinhas-mãe de garfo, respectivamente. As regras do segundo parágrafo do n.o 4 são aplicáveis às superfícies em causa depois de terminado o período experimental ou o período de produção das vinhas-mãe de garfo, respectivamente.
6. No caso referido no n.o 1, alínea d), do artigo 91.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, e para evitar um fardo administrativo excessivo, os Estados-Membros podem prever, em alternativa à atribuição de novos direitos de plantação, que as superfícies cuja produção vitivinícola se destine unicamente ao consumo familiar do viticultor não fiquem sujeitas à exigência de arranque estabelecida no n.o 1 do artigo 85.o do mesmo regulamento. Os Estados-Membros só podem proceder dessa forma se:
a)
A superfície em questão de cada viticultor não exceder um limite máximo a estabelecer pelo Estado-Membro, o qual em nenhum caso pode ser superior a 0,1 ha; e
b)
O viticultor em causa não se dedicar à produção comercial de vinho.
7. É proibida a comercialização da produção vitivinícola das superfícies referidas no n.o 6. Os Estados-Membros instituem um sistema apropriado de fiscalização desta proibição. Se for detectado qualquer incumprimento desta proibição, além das sanções eventualmente impostas pelo Estado-Membro, aplica-se o segundo parágrafo, alínea b), do n.o 4. Os Estados-Membros conservam um registo de todos os casos tratados ao abrigo do presente número.
Artigo 61.o
Obrigações de registo e de comunicação dos Estados-Membros relativas a novos direitos de plantação
Os Estados-Membros conservam um registo de cada caso de concessão de novos direitos de plantação em conformidade com o artigo 60.o
Os Estados-Membros comunicam as informações seguintes à Comissão relativamente a cada campanha vitivinícola:
a)
As superfícies totais objecto da concessão de novos direitos de plantação a título dos n.os 1, 2 e 3 do artigo 60.o; e
b)
A superfície total objecto da concessão de novos direitos de plantação a título do n.o 1 do artigo 91.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008. Todavia, se um Estado-Membro fizer uso da derrogação prevista no n.o 6 do artigo 60.o do presente regulamento, comunica, em vez disso, uma estimativa da superfície total abrangida, baseada nos resultados da fiscalização efectuada.
Essa comunicação é feita no formulário do quadro 8 do anexo XIII. Os Estados-Membros podem decidir incluir ou não elementos relativos às regiões nessa comunicação. A comunicação é efectuada à Comissão o mais tardar no dia 1 de Março de cada ano, relativamente à campanha vitivinícola anterior.
Artigo 62.o
Arranque sem geração de direitos de replantação
Se uma superfície for arrancada ao abrigo do n.o 4 do artigo 24.o, do n.o 1 do artigo 85.o ou do n.o 4 do artigo 86.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 ou do n.o 4, alínea b) do segundo parágrafo, do artigo 60.o do presente regulamento, não são concedidos quaisquer direitos de replantação. Não são igualmente concedidos quaisquer direitos de replantação em caso de arranque:
a)
De superfícies plantadas com vinha no âmbito da aplicação de medidas de emparcelamento ou de expropriação por utilidade pública, se tiverem sido concedidos novos direitos de plantação relativamente a essas superfícies a título do n.o 1 do artigo 60.o;
b)
De superfícies destinadas a experimentação vitícola, durante o período experimental;
c)
De superfícies destinadas à cultura de vinhas-mãe de garfo, durante o período de produção das vinhas-mãe de garfo;
d)
De superfícies destinadas unicamente ao consumo familiar do viticultor; ou
e)
De superfícies às quais seja concedido um prémio ao arranque, em conformidade com o n.o 1, segundo parágrafo, do artigo 92.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
Artigo 63.o
Direitos de replantação antecipados
1. Em conformidade com o n.o 2 do artigo 92.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, os Estados-Membros podem conceder direitos de replantação aos produtores que se comprometam a proceder ao arranque numa superfície plantada com vinha antes do final da terceira campanha vitivinícola subsequente à da plantação da superfície, mas apenas se aqueles puderem comprovar não serem detentores de direitos de plantação que possam exercer para plantar vinha em toda a superfície em causa, ou que tais direitos são insuficientes. Os Estados-Membros não concedem a um produtor mais direitos do que os necessários para possibilitar a plantação de vinha em toda a superfície em causa, contabilizados os direitos que aquele já possua. O produtor especifica a superfície a arrancar.
2. Os produtores que assumam o compromisso referido no n.o 1 procedem à constituição de uma garantia. A obrigação de proceder ao arranque na superfície em causa constitui a «exigência principal», na acepção do n.o 2 do artigo 20.o do Regulamento (CEE) n.o 2220/85. O montante da garantia é fixado pelo Estado-Membro em causa com base em critérios objectivos. O montante da garantia deve ser proporcionado e suficiente para dissuadir os produtores de desrespeitarem o compromisso assumido.
3. Enquanto o compromisso de proceder ao arranque não for posto em prática, os Estados-Membros asseguram que, em todas as campanhas vitivinícolas, não exista produção comercial de vinho proveniente, em simultâneo, da superfície a arrancar e da superfície plantada de novo, providenciando para o efeito que os produtos obtidos a partir de uvas provenientes de qualquer uma das superfícies só possam ser postos em circulação para fins de destilação, a expensas do produtor. Os produtos em causa não podem ser utilizados na obtenção de álcool de título alcoométrico volúmico adquirido igual ou inferior a 80 % vol.
4. Se o compromisso de proceder ao arranque não for posto em prática dentro do prazo fixado, a superfície que não tiver sido arrancada é tratada como superfície plantada em violação da restrição à plantação estabelecida no n.o 1 do artigo 90.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
5. Os Estados-Membros fiscalizam a plantação e o arranque nas superfícies em causa.
6. Os Estados-Membros conservam um registo de todos os casos tratados ao abrigo dos n.os 1 a 5.
Artigo 64.o
Transferências de direitos de replantação
1. Na aplicação do n.o 5, segundo parágrafo, do artigo 92.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, os Estados-Membros podem aplicar às transferências de direitos de replantação entre explorações um coeficiente de redução equivalente.
