NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 133/2008
ze dne 14. února 2008
o dovozech čistokrevného plemenného skotu ze třetích zemí a o poskytování vývozních náhrad pro tato zvířata
(kodifikované znění)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (1), a zejména na čl. 31 odst. 4 a čl. 33 odst. 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 2342/92 ze dne 7. srpna 1992 o dovozech čistokrevného plemenného skotu ze třetích zemí a o poskytování vývozních náhrad pro tato zvířata, a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 1544/79 (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Při dovozu čistokrevného plemenného skotu kódu KN 0102 10 do Společenství se nevybírá žádné dovozní clo. Při vývozu zvířat samičího pohlaví do 60 měsíců věku se poskytuje vyšší vývozní náhrada než v případě živého čistokrevného plemenného skotu kódu KN 0102 90.
(3)
Za účelem správného použití právních pravidel Společenství v této oblasti je vhodné přesněji definovat termín „čistokrevné plemenné zvíře“. Pro tento účel se musí použít definice uvedená v článku 1 směrnice Rady 77/504/EHS ze dne 25. července 1977 o čistokrevném plemenném skotu (4).
(4)
Za účelem zajistit, aby dovezená zvířata byla skutečně určena k chovu, je nezbytné, aby příslušná zvířata byla dovážena s potvrzením o původu zvířete, osvědčením o plemenné příslušnosti a s veterinárním osvědčením, která se u plemenných zvířat obvykle požadují, a aby se dovozce zavázal příslušná zvířata po nějakou dobu chovat.
(5)
Není nutné složit jistotu, která by zaručila, že zvíře bude po nějakou dobu chováno, je proto v případě nedodržení této lhůty nezbytné použít nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (5).
(6)
Společenství uzavřelo bilaterální dohodu o volném obchodu se zeměmi Evropského sdružení volného obchodu (ESVO). Na základě těchto dohod je vhodné osvobodit tyto země od některých povinností, avšak ne od povinnosti předložit u plemenných zvířat potvrzení o původu zvířete a veterinární osvědčení při jejich propuštění do volného oběhu.
(7)
Při vývozu je nutné upřesnit, pokud jde o čistokrevná plemenná zvířata samičího pohlaví, aby se zajistilo, že jsou tato zvířata skutečně určena na chov, veterinární osvědčení, které má doprovázet tato zvířata, a výsledky plemenné studie, které jsou uvedeny v potvrzení o původu nebo jsou k němu přiloženy.
(8)
Při dovozu do Společenství je nezbytné ověřit, zda čistokrevná plemenná zvířata nebyla dříve vyvezena ze Společenství a nebyla pro ně poskytnuta vývozní náhrada. Pokud jde o zvířata, pro která byla vývozní náhrada poskytnuta, je vhodné nahradit příslušné částky ještě před jejich zpětným dovozem do Společenství.
(9)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely vybírání dovozního cla a poskytování vývozních náhrad se živým skotem rozumějí čistokrevná plemenná zvířata kódu KN 0102 10, pokud odpovídají definici uvedené v článku 1 směrnice 77/504/EHS. Čistokrevnými plemennými zvířaty samičího pohlaví se rozumí pouze zvířata do šesti let věku.
Článek 2
1. Při propuštění čistokrevného plemenného skotu kódu KN 0102 10 do volného oběhu dovozce předloží celním úřadům členského státu pro každé zvíře:
a)
potvrzení o původu zvířete a osvědčení o plemenné příslušnosti vystavené podle rozhodnutí Komise 96/510/ES (6);
b)
veterinární osvědčení pro čistokrevný plemenný skot nebo ověřený opis tohoto osvědčení a společný veterinární vstupní doklad (SVVD), vystavený podle nařízení Komise (ES) č. 282/2004 (7).
2. Při dovozu předloží dovozce celním úřadům písemné prohlášení o tom, že kromě případů vyšší moci zvíře nebude poraženo ve lhůtě 24 měsíců počínaje dnem jeho dovozu.
