Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES
ze dne 26. května 2003
o schvalování typu zemědělských a lesnických traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených strojů, jakož i jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků a o zrušení směrnice 74/150/EHS
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V rámci harmonizace postupů schvalování typu se stalo nezbytným přizpůsobit směrnici Rady 74/150/EHS ze dne 4. března 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu kolových zemědělských a lesnických traktorů [4] směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [5] a směrnici Rady 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel [6].
(2) Směrnice 74/150/EHS omezuje oblast působnosti postupu schvalování typu Společenství na kolové zemědělské a lesnické traktory, a proto je také důležité rozšířit její oblast působnosti na jiné kategorie zemědělských a lesnických vozidel. Tato směrnice je proto prvním krokem k právní úpravě pro ostatní motorová zemědělská vozidla.
(3) Je třeba také brát v úvahu skutečnost, že by bylo třeba zavést postupy pro výjimky pro určitá vozidla vyrobená v malých sériích, vozidla z výběhu série nebo taková vozidla, která se vyznačují technickým pokrokem, který není zachycen ve zvláštních směrnicích.
(4) Tato směrnice je založena na úplné harmonizaci, a proto by období předcházející povinnému ES schvalování typu mělo být dostatečně dlouhé, aby umožnilo výrobcům těchto vozidel přizpůsobit se novým harmonizovaným postupům.
(5) V důsledku rozhodnutí Rady 97/836/ES ze dne 27. listopadu 1997 o přistoupení Evropského společenství k Dohodě Evropské hospodářské komise OSN o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání homologací udělených na základě těchto pravidel ("revidovaná dohoda z roku 1958") [7] musí být dodržovány různé mezinárodní předpisy, k nimž Společenství přistoupilo. Některé zkoušky by také měly být harmonizovány se zkouškami stanovenými kodexy Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD).
(6) Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [8].
(7) Tato směrnice ctí základní práva a dodržuje zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie jako základní zásady práva Společenství.
(8) Směrnice 74/150/EHS byla různě a podstatně měněna, a měla by být proto v zájmu jednoznačnosti a přehlednosti znovu vydána,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na schvalování typu vozidel montovaných v jediném stupni nebo ve více stupních. Vztahuje se na vozidla uvedená v článku 2 písm. d) s maximální konstrukční rychlostí nejméně 6 km/h.
Směrnice se také vztahuje na ES schvalování typu systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla.
2. Tato směrnice se nevztahuje:
a) na schvalování jednotlivých vozidel;
tento postup se však může využít u určitých kategorií vozidel, které spadají do oblasti působnosti této směrnice a pro které je ES schvalování typu povinné;
b) na stroje konstruované speciálně pro užití v lesnictví, jako jsou vlečná zařízení a dopravníky definované v normy ISO 6814:2000;
c) na lesnické stroje postavené na podvozku pro zemní práce definované v normě ISO 6165:2001;
d) na výměnné stroje, které jsou celé zdviženy nad zemí, pokud je vozidlo, ke kterému jsou stroje připojeny, provozováno na pozemní komunikaci.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "ES schvalováním typu" správní postup, kterým členský stát osvědčuje, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku splňuje technické požadavky této směrnice; ES schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku může být také označováno jako "dílčí ES schválení typu";
b) "vícestupňovým ES schvalováním typu" správní postup, kterým jeden nebo více členských států osvědčuje, že určitý typ nedokončeného nebo dokončeného vozidla splňuje technické požadavky této směrnice v závislosti na stupni rozpracovanosti;
c) "schvalováním jednotlivého vozidla" správní postup, kterým členský stát osvědčuje, že jednotlivě schválené vozidlo splňuje jeho vnitrostátní technické požadavky;
d) "vozidlem" traktor, přípojné vozidlo nebo výměnný přípojný stroj, úplné, nedokončené, nebo dokončené, které jsou určeny pro užití v zemědělství nebo v lesnictví;
e) "kategorií vozidla" každá sada vozidel, která mají stejné konstrukční vlastnosti;
f) "typem vozidla" vozidla určité kategorie, která se neliší v podstatných hlediscích stanovených v kapitole A přílohy II; typ vozidla může zahrnovat různé varianty a verze obsažené v kapitole A přílohy II;
g) "základním vozidlem" každé nedokončené vozidlo, jež si v průběhu následných stupňů vícestupňového ES schválení typu ponechává své identifikační číslo vozidla (VIN);
h) "nedokončeným vozidlem" každé vozidlo, jehož dokončení vyžaduje ještě minimálně jeden stupeň k tomu, aby vozidlo splnilo všechny odpovídající technické požadavky této směrnice;
i) "dokončeným vozidlem" každé vozidlo, které prošlo postupem vícestupňového ES schvalování typu a které splňuje všechny odpovídající požadavky této směrnice;
j) "traktorem" každé motorové kolové nebo pásové zemědělské nebo lesnické vozidlo s nejméně dvěma nápravami a s maximální konstrukční rychlostí nejméně 6 km/h, jehož hlavní funkcí je vyvíjet tažnou sílu a které bylo speciálně konstruováno k tažení, tlačení, nesení a pohonu určitých výměnných zařízení konstruovaných k vykonávání zemědělských nebo lesnických prací nebo k tažení zemědělských nebo lesnických přípojných vozidel; může být přizpůsobeno k tomu, aby při zemědělských nebo lesnických pracích neslo náklad nebo může být vybaveno sedadly pro spolujezdce;
k) "přípojným vozidlem" každé zemědělské nebo lesnické přípojné vozidlo určené hlavně k nesení nákladu a konstruované k tomu, aby bylo taženo traktorem pro zemědělské nebo lesnické účely; přípojná vozidla, u nichž je část jejich naložené hmotnosti nesena tažným vozidlem, spadají do této kategorie; každé vozidlo připojené k traktoru a zahrnující nástroj se musí považovat za zemědělské nebo lesnické přípojné vozidlo, pokud je poměr celkové technicky přípustné hmotnosti k nenaložené hmotnosti tohoto vozidla roven 3,0 nebo větší a pokud nebylo vozidlo konstruováno ke zpracování materiálů;
l) "výměnným taženým strojem" každý nástroj užívaný v zemědělství nebo lesnictví, který je konstruován tak, aby byl tažen traktorem, a který mění nebo doplňuje jeho funkce; stroj může mít ložnou plošinu konstruovanou a vyrobenou k tomu, aby přijala nějaký nástroj a zařízení potřebné pro využití tohoto stroje, a může dočasně uskladnit jakýkoli materiál vytvořený nebo potřebný v průběhu prací; každé vozidlo určené k tomu, aby bylo taženo traktorem, a zahrnující trvale nástroj nebo konstruované ke zpracovávání materiálů se považuje za výměnný tažený stroj, pokud je poměr celkové technicky přípustné hmotnosti k nenaložené hmotnosti tohoto vozidla roven 3,0 nebo větší.
m) "systémem" každá sada zařízení vestavěných ve vozidle k výkonu zvláštních funkcí;
n) "konstrukční částí" zařízení určené k tomu, aby bylo částí vozidla, které může být schváleno jako typ nezávisle na vozidle;
o) "samostatným technickým celkem" zařízení určené k tomu, aby bylo částí vozidla, které může být schváleno jako typ nezávisle, ale pouze ve vztahu k jednomu nebo k více určeným typům vozidel;
p) "výrobcem" fyzická nebo právnická osoba, která orgánu pro ES schvalování typu odpovídá za postup schvalování typu a za zajištění shodnosti výroby nezávisle na tom, zda je tato osoba přímo zapojena do všech stupňů výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku; za výrobce se také považují:
i) každá fyzická nebo právnická osoba, která koncipovala, koncipuje, vyrábí nebo vyrobila pro vlastní potřebu vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek;
ii) každá fyzická nebo právnická osoba, která odpovídá za to, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek v době uvádění na trh nebo do provozu vyhovují této směrnici;
Zástupcem výrobce je fyzická nebo právnická osoba usazená ve Společenství a pověřená výrobcem k jeho zastupování ve vztahu k příslušnému orgánu a k jednání jménem výrobce v oblasti působnosti této směrnice.
V dalším je třeba "výrobcem" rozumět výrobce nebo jeho zástupce;
q) "uvedením do provozu" první užití každého vozidla pro účely, ke kterým je ve Společenství určeno, pokud již vozidlo nevyžaduje před prvním užitím montáž nebo seřízení výrobcem nebo jím určenou třetí osobou; datum registrace nebo prvního uvedení na trh se považuje za datum uvedení do provozu;
r) "orgánem pro ES schvalování typu" orgán členského státu příslušný pro všechna hlediska schválení typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, který vydává a popřípadě odejímá ES schválení typu, který slouží jako styčné místo pro orgány pro ES schvalování typu ostatních členských států a který ověřuje opatření přijatá výrobcem pro zajištění shodnosti výroby;
s) "technickou zkušebnou" organizace nebo subjekt určené jako zkušební laboratoř pro zkoušky nebo kontroly jménem orgánu pro ES schvalování typu členského státu; tuto činnost může rovněž vykonávat orgán pro ES schvalování typu sám;
t) "zvláštními směrnicemi" směrnice uvedené v seznamu v kapitole B přílohy II;
u) "certifikátem ES schválení typu" jeden z formulářů uvedených v kapitole C přílohy II nebo v odpovídající příloze zvláštní směrnice, v nichž jsou stanoveny údaje, které musí poskytnout orgán pro ES schvalování typu;
v) "informačním dokumentem" jeden z formulářů uvedených v příloze I této směrnice nebo v odpovídající příloze zvláštní směrnice, v nichž jsou stanoveny údaje, které musí poskytnout žadatel;
w) "dokumentací výrobce" úplný soubor nebo spis, které obsahují údaje, výkresy a fotografie požadované v příloze I a předávané žadatelem technické zkušebně nebo orgánu pro ES schvalování typu podle údajů informačního dokumentu ve zvláštní směrnici nebo v této směrnici;
x) "schvalovací dokumentací" dokumentace výrobce se všemi zkušebními protokoly nebo jinými dokumenty, které přiložila technická zkušebna nebo orgán pro ES schvalování typu k dokumentaci výrobce v průběhu výkonu svých funkcí;
y) "seznamem schvalovací dokumentace" dokument, ve kterém je uveden souhrnný obsah schvalovací dokumentace ve vhodném číslování nebo jiném značení pro jednoznačnou identifikaci všech stránek;
z) "prohlášením o shodě" doklad stanovený v příloze III, kterým výrobce osvědčuje, že určité vozidlo, které je schváleno jako typ podle této směrnice, splňuje veškeré právní požadavky použitelné v době jeho výroby a který potvrzuje, že vozidlo může být bez dalších ověřování registrováno nebo uvedeno do provozu ve všech členských státech.
Článek 3
Žádost o ES schválení typu
1. Žádost o ES schválení typu vozidla podává výrobce schvalovacímu orgánu členského státu. K žádosti musí být přiložena dokumentace výrobce, která obsahuje informace požadované v příloze I.
V případě ES schválení typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků musí být orgánu pro ES schvalování typu až do udělení nebo odmítnutí ES schválení typu poskytnuta také dokumentace výrobce.
2. V případě vícestupňového ES schvalování typu musí žadatel poskytnout:
a) v prvním stupni ty části dokumentace výrobce a certifikáty ES schválení typu požadované pro úplné vozidlo, které odpovídají stavu výroby základního vozidla;
b) ve druhém a dalších stupních ty části dokumentace výrobce a certifikáty ES schválení typu požadované pro dokončené vozidlo, které odpovídají současnému stavu výroby, a kopie certifikátů ES schválení typu nedokončeného vozidla, které byly vydány v předchozím stupni; výrobce musí dále dodat podrobný seznam změn a doplňků, které provedl na nedokončeném vozidle;
3. Žádost o ES schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku podává výrobce orgánu pro ES schvalování typu členského státu. K žádosti musí být přiložena dokumentace výrobce v souladu se zvláštní směrnicí.
4. Žádost o ES schválení typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku smí být podána pouze v jednom členském státě. Pro každý typ, který má být schválen, musí být podána samostatná žádost.
Článek 4
Postup ES schvalování typu
1. Každý členský stát udělí:
a) ES schválení typu typům vozidel, které se shodují s údaji v dokumentaci výrobce a které podle své kategorie splňují technické požadavky všech zvláštních směrnic uvedených v kapitole B přílohy II;
b) vícestupňové ES schválení typu typům základních, nedokončených nebo dokončených vozidel, které se shodují s údaji v dokumentaci výrobce a které splňují technické požadavky všech zvláštních směrnic uvedených v kapitole B přílohy II;
c) ES schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku všem typům systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které se shodují s údaji v dokumentaci výrobce a které splňují technické požadavky obsažené v odpovídající zvláštní směrnici uvedené v kapitole B přílohy II;
Pokud schvalovaný systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek plní svou funkci jen ve spojení s jinými částmi vozidla a z tohoto důvodu je možné ověřit shodu s jedním nebo více požadavky, pouze pokud schvalovaný systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek pracují ve spojení s jinými částmi vozidla, skutečnými nebo simulovanými, musí být rozsah ES schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku odpovídajícím způsobem omezen.
Certifikát ES schválení typu tohoto systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku musí pak uvádět případná omezení jejich užití a musí udávat případné podmínky pro jejich montáž. Dodržování těchto omezení a podmínek musí být při ES schvalování typu vozidla ověřováno.
2. Pokud členský stát zjistí, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, které vyhovují odstavci 1, přesto vážně ohrožují bezpečnost provozu po pozemních komunikacích, životní prostředí nebo bezpečnost osádky, může udělení ES schválení typu odmítnout. Uvědomí o tom neprodleně ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.
3. Schvalovací orgán každého členského státu zašle do jednoho měsíce schvalovacím orgánům ostatních členských států kopie certifikátu ES schválení typu s přílohami podle kapitoly C přílohy II pro každý typ vozidla, pro který ES schválení typu udělil, odmítl udělit nebo odejmul.
4. Orgány pro ES schvalování typu každého členského státu zasílají měsíčně orgánům pro ES schvalování typu ostatních členských států seznam obsahující údaje o ES schválení typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků podle přílohy VI, která udělily, odmítly udělit nebo odejmuly v průběhu daného měsíce.
Na žádost orgánu pro ES schvalování typu jiného členského státu mu zašlou ihned kopii certifikátu ES schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nebo schvalovací dokumentaci pro každý systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, kterým bylo ES schválení typu uděleno, odmítnuto nebo odejmuto.
Článek 5
Změny ES schválení typu
1. Členský stát, který udělí ES schválení typu, přijme nezbytná opatření, aby byl informován o každé změně údajů uvedených ve schvalovací dokumentaci.
2. Žádost o změnu ES schválení typu musí být podána výlučně členskému státu, který udělil původní ES schválení typu.
3. Pokud se v případě ES schválení typu změní údaje uvedené ve schvalovací dokumentaci, vydá orgán pro ES schvalování typu členského státu, který udělil původní ES schválení typu, podle potřeby revidované stránky schvalovací dokumentace a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum jejího nového vydání.
Za splnění tohoto požadavku se také považuje vydání sjednocené a aktualizované verze schvalovací dokumentace spolu s podrobným popisem změny.
4. Při každém vydání revidovaných stránek nebo sjednocené a aktualizované verze musí být současně upraven i seznam schvalovací dokumentace, který se přikládá k certifikátu ES schválení typu, tak, aby uváděl datum posledních změn nebo datum vydání sjednocené a aktualizované verze.
5. Změna se považuje za "rozšíření" a orgán schvalování typu v členském státu, který vydal původní ES schválení typu, vydá revidovaný certifikát ES schválení typu označený číslem rozšíření a který v dále uvedených případech zřetelně uvede důvod rozšíření a datum svého vydání,
a) pokud jsou požadovány nové inspekce;
b) pokud se změnila jakákoli informace v certifikátu ES schválení typu s výjimkou jeho příloh;
c) pokud se od doby uvedené v certifikátu ES schválení typu změnily požadavky zvláštní směrnice na den, od kterého je zakázáno první uvedení do provozu.
6. Pokud orgán pro ES schvalování typu v členském státu, který udělil původní ES schválení typu, shledá, že změna schvalovací dokumentace vyžaduje novou inspekci nebo nové zkoušky či nová ověření, informuje o tom výrobce a dokumenty uvedené v odstavcich 3, 4 a 5 vydá, pouze pokud nové zkoušky nebo ověření proběhnou s uspokojivými výsledky.
Článek 6
Prohlášení o shodě a značka ES schválení typu
1. Výrobce jako držitel certifikátu ES schválení typu vystaví prohlášení o shodě.
Prohlášení, jehož vzor je uveden v příloze III, musí provázet každé vozidlo, úplné nebo nedokončené, které bylo vyrobeno ve shodě se schváleným typem vozidla.
2. Členské státy však mohou pro účely zdaňování a registrace, poté co nejméně tři měsíce předem upozorní Komisi a ostatní členské státy, vyžadovat doplnění prohlášení o údaje, které nejsou uvedeny v příloze III, za podmínky, že tyto údaje jsou výslovně uvedeny ve schvalovací dokumentaci nebo z ní mohou být odvozeny jednoduchým výpočtem.
3. Výrobce jako držitel certifikátu ES schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku umístí na každou konstrukční část nebo samostatný technický celek vyrobené ve shodě se schváleným typem svou výrobní nebo obchodní značku, označení typu nebo, pokud to vyžaduje odpovídající zvláštní směrnice, číslo nebo značku ES schválení typu.
4. Výrobce jako držitel certifikátu ES schválení typu obsahujícího omezení pro užití daného systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku podle čl. 4 odst. 1 písm. c) musí s každým vyrobeným systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem poskytnout podrobné informace o těchto omezeních a uvede případné podmínky pro jejich montáž.
Článek 7
Registrace, prodej a uvádění do provozu
1. Každý členský registruje nová vozidla schváleného typu nebo povolí jejich prodej nebo uvádění do provozu z hlediska jejich konstrukce a funkce, pouze pokud jsou vybavena platným prohlášením o shodě.
V případě nedokončených vozidel musí každý členský stát povolit jejich prodej, může však do doby jejich dokončení odmítnout jejich trvalou registraci nebo uvedení do provozu.
2. Každý členský stát povolí prodej nebo uvádění do provozu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, pouze pokud splňují požadavky odpovídajících zvláštních směrnic a požadavky uvedené v čl. 6 odst. 3.
Článek 8
Výjimky
1. Požadavky čl. 7 odst. 1 se nevztahují na vozidla určená k užití v ozbrojených silách, v civilní obraně, požární službě a ve službách zajišťujících udržování veřejného pořádku ani na vozidla schválená jako typ podle odstavce 2 tohoto článku.
2. Na žádost výrobce může každý členský stát osvobodit vozidla podle článků 9, 10 a 11 od uplatňování jednoho nebo více ustanovení jedné nebo více zvláštních směrnic.
Členské státy zašlou Komisi a ostatním členským státům každý rok seznam udělených výjimek.
Článek 9
Vozidla vyráběná v malých sériích
U vozidel vyráběných v malých sériích musí být počet vozidel registrovaných, nabízených k prodeji nebo uvedených do provozu každý rok a v každém členském státu omezen nejvýše na počet kusů uvedený v oddílu A přílohy V.
Členské státy zašlou každý rok Komisi seznam ES schválení těchto vozidel. Členský stát, který udělí takové ES schválení typu, zašle schvalovacím orgánům ostatních členských států označeným výrobcem kopii informačních dokumentů a certifikátů ES schválení typu a všech jejich příloh s uvedením povahy výjimek, které byly uděleny. Tyto členské státy rozhodnou do tří měsíců, zda a případně pro kolik kusů přijmou ES schválení typu pro registraci vozidel na svém území.
Článek 10
Vozidla z výběhu série
1. U vozidel z výběhu série mohou členské státy na žádost výrobce v početních mezích podle oddílu B přílohy V a po omezenou dobu podle třetího pododstavce registrovat nová vozidla shodná s typem vozidla, jehož schválení typu již pozbylo platnosti, nebo povolit jejich prodej nebo uvedení do provozu.
První pododstavec se vztahuje pouze na vozidla, která:
a) se nacházejí na území Společenství a
b) jsou doprovázena platným prohlášením o shodě vystaveným v době, kdy bylo ES schválení typu dotyčného vozidla ještě platné, ale vozidlo bylo registrováno nebo uvedeno do provozu až poté, co toto schválení typu pozbylo platnosti.
Tato možnost se omezuje na dobu 24 měsíců pro úplná vozidla a na dobu 30 měsíců pro vozidla dokončená ode dne, ke kterému ES schválení typu pozbylo platnosti.
2. Aby mohl být odstavec 1 použit na jeden nebo více typů vozidel dané kategorie, musí výrobce podat žádost příslušným orgánům každého členského státu, kterého se bude uvádění těchto typů vozidel do provozu týkat. Žádost musí uvádět technické nebo ekonomické důvody, na kterých je založena.
Tyto členské státy rozhodnou do tří měsíců, zda povolí nebo nepovolí registraci daného typu vozidla na svém území, a pokud registraci povolí, pro kolik kusů.
Každý členský stát, kterého se uvádění těchto typů vozidel do provozu týká, zajistí, aby výrobce vozidel dodržoval oddíl B přílohy V.
Článek 11
Neshodnost vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
U vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků konstruovaných technologií nebo principy neslučitelnými s jedním nebo více požadavky jedné nebo více zvláštních směrnic:
a) může členský stát udělit prozatímní ES schválení typu. V tom případě zašle členský stát do jednoho měsíce kopii certifikátu ES schválení typu a jeho příloh schvalovacím orgánům ostatních členských států a Komisi. Současně zašle Komisi žádost o povolení k udělení ES schválení typu podle této směrnice.
K žádosti musí být přiloženy podklady, které obsahují tyto údaje:
i) důvody, proč technologie nebo principy konstrukce brání vozidlu, systému, konstrukční části nebo samostatnému technického celku ve splnění požadavků jedné nebo více odpovídajících zvláštních směrnic;
ii) popis vzniklých problémů pro bezpečnost provozu po pozemních komunikacích, ochranu životního prostředí nebo bezpečnost osádky a přijatá opatření;
iii) popis zkoušek a jejich výsledků, které dokládají, že úroveň bezpečnosti provozu po pozemních komunikacích, ochrany životního prostředí nebo bezpečnosti osádky je nejméně rovnocenná úrovni, kterou zaručují požadavky jedné nebo více odpovídajících zvláštních směrnic.
b) Komise předloží do tří měsíců ode dne, kdy obdrží veškeré podklady, návrh rozhodnutí výboru uvedenému v čl. 20 odst. 1. Komise rozhodne postupem podle čl. 20 odst. 2, zda členskému státu povolí, aby udělil ES schválení typu podle této směrnice.
Členským státům se zašle pouze žádost o povolení a návrh rozhodnutí v jejich úředním jazyce nebo jazycích;
c) pokud je žádost schválena, smí členský stát udělit ES schválení typu podle této směrnice. V tom případě musí rozhodnutí také stanovit, zda je třeba uložit omezení platnosti dotyčného ES schválení typu. V žádném případě nesmí být doba platnosti ES schválení typu kratší než 36 měsíců;
d) pokud byly zvláštní směrnice přizpůsobeny technickému pokroku takovým způsobem tak, že vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, kterým byla udělena ES schválení typu podle tohoto článku, splňují požadavky změněné směrnice, přemění členské státy tato ES schválení typu na ES schválení typu, která odpovídají této směrnici, s poskytnutím doby nezbytné pro potřebnou úpravu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, zejména pro odstranění odkazů na omezení nebo výjimky;
e) pokud nebyla přijata opatření nezbytná k přizpůsobení zvláštních směrnic, je možné prodloužit platnost ES schválení typu udělených podle tohoto článku dalším rozhodnutím Komise na žádost členského státu, který udělil ES schválení typu;
f) z výjimky udělené poprvé podle tohoto článku může výbor uvedený v čl. 20 odst. 1 vycházet při rozhodování o obdobných žádostech.
Článek 12
Rovnocennost
1. Na návrh Komise může Rada kvalifikovanou většinou uznat v rámci mnohostranných dohod nebo dvoustranných dohod Společenství se třetími zeměmi rovnocennost podmínek nebo předpisů pro ES schvalování typu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků stanovenými touto směrnicí a zvláštními směrnicemi s postupy stanovenými mezinárodními předpisy nebo předpisy třetích zemí.
2. Uznává se rovnocennost ES schválení typu udělených na základě zvláštních směrnic pro motorová vozidla definovaná ve směrnici 70/156/EHS a v příloze II kapitole B části II.A této směrnice.
3. Uznává se rovnocennost schválení typů udělených na základě předpisů EHK OSN připojených k revidované dohodě z roku 1958 a uvedených v příloze II kapitole B části II.B této směrnice.
4. Uznává se rovnocennost zkušebních bulletinů vydávaných na podkladě normalizovaných kodexů OECD podle přílohy II kapitoly B části II.C této směrnice jako alternativa ke zkušebním protokolům vypracovaným podle zvláštních směrnic.
Článek 13
Opatření pro shodnost výroby
1. Členský stát, který uděluje ES schválení typu, přijme pro takové schválení typu opatření stanovená v příloze IV, aby ověřil popřípadě ve spolupráci s orgány pro ES schvalování typu ostatních členských států, že byla přijata vhodná opatření k zajištění shody vyráběných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se schváleným typem.
2. Členský stát, který udělil ES schválení typu, přijme pro takové schválení typu opatření stanovená v příloze IV, aby ověřil, popřípadě ve spolupráci s orgány pro ES schvalování typu ostatních členských států, zda jsou opatření uvedená v odstavci 1 nadále odpovídající a zda se vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky nadále shodují se schváleným typem.
Ověřování, že se výrobky shodují se schváleným typem, se omezuje na postupy stanovené v bodě 2 přílohy IV.
Článek 14
Informační povinnost
Příslušné orgány pro ES schvalování typu členských států se do jednoho měsíce vzájemně informují o každém odejmutí ES schválení typu s uvedením důvodů.
Článek 15
Ochranná doložka
1. Pokud členský stát zjistí, že vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky určitého typu představují vážné ohrožení bezpečnosti provozu po pozemních komunikacích nebo bezpečnosti osádky, třebaže jsou vybaveny platným prohlášením o shodě nebo jsou řádně označeny, může na dobu nejvýše šesti měsíců odmítnout registrovat taková vozidla nebo zakázat prodej nebo uvedení do provozu takových vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků na svém území.
O tomto rozhodnutí neprodleně uvědomí ostatní členské státy a Komisi a uvede jeho důvody.
2. V případě uvedeném v odstavci 1 Komise co nejdříve zahájí konzultace s dotyčnými stranami.
Jestliže Komise po těchto konzultacích zjistí,
a) že opatření je důvodné, neprodleně o tom uvědomí členský stát, který vydal podnět, a ostatní členské státy;
b) že opatření není důvodné, neprodleně o tom uvědomí členský stát, který vydal podnět, a výrobce.
Je-li rozhodnutí podle odstavce 1 důvodné v důsledku nedostatku v některé zvláštní směrnici, je rozhodnutí o jeho zachování přijato postupem podle čl. 20 odst. 2.
Článek 16
Neshodnost se schváleným typem
1. Neshodnosti se schváleným typem nastává, pokud jsou zjištěny odchylky od údajů uvedených v certifikátu ES schválení typu nebo ve schvalovací dokumentaci, jež nebyly členským státem, který udělil ES schválení typu, povoleny podle čl. 5 odst. 3.
Vozidlo se nepovažuje za neshodné se schváleným typem, jsou-li dodrženy tolerance stanovené zvláštními směrnicemi.
2. Pokud členský stát, který udělil ES schválení typu, zjistí, že se vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou ES schválení typu neshodují s typem, který schválil, přijme nezbytná opatření, aby byla znovu zajištěna shodnost vyráběných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se schváleným typem.
O přijatých opatřeních, která mohou vést až k odejmutí ES schválení typu, uvědomí orgány pro ES schvalování typu takového členského státu odpovídající orgány ostatních členských států a Komisi.
3. Orgány příslušné pro ES schválení typu takového vozidla požádají členské státy, které udělily ES schválení typu systému, konstrukční části, samostatného technického celku nebo nedokončeného vozidla, o přijetí nezbytných opatření, aby byla zajištěna shoda vyráběných vozidla se schváleným typem, v případě
a) ES schválení typu vozidla, je-li zjištěná neshodnost způsobena výlučně neshodností systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, nebo
b) vícestupňového ES schválení typu, je-li neshodnost dokončeného vozidla způsobena výlučně neshodností systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku obsaženého v nedokončeném vozidle nebo je-li způsobena neshodností samotného nedokončeného vozidla.
Dotyčný orgán o tom ihned uvědomí Komisi a použije se odstavec 2.
Článek 17
Ověření neshodnosti
Pokud některý členský stát zjistí, že se vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou ES schválení typu neshodují s typem, který byl schválen, může požádat členský stát, který ES schválení typu udělil, aby ověřil, zda se vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky shodují se schváleným typem.
Toto ověření musí být provedeno co nejdříve a v každém případě do šesti měsíců ode dne podání žádosti.
Článek 18
Oznamování rozhodnutí a opravných prostředků
Veškerá rozhodnutí o odmítnutí nebo odejmutí ES schválení typu, odmítnutí registrace nebo zákazu uvedení do provozu nebo prodeje přijatá na základě předpisů přijatých k provedení této směrnice musí být řádně odůvodněna.
Rozhodnutí se oznamuje dotčené osobě s uvedením možnosti podat opravné prostředky, které jsou jí podle platných právních předpisů členských států k dispozici, a lhůt pro jejich podání.
Článek 19
Změny příloh této směrnice a zvláštních směrnic
1. Následující opatření nezbytná pro provedení této směrnice se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 2:
a) změny potřebné k přizpůsobení příloh této směrnice nebo
b) změny potřebné k přizpůsobení technických ustanovení zvláštních směrnic nebo
c) začlenění ustanovení týkajících se ES schvalování typu samostatných technických celků do zvláštních směrnic.
2. Pokud jsou podle rozhodnutí 97/836/ES zavedeny nové předpisy nebo změny stávajících předpisů, které Společenství přijalo, přizpůsobí tomu Komise přílohy této směrnice postupem podle čl. 20 odst. 2.
Článek 20
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES, s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 21
Oznamování orgánů pro ES schvalování typu a technických zkušeben
1. Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům názvy a adresy
a) orgánů pro ES schvalování typu a popřípadě oblastí jejich působnosti a
b) jimi určených technických zkušeben s uvedením, pro které zkušební postupy každou tuto zkušebnu určily.
Oznámené technické zkušebny musí splňovat harmonizované normy pro práci zkušebních laboratoří (EN-ISO/IEC 17025:2000) s těmito podmínkami:
i) výrobce může být určen jako technická zkušebna pouze tehdy, pokud to zvláštní směrnice nebo alternativní technické předpisy výslovně připouštějí;
ii) se souhlasem orgánu pro ES schvalování typu je technická zkušebna oprávněna užívat externí zařízení.
2. U oznámené technické zkušebny se předpokládá, že splňuje harmonizovanou normu uvedenou v odst. 1 písm. b).
Komise však může případně požádat členský stát, aby to prokázal.
3. Technické zkušebny třetích zemí mohou být oznámeny jako určené technické zkušebny pouze v rámci dvoustranné nebo mnohostranné dohody mezi Společenstvím a danou třetí zemí.
Článek 22
Zavedení
1. Členské státy do 31. prosince 2004 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Použijí tyto předpisy ode dne 1. července 2005.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí takový odkaz být učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 23
Opatření pro uplatnění ES schválení typu
1. U vozidel kategorií T1, T2 a T3 uplatňují členské státy tuto směrnici
a) od 1. července 2005 na nové typy vozidel,
b) od 1. července 2009 na všechna nová vozidla uváděná do provozu.
2. U vozidel jiných kategorií než uvedených v odstavci 1, jakmile jsou přijaty všechny zvláštní směrnice pro danou kategorii vozidel definovanou v příloze II, uplatňují členské státy tuto směrnici:
a) tři roky ode dne vstupu v platnost poslední zvláštní směrnice, která měla být přijata, pro nové typy vozidel,
b) šest let ode dne vstupu v platnost poslední zvláštní směrnice, která měla být přijata, pro všechna vozidla uváděná do provozu.
3. Členské státy mohou na žádost výrobce použít tuto směrnici na nový typ vozidla ode dne vstupu všech dotyčných zvláštních směrnic v platnost.
Článek 24
Zrušení
1. Směrnice 74/150/EHS se zrušuje od 1. července 2005.
2. Odkazy na směrnici 74/150/EHS se považují za odkazy na tuto směrnici a v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VIII této směrnice.
Článek 25
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 26
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 26. května 2003.
Directiva 2003/37/CE do Parlamento Europeu e do Conselho
de 26 de Maio de 2003
relativa à homologação de tractores agrícolas ou florestais, seus reboques e máquinas intermutáveis rebocadas, e dos sistemas, componentes e unidades técnicas destes veículos e que revoga a Directiva 74/150/CEE
(Texto relevante para efeitos do EEE)
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente o seu artigo 95.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão(1),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu(2),
Deliberando nos termos do artigo 251.o do Tratado(3),
Considerando o seguinte:
(1) No âmbito da harmonização dos procedimentos de homologação, tornou-se indispensável alinhar o disposto na Directiva 74/150/CEE do Conselho, de 4 de Março de 1974, relativa à aproximação das legislações dos Estados-Membros respeitantes à recepção dos tractores agrícolas ou florestais de rodas(4), pelo disposto na Directiva 70/156/CEE do Conselho, de 6 de Fevereiro de 1970, relativa à aproximação das legislações dos Estados-Membros respeitantes à homologação dos veículos a motor e seus reboques(5), e na Directiva 92/61/CEE do Conselho, de 30 de Junho de 1992, relativa à homologação dos veículos a motor de duas ou três rodas(6).
(2) A Directiva 74/150/CEE limita a aplicação do procedimento de homologação comunitária aos tractores agrícolas ou florestais de rodas. É, portanto, indispensável tornar o seu âmbito de aplicação extensivo a outras categorias de veículos agrícolas ou florestais. A presente directiva é pois um primeiro passo no sentido da regulamentação de outros veículos agrícolas motorizados.
(3) Convém também tomar em consideração o facto de que, para certos veículos fabricados em número limitado, veículos de fim de série ou que beneficiem de um progresso técnico não abrangido por uma directiva específica, deve ser instituído um procedimento de derrogação.
(4) Baseando-se a presente directiva no princípio da harmonização total, é necessário prever um prazo suficiente antes de a homologação CE se tornar obrigatória, por forma a permitir aos fabricantes destes veículos adaptarem-se aos novos procedimentos harmonizados.
(5) No seguimento da Decisão 97/836/CE do Conselho, de 27 de Novembro de 1997, relativa à adesão da Comunidade Europeia ao Acordo da Comissão Económica para a Europa da Organização das Nações Unidas relativo à adopção de prescrições técnicas uniformes aplicáveis aos veículos de rodas, às máquinas e às peças susceptíveis de serem montados ou utilizados num veículo de rodas e às condições de reconhecimento recíproco das homologações emitidas em conformidade com essas prescrições ("Acordo de 1958 revisto")(7), é necessário cumprir as diferentes regulamentações internacionais a que a Comunidade aderiu. Do mesmo modo, convém harmonizar certos ensaios com os definidos pelos códigos da Organização de Cooperação e de Desenvolvimento Económicos (OCDE).