2. Os Estados-Membros conservam um registo de todas as transferências de direitos de replantação entre explorações.
Artigo 65.o
Reservas de direitos de plantação
1. Os Estados-Membros asseguram que, da transferência de direitos através de uma reserva nacional e/ou de reservas regionais, não resulte um aumento global do potencial de produção do seu território. Se necessário, os Estados-Membros podem aplicar um coeficiente de redução.
2. Os Estados-Membros comunicam à Comissão a criação de uma reserva nacional e/ou de reservas regionais de direitos de plantação e, se for caso disso, a sua decisão de deixar de aplicar o sistema de reserva.
3. Se um Estado-Membro optar por não aplicar o sistema de reserva, transmite à Comissão prova da existência de um sistema eficaz de gestão dos direitos de plantação em todo o seu território.
4. Os Estados-Membros conservam um registo de todos os casos de concessão de direitos de plantação a partir de reservas, de transferência de direitos de plantação entre reservas e de integração de direitos de plantação em reservas. São igualmente objecto de registo todos os pagamentos efectuados como contrapartida da integração de direitos numa reserva ou da concessão de direitos de uma reserva.
5. Os Estados-Membros comunicam à Comissão relativamente a cada campanha vitivinícola, utilizando o formulário do quadro 9 do anexo XIII:
a)
Os direitos de plantação integrados em reservas;
b)
Os direitos de plantação concedidos de reservas mediante pagamento ou sem pagamento.
Artigo 66.o
Manutenção do regime de direitos de plantação
Os Estados-Membros que, em conformidade com o n.o 6 do artigo 90.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, pretendam manter além de 31 de Dezembro de 2015, no seu território ou em partes do seu território, a proibição de plantação referida no n.o 1 do artigo 90.o do mesmo regulamento comunicam-no à Comissão até 1 de Março de 2015.
CAPÍTULO III
Regime de arranque
Artigo 67.o
Elegibilidade
1. O prémio ao arranque só pode ser concedido se existirem provas de que a superfície de vinha em causa é adequadamente cultivada. Sem prejuízo do controlo previsto no n.o 3 do artigo 81.o, é necessária para o efeito a declaração de colheita a que se refere o artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1282/2001 da Comissão (19), pelo menos no que respeita às duas campanhas vitivinícolas que precederam a entrada em vigor do Regulamento (CE) n.o 479/2008 e às três campanhas vitivinícolas que precederam o arranque.
2. Em derrogação do n.o 1, os Estados-Membros podem estabelecer que os produtores isentos, pelo n.o 2, alínea c), do artigo 2.o ou pelo n.o 3 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1282/2001, da obrigação de apresentarem a declaração de colheita possam apresentar prova da sua produção de uvas através da declaração referida no n.o 2, alínea c), do artigo 2.o, ou da declaração de produção referida no n.o 1 do artigo 4.o, do mesmo regulamento.
Se, por razões devidamente comprovadas, nem a declaração de colheita nem a declaração referida no n.o 2, alínea c), do artigo 2.o, ou no n.o 1 do artigo 4.o, do Regulamento (CE) n.o 1282/2001 estiverem disponíveis, os Estados-Membros podem estabelecer outros meios de garantir que a vinha foi adequadamente cultivada. Compete aos Estados-Membros verificar cuidadosamente a fiabilidade desses meios alternativos.
3. Antes de aceitarem um pedido de pagamento, os Estados-Membros certificam-se de que as condições de elegibilidade estabelecidas nas alíneas a), b), d), e) e f) do artigo 100.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 se encontram preenchidas.
Artigo 68.o
Razões de isenção
1. As zonas de montanha e os terrenos muito declivosos que, em conformidade com o n.o 4 do artigo 104.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, podem ser declarados inelegíveis para o regime de arranque são os seguintes:
a)
Zonas de montanha de altitude superior a pelo menos 500 metros, com excepção dos planaltos;
b)
Zonas com declive superior a pelo menos 25 %;
c)
Zonas em socalcos.
2. A comunicação referida no n.o 8 do artigo 104.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 inclui elementos indicativos da extensão dessas zonas e é efectuada segundo o modelo do anexo XIV do presente regulamento.
Artigo 69.o
Nível do prémio
1. Sem prejuízo das ajudas nacionais que podem ser concedidas em conformidade com o artigo 106.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, as tabelas de prémio previstas no artigo 101.o desse regulamento constam do anexo XV do presente regulamento.
2. O rendimento histórico a que se refere o n.o 2 do artigo 101.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 é estabelecido com base no rendimento médio da exploração ou, se estiver disponível, no rendimento médio da parcela em causa ou no rendimento médio da categoria de vinho da exploração que é objecto do pedido de prémio ao arranque. O rendimento médio é calculado com base nos rendimentos médios das cinco campanhas 2003/2004 a 2007/2008, excluindo as campanhas a que correspondam os rendimentos mais baixo e mais elevado.
Em derrogação do primeiro parágrafo:
a)
Os Estados-Membros que aderiram à Comunidade em 2004 ou 2007 e não dispuseram de um sistema de declaração de colheita em todo o período 2003/2004 a 2007/2008 calculam o rendimento histórico como o rendimento médio nas campanhas 2005/2006 a 2007/2008;
b)
Os produtores cuja produção tenha sido afectada negativamente no período de referência, durante mais de um ano, por uma situação de força maior ou por circunstâncias excepcionais, ocorridas nesse período de referência, podem solicitar que o rendimento histórico seja estabelecido com base nos rendimentos médios das campanhas vitivinícolas do período referido no primeiro parágrafo, ou, se for caso disso, na alínea a), que não foram afectadas pela situação de força maior ou pelas circunstâncias excepcionais em causa.
3. Os rendimentos médios são determinados com base nas declarações de colheita.
Em derrogação do primeiro parágrafo, os Estados-Membros podem estabelecer que os produtores isentos, pelo n.o 2, alínea c), do artigo 2.o ou pelo n.o 3 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1282/2001, da obrigação de apresentarem a declaração de colheita possam apresentar prova da sua produção de uvas através da declaração referida no n.o 2, alínea c), do artigo 2.o, ou da declaração de produção referida no n.o 1 do artigo 4.o, do mesmo regulamento.
Os Estados-Membros podem estabelecer que, no caso de membros de cooperativas ou de outros agrupamentos, a que aqueles pertençam ou aos quais se encontrem associados, que não disponham da declaração referida no n.o 2, alínea c), do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1282/2001, seja tido em conta o rendimento médio da cooperativa ou do agrupamento, desde que a cooperativa ou o agrupamento em causa ateste que o produtor em questão lhe entregou efectivamente uvas nas campanhas em apreço. Nessa eventualidade, é tido em conta, se estiver disponível, o rendimento médio, obtido pela cooperativa ou pelo agrupamento, da categoria de vinho que é objecto do pedido de prémio ao arranque.
Se, por razões devidamente comprovadas, a verificar pelos Estados-Membros, salvo as referidas no segundo e terceiro parágrafos, nem a declaração de colheita nem a declaração referida no n.o 2, alínea c), do artigo 2.o, ou no n.o 1 do artigo 4.o, do Regulamento (CE) n.o 1282/2001 estiverem disponíveis, os Estados-Membros podem estabelecer que seja considerado rendimento histórico o rendimento médio da região em causa.
Compete aos Estados-Membros verificar cuidadosamente a fiabilidade das declarações e das fontes alternativas utilizadas para estabelecer o rendimento histórico, apresentadas em conformidade com o presente artigo.
4. O prémio é pago em relação à superfície plantada, definida em conformidade com o artigo 75.o
Artigo 70.o
Procedimento de apresentação dos pedidos
1. Os Estados-Membros estabelecem um procedimento de apresentação dos pedidos que contemple, nomeadamente:
a)
As informações necessárias para a formulação dos pedidos;
b)
A comunicação ulterior, ao produtor, do prémio aplicável;
c)
A data antes da qual o arranque tem de ser efectuado.
2. Os Estados-Membros verificam se os pedidos se encontram bem fundamentados. Para o efeito, podem estabelecer que o produtor assuma um compromisso por escrito ao apresentar o pedido e que suporte os custos do tratamento do seu processo se retirar o pedido sem razões devidamente comprovadas.
Artigo 71.o
Procedimento em caso de aplicação de uma percentagem única de aceitação
1. No que respeita à aplicação da percentagem de aceitação referida no n.o 4 do artigo 102.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, os Estados-Membros procedem do seguinte modo no ano em causa:
a)
Se estiverem disponíveis recursos orçamentais atribuídos ao Estado-Membro que o permitam, são aceites todos os pedidos relativos ao arranque de toda a vinha apresentados pelos produtores, sem ser aplicada qualquer redução a esses pedidos. Se não estiverem disponíveis recursos orçamentais atribuídos ao Estado-Membro que permitam aceitar todos esses pedidos, o Estado-Membro distribui o orçamento disponível com base nos critérios objectivos e não discriminatórios que as suas regras nacionais estabeleçam;
b)
Depois de deduzidos os montantes correspondentes à alínea a) dos recursos orçamentais atribuídos ao Estado-Membro que se encontrem disponíveis, se os recursos orçamentais ainda disponíveis o permitirem, são aceites todos os pedidos apresentados por requerentes de idade igual ou superior a 55 anos, ou idade superior quando o Estado-Membro assim o preveja ao abrigo do n.o 5, subalínea ii) da alínea b), do artigo 102.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, sem ser aplicada qualquer redução a esses pedidos. Se não estiverem disponíveis recursos orçamentais atribuídos ao Estado-Membro que permitam aceitar todos esses pedidos, o Estado-Membro distribui o orçamento disponível com base nos critérios objectivos e não discriminatórios que as suas regras nacionais estabeleçam;
c)
Depois de deduzidos os montantes correspondentes às alíneas a) e b) dos recursos orçamentais atribuídos ao Estado-Membro que se encontrem disponíveis, o Estado-Membro distribui o orçamento ainda disponível com base nos critérios objectivos e não discriminatórios que as suas regras nacionais estabeleçam.
2. Os critérios objectivos e não discriminatórios referidos no n.o 5, alínea b), do artigo 102.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 são estabelecidos pelos Estados-Membros de modo a possibilitar que não seja aplicada qualquer redução aos pedidos susceptíveis de serem aceites. Os Estados-Membros comunicam os critérios referidos no n.o 1 à Comissão até 15 de Outubro de cada ano, utilizando para o efeito o quadro 10 do anexo XIII.
Artigo 72.o
Pagamento do prémio
O prémio ao arranque é pago o mais tardar no dia 15 de Outubro do ano em que o pedido foi aceite pelo Estado-Membro em conformidade com o n.o 5 do artigo 102.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, após verificação de que o arranque foi efectuado.
Artigo 73.o
Comunicações
1. As comunicações a que se referem os n.os 2, 5 e 6 do artigo 102.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 são efectuadas segundo o modelo dos quadros 10 a 12 do anexo XIII do presente regulamento. Os Estados-Membros podem decidir incluir ou não elementos relativos às regiões nesses quadros.
2. Se os Estados-Membros concederem uma ajuda nacional ao arranque, incluem essa informação nos quadros referidos no n.o 1.
3. Quando, em conformidade com o n.o 1 do artigo 104.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, um Estado-Membro decidir recusar novos pedidos, comunica essa decisão à Comissão.
4. Os Estados-Membros comunicam à Comissão as medidas tomadas em observância do disposto no n.o 9 do artigo 104.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, seguindo para o efeito o modelo do quadro 12 do anexo XIII.
5. Os Estados-Membros transmitem anualmente à Comissão, o mais tardar no dia 1 de Dezembro, um relatório anual dos resultados do controlo realizado ao regime de arranque no exercício financeiro anterior, seguindo para o efeito o modelo do quadro 13 do anexo XIII.
CAPÍTULO IV
Inventário e medição da superfície plantada
Artigo 74.o
Inventário
Os dados comunicados no inventário referido no artigo 109.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 reportam-se a 31 de Julho da campanha vitivinícola anterior.