3. Nejpozději do konce dvacátého sedmého měsíce po měsíci propuštění do volného oběhu dovozce předloží celním úřadům dovážejícího členského státu doklad o tom, že příslušné zvíře:
a)
nebylo poraženo před uplynutím lhůty stanovené v odstavci 2 nebo
b)
bylo před uplynutím uvedené lhůty poraženo z veterinárních důvodů nebo uhynulo v důsledku nemoci nebo nehody.
Doklad uvedený v písmenu a) je podán prostřednictvím osvědčení vystaveného sdružením, organizací nebo úředním subjektem členského státu, který vede plemennou knihu, nebo úředním veterinárním lékařem. Doklad uvedený v písmenu b) je podán prostřednictvím osvědčení vystaveného úředním subjektem, který stanoví členský stát. Tyto doklady se ověří v počítačové databázi stanovené v článku 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 (8), jakmile je tato databáze provozuschopná.
4. Při nedodržení lhůty 24 měsíců, s výjimkou použití odst. 3 písm. b), je příslušné zvíře zařazeno pod kód KN 0102 90 a v souladu s nařízením (EHS) č. 2913/92 jsou vymáhána nevybraná dovozní cla.
5. Ustanovení o věkovém omezení uvedeném v článku 1 a povinnostech upřesněných v odstavcích 2, 3, a 4 tohoto článku se nevztahují na dovozy čistokrevných plemenných zvířat pocházejících a dovážených z Islandu, Norska a Švýcarska.
6. Tímto článkem není dotčena použitelnost čl. 7 druhého pododstavce směrnice 77/504/EHS.
Článek 3
1. Poskytnutí náhrady pro čistokrevná plemenná zvířata samičího pohlaví je při splnění celních formalit pro každé zvíře podmíněno předložením těchto originálů a opisů:
a)
potvrzení o původu zvířete vystaveného v souladu s čl. 2 odst. 1 rozhodnutí Komise 2005/379/ES (9) nebo jakéhokoli jiného dokumentu vystaveného v souladu s odstavcem 2 uvedeného článku;
b)
veterinárního osvědčení platného pro čistokrevný plemenný skot, které požaduje třetí země určení.
Odchylně od písmene b) však mohou členské státy povolit předložení jednoho jediného osvědčení nebo potvrzení pro celou šarži zvířat.
2. Originály obou dokladů uvedené v odstavci 1 jsou vráceny vývozci a opisy těchto dokladů, ověřené celními úřady, jsou přiloženy k žádosti o vyplacení náhrady.
Článek 4
1. Pokud jsou čistokrevná plemenná zvířata před jejich propuštěním do oběhu dovezena zpět do Společenství, poskytnutá vývozní náhrada musí být uhrazena nebo příslušné orgány musí přijmout vhodná opatření, která zajistí, že stanovené částky budou zadrženy, pokud ještě nedošlo k jejich vyplacení.
2. Jestliže v době splnění dovozních celních formalit, pokud jde o zvířata kódu KN 0102 10, potvrzení o původu zvířete ukáže, že je chovatel usazen ve Společenství, musí dovozce dokázat, že nebyla poskytnuta žádná náhrada nebo že částka byla uhrazena. Pokud nemůže být takový doklad poskytnut, na zvířata se pohlíží, jakoby pro ně byla vyplacena vývozní náhrada ve výši nejvyššího dovozního cla použitelného v den zpětného dovozu skotu kódu KN 0102 90 do Společenství.
Článek 5
Nařízení (EHS) č. 2342/92 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. února 2008.