(6) As medidas necessárias à execução da presente directiva serão aprovadas nos termos da Decisão 1999/468/CE do Conselho, de 28 de Junho de 1999, que fixa as regras de exercício das competências de execução atribuídas à Comissão(8).
(7) O presente acto respeita os direitos fundamentais e os princípios consagrados nomeadamente na Carta dos Direitos Fundamentais da União Europeia, enquanto princípios gerais de direito comunitário.
(8) A Directiva 74/150/CEE foi por diversas vezes alterada de forma substancial, pelo que convém, por razões de clareza e de racionalidade, proceder à sua reformulação,
ADOPTARAM A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1.o
Âmbito de aplicação
1. A presente directiva é aplicável à homologação de veículos fabricados em uma ou várias fases. A presente directiva é aplicável aos veículos definidos na alínea d) do artigo 2.o com uma velocidade máxima por construção não inferior a 6 km/h.
A presente directiva é igualmente aplicável à homologação CE de sistemas, componentes e unidades técnicas previstos para estes veículos.
2. A presente directiva não é aplicável:
a) À homologação individual de veículos.
Contudo, este procedimento pode dizer respeito a certas categorias de veículos abrangidas pelo âmbito de aplicação da presente directiva para as quais a homologação CE é obrigatória;
b) Às máquinas intermutáveis especialmente concebidas para uma utilização estritamente florestal, tais como rechegadores (skidders) e tractores-carregadores (forwarders) definidos na norma ISO 6814:2000;
c) Às máquinas intermutáveis florestais construídas a partir de quadros de máquinas de terraplanagem definidos na norma ISO 6165:2001;
d) Às máquinas intermutáveis inteiramente transportadas durante a circulação rodoviária.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos da presente directiva, entende-se por:
a) "Homologação CE", o procedimento através do qual um Estado-Membro certifica que um modelo de veículo ou um tipo de sistema, componente ou unidade técnica satisfaz os requisitos técnicos aplicáveis da presente directiva. A homologação CE de sistemas, componentes ou unidades técnicas pode também ser denominada "homologação CE de componentes";
b) "Homologação CE em várias fases", o procedimento através do qual um ou mais Estados-Membros certificam que, consoante o respectivo estado de acabamento, um modelo de veículo incompleto ou completado satisfaz os requisitos técnicos aplicáveis da presente directiva;
c) "Homologação individual de veículos", o procedimento através do qual um Estado-Membro certifica que um veículo homologado individualmente preenche os requisitos nacionais;
d) "Veículo", qualquer tractor, reboque, máquina intermutável rebocada, completos, incompletos ou completados, destinados a serem utilizados na agricultura ou na silvicultura;
e) "Categoria de veículo", conjunto de veículos que possuem características idênticas de concepção;
f) "Modelo de veículo", os veículos de uma categoria específica, idênticos pelo menos nos aspectos essenciais referidos no capítulo A do anexo II. Um modelo de veículo pode comportar as diferentes variantes e versões que figuram no capítulo A do anexo II;
g) "Veículo de base", qualquer veículo incompleto cujo número de identificação seja mantido durante as fases subsequentes do processo de homologação CE em várias fases;
h) "Veículo incompleto", qualquer veículo que ainda precise de ser completado em pelo menos uma fase para satisfazer todos os requisitos técnicos da presente directiva;
i) "Veículo completado", qualquer veículo resultante do processo de homologação CE em várias fases e que satisfaça todos os requisitos aplicáveis da presente directiva;
j) "Tractor", qualquer tractor agrícola ou florestal com rodas ou lagartas, a motor, tendo pelo menos dois eixos e uma velocidade máxima por construção não inferior a 6 km/h, cuja função resida essencialmente na sua potência de tracção e que seja especialmente concebido para puxar, empurrar, suportar ou accionar determinadas máquinas intermutáveis destinadas a utilizações agrícolas ou florestais, ou para puxar reboques agrícolas ou florestais. Pode ser adaptado para transportar uma carga num contexto agrícola ou florestal e/ou pode ser equipado com bancos de passageiros;
k) "Reboque", qualquer reboque agrícola ou florestal, essencialmente destinado ao transporte de cargas e concebido para ser acoplado a um tractor para efeitos de exploração agrícola ou florestal. Os reboques em relação aos quais uma parte da carga é suportada pelo veículo tractor entram nesta categoria. É equiparado a um reboque agrícola ou florestal qualquer veículo atrelado a um tractor e que comporte permanentemente uma alfaia, se a relação entre a massa total tecnicamente admissível e a massa do veículo sem carga for superior a 3,0 e se o veículo não for concebido para o tratamento de materiais;
l) "Máquinas intermutáveis rebocadas", dispositivo utilizado em agricultura ou silvicultura, concebido para ser puxado por um tractor e que modifica a função deste último ou lhe dá uma função nova. Pode conter além disso uma plataforma de carga concebida e realizada para receber as ferramentas e dispositivos necessários para a execução das tarefas, bem como para o armazenamento temporário dos materiais produzidos ou necessários durante o trabalho. É equiparado a máquina intermutável rebocada qualquer veículo agrícola ou florestal destinado a ser puxado por um tractor e que comporte permanentemente uma alfaia ou seja concebido para o tratamento de materiais, se a relação entre a massa total tecnicamente admissível e a massa do veículo sem carga for inferior a 3,0;
m) "Sistema", conjunto de dispositivos combinados para a efectuar uma determinada função num veículo;
n) "Componente", um dispositivo destinado a fazer parte integrante de um veículo, que pode ser homologado independentemente do veículo;
o) "Unidade técnica", um dispositivo destinado a fazer parte de um veículo, que pode ser homologado separadamente mas apenas em relação a um ou mais modelos especificados de veículos;
p) "Fabricante", a pessoa singular ou colectiva responsável perante a entidade competente em matéria de homologação CE por todos os aspectos do processo de homologação e por assegurar a conformidade da produção, esteja ou não essa pessoa implicada directamente em todas as fases de construção de um veículo, sistema, componente ou unidade técnica separada; é igualmente considerada como fabricante:
i) qualquer pessoa singular ou colectiva que, aquando da colocação no mercado ou entrada em circulação de um veículo, sistema, componente ou unidade técnica, seja responsável pela respectiva conformidade com a presente directiva,
ii) qualquer pessoa singular ou colectiva que, aquando da colocação no mercado ou entrada em circulação de um veículo, sistema, componente ou unidade técnica, seja responsável pela respectiva conformidade com a presente directiva.
Qualquer pessoa singular ou colectiva, estabelecida na Comunidade, devidamente mandatada pelo fabricante para o representar junto da entidade competente e para actuar em seu nome no âmbito da presente directiva é considerada representante do fabricante.
Sempre que seguidamente se faça referência ao termo "fabricante" deve entender-se o fabricante ou o seu representante;
q) "Entrada em circulação", a primeira utilização de um veículo na Comunidade, conforme a utilização a que se destina. Para um veículo que não necessite, antes da primeira utilização, nem de instalação nem de regulação pelo fabricante ou por uma terceira pessoa designada por este último, a entrada em circulação é considerada como tendo lugar aquando do seu registo ou da sua colocação no mercado pela primeira vez;
r) "Entidades competentes em matéria de homologação CE", as entidades de um Estado-Membro responsáveis por todos os aspectos da homologação de um modelo de veículo ou de um tipo de sistema, componente ou unidade técnica que procedem à emissão e, se for caso disso, à revogação da homologação CE, asseguram a ligação com as entidades correspondentes dos outros Estados-Membros e verificam as disposições tomadas pelo fabricante para assegurar a conformidade da produção;
s) "Serviço técnico", a organização ou organismo credenciado como laboratório de ensaio para proceder a ensaios ou inspecções em nome das entidades de um Estado-Membro competentes em matéria de homologação CE. Estas funções também podem ser asseguradas pelas próprias entidades competentes;
t) "Directivas específicas", as directivas que figuram no capítulo B do anexo II;
u) "Ficha de homologação CE", uma das fichas que figuram no capítulo C do anexo II, ou no anexo correspondente de uma directiva específica, que indique as informações a fornecer pelas entidades competentes em matéria de homologação;
v) "Ficha de informações", uma das fichas que figuram no anexo I ou no anexo correspondente de uma directiva específica, que indique as informações a fornecer pelo requerente;
w) "Dossier de fabrico", o dossier ou ficheiro completo, contendo nomeadamente os dados, desenhos e fotografias exigidos no anexo I, fornecido pelo requerente ao serviço técnico ou às entidades competentes em matéria de homologação, de acordo com a ficha de informações de uma directiva específica ou da presente directiva;
x) "Dossier de homologação", o dossier de fabrico, acompanhado dos relatórios de ensaios ou de outros documentos que lhe tenham sido apensos pelos serviços técnicos ou pelas entidades competentes em matéria de homologação no desempenho das respectivas funções;
y) "Índice do dossier de homologação", o documento no qual se apresenta o conteúdo do dossier de homologação, devidamente numerado ou marcado de forma a permitir identificar claramente todas as páginas;
z) "Certificado de conformidade", o documento previsto no anexo III, emitido pelo fabricante, por forma a certificar que um determinado veículo homologado de acordo com o disposto na presente directiva cumpre o disposto em todos os instrumentos reguladores aplicáveis no momento da sua produção e que ateste que pode ser registado ou colocado em circulação nos Estados-Membros sem qualquer inspecção adicional.
Artigo 3.o
Pedido de homologação CE
1. Qualquer pedido de homologação de um veículo deve ser apresentado pelo fabricante às entidades competentes em matéria de homologação de um Estado-Membro, devendo vir acompanhado por um dossier de fabrico com as informações exigidas no anexo I.
No caso de homologação CE de sistemas, componentes e unidades técnicas, o dossier de fabrico é posto à disposição das entidades competentes em matéria de homologação durante todo o período que decorrer até à data em que a homologação CE for concedida ou recusada.
2. No caso de uma homologação CE em várias fases, o requerente deve fornecer:
a) Na primeira fase, as partes do dossier de fabrico e as fichas de homologação CE exigidas para um veículo completo correspondentes ao estado de acabamento do veículo de base;
b) Na segunda fase e fases subsequentes, as partes do dossier de fabrico e as fichas de homologação CE correspondentes à fase de fabrico em curso, bem como um exemplar da ficha de homologação CE relativa ao veículo incompleto emitida na fase anterior; além disso, o fabricante deve fornecer a lista pormenorizada das modificações e complementos por ele introduzidos nos veículos incompletos.
3. Qualquer pedido de homologação CE de um sistema, componente ou unidade técnica deve ser apresentado pelo fabricante às entidades competentes em matéria de homologação CE de um Estado-Membro, devendo vir acompanhado por um dossier de fabrico de acordo com a directiva específica.
4. Um pedido de homologação CE relativo a um modelo de veículo ou um sistema, componente ou unidade técnica pode ser apresentado apenas a um único Estado-Membro. Deve ser apresentado um pedido separado para cada modelo ou tipo a homologar.
Artigo 4.o
Processo de homologação CE
1. Cada Estado-Membro deve conceder:
a) Uma homologação CE aos modelos de veículos conformes às informações contidas no dossier de fabrico e que satisfaçam, segundo a sua categoria, os requisitos técnicos de todas as directivas específicas indicadas no capítulo B do anexo II;
b) Uma homologação CE em várias fases aos veículos de base, incompletos ou completados, conformes às informações contidas no dossier de fabrico e que satisfaçam, segundo a sua categoria, os requisitos técnicos de todas as directivas específicas indicadas no capítulo B do anexo II;
c) Uma homologação CE de sistema, componente ou unidade técnica a todos os tipos de sistemas, componentes ou unidades técnicas conformes às informações contidas no dossier de fabrico e que satisfaçam os requisitos técnicos da directiva específica correspondente referida no capítulo B do anexo II.
Se o sistema, o componente ou a unidade técnica a homologar só cumprir a sua função ou só apresentar uma característica específica em ligação com outras partes do veículo e, por essa razão, o cumprimento de um ou mais requisitos só puder ser verificado quando o sistema, o componente ou a unidade técnica a homologar funcionarem em conjunto com outras partes do veículo, sejam elas reais ou simuladas, o âmbito da homologação CE do sistema, do componente ou da unidade técnica deve ser restringido nesse sentido.
Neste caso, a ficha de homologação do sistema, do componente ou da unidade técnica em questão deve mencionar as eventuais restrições de utilização e indicar as eventuais condições de montagem. A observância dessas restrições e condições deve ser verificada por ocasião da homologação CE do veículo.
2. Se um Estado-Membro considerar que um veículo, um sistema, um componente ou uma unidade técnica que preencha os requisitos do n.o 1 constitui, apesar de tudo, um sério risco para a segurança rodoviária, a qualidade do ambiente ou a segurança do trabalho, pode recusar conceder a homologação CE. Esse Estado-Membro deve informar imediatamente os outros Estados-Membros e a Comissão desse facto, fundamentando a sua decisão.
3. As entidades competentes em matéria de homologação CE de cada Estado-Membro devem enviar às entidades correspondentes dos outros Estados-Membros, no prazo de um mês, um exemplar da ficha de homologação CE acompanhado dos documentos especificados no capítulo C do anexo II relativa a cada modelo de veículo cuja homologação tenha sido concedida, recusada ou revogada.
4. As entidades competentes em matéria de homologação CE de cada Estado-Membro devem enviar mensalmente às entidades correspondentes dos outros Estados-Membros uma lista (contendo os elementos indicados no anexo VI) das homologações CE de sistemas, componentes ou unidades técnicas que tiverem concedido, recusado conceder ou revogado durante esse mês.
Estas entidades, ao receberem um pedido das entidades competentes em matéria de homologação CE de outro Estado-Membro, devem enviar imediatamente a estas últimas um exemplar da ficha de homologação CE do sistema, do componente ou da unidade técnica em questão e/ou um dossier de homologação relativo a cada tipo de sistema, componente ou unidade técnica cuja homologação CE tenha sido concedida, recusada ou revogada.
Artigo 5.o
Alterações das homologações CE
1. O Estado-Membro que tiver procedido a uma homologação CE deve tomar as medidas necessárias para ser informado de qualquer alteração das informações constantes do dossier de homologação.
2. O pedido de alteração de uma homologação CE deve ser apresentado exclusivamente ao Estado-Membro que concedeu a homologação CE inicial.
3. Se, no caso de uma homologação CE, houver informações constantes do dossier de homologação que tenham sido alteradas, as entidades competentes em matéria de homologação CE do Estado-Membro que tiver procedido à homologação CE inicial emitirão, se necessário, as páginas revistas do dossier de homologação, assinalando claramente em cada uma delas a natureza das alterações e a data da nova emissão.
Uma versão actualizada e consolidada do dossier de homologação, acompanhada de uma descrição pormenorizada das alterações, será também considerada como satisfazendo este requisito.
4. Sempre que for efectuada uma revisão ou emitida uma versão actualizada e consolidada, o índice do dossier de homologação CE anexo à ficha de homologação será também alterado de modo a indicar as datas das alterações mais recentes ou a data da versão actualizada e consolidada.
5. A alteração deve ser considerada como uma "extensão" e as entidades competentes em matéria de homologação CE do Estado-Membro que tiver procedido à homologação CE inicial devem elaborar uma ficha de homologação revista, a que atribuirão um número de extensão, que deve indicar claramente os fundamentos da extensão e a data da nova emissão:
a) Se forem necessárias novas inspecções;
b) Se uma das informações constantes da ficha de homologação CE, com excepção do seus anexos, tiver sido alterada;
c) Se as exigências de uma directiva específica, aplicável na data a partir da qual a primeira entrada em circulação for proibida, tiverem sido alteradas depois da data que figure então na ficha de homologação CE.
6. Se as entidades competentes em matéria de homologação CE do Estado-Membro que tiver procedido à homologação inicial considerarem que uma alteração de um dossier de homologação CE justifica novas inspecções, novos ensaios ou novas verificações, informarão o fabricante desse facto e só emitirão os documentos mencionados no n.o 3, no n.o 4 e no n.o 5 após a realização, com bons resultados, dos novos ensaios ou das novas verificações.
Artigo 6.o
Certificado de conformidade e marca de homologação
1. Na qualidade de detentor de uma ficha de homologação CE, o fabricante elabora um certificado de conformidade.
Este certificado, cujos modelos figuram no anexo III, acompanha cada veículo completo ou incompleto fabricado de acordo com o modelo de veículo homologado.
2. Para efeitos de tributação ou de matrícula dos veículos, os Estados-Membros podem, após notificação da Comissão e dos outros Estados-Membros do facto com pelo menos três meses de antecedência, solicitar que elementos não mencionados no anexo III sejam acrescentados ao certificado de conformidade, desde que esses elementos sejam explicitamente mencionados no dossier de homologação ou possam ser determinados a partir dele através de cálculos simples.
3. Na sua qualidade de detentor de uma ficha de homologação CE de sistema, componente ou unidade técnica, o fabricante deve apor em cada sistema, componente ou unidade técnica fabricados de acordo com o tipo homologado, a sua marca de fabrico ou a sua marca comercial, a indicação do tipo e/ou, se a directiva específica o previr, o número ou a marca de homologação CE.
4. Na sua qualidade de detentor de uma ficha de homologação CE que, nos termos da alínea c) do n.o 1 do artigo 4.o, preveja restrições quanto à utilização do sistema, do componente ou da unidade técnica em causa, o fabricante deve fornecer com cada sistema, componente ou unidade fabricados informações pormenorizadas sobre essas restrições e indicar as condições de montagem.
Artigo 7.o
Matrícula, venda e entrada em circulação
1. Cada Estado-Membro deve matricular os veículos novos homologados e permitir a sua venda ou a sua entrada em circulação por motivos relacionados com a sua construção ou o seu funcionamento, unicamente se estes veículos forem acompanhados de um certificado de conformidade válido.
No caso de veículos incompletos, nenhum Estado-Membro pode proibir a sua venda, mas pode recusar a sua matrícula a título definitivo ou a sua entrada em circulação enquanto não forem completados.
2. Cada Estado-Membro só pode permitir a venda ou a entrada em circulação de sistemas, componentes ou unidades técnicas se os sistemas, componentes ou unidades técnicas em causa respeitarem os requisitos das directivas específicas correspondentes e os requisitos referidos no n.o 3 do artigo 6.o
Artigo 8.o
Isenções
1. Os requisitos do n.o 1 do artigo 7.o não se aplicam aos veículos destinados a serem utilizados pelas forças armadas, pelos serviços de protecção civil, pelos serviços de bombeiros e pelas forças responsáveis pela manutenção da ordem pública, nem aos veículos homologados nos termos do n.o 2 do presente artigo.
2. Cada Estado-Membro pode, a pedido do fabricante, isentar os veículos referidos nos artigos 9.o, 10.o e 11.o da aplicação de uma ou mais disposições de uma ou mais directivas específicas.
Os Estados-Membros comunicam anualmente à Comissão e aos outros Estados-Membros a lista das isenções concedidas.
Artigo 9.o
Veículos produzidos em pequenas séries
No caso de veículos produzidos em pequenas séries, o número de veículos matriculados, colocados em venda ou em circulação todos os anos em cada Estado-Membro é limitado ao número máximo de unidades indicado na secção A do anexo V.
Os Estados-Membros comunicam anualmente à Comissão uma lista das homologações CE destes veículos. O Estado-Membro que conceder essas homologações CE deve enviar uma cópia das fichas de informações e de homologação CE, juntamente com os respectivos anexos, às entidades competentes em matéria de homologação dos outros Estados-Membros designados pelo fabricante, indicando a natureza das derrogações concedidas. Esses Estados-Membros devem decidir, no prazo de três meses, se aceitam a homologação CE dos veículos a matricular nos respectivos territórios e, em caso afirmativo, em relação a quantos veículos.
Artigo 10.o
Veículos de fim de série
1. No caso de veículos de fim de série, os Estados-Membros podem, a pedido do fabricante, dentro dos limites quantitativos constantes da secção B do anexo V e durante o período limitado previsto no terceiro parágrafo, matricular e permitir a venda ou a entrada em circulação de veículos novos conformes a um modelo de veículo cuja homologação tenha deixado de ser válida.
O primeiro parágrafo é aplicável apenas aos veículos que:
a) Se encontrem no território da Comunidade; e
b) Sejam acompanhados por um certificado de conformidade válido, emitido no momento em que a homologação CE do veículo em causa ainda era válida, mas que não tenham sido matriculados ou colocados em circulação antes de a referida homologação ter perdido a validade.
Esta possibilidade é limitada a um período de 24 meses para os veículos completos e de 30 meses para os veículos completados a contar da data da caducidade da homologação CE.
2. Para aplicação do n.o 1 a um ou vários modelos de veículos de uma categoria determinada, o fabricante apresenta o respectivo pedido às entidades competentes de cada Estado-Membro em que tais modelos de veículos devam entrar em circulação. O pedido deve especificar as razões técnicas e/ou económicas que o justificam.
Esses Estados-Membros decidem, no prazo de três meses, se aceitam ou não, e em relação a que número de unidades, matricular o modelo de veículo em questão nos seus territórios.
Os Estados-Membros em que esses modelos de veículos devam entrar em circulação são responsáveis pela garantia do cumprimento do disposto na secção B do anexo V pelo fabricante.
Artigo 11.o
Incompatibilidade de veículos, sistemas, componentes ou unidades técnicas
No caso de veículos, sistemas, componentes ou unidades técnicas concebidos segundo tecnologias ou princípios incompatíveis com um ou vários requisitos de uma ou várias directivas específicas:
a) O Estado-Membro pode conceder uma homologação CE provisória. Neste caso, deve enviar, no prazo de um mês, uma cópia da ficha de homologação CE e dos seus anexos às entidades competentes em matéria de homologação dos outros Estados-Membros e à Comissão. Ao mesmo tempo, enviará à Comissão um pedido de autorização de concessão de uma homologação CE ao abrigo da presente directiva.
O pedido é acompanhado de um dossier que contenha os seguintes elementos:
i) as razões pelas quais as tecnologias ou princípios em causa tornam o veículo, o sistema, o componente ou a unidade técnica incompatível com os requisitos de uma ou várias directivas específicas aplicáveis,
ii) uma descrição das questões de segurança, protecção do ambiente ou segurança do trabalho levantadas e das medidas tomadas,
iii) uma descrição dos ensaios, e respectivos resultados, que demonstre que se encontra garantido um nível de segurança, protecção do ambiente e segurança do trabalho pelo menos equivalente ao providenciado pelos requisitos de uma ou várias directivas específicas pertinentes;
b) No prazo de três meses a contar da data de recepção do dossier completo, a Comissão deve apresentar um projecto de decisão ao comité previsto no n.o 1 do artigo 20.o A Comissão deve decidir, nos termos do n.o 2 do artigo 20.o se autoriza ou não o Estado-Membro a conceder uma homologação CE ao abrigo da presente directiva.
Apenas o pedido de concessão de uma autorização e o projecto de decisão são transmitidos aos Estados-Membros nas suas línguas nacionais;
c) Se o pedido for aprovado, o Estado-Membro pode emitir uma homologação CE ao abrigo da presente directiva. Nesse caso, a decisão deve indicar também a eventual necessidade de impor restrições à sua validade. O período de validade da homologação CE nunca pode ser inferior a 36 meses;
d) Se as directivas específicas tiverem sido adaptadas ao progresso técnico e os veículos, os sistemas, os componentes ou as unidades técnicas homologados nos termos do presente artigo respeitarem as directivas alteradas, os Estados-Membros devem converter essas homologações CE em homologações CE nos termos da presente directiva, prevendo o tempo necessário para realizar nos componentes ou unidades técnicas as adaptações requeridas, nomeadamente para eliminar qualquer referência a restrições ou a derrogações;
e) Se não tiverem sido tomadas as medidas necessárias para adaptar as directivas específicas, o período de validade das homologações CE concedidas ao abrigo do presente artigo pode ser alargado a pedido do Estado-Membro que tiver concedido a homologação CE, através de uma nova decisão da Comissão;
f) Uma derrogação concedida pela primeira vez no âmbito do presente artigo pode servir de precedente para o Comité previsto no n.o 1 do artigo 20.o para outros pedidos idênticos.
Artigo 12.o
Equivalência
1. O Conselho, deliberando por maioria qualificada, sob proposta da Comissão, pode reconhecer a equivalência entre as condições ou disposições para a homologação CE de veículos e de sistemas, unidades técnicas e componentes, fixadas pela presente directiva em articulação com as directivas específicas, e os procedimentos estabelecidos por regulamentações internacionais ou de países terceiros, no quadro de acordos multilaterais ou bilaterais entre a Comunidade e países terceiros.
2. É reconhecida a equivalência das homologações CE concedidas com base nas directivas específicas relativas aos veículos a motor definidos na Directiva 70/156/CEE e constantes da parte II-A do capítulo B do anexo II da presente directiva.
3. É reconhecida a equivalência das homologações concedidas com base nos regulamentos UN-ECE anexos ao acordo revisto de 1958, constantes da parte II-B do capítulo B do anexo II da presente directiva.
4. A equivalência dos boletins de ensaio emitidos com base nos códigos normalizados da OCDE constantes da parte II-C do capítulo B do anexo II da presente directiva é reconhecida em alternativa aos relatórios de ensaios emitidos em referência às directivas específicas.
Artigo 13.o
Medidas relativas à conformidade da produção
1. Um Estado-Membro que conceda a uma homologação CE deve tomar as medidas previstas no anexo IV em relação a essa homologação, a fim de verificar, se necessário em cooperação com as entidades competentes em matéria de homologação CE dos outros Estados-Membros, se foram tomadas as medidas necessárias para assegurar que os veículos, sistemas, componentes ou unidades técnicas produzidos estão em conformidade com o modelo ou tipo homologados.
2. Um Estado-Membro que tenha procedido a uma homologação CE deve tomar as medidas previstas no anexo IV em relação a essa homologação, a fim de verificar, se necessário em cooperação com as entidades competentes em matéria de homologação CE dos outros Estados-Membros, se as medidas referidas no n.o 1 continuam a ser adequadas e se os veículos, sistemas, componentes ou unidades técnicas produzidos continuam a estar em conformidade com o modelo ou tipo homologados.
A verificação para assegurar que os produtos estão em conformidade com o modelo ou tipo homologado será limitada aos procedimentos previstos na secção 2 do anexo IV.
Artigo 14.o
Obrigação de informação
As entidades competentes em matéria de homologação CE dos Estados-Membros devem informar-se mutuamente, no prazo de um mês, de qualquer revogação de uma homologação CE e dos fundamentos de tal medida.
