Nařízení Rady (ES) č. 901/2001
ze dne 7. května 2001
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu močoviny pocházející z Ruska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského Společenství [1], a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Předcházející šetření
(1) V roce 1987 uvalila Komise prozatímní antidumpingové clo [2] na dovozy močoviny pocházející mj. z bývalého Sovětského svazu. Nařízením (EHS) č. 3339/87 [3] přijala Rada závazky v souvislosti s dovozy močoviny mj. z bývalého Sovětského svazu. Rozhodnutím Komise č. 89/143/EHS [4] byly tyto závazky potvrzeny. V březnu 1993 zahájila Komise přezkum rozhodnutí, kterým byly přijaty závazky na dovozy močoviny pocházející mj. z bývalého Sovětského svazu [5]. Výsledkem toho bylo nařízení Rady (ES) č. 477/95 [6] o uložení konečného antidumpingového cla na močovinu pocházející z Ruské federace (dále jen "Rusko"). Výše uloženého cla se rovnala rozdílu mezi minimální cenou 115 ECU za tunu a čistou cenou vyplacenou k hranici Společenství před proclením, pokud byla tato cena nižší.
2. Šetření týkající se jiných zemí
(2) V říjnu 2000 bylo zahájeno antidumpingové šetření, týkající se dovozů močoviny pocházejících z Běloruska, Bulharska, Chorvatska, Egypta, Estonska, Litvy, Libye, Polska, Rumunska a Ukrajiny [7]. Toto šetření stále probíhá.
3. Nynější šetření
3.1 Žádost o přezkum
(3) V září 1999 zveřejnila Komise oznámení o očekávaném pozbytí platnosti [8] antidumpingových opatření na dovozy močoviny pocházející z Ruska. Komise následně obdržela žádost o přezkum těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96 [9] (dále jen "základní nařízení"). Žádost předložila dne 3. prosince 1999 European Fertilizer Manufacturers Association (EFMA - Evropské sdružení výrobců hnojiv) jménem výrobců, představujících hlavní podíl výroby močoviny (dále jen "dotyčný výrobek") ve Společenství. Žádost byla odůvodněna tím, že ukončení platnosti opatření by mělo pravděpodobně za následek pokračující nebo opakovaný dumping a újmu průmyslu Společenství.
3.2 Oznámení o zahájení
(4) Po konzultaci s poradním výborem Komise konstatovala, že existují dostatečné důkazy pro zahájení přezkumu a podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení v březnu 2000 [10] šetření zahájila.
3.3 Období šetření
(5) Doba na prošetření pokračujícího nebo opakovaného dumpingu a újmy zahrnovala období od 1. ledna 1999 do 31. prosince 1999 (dále jen "OŠ"). Zkoumání vývoje podstatného pro posouzení pokračující nebo opakované újmy ("zkoumané období") zahrnovalo období od 1. ledna 1996 do konce OŠ.
3.4 Strany dotčené šetřením
(6) Komise úředně oznámila zahájení přezkumu stěžujícím si výrobcům ve Společenství, vyvážejícím výrobcům v Rusku, dovozcům, uživatelům, známým dotčeným sdružením a zástupcům dotčené vyvážející země. Komise zaslala dotazníky vyvážejícím výrobcům, výrobcům ve Společenství, dovozcům, uživatelům a známým dotčeným sdružením a všem dalším, kteří se ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení přihlásily. Kromě toho byl vyrozuměn jediný výrobce ve Slovenské republice, který byl vzat jako vhodný zástupce ze srovnatelné země a kterému byl rovněž zaslán dotazník.
(7) Jedenáct výrobců ze Společenství, jeden ze srovnávací země, jeden dovozce, jedno sdružení uživatelů a jeden uživatel dotazníky zodpověděly. Pokud jde o vyvážející zemi, nedošla žádná odpověď.
3.5 Ověření získaných údajů
(8) Komise shromáždila a ověřila všechny údaje, které považovala pro účely zjištění pokračujícího nebo opakovaného dumpingu, újmy a zájmu Společenství za nezbytné. Komise také dala přímo dotčeným stranám možnost předložit svá písemná stanoviska a požádat o slyšení.
(9) Kontrolní návštěvy byly provedeny v závodech těchto podniků:
Výrobci ze Společenství:
Hydro Agri Brunsbüttel, Německo,
Hydro Agri Italia SpA, Itálie,
Irish Fertilizer Indutries Ltd., Irsko;
Výrobce ze srovnávací země:
Duslo, a.s., Šaľa, Slovensko;
Nezávislý dovozce:
Cargill BV, Amsterdam, Nizozemí;
Uživatelé/sdružení uživatelů:
Sadepan Chimica SRL, Viadana, Itálie,
Svenska Lantmännen, Stockholm, Švédsko.
B. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotyčný výrobek
(10) Dotyčný výrobek v tomto řízení je shodný s výrobkem v předcházejícím šetření, tj. s močovinou. Vyrábí se především z amoniaku, který se zase získává ze zemního plynu. Může se vyskytovat v kapalném nebo tuhém stavu. Močovina v tuhém stavu může být použita v zemědělství nebo v průmyslu. Močovina pro účely zemědělství může být použita buď jako hnojivo, kterým se hnojí půda, nebo jako přísada do krmení. Močovina k průmyslovým účelům je surovinou při výrobě některých klihů a umělých hmot. Močovina jako kapalina může být použita jednak jako hnojivo a jednak k průmyslovým účelům. Všechny druhy močoviny mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a pro účely nynějšího přezkumu je možné je považovat za jediný výrobek.
(11) Dotyčný výrobek má kódy KN 31021010 a 31021090.Jedno sdružení dovozců namítlo, že močovina dovážená pod kódem KN 31021090 by měla být z nynějšího přezkumu vyloučena, neboť tyto dovozy se již delší dobu nerealizují.
(12) Pokud jde o tuto námitku, je třeba poznamenat, že i když nebyly již dlouhou dobu realizovány žádné dovozy pod kódem KN 31021090, patří výrobek klasifikovatelný pod tímto kódem KN nepochybně do jedné kategorie výrobků tvořících "dotyčný výrobek" a navíc nelze vyloučit, že se tyto dovozy uskuteční v budoucnu.
2. Obdobný výrobek
(13) Šetření ukázalo, že výrobek vyrobený a prodávaný výrobci ze Společenství na trhu Společenství je ve všech ohledech shodný s močovinou vyrobenou v Rusku a vyváženou do Společenství. Je proto považován za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1. odst. 4 základního nařízení. Bylo rovněž zjištěno, že močovina vyvážená z Ruska do Společenství a močovina vyrobená a prodávaná na domácím trhu na Slovensku, které sloužilo jako srovnávací země, je stejná.
C. OPAKOVÁNÍ NEBO POKRAČOVÁNÍ DUMPINGU
(14) Podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by ukončení platnosti opatření vedlo k pokračování nebo opakování dumpingu.
(15) Během OŠ bylo z Ruska dovezeno 25 kilotun močoviny (v porovnání se 117 kilotunami dovezenými v předešlém OŠ (1992) a 271 kilotunami v roce 1986). To představuje podíl na trhu 0,4 %.
1. Pravděpodobnost pokračování dumpingu
1.1 Srovnávací země
(16) Běžná hodnota byla podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení stanovena na základě údajů získaných z třetí země s tržním hospodářstvím, kde se dotyčný výrobek vyrábí a prodává. V oznámení o zahájení řízení navrhla Komise za vhodnou srovnávací zemi Slovenskou republiku vzhledem ke skutečnosti, že byla jako srovnávací země použita i v předcházejícím šetření a že výrobní postupy a přístup k surovinám jsou ve Slovenské republice srovnatelné s poměry v Rusku.
(17) Jedno sdružení dovozců mělo vůči výběru Slovenské republiky za srovnávací zemi námitky z následujících důvodů: ve Slovenské republice se na rozdíl od Ruska nevyrábí zemní plyn. Jelikož plyn je základní surovinou pro výrobu močoviny, tvoří hlavní část nákladů na finální výrobek. Navíc bylo namítnuto, že Slovenská republika je zcela závislá na plynu z Ruska a platí za něj vysokou cenu. Použití Slovenské republiky jako srovnávací země by proto uměle zvýšilo běžnou hodnotu a to by mělo za následek uměle vysokou míru dumpingu.
(18) Sdružení dovozců dále uvedlo, že vzhledem k důležitosti plynu při výrobě močoviny, by měla být jako srovnávací země vybrána země, která plyn vyrábí. Sdružení dovozců navrhlo jako náhradní srovnávací země Norsko, Kanadu nebo Saudskou Arábii.
(19) Pokud jde o prvé tvrzení, je třeba podotknout, že ruské ceny plynu jsou na ruském trhu velmi nízké a nejsou určovány tržním mechanismem. Navíc nebyly poskytnuty žádné důkazy o tom, že by ceny plynu na slovenském trhu byly vyšší než ceny plynu v jiných tržních ