Rozhodnutí Komise
ze dne 24. ledna 2003
o veterinárních osvědčeních pro dovoz živých zvířat a živočišných produktů z Nového Zélandu
(oznámeno pod číslem K(2003) 326)
(text s významem pro EHP)
(2003/56/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na rozhodnutí Rady 97/132/ES ze dne 17. prosince 1996 o uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem o hygienických opatřeních použitelných při obchodu s živými zvířaty a živočišnými produkty [1], naposledy pozměněné rozhodnutím 2002/957/ES [2], a zejména na článek 4 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na směrnici Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat, ovcí a koz, čerstvého masa nebo masných výrobků ze třetích zemí [3], naposledy pozměněnou nařízením Rady (ES) č. 1452/2001 [4], a zejména na čl. 11 odst. 2 a čl. 22 odst. 2 uvedené směrnice a odpovídající ustanovení jiných směrnic, kterými se stanoví veterinární podmínky a vzory osvědčení pro dovoz živých zvířat a živočišných produktů ze třetích zemí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutí Rady 97/132/ES stanoví záruky pro dovoz čerstvého masa a masných výrobků z Nového Zélandu, které jsou rovnocenné zárukám stanoveným ve směrnici Rady 72/462/EHS.
(2) Příloha V Dohody mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem o hygienických opatřeních použitelných při obchodu s živými zvířaty a živočišnými produkty (dále jen dohoda) stanoví opatření pro veřejné zdraví a zdraví zvířat týkající se čerstvého masa a masných výrobků a některých dalších živočišných produktů pocházejících z Nového Zélandu, které byly uznány za rovnocenné.
(3) Rozhodnutím 2002/957/ES, kterým se mění přílohy V a VII dohody, stanovila Rada rovnocennost systémů osvědčování, pokud jde o čerstvé maso a masné výrobky a některé další živočišné produkty pocházející z Nového Zélandu. Tato rovnocennost by měla být zavedena vytvořením vzorů úředních veterinárních osvědčení za účelem umožnění dovozu těchto produktů na uvedeném základě.
(4) Úplná rovnocennost opatření je podle přílohy VII dohody rovnost opatření týkajících se zdraví zvířat a/nebo veřejného zdraví a případně systémů osvědčování, aniž jsou dotčeny podmínky osvědčování, na něž se dohoda nevztahuje.
(5) Příloha VII dohody stanoví vzor potvrzení zdravotní nezávadnosti, které má být zahrnuto v úředním veterinárním osvědčení pro živá zvířata a živočišné produkty, u nichž byla uznána úplná rovnocennost opatření.
(6) U některých živočišných produktů byla uznána úplná rovnocennost, pokud jde o zdraví zvířat a veřejné zdraví a o systémy osvědčení. U jiných živočišných produktů však byla úplná rovnocennost uznána pouze u opatření pro zdraví zvířat a veřejné zdraví a u systémů osvědčování. Je proto nezbytné zachovávat několik vzorů úředních veterinárních osvědčení. Tato úřední veterinární osvědčení by měla nahradit osvědčení stanovená v souladu s právními předpisy Společenství pro dovoz příslušných živočišných produktů z Nového Zélandu.
(7) U jiných živočišných produktů a živých zvířat nebyla úplná rovnocennost uznána. U těchto živočišných produktů a živých zvířat by měl být dovoz až do přijetí harmonizovaných podmínek dovozu povolen na základě úředních veterinárních osvědčení v souladu se stávajícími právními předpisy Společenství nebo s platnými vnitrostátními veterinárními podmínkami členských států.
(8) V souladu s přílohou V dohody by měl Nový Zéland poskytnout dodatečné záruky pro dovoz některých živočišných produktů určených pro některé členské státy v podobě prohlášení, jež má být zahrnuto v úředním veterinárním osvědčení. U některých produktů živočišného původu by měl Nový Zéland rovněž poskytnout dodatečné prohlášení týkající se přenosných spongiformních encefalopatií.
(9) V souladu s přílohou VII dohody může být po odeslání zásilky z Nového Zélandu za určitých podmínek vydáno osvědčení pro zásilky produktů, u nichž byla uznána úplná rovnocennost.
(10) V souladu s přílohou VII dohody se úřední veterinární osvědčení vypracuje v angličtině a v jednom z jazyků členského státu určení.
(11) Pro Nový Zéland by rovněž měly být stanoveny některé další dodatečné podmínky osvědčování.
(12) Produkty živočišného původu, které jsou dovezeny na Nový Zéland a po uskladnění nebo opětovném zpracování na Novém Zélandě jsou vyvezeny do Společenství, by měly vyhovovat ustanovením Společenství použitelným pro tyto produkty. Pro tyto produkty by se proto mělo stanovit úřední veterinární osvědčení.
(13) Směrnice Rady 93/119/ES ze dne 22. prosince 1993 o ochraně zvířat při porážení nebo utrácení [5] stanoví, že by úřední veterinární osvědčení provázející maso měla být doplněna potvrzením o tom, že některá zvířata zmíněná v uvedené směrnici byla poražena za podmínek zaručujících humánní zacházení, které jsou přinejmenším rovnocenné podmínkám zaručeným uvedenou směrnicí.. Toto potvrzení by mělo být zahrnuto v odpovídajících vzorech úředních veterinárních osvědčení.
(14) Rozhodnutím Rady 97/131/ES ze dne 17. prosince 1996 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů o prozatímním používání dohody mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem o veterinárních opatřeních v obchodu se živými zvířaty a produkty živočišného původu [6] byla schválena dohoda ve formě výměny dopisů, která se týká prozatímního používání dohody, podle níž by se měly až do vstupu této dohody v platnost nadále používat podmínky osvědčování použitelné ke dni 31. prosince 1996. Z toho důvodu by se mělo zrušit rozhodnutí Komise 80/805/ES ze dne 25. července 1980 o veterinárních podmínkách a veterinárních osvědčeních pro dovoz čerstvého masa z Nového Zélandu [7] a mělo by se zajistit, aby den použití tohoto rozhodnutí odpovídal dni, kdy uvedená dohoda vstoupí v platnost.
(15) Za účelem usnadnění hladkého přechodu od stávajících úředních veterinárních osvědčení by mělo být stanoveno přechodné období.
(16) Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Členské státy povolí z Nového Zélandu dovoz živých zvířat a živočišných produktů uvedených v příloze I, pokud splňují požadavky na osvědčování stanovené v uvedené příloze a jsou v případě potřeby doprovázeny úředním veterinárním osvědčením, jež bylo v souladu s jedním z následujících vzorů vydáno před odesláním zásilky z Nového Zélandu:
a) byla-li uznána rovnocennost, vzor uvedený v příloze I, jak je stanoven v přílohách II až V;
b) v ostatních případech vzory stanovené v přílohách aktů uvedených v příloze I.
2. Je-li členským státem určení zásilky Finsko nebo Švédsko, úřední veterinární osvědčení pro živá zvířata a živočišné produkty uvedené v příloze VI bude obsahovat (obsahuje) dodatečná (dodatečné) prohlášení podle uvedené přílohy.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou být úřední veterinární osvědčení vydaná v souladu se vzory stanovenými v přílohách II až V vydána po odeslání zásilky z Nového Zélandu za předpokladu, že:
a) jsou k dispozici při příjezdu do stanoviště hraniční kontroly;
b) úředník vydávající osvědčení písemně prohlásil, že osvědčení pro zásilku vydal na základě dokladu (dokladů) o způsobilosti produktů na Novém Zélandu, které ověřil a které byly vydány před odesláním zásilky.
4. Do přijetí harmonizovaných pravidel dovozu zůstávají vnitrostátní veterinární požadavky platné v členských státech nadále použitelné pro zvířata a živočišné produkty, pokud je tak stanoveno v příloze I.
Článek 2
Pokud je zásilka předložena k veterinární kontrole, úřední veterinární osvědčení se poskytne v anglickém jazyce a v jednom z úředních jazyků členského státu, v němž se nachází stanoviště hraniční kontroly, jemuž se zásilka předkládá.
Článek 3
Úřední veterinární osvědčení pro živočišné produkty uvedené v příloze I jsou provázena dodatečnými prohlášeními popsanými v příloze VI, pokud byly tyto produkty dovezeny na Nový Zéland ze třetí země a následně byly vyvezeny do Společenství.
Článek 4
Během přechodného období, které není delší než 90 dnů ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, povolí členské státy dovoz živých zvířat a živočišných produktů uvedených v příloze I na základě vzorů osvědčení použitelných dříve.
Článek 5
Rozhodnutí Komise 80/805/EHS se zrušuje.
Článek 6
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. února 2003.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 24. ledna 2003.
Decisão da Comissão
de 24 de Janeiro de 2003
relativa aos certificados sanitários para a importação de animais vivos e de produtos animais da Nova Zelândia
[notificada com o número C(2003) 326]
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2003/56/CE)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta a Decisão 97/132/CE do Conselho, de 17 de Dezembro de 1996, respeitante à conclusão do Acordo entre a Comunidade Europeia e a Nova Zelândia relativo a medidas sanitárias aplicáveis ao comércio de animais vivos e produtos animais(1), com a última redacção que lhe foi dada pela Decisão 2002/957/CE(2), e, nomeadamente, o seu artigo 4.o,
Tendo em conta a Directiva 72/462/CEE do Conselho, de 12 de Dezembro de 1972, relativa aos problemas sanitários e de polícia sanitária na importação de animais das espécies bovina, suína, ovina e caprina e de carnes frescas ou de produtos à base de carne provenientes de países terceiros(3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n.o 1452/2001, e, nomeadamente, o n.o 2 do seu artigo 11.o e o n.o 2 do seu artigo 22.o, bem como as disposições correspondentes das outras directivas que estabelecem as condições sanitárias e os modelos de certificados para a importação de animais vivos e de produtos animais de países terceiros,
Considerando o seguinte:
(1) A Decisão 97/132/CE prevê, no que diz respeito à importação de carne fresca e de produtos à base de carne da Nova Zelândia, a fixação de garantias equivalentes às previstas na Directiva 72/462/CEE.
(2) O anexo V do Acordo entre a Comunidade Europeia e a Nova Zelândia relativo a medidas sanitárias aplicáveis ao comércio de animais vivos e produtos animais (a seguir designado por "o acordo") estabelece as medidas de saúde pública e sanitárias aplicáveis à carne fresca e aos produtos à base de carne e a determinados outros produtos animais da Nova Zelândia para os quais foi determinada a equivalência.
(3) Pela sua Decisão 2002/957/CE(4) que altera os anexos V e VII do acordo, o Conselho determinou a equivalência dos sistemas de certificação para a carne fresca e os produtos à base de carne e para determinados outros produtos animais da Nova Zelândia. Para que essa equivalência possa ser posta em prática e os produtos em questão possam ser importados nessa base, devem ser estabelecidos os modelos dos certificados sanitários oficiais para esse efeito.
(4) Nos termos do anexo VII do acordo, a equivalência completa das medidas é a equivalência das medidas de sanidade animal e/ou saúde pública, consoante o caso, e dos sistemas de certificação, sem prejuízo dos requisitos de certificação não abrangidos pelo acordo.
(5) O anexo VII do acordo prevê a inclusão de um atestado sanitário no certificado sanitário oficial no caso dos animais vivos e dos produtos animais relativamente aos quais tenha sido acordada uma equivalência completa das medidas.
(6) A equivalência completa foi determinada para certos produtos animais no que diz respeito à sanidade animal e à saúde pública e para os sistemas de certificação. No entanto, a equivalência completa para os outros produtos animais foi determinada apenas para as medidas de sanidade animal ou de saúde pública e para os sistemas de certificação. Assim, é necessário manter vários modelos de certificados sanitários oficiais. Esses certificados sanitários oficiais devem substituir os estabelecidos em conformidade com a legislação comunitária relativa à importação de produtos animais da Nova Zelândia.
(7) Relativamente a outros produtos animais e animais vivos, não foi determinada a equivalência completa. Para esses produtos animais e animais vivos, a importação deve ser permitida com base nos certificados sanitários oficiais em conformidade com a legislação comunitária em vigor ou com as condições sanitárias nacionais dos Estados-Membros, na pendência da adopção de condições de importação harmonizadas.
(8) Conforme previsto no anexo V do acordo, as garantias adicionais para a importação de certos produtos animais destinados a certos Estados-Membros devem ser fornecidas pela Nova Zelândia sob a forma de uma declaração a incluir no certificado sanitário oficial. Relativamente a certos produtos de origem animal, deve também ser fornecida pela Nova Zelândia uma declaração adicional respeitante às encefalopatias espongiformes transmissíveis.
(9) Conforme previsto no anexo VII do acordo, a certificação respeitante às remessas de produtos relativamente aos quais tenha sido acordada a equivalência completa pode ser emitida após a saída da remessa da Nova Zelândia em determinadas condições.
(10) Conforme previsto no anexo VII do acordo, o certificado sanitário oficial deve ser emitido em inglês e numa das línguas do Estado-Membro de destino.
(11) É também adequado estabelecer determinados outros requisitos de certificação adicionais para a Nova Zelândia.