Artigo 15.o
Cláusulas de salvaguarda
1. Se um Estado-Membro determinar que veículos, sistemas, componentes ou unidades técnicas de um dado modelo ou tipo afectam gravemente a segurança rodoviária ou a segurança do trabalho, embora sejam acompanhados de um certificado de conformidade válido ou estejam devidamente marcados, esse Estado-Membro pode, durante um período máximo de seis meses, recusar a matrícula desses veículos, sistemas, componentes ou unidades técnicas, ou proibir a sua venda ou entrada em circulação no seu território.
Esse Estado-Membro deve informar imediatamente os outros Estados-Membros e a Comissão desse facto, fundamentando a sua decisão.
2. Nos casos referidos no n.o 1, a Comissão deve consultar as partes interessadas o mais rapidamente possível.
Se, após essa consulta, a Comissão verificar:
a) Que a medida se justifica, informará imediatamente desse facto o Estado-Membro que tiver tomado a iniciativa e os restantes Estados-Membros;
b) Que a medida não se justifica, informará imediatamente desse facto o Estado-Membro que tiver tomado a iniciativa e o fabricante.
Se a decisão referida no n.o 1 se dever a uma lacuna numa das directivas específicas, a decisão de a manter será tomada nos termos do n.o 2 do artigo 20.o
Artigo 16.o
Não-conformidade com o modelo homologado
1. Verifica-se a não-conformidade com o modelo homologado sempre que sejam encontradas discrepâncias em relação à ficha de homologação CE e/ou ao dossier de homologação e se essas discrepâncias não tiverem sido autorizadas ao abrigo do n.o 3 do artigo 5.o pelo Estado-Membro que tiver concedido a homologação CE.
Um veículo não é considerado como não-conforme com o modelo homologado se as directivas específicas admitirem tolerâncias e essas tolerâncias forem respeitadas.
2. Se um Estado-Membro que tenha concedido uma homologação CE verificar que veículos, sistemas, componentes ou unidades técnicas acompanhados de um certificado de conformidade ou que ostentem uma marca de homologação CE não estão em conformidade com o modelo homologado, esse Estado-Membro deve tomar as medidas necessárias para assegurar que os veículos, os sistemas, os componentes ou as unidades técnicas produzidos sejam tornados conformes com o modelo ou tipo homologado.
As entidades competentes em matéria de homologação CE desse Estado-Membro devem notificar as entidades competentes dos outros Estados-Membros e a Comissão das medidas tomadas, que podem ir até à revogação da homologação CE.
3. As entidades competentes para a homologação CE de um veículo devem solicitar ao Estado-Membro que tiver concedido a homologação CE de um sistema, de um componente, de uma unidade técnica ou de um veículo incompleto que tome as medidas necessárias para assegurar que os veículos produzidos sejam tornados conformes com o modelo homologado, no caso:
a) De uma homologação CE de um modelo de veículo, se a não-conformidade do veículo decorrer exclusivamente da não-conformidade de um sistema, de um componente ou de uma unidade técnica; ou
b) De uma homologação CE de um modelo em várias fases, se a não-conformidade de um veículo completado decorrer exclusivamente da não-conformidade de um sistema, de um componente ou de uma unidade técnica que seja parte integrante do veículo incompleto, ou do próprio veículo incompleto.
Do facto informarão imediatamente a Comissão, aplicando-se o disposto no n.o 2.
Artigo 17.o
Verificação da não-conformidade
Se um Estado-Membro verificar que veículos, sistemas, componentes ou unidades técnicas acompanhados de um certificado CE de conformidade ou que ostentem uma marca de homologação não estão em conformidade com o modelo ou tipo homologados, pode solicitar ao Estado-Membro que tiver procedido à homologação CE que verifique se os veículos, sistemas, componentes ou unidades técnicas produzidos estão conformes com o modelo ou tipo homologados.
Essa verificação deve ser efectuada o mais rapidamente possível e, de qualquer modo, no prazo de seis meses a contar da data do pedido.
Artigo 18.o
Notificação das decisões e recursos
Qualquer decisão de recusa ou revogação de uma homologação CE, de recusa de matrícula ou de proibição de entrada em circulação ou de venda, tomada nos termos das medidas adoptadas em aplicação da presente directiva, deve ser devidamente fundamentada.
O interessado deve ser notificado dessas decisões, com indicação dos recursos previstos na legislação em vigor nos Estados-Membros e dos respectivos prazos de interposição.
Artigo 19.o
Alterações dos anexos da presente directiva e das directivas específicas
1. As medidas necessárias à execução da presente directiva, relativas aos pontos a seguir referidos são aprovados nos termos do n.o 2 do artigo 20.o:
a) Alterações necessárias para a adaptação dos anexos da presente directiva; ou
b) Alterações necessárias para a adaptação do disposto nas directivas específicas; ou
c) Introdução nas directivas específicas de disposições relativas à homologação CE de unidades técnicas.
2. Se, em aplicação da Decisão 97/836/CE, forem introduzidas novas regulamentações ou alteradas as regulamentações existentes, aceites pela Comunidade, a Comissão deve, por conseguinte, adaptar os anexos da presente directiva nos termos do n.o 2 do artigo 20.o
Artigo 20.o
Comité
1. A Comissão é assistida por um comité.
2. Sempre que se faça referência ao presente artigo, são aplicáveis os artigos 5.o e 7.o da Decisão 1999/468/CE, tendo-se em conta o disposto no seu artigo 8.o
O prazo previsto no n.o 6 do artigo 5.o da Decisão 1999/468/CE é de três meses.
3. O comité aprovará o seu regulamento interno.
Artigo 21.o
Notificação das entidades competentes em matéria de homologação CE e dos serviços técnicos
1. Os Estados-Membros devem notificar a Comissão e os outros Estados-Membros dos nomes e endereços:
a) Das entidades competentes em matéria de homologação CE e, se for caso disso, das matérias pelas quais essas entidades são responsáveis; e
b) Dos serviços técnicos credenciados, especificando os procedimentos de ensaio para os quais esses serviços foram credenciados.
Os serviços técnicos notificados devem satisfazer as normas harmonizadas relativas ao funcionamento dos laboratórios de ensaio (EN-ISO/IEC 17025:2000), respeitando as seguintes condições:
i) um fabricante só pode ser designado como serviço técnico quando as directivas específicas ou as regulamentações alternativas o prevejam expressamente,
ii) é autorizada a utilização de um material exterior por parte de um serviço técnico, com o acordo das entidades competentes em matéria de homologação.
2. Presume-se que um serviço técnico notificado satisfaz a norma harmonizada referida na alínea b) do n.o 1.
Todavia, a Comissão pode, eventualmente, solicitar que os Estados-Membros apresentem provas.
3. Os serviços de países terceiros apenas podem ser notificados na qualidade de serviços técnicos designados no âmbito de um acordo bilateral ou multilateral entre a Comunidade e o país terceiro em causa.
Artigo 22.o
Execução
1. Os Estados-Membros devem adoptar e publicar as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento à presente directiva o mais tardar em 31 de Dezembro de 2004 e informar imediatamente a Comissão desse facto.
Essas disposições são aplicáveis a partir de 1 de Julho de 2005.
Quando os Estados-Membros adoptarem essas disposições, estas devem incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial. As modalidades dessa referência serão adoptadas pelos Estados-Membros.
2. Os Estados-Membros devem comunicar à Comissão o texto das principais disposições de direito interno que adoptarem nas matérias reguladas pela presente directiva.
Artigo 23.o
Medidas de execução relativas à homologação
1. Em relação aos veículos das categorias T1, T2 e T3, os Estados-Membros aplicam a presente directiva:
a) Aos novos modelos de veículos a partir de 1 de Julho de 2005;
b) A todos os novos veículos a partir de 1 de Julho de 2009.
2. Em relação a outras categorias de veículos que não as referidas no n.o 1, uma vez aprovadas as directivas específicas no que se refere a uma categoria de veículos definida no anexo II, os Estados-Membros aplicam as disposições da presente directiva:
a) Três anos a contar da data de entrada em vigor da última directiva específica a aprovar, para os novos modelos de veículos;
b) Seis anos a contar da data de entrada em vigor da última directiva específica a aprovar, para todos os veículos que entrarem em serviço.
3. Os Estados-Membros podem aplicar, a pedido dos fabricantes, as disposições da presente directiva a novos modelos de veículos a contar das datas de entrada em vigor de todas as directivas específicas correspondentes.
Artigo 24.o
Revogação
1. A Directiva 74/150/CEE é revogada com efeitos a 1 de Julho de 2005.
2. As referências à Directiva 74/150/CEE entendem-se como sendo feitas à presente directiva e devem ler-se de acordo com a tabela de correspondências do anexo VIII da presente directiva.
Artigo 25.o
Entrada em vigor
A presente directiva entra em vigor no dia da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Artigo 26.o
Destinatários
Os Estados-Membros são os destinatários da presente directiva.
Feito em Bruxelas, em 26 de Maio de 2003.