Esse inventário contém as informações previstas nos quadros 14 a 16 do anexo XIII. Os Estados-Membros podem decidir incluir ou não elementos relativos às regiões nesses quadros.
Artigo 75.o
Superfície plantada
1. Para efeitos das medidas de reestruturação e reconversão de vinhas, de colheita em verde e de arranque, referidas nos artigos 11.o, 12.o e 98.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, entende-se por «superfície plantada com vinha» a superfície delimitada pelo perímetro exterior das cepas, ampliada com uma faixa tampão de largura igual a metade da distância entre as linhas. A superfície plantada é determinada em conformidade com o n.o 1, primeiro parágrafo, do artigo 30.o do Regulamento (CE) n.o 796/2004 da Comissão (20).
2. Se o rendimento histórico a que se refere o n.o 2 do artigo 101.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 for determinado com base numa superfície que não corresponda à definição constante do n.o 1 do presente artigo, os Estados-Membros podem recalcular o rendimento dividindo a produção da exploração, parcela ou categoria de vinho pela superfície plantada com vinha, definida no n.o 1, que produziu o volume de vinho em causa.
TÍTULO V
CONTROLOS NO SECTOR VITIVINÍCOLA
CAPÍTULO I
Princípios do controlo
Artigo 76.o
Controlos
Sem prejuízo de disposições específicas do presente regulamento ou de outra legislação comunitária, os Estados-Membros instituem os controlos e medidas necessários para garantir a correcta aplicação do Regulamento (CE) n.o 479/2008 e do presente regulamento. Esses controlos e medidas devem ser eficazes, proporcionados e dissuasivos, a fim de assegurar uma protecção adequada dos interesses financeiros das Comunidades.
Cabe aos Estados-Membros assegurar, nomeadamente, que:
a)
Possam ser controlados todos os critérios de elegibilidade estabelecidos pela legislação comunitária ou nacional ou no quadro nacional;
b)
As autoridades competentes responsáveis pela execução dos controlos disponham de pessoal em número suficiente e com as qualificações e a experiência adequadas para uma execução eficaz dos mesmos;
c)
Sejam tomadas disposições de controlo para evitar o duplo financiamento irregular de medidas, ao abrigo do presente regulamento e de outros regimes comunitários ou nacionais;
d)
Os controlos e medidas se adeqúem à natureza da medida de apoio. Os Estados-Membros definem os métodos e meios de verificação, bem como as pessoas a controlar;
e)
Os controlos sejam efectuados quer sistematicamente, quer por amostragem. No caso dos controlos por amostragem, os Estados-Membros certificam-se, pelo número, natureza e frequência dos controlos, de que estes sejam representativos do conjunto do seu território e correspondam, se for caso disso, ao volume dos produtos vitivinícolas comercializados ou destinados a comercialização;
f)
As operações admitidas a financiamento comunitário sejam genuínas e conformes à legislação comunitária.
Artigo 77.o
Princípios gerais
1. As verificações são efectuadas por meio de controlos administrativos e, se for caso disso, controlos no local.
2. Os controlos administrativos são sistemáticos e incluem cruzamento de informações, nomeadamente com os dados do sistema integrado de gestão e de controlo previsto no capítulo 4 do título II do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 do Conselho.
3. Excepto nos casos em que o Regulamento (CE) n.o 479/2008 ou o presente regulamento prevejam controlos no local sistemáticos, as autoridades competentes efectuam controlos no local por amostragem, a uma percentagem adequada de beneficiários/produtores, com base numa análise de risco em conformidade com o artigo 79.o do presente regulamento.
4. No caso das medidas previstas nos artigos 16.o, 17.o, 18.o e 19.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, a dimensão da amostra é de, pelo menos, 5 % dos pedidos de ajuda. A amostra deve representar também, pelo menos, 5 % dos montantes das ajudas.
5. Os artigos 26.o, 27.o e 28.o do Regulamento (CE) n.o 1975/2006 (21) aplicam-se, mutatis mutandis, às medidas previstas no artigo 15.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
6. Os n.os 3 e 4 do artigo 26.o do Regulamento (CE) n.o 796/2004 aplicam-se aos controlos no local previstos no presente artigo.
7. Os Estados-Membros recorrem ao sistema integrado de gestão e de controlo sempre que se justifique.
Artigo 78.o
Controlos no local
1. Os controlos no local decorrem sem aviso prévio. Todavia, desde que o objectivo do controlo não fique comprometido, pode ser dado um pré-aviso, com a antecedência estritamente necessária. Excepto em casos devidamente comprovados, ou se se tratar de medidas para as quais estejam previstos controlos no local sistemáticos, essa antecedência não pode exceder 48 horas.
2. Se for caso disso, os controlos no local previstos no presente regulamento são combinados com outros controlos previstos na legislação comunitária.
3. Se um beneficiário ou seu representante impedir um controlo no local, os pedidos de ajuda em causa são rejeitados.
Artigo 79.o
Selecção da amostra de controlo
1. As amostras para os controlos no local em conformidade com o presente regulamento são seleccionadas pela autoridade competente com base numa análise de risco e - quando os controlos incidam especificamente no financiamento comunitário - de modo a serem representativas dos pedidos de ajuda apresentados. A eficácia da análise de risco é avaliada e actualizada anualmente:
a)
Determinando a pertinência de cada factor de risco;
b)
Comparando os resultados da amostra baseada no risco e da amostra constituída por selecção aleatória, referida no segundo parágrafo;
c)
Tendo em conta a situação específica do Estado-Membro.
Para garantir representatividade, os Estados-Membros seleccionam aleatoriamente entre 20 % e 25 % do número mínimo de beneficiários/produtores a submeter aos controlos no local.
2. A autoridade competente conserva registos das razões da selecção de cada beneficiário/produtor para os controlos no local. O agente que efectuar o controlo no local é informado dessas razões antes de lhe dar início.
Artigo 80.o
Relatório de controlo
1. Cada controlo no local é objecto de um relatório que permita recapitular os pormenores do controlo efectuado.
No que respeita aos controlos que incidam no financiamento comunitário, o relatório indica, nomeadamente:
a)
Os regimes de ajuda e os pedidos controlados;
b)
As pessoas presentes;
c)
Se for caso disso, as superfícies agrícolas controladas, as superfícies agrícolas medidas, os resultados das medições, por parcela agrícola medida, e os métodos de medição utilizados;
d)
No caso do regime de arranque, se a superfície foi adequadamente cultivada;
e)
As quantidades abrangidas pelo controlo e os resultados obtidos;
f)
Se foi dado pré-aviso da visita ao beneficiário/produtor e, em caso afirmativo, com que antecedência;
g)
Outras acções de controlo efectuadas.
2. Se forem detectadas discrepâncias entre as informações constantes do pedido e a situação efectivamente constatada no controlo efectuado no local ou por teledetecção, o agricultor recebe uma cópia do relatório de controlo e é-lhe dada a oportunidade de o assinar antes de a autoridade competente extrair das suas constatações qualquer conclusão que implique reduções ou exclusões.
Artigo 81.o
Controlo relativo ao potencial de produção
1. Para verificar o cumprimento das disposições relativas ao potencial de produção estabelecidas no título V do Regulamento (CE) n.o 479/2008, incluindo o cumprimento da proibição de novas plantações estabelecida no n.o 1 do artigo 90.o do mesmo regulamento, os Estados-Membros recorrem ao cadastro vitícola.
2. Ao concederem-se direitos de replantação em conformidade com o artigo 92.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, procede-se a uma verificação sistemática, antes e depois do arranque, das superfícies. São controladas as parcelas candidatas à concessão de direitos de replantação.
O controlo a efectuar antes do arranque inclui a verificação da existência da vinha em causa.
Esse controlo consiste num controlo no local clássico. Todavia, se o Estado-Membro dispuser de um cadastro vitícola informatizado que se encontre actualizado e seja fiável, o controlo pode ser administrativo e a obrigação de controlo no local antes do arranque pode limitar-se a 5 % dos pedidos do ano, para confirmar a fiabilidade do sistema de controlo administrativo. Se o controlo no local revelar a existência de discrepâncias ou irregularidades significativas numa região ou parte de região, a autoridade competente aumenta, de modo adequado, o número de controlos no local durante o ano em causa e o ano seguinte.
3. Procede-se a uma verificação sistemática, antes e depois do arranque, das superfícies candidatas ao prémio ao arranque. São verificadas as parcelas que sejam objecto de um pedido de ajuda.
O controlo a efectuar antes do arranque inclui a verificação da existência da vinha em causa e a confirmação da superfície plantada, determinada em conformidade com o artigo 75.o, e destina-se igualmente a verificar se a superfície em causa foi adequadamente cultivada.
Esse controlo consiste num controlo no local clássico. Todavia, se o Estado-Membro dispuser de meios gráficos, no cadastro vitícola informatizado, que permitam medir as parcelas em conformidade com o artigo 75.o e de informações actualizadas fiáveis sobre o adequado cultivo das parcelas, o controlo pode ser administrativo e a obrigação de controlo no local antes do arranque pode limitar-se a 5 % dos pedidos, para confirmar a fiabilidade do sistema de controlo administrativo. Se o controlo no local revelar a existência de discrepâncias ou irregularidades significativas numa região ou parte de região, a autoridade competente aumenta, de modo adequado, o número de controlos no local durante o ano em causa.
4. Para verificar se o arranque foi, de facto, efectuado, procede-se a um controlo no local clássico; caso se trate do arranque de parcelas completas de vinha ou se a resolução da teledetecção for, no mínimo, de 1 m2, essa verificação pode ser efectuada por teledetecção.
5. No caso das superfícies candidatas ao prémio ao arranque, e sem prejuízo do terceiro parágrafo do n.o 3 e do n.o 4, pelo menos um dos dois controlos a que se refere o primeiro parágrafo do n.o 3 consiste num controlo no local clássico.
Artigo 82.o
Instâncias de controlo
1. Quando um Estado-Membro designar várias instâncias competentes para o controlo do cumprimento da regulamentação vitivinícola, assegura a coordenação das acções entre essas instâncias.
2. Cada Estado-Membro designa uma única instância de contacto para assegurar a ligação com as instâncias de contacto dos outros Estados-Membros e com a Comissão. Essa instância fica, nomeadamente, incumbida da recepção e transmissão dos pedidos de colaboração com vista à aplicação do presente título e representa o Estado-Membro de que depende perante os demais Estados-Membros ou a Comissão.
Artigo 83.o
Poderes dos agentes de controlo
Cada Estado-Membro toma todas as medidas necessárias para facilitar a realização das tarefas dos agentes das suas instâncias competentes e vela, nomeadamente, por que esses agentes, eventualmente com a colaboração de agentes de outros serviços que habilite para esse fim:
a)
Tenham acesso às vinhas, às instalações de vinificação, de armazenagem e de transformação dos produtos vitivinícolas e aos meios de transporte desses produtos;
b)
Tenham acesso aos locais comerciais ou entrepostos e aos meios de transporte de quem detenha para venda, comercialize ou transporte produtos vitivinícolas ou produtos que possam destinar-se a utilização no sector vitivinícola;
c)
Possam proceder ao inventário dos produtos vitivinícolas e substâncias ou produtos susceptíveis de serem destinados à elaboração dos mesmos;
d)
Possam recolher amostras dos produtos vitivinícolas, das substâncias e produtos susceptíveis de serem destinados à elaboração dos mesmos e dos produtos detidos com vista à venda, comercialização ou transporte;
e)
Possam tomar conhecimento dos dados contabilísticos ou de outros documentos úteis aos controlos e deles possam fazer cópias ou extractos;
f)
Possam tomar medidas cautelares apropriadas, no referente à elaboração, detenção, transporte, designação, apresentação e comercialização de produtos vitivinícolas ou de produtos destinados a ser utilizados na elaboração dos mesmos, se houver suspeitas fundamentadas de infracção grave às disposições comunitárias, nomeadamente em caso de práticas fraudulentas ou de risco para a saúde.
CAPÍTULO II
Assistência entre as instâncias de controlo
Artigo 84.o
Assistência a pedido
1. Sempre que uma instância competente de um Estado-Membro empreenda, no seu território, acções de controlo, pode requerer informações junto da instância competente de outro Estado-Membro susceptível de ser directa ou indirectamente afectado. A assistência solicitada é prestada atempadamente.
A Comissão é informada sempre que o produto sujeito às acções de controlo referidas no primeiro parágrafo seja originário de um país terceiro e a comercialização desse produto possa apresentar um interesse específico para outros Estados-Membros.
A instância requerida comunica todas as informações de que a instância requerente necessite para desempenhar a sua missão.
2. Mediante pedido fundamentado da instância requerente, a instância requerida exerce ou toma as medidas necessárias para que se exerça uma vigilância especial ou um controlo que permitam alcançar os objectivos perseguidos.
3. A instância requerida procede como se agisse por sua própria iniciativa.
4. Com o acordo da instância requerida, a instância requerente pode designar agentes:
a)
Quer para recolher, junto das autoridades administrativas do Estado-Membro em que a instância requerida esteja estabelecida, informações relativas à aplicação da regulamentação vitivinícola ou a acções de controlo, incluindo fazer cópias dos documentos de transporte e de outros documentos, ou fazer extractos de registos;
b)
Quer para assistir às acções requeridas por força do n.o 2, após ter notificado a instância requerida desse facto com a devida antecedência relativamente ao início das mesmas.
As cópias referidas na alínea a) do primeiro parágrafo só podem ser feitas com o acordo da instância requerida.
5. Os agentes da instância requerida são responsáveis em qualquer momento pelas operações de controlo.
6. Os agentes da instância requerente:
a)
Apresentam um mandato escrito que defina a sua identidade e a sua categoria;
b)
Gozam, sem prejuízo das limitações impostas pelo Estado-Membro de que depende a instância requerida aos seus próprios agentes no exercício dos controlos em questão:
i)
dos direitos de acesso previstos nas alíneas a) e b) do artigo 83.o,
ii)
de um direito de informação sobre os resultados dos controlos efectuados pelos agentes da instância requerida ao abrigo das alíneas c) e e) do artigo 83.o;
c)
Adoptam, durante os controlos, uma atitude compatível com as regras e usos profissionais que se imponham no Estado-Membro em causa, ficando obrigados ao sigilo profissional.
7. Os pedidos referidos no presente artigo são transmitidos à instância requerida do Estado-Membro em questão através da instância de contacto desse Estado-Membro. O mesmo se verifica em relação:
a)
Às respostas a esses pedidos;
b)
Às comunicações relativas à aplicação dos n.os 2 e 4.
Em derrogação do disposto no primeiro parágrafo, e com vista a tornar a colaboração entre os Estados-Membros mais eficaz e rápida, os Estados-Membros podem permitir que uma instância competente possa:
a)
Dirigir directamente os seus pedidos ou comunicações a uma instância competente de outro Estado-Membro;
b)
Responder directamente aos pedidos ou comunicações que lhe sejam dirigidos por uma instância competente de outro Estado-Membro.
Artigo 85.o
Assistência espontânea
A instância competente do Estado-Membro informa sem demora a instância de contacto do Estado-Membro em questão, através da instância de contacto de que depende, se tiver uma suspeita fundamentada ou tomar conhecimento:
a)
De que um produto referido no n.o 1 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 não é conforme à regulamentação vitivinícola ou é objecto de acções fraudulentas para a sua obtenção ou comercialização; e
b)
De que essa não-conformidade se reveste de interesse específico para um ou vários outros Estados-Membros e pode vir a dar origem a medidas administrativas ou a procedimentos judiciais.
Artigo 86.o
Disposições comuns
1. As informações referidas no n.o 1 do artigo 84.o e no artigo 85.o são acompanhadas e completadas, logo que possível, pelos documentos ou outros elementos de prova úteis, bem como pela indicação das eventuais medidas administrativas ou procedimentos judiciais, e incidem, nomeadamente:
a)
Na composição e nas características organolépticas do produto em questão;
b)
Na descrição e na apresentação do mesmo;
c)
No cumprimento das regras impostas para a sua elaboração e comercialização.
2. As instâncias de contacto implicadas na situação que motivou o processo de assistência informam-se reciprocamente e sem demora sobre:
a)
A evolução das investigações;
b)
Os procedimentos administrativos ou contenciosos reservados às operações em causa.
3. As despesas de deslocação ocasionadas pela aplicação dos n.os 2 e 4 do artigo 84.o ficam a cargo:
a)
Do Estado-Membro que tiver designado um agente para as medidas referidas nas citadas disposições; ou
b)
Do orçamento comunitário, a pedido da instância de contacto desse Estado-Membro, se a Comissão tiver reconhecido formalmente, antes da sua realização, o interesse comunitário da acção de controlo em causa.
CAPÍTULO III
Banco de dados analíticos
Artigo 87.o
Finalidades do banco de dados
1. O Centro Comum de Investigação (CCI) gere um banco de dados analíticos dos produtos do sector vitivinícola.
2. Este banco de dados comporta os dados obtidos através da análise isotópica dos componentes etanol e água dos produtos vitivinícolas de acordo com os métodos de análise de referência a que se refere o artigo 31.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
3. O banco de dados contribui para a harmonização da interpretação dos resultados obtidos pelos laboratórios oficiais dos Estados-Membros através da aplicação dos métodos de análise de referência previstos no artigo 31.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008.
Artigo 88.o
Amostras
1. Para efeitos do banco de dados, os Estados-Membros asseguram que as amostras de uvas frescas a analisar são colhidas, tratadas e transformadas em vinho em conformidade com as instruções constantes do anexo XVI.
2. As amostras de uvas frescas são colhidas em vinhas localizadas numa zona de produção bem caracterizada no que se refere ao solo, à situação, ao modo de condução, à casta, à idade e às práticas culturais aplicadas.
3. O número de amostras a colher anualmente para o banco de dados é estabelecido no anexo XVII. A repartição das amostras a colher deve ter em conta a situação geográfica das vinhas dos Estados-Membros indicados no anexo XVII. Anualmente, pelo menos 25 % das amostras são colhidas em parcelas onde tenham sido colhidas amostras no ano anterior.
4. As amostras são analisadas pelos métodos referidos no artigo 31.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008, pelos laboratórios designados pelos Estados-Membros. Os laboratórios designados devem satisfazer os critérios gerais de funcionamento dos laboratórios de ensaios enunciados na norma ISO/IEC 17025, nomeadamente a participação num regime de ensaios de aptidão respeitante aos métodos de análise isotópica. Para efeitos de controlo de qualidade e de validação dos dados fornecidos, é apresentada por escrito ao CCI prova da observância desses critérios.
5. É elaborado um boletim de análise em conformidade com o anexo XIX. Para cada amostra é estabelecida uma ficha sinalética em conformidade com o questionário do anexo XVIII.
6. São enviadas ao CCI uma cópia do boletim de análise, com os resultados e a interpretação das análises, e uma cópia da ficha sinalética.
7. Os Estados-Membros e o CCI asseguram:
a)
A conservação dos dados que constem do banco de dados analíticos;
b)
A conservação de cada amostra durante um período de, pelo menos, três anos após a data da colheita;
c)
Que o banco de dados apenas seja utilizado para fiscalizar a aplicação da regulamentação vitivinícola comunitária e nacional ou para fins estatísticos ou científicos;
d)
A aplicação de medidas que garantam a protecção dos dados, em especial contra roubos e manipulações;
e)
O acesso dos interessados, sem prazos ou encargos excessivos, aos processos que lhes digam respeito, para, se for caso disso, rectificação dos dados quando estes forem inexactos.
Artigo 89.o
Análises isotópicas
Durante um período com termo em 31 de Julho de 2010, na pendência da instalação do equipamento analítico adequado, os Estados-Membros produtores de vinho que aderiram à Comunidade em 2004 ou 2007 e não estejam equipados para efectuar análises isotópicas enviam as suas amostras de vinho ao CCI para que aí seja realizada a análise.
Nesse caso, podem designar uma instância competente habilitada a dispor das informações relativas às amostras colhidas nos territórios respectivos.
Artigo 90.o
Comunicação dos resultados
1. As informações contidas no banco de dados são colocadas à disposição dos laboratórios designados para o efeito pelos Estados-Membros quando os mesmos o solicitem.
2. O CCI elabora e actualiza anualmente a lista dos laboratórios dos Estados-Membros designados para a preparação das amostras e para as determinações destinadas ao banco de dados analíticos.
3. Em casos devidamente justificados, as informações referidas no n.o 1, quando forem representativas, podem ser colocadas à disposição, a pedido, de outras instâncias oficiais dos Estados-Membros.
4. A comunicação de informações diz apenas respeito aos resultados das análises pertinentes necessários para a interpretação de uma análise realizada a partir de uma amostra com características e origem similares. As comunicações de informações são sempre acompanhadas de uma recapitulação das exigências mínimas a que se subordina a utilização do banco de dados.
Artigo 91.o
Respeito dos procedimentos
Os Estados-Membros velam por que os resultados das análises isotópicas contidos nos seus próprios bancos de dados sejam obtidos através da análise de amostras colhidas e tratadas em conformidade com as disposições do presente capítulo.
CAPÍTULO IV
Colheita de amostras para efeitos de controlo
Artigo 92.o
Pedido de colheita de amostras
1. No âmbito da aplicação do capítulo II, os agentes de uma instância competente de um Estado-Membro podem solicitar a uma instância competente de outro Estado-Membro que proceda à colheita de amostras em conformidade com as disposições em vigor nesse Estado-Membro.
2. A instância requerente dispõe das amostras colhidas e determina, nomeadamente, o laboratório em que são analisadas.
3. As amostras são colhidas e tratadas em conformidade com as instruções constantes do anexo XX.
Artigo 93.o
Despesas relativas à colheita, envio e análise das amostras
1. As despesas relativas à colheita, ao tratamento e ao envio da amostra, bem como aos exames analítico e organoléptico, são suportadas pela instância competente do Estado-Membro que solicitou a colheita da amostra. Essas despesas são calculadas em função das tarifas aplicáveis no Estado-Membro em cujo território essas operações foram realizadas.
2. As despesas relativas ao envio das amostras referidas no artigo 89.o são suportadas pela Comunidade.
CAPÍTULO V
Disposições gerais
Artigo 94.o
Força probatória
As constatações dos agentes de uma instância competente de um Estado-Membro no âmbito da aplicação do presente capítulo podem ser invocadas pelas instâncias competentes dos outros Estados-Membros. Neste caso, não pode ser atribuída a essas constatações um valor probatório menor pelo simples facto de não provirem do Estado-Membro em questão.
Artigo 95.o
Pessoas sujeitas aos controlos
1. As pessoas singulares ou colectivas, bem como os agrupamentos dessas pessoas, cujas actividades profissionais possam ser sujeitas aos controlos referidos no presente regulamento não devem levantar qualquer obstáculo a esses controlos e são sempre obrigados a facilitá-los.
2. Os agricultores que explorem vinhas em que seja efectuada uma colheita de amostras por agentes de uma instância competente:
a)
Não podem opor qualquer obstáculo à realização dessas colheitas; e
b)
Devem fornecer a esses agentes todas as informações necessárias, em aplicação do presente regulamento.
TÍTULO VI
DISPOSIÇÕES GERAIS, TRANSITÓRIAS E FINAIS
Artigo 96.o
Pagamento aos beneficiários
Os pagamentos no âmbito do título II, com excepção do artigo 9.o, e do título V do Regulamento (CE) n.o 479/2008 são efectuados na íntegra aos beneficiários.