REGULAMENTO (CE) N.o 133/2008 DA COMISSÃO
de 14 de Fevereiro de 2008
relativo às importações provenientes dos países terceiros e à concessão de restituições à exportação de animais reprodutores de raça pura da espécie bovina
(Versão codificada)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1254/1999 do Conselho, de 17 de Maio de 1999, que estabelece a organização comum de mercado no sector da carne de bovino (1), nomeadamente o n.o 4 do seu artigo 31.o e o n.o 12 do seu artigo 33.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CEE) n.o 2342/92 da Comissão, de 7 de Agosto de 1992, relativo às importações provenientes dos países terceiros e à concessão de restituições à exportação de animais reprodutores de raça pura da espécie bovina e que revoga o Regulamento (CEE) n.o 1544/79 (2), foi por várias vezes alterado de modo substancial (3), sendo conveniente, por uma questão de lógica e clareza, proceder à codificação do referido regulamento.
(2)
Aquando da sua importação na Comunidade, os animais vivos da espécie bovina reprodutores de raça pura do código NC 0102 10 não são submetidos ao pagamento de direitos à importação. Aquando da sua exportação, as fêmeas até à idade de 60 meses beneficiam de uma taxa de restituição mais elevada do que os animais vivos da espécie bovina do código NC 0102 90.
(3)
A fim de permitir a correcta aplicação da regulamentação comunitária na matéria, é conveniente precisar a noção de animal reprodutor de raça pura. Para o efeito, deve ser aplicada a definição dada pelo artigo 1.o da Directiva 77/504/CEE do Conselho, de 25 de Julho de 1977, que diz respeito aos animais da espécie bovina reprodutores de raça pura (4).
(4)
Com vista a garantir que sejam realmente destinados à reprodução, é necessário que os animais importados sejam acompanhados do certificado genealógico e zootécnico, bem como do certificado de polícia sanitária, normalmente exigidos em relação a estes reprodutores e que, além disso, o importador se comprometa a manter os animais em vida durante um determinado período.
(5)
Na ausência de uma caução para garantir a manutenção em vida destes animais durante um certo período, é conveniente prever que em caso de inobservância deste prazo seja aplicado o disposto no Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho, de 12 de Outubro de 1992, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário (5).
(6)
A Comunidade concluiu acordos bilaterais de comércio livre com os países da EFTA. Em virtude desses acordos, é conveniente dispensar esses países terceiros de determinadas disposições ou obrigações, exigindo simultaneamente a apresentação, aquando da introdução em livre prática na Comunidade, do certificado genealógico e do certificado de polícia sanitária aplicável aos reprodutores de raça pura.
(7)
Aquando da exportação, é necessário especificar, relativamente às fêmeas reprodutoras de raça pura, com o objectivo de garantir que estes animais são efectivamente destinados à reprodução, os documentos de polícia sanitária que devem acompanhar os referidos animais, bem como os resultados da apreciação do valor genético que devem, quer constar do certificado genealógico quer acompanhá-lo.
(8)
Aquando da importação na Comunidade, é necessário verificar se os animais reprodutores de raça pura não foram anteriormente exportados da Comunidade, com benefício de uma restituição à exportação. Relativamente aos animais que tenham beneficiado de uma restituição à exportação, é conveniente que os montantes correspondentes sejam restituídos antes da sua reimportação na Comunidade.
(9)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de gestão de carne de bovino,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Para efeitos da cobrança de direitos de importação e da concessão de restituições à exportação, os animais vivos da espécie bovina são considerados reprodutores de raça pura do código NC 0102 10 se estiverem em conformidade com a definição dada no artigo 1.o da Directiva 77/504/CEE. Além disso, apenas são consideradas fêmeas reprodutoras de raça pura os animais até à idade de seis anos.
Artigo 2.o
1. Aquando da introdução em livre prática dos animais reprodutores de raça pura da espécie bovina do código NC 0102 10, o importador apresentará às autoridades aduaneiras do Estado-Membro, em relação a cada animal:
a)
O certificado genealógico e zootécnico, que deve ser elaborado em conformidade com a Decisão 96/510/CE (6);
b)
O certificado de polícia sanitária aplicável aos bovinos reprodutores de raça pura, ou uma cópia autenticada do mesmo e o documento veterinário comum de entrada (DUCE), elaborado em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 282/2004 da Comissão (7).