(12) Os produtos animais importados para a Nova Zelândia e subsequentemente exportados para a Comunidade após armazenagem ou subsequente transformação na Nova Zelândia devem respeitar as regras comunitárias relativas a esses produtos. Deve, pois, ser estabelecido, para esses produtos, um certificado sanitário oficial.
(13) A Directiva 93/119/CE do Conselho, de 22 de Dezembro de 1993, relativa à protecção dos animais no abate e/ou occisão(5), exige que os certificados sanitários oficiais que acompanham a carne sejam completados por uma declaração que confirme que os animais a que se refere essa directiva foram abatidos em condições que oferecem garantias de tratamento humanitário pelo menos equivalentes às constantes dessa directiva. Essa declaração deve ser incluída nos modelos correspondentes dos certificados sanitários oficiais.
(14) A Decisão 97/131/CE do Conselho, de 17 de Dezembro de 1996, sobre a celebração de um Acordo sob a forma de troca de cartas respeitante à aplicação provisória do Acordo entre a Comunidade Europeia e a Nova Zelândia relativo a medidas sanitárias aplicáveis ao comércio de animais vivos e produtos animais(6), aprovou um acordo sob a forma de troca de cartas respeitante à aplicação provisória do acordo, segundo o qual, até à entrada em vigor do acordo, continuariam a ser aplicadas todas as condições de certificação aplicáveis em 31 de Dezembro de 1996. É, pois, necessário revogar a Decisão 80/805/CEE da Comissão, de 25 de Julho de 1980, relativa às condições do controlo sanitário e ao certificado sanitário necessários para a importação de carnes frescas provenientes da Nova Zelândia(7), e assegurar que a data de aplicação da presente decisão corresponda à data em que o acordo entra em vigor.
(15) A fim de permitir uma transição suave da utilização dos certificados sanitários oficiais em vigor, deve ser previsto um período de transição.
(16) As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
1. Os Estados-Membros autorizarão a importação da Nova Zelândia dos animais vivos e produtos animais indicados no anexo I desde que os mesmos satisfaçam os requisitos de certificação referidos nesse anexo e, quando exigido, sejam acompanhados de um certificado sanitário oficial emitido antes da saída da remessa da Nova Zelândia, em conformidade com um dos seguintes modelos:
a) Caso tenha sido estabelecida a equivalência, o modelo referido no anexo I, conforme previsto nos anexos II a V;
b) Nos outros casos, os modelos estabelecidos nos anexos dos actos referidos no anexo I.
2. Os certificados sanitários oficiais para os animais vivos e os produtos animais referidos no anexo VI devem incluir a declaração adicional referida nesse anexo quando o Estado-Membro de destino da remessa for a Finlândia ou a Suécia.
3. Em derrogação do disposto no n.o 1, os certificados sanitários oficiais emitidos em conformidade com os modelos estabelecidos nos anexos II a V podem ser emitidos após a saída da remessa da Nova Zelândia desde que:
a) Estejam disponíveis no posto de inspecção fronteiriço à chegada, e
b) O funcionário que procede à certificação tenha declarado, por escrito, que certificou a remessa com base no documento ou documentos de elegibilidade da Nova Zelândia, que foram por ele verificados e que foram emitidos antes da saída da remessa.
4. Na pendência da adopção de regras de importação harmonizadas, os requisitos nacionais no domínio sanitário em vigor nos Estados-Membros permanecerão aplicáveis aos animais e produtos animais quando assim for mencionado no anexo I.
Artigo 2.o
Quando a remessa for apresentada para inspecção veterinária, o certificado sanitário oficial deve ser emitido em inglês e numa das línguas oficiais do Estado-Membro em que se situa o posto de inspecção fronteiriço onde a remessa é apresentada.
Artigo 3.o
Os certificados sanitários oficiais relativos aos produtos animais enumerados no anexo I conterão as declarações adicionais previstas no anexo VI quando tenham sido importados de um país terceiro para a Nova Zelândia e sejam em seguida exportados para a Comunidade.
Artigo 4.o
Por um período de transição não superior a 90 dias a contar da data de aplicação de presente decisão, os Estados-Membros autorizarão a importação dos animais vivos e produtos animais constantes do anexo I acompanhados dos modelos de certificados anteriormente aplicáveis.
Artigo 5.o
É revogada a Decisão 80/805/CEE da Comissão.
Artigo 6.o
A presente decisão é aplicável a partir de 1 de Fevereiro de 2003.
Artigo 7.o
Os Estados-Membros são os destinatários da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 24 de Janeiro de 2003.