Em derrogação do primeiro parágrafo, os Estados-Membros podem decidir pagar o apoio referido no n.o 1 do artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 por intermédio de companhias de seguros, desde que:
a)
A condição referida no n.o 4 do artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008 seja respeitada;
b)
O montante da ajuda seja transferido na íntegra para o produtor;
c)
A companhia de seguros pague a ajuda ao produtor antecipadamente ou, por transferência bancária ou postal, nos quinze dias seguintes à recepção do pagamento do Estado-Membro.
O recurso a esses intermediários para os pagamentos deve processar-se de modo a não distorcer as condições de concorrência no mercado dos seguros.
Os pagamentos ficam subordinados aos controlos prévios previstos no presente regulamento, salvo no que respeita aos adiantamentos cobertos por uma garantia.
Artigo 97.o
Recuperação de pagamentos indevidos
Os pagamentos indevidos são recuperados, com juros, dos beneficiários em causa. São aplicáveis, mutatis mutandis, as regras estabelecidas no artigo 73.o do Regulamento (CE) n.o 796/2004.
A aplicação de sanções administrativas e a recuperação dos montantes indevidamente pagos não prejudicam a comunicação de irregularidades à Comissão em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 1848/2006 da Comissão (22).
Artigo 98.o
Sanções nacionais
Sem prejuízo das sanções definidas no Regulamento (CE) n.o 479/2008 ou no presente regulamento, os Estados-Membros prevêem, em caso de irregularidades cometidas relativamente ao disposto no Regulamento (CE) n.o 479/2008 e no presente regulamento, a aplicação, a nível nacional, de sanções eficazes, proporcionadas e dissuasivas que assegurem uma protecção adequada dos interesses financeiros das Comunidades.
Artigo 99.o
Situações criadas artificialmente
Sem prejuízo das medidas específicas previstas no Regulamento (CE) n.o 479/2008 ou no presente regulamento, não é efectuado qualquer pagamento a beneficiários em relação aos quais se prove terem criado artificialmente as condições exigidas para a obtenção de tais pagamentos a fim de obterem um benefício contrário aos objectivos da medida em causa.
Artigo 100.o
Comunicações
1. As comunicações a efectuar no âmbito do presente regulamento, sem prejuízo das disposições específicas do mesmo, seguem os modelos estabelecidos nos anexos e são apresentadas sob a forma de ficheiros criados num programa de folha de cálculo. Essas comunicações são transmitidas à Comissão igualmente por via electrónica. Se um Estado-Membro coligir dados regionais, cabe-lhe enviar também à Comissão um quadro-resumo de dados por região.
As comunicações por meios ou segundo modelos diferentes dos especificados podem ser consideradas não efectuadas, sem prejuízo do disposto no n.o 4.
2. Se couber a um Estado-Membro comunicar apenas valores nulos em relação a um determinado quadro, esse Estado-Membro pode optar por não o preencher e por comunicar simplesmente à Comissão que o quadro em causa é irrelevante no seu caso. O prazo desta comunicação simplificada é idêntico ao fixado para o quadro em questão.
3. Sem prejuízo das disposições específicas do presente regulamento, os Estados-Membros tomam as medidas necessárias para garantir que lhes é possível respeitar os prazos nele estabelecidos para as comunicações.
4. Se um Estado-Membro não efectuar alguma comunicação exigida no Regulamento (CE) n.o 479/2008 ou no presente regulamento ou se a comunicação efectuada se afigurar incorrecta, atendendo a elementos objectivos de que a Comissão disponha, a Comissão pode suspender a totalidade ou parte dos pagamentos mensais referidos no artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 1290/2005, no que respeita ao sector vitivinícola, até que a comunicação em causa seja efectuada correctamente.
5. Os Estados-Membros conservam as informações registadas a título do presente regulamento durante, pelo menos, as 10 campanhas vitivinícolas seguintes à campanha no decurso da qual as mesmas foram registadas.
6. As comunicações previstas no presente regulamento não prejudicam as obrigações dos Estados-Membros estabelecidas no Regulamento (CEE) n.o 357/79 do Conselho relativo aos inquéritos estatísticos sobre as superfícies vitícolas (23).
Artigo 101.o
Erros manifestos
Qualquer comunicação, reclamação ou pedido apresentado a um Estado-Membro no âmbito do Regulamento (CE) n.o 479/2008 ou do presente regulamento, incluindo um pedido de ajuda, pode ser adaptado após a sua apresentação, em qualquer altura, em caso de erro manifesto reconhecido pela autoridade competente.
Artigo 102.o
Casos de força maior e circunstâncias excepcionais
As sanções previstas no Regulamento (CE) n.o 479/2008 ou no presente regulamento não são impostas em casos de força maior ou quando se verifiquem circunstâncias excepcionais, na acepção do n.o 4 do artigo 40.o do Regulamento (CE) n.o 1782/2003.
Artigo 103.o
Revogações e remissões
1. São revogados os Regulamentos (CE) n.o 1227/2000, (CE) n.o 1623/2000, (CE) n.o 2729/2000 e (CE) n.o 883/2001.
Todavia:
a)
Continuam a aplicar-se as regras pertinentes dos Regulamentos (CE) n.o 1227/2000 e (CE) n.o 1623/2000, desde que as medidas elegíveis no âmbito do Regulamento (CE) n.o 1493/1999 tenham tido início ou sido tomadas antes de 1 de Agosto de 2008;
b)
Continua a aplicar-se o quadro 10 do anexo do Regulamento (CE) n.o 1227/2000, salvo disposição em contrário num regulamento de execução relativo à rotulagem e apresentação de vinhos, a adoptar com base no artigo 63.o do Regulamento (CE) n.o 479/2008;
c)
Continua em vigor, até 31 de Julho de 2012, o anexo I do Regulamento (CE) n.o 1623/2000.
2. As remissões para os regulamentos revogados por força do n.o 1 devem entender-se como sendo feitas para o presente regulamento e ser lidas de acordo com os quadros de correspondência constantes do anexo XXII.
Artigo 104.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de Agosto de 2008.
Todavia, o artigo 2.o e o capítulo III do título IV são aplicáveis a partir de 30 de Junho de 2008.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 27 de Junho de 2008.