2. Além disso, o importador apresentará às autoridades aduaneiras uma declaração escrita que certifique que, salvo caso de força maior, o animal não será abatido no prazo de 24 meses a contar do dia da sua importação.
3. No final do 27.o mês seguinte ao da introdução em livre prática, o mais tardar, o importador apresentará às autoridades aduaneiras do Estado-Membro de importação a prova de que o animal:
a)
Não foi abatido antes do termo do prazo previsto no n.o 2; ou
b)
Foi abatido antes do termo desse prazo por motivos sanitários ou morreu em consequência de doença ou de acidente.
A prova referida na alínea a) será produzida mediante a apresentação de um atestado estabelecido pela associação, organização ou serviço oficial do Estado-Membro que mantém o livro genealógico ou por um veterinário de um serviço oficial. A prova referida na alínea b) será produzida mediante a apresentação de um atestado estabelecido por um serviço oficial designado pelo Estado-Membro. Estas provas devem ser objecto de verificação na base de dados informatizada prevista no artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 1760/2000 do Parlamento Europeu e do Conselho (8), logo que a referida base se encontre operacional.
4. Salvo em caso de aplicação do n.o 3, alínea b), a inobservância do prazo de 24 meses implica a classificação do animal em causa no código NC 0102 90 e dá origem a uma acção destinada à cobrança dos direitos de importação não cobrados, em conformidade com o Regulamento (CEE) n.o 2913/92.
5. As disposições relativas ao limite de idade referido no artigo 1.o e às obrigações referidas nos n.os 2, 3 e 4 do presente artigo não são aplicáveis às importações de reprodutores de raça pura originários e provenientes da Islândia, Noruega e Suíça.
6. O presente artigo não prejudica a aplicação do segundo parágrafo do artigo 7.o da Directiva 77/504/CEE.
Artigo 3.o
1. A concessão da restituição para as fêmeas reprodutoras de raça pura fica subordinada, relativamente a cada animal, à apresentação, aquando do cumprimento das formalidades aduaneiras de exportação, do original e de uma cópia:
a)
Do certificado genealógico, elaborado em conformidade com o n.o 1 do artigo 2.o da Decisão 2005/379/CE da Comissão (9) ou de qualquer outro documento elaborado em conformidade com o n.o 2 desse artigo;
b)
Do certificado de polícia sanitária aplicável aos bovinos reprodutores de raça pura exigido pelo país terceiro de destino.
Todavia, em derrogação da alínea b), os Estados-Membros podem autorizar a apresentação de um único certificado para um lote de animais.
2. O original dos dois certificados mencionados no n.o 1 é restituído ao exportador, devendo a cópia destes dois documentos, autenticada pelas autoridades aduaneiras, ser anexada ao pedido de pagamento da restituição.
Artigo 4.o
1. Sempre que sejam reimportados na Comunidade animais reprodutores de raça pura, e antes da sua introdução em livre prática, a restituição à exportação concedida deve ser restituída ou devem ser tomadas medidas adequadas pelas autoridades competentes para que os montantes previstos sejam retidos, caso não tenham ainda sido pagos.
2. Se, no momento do cumprimento das formalidades aduaneiras de importação respeitantes aos animais do código NC 0102 10, o certificado genealógico revelar que o seleccionador está estabelecido na Comunidade, o importador deve, além disso, provar que não foi concedida qualquer restituição ou que o montante concedido foi reembolsado. Na impossibilidade de apresentação de tal prova, considerar-se-á que os animais beneficiaram de uma restituição à exportação igual ao mais elevado direito de importação aplicável no dia da reimportação na Comunidade dos animais da espécie bovina do código NC 0102 90.
Artigo 5.o
É revogado o Regulamento (CEE) n.o 2342/92.
As referências ao Regulamento revogado devem entender-se como sendo feitas para o presente regulamento, e devem ser lidas de acordo com o quadro de correspondência constante do anexo II.
Artigo 6.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 14 de Fevereiro de 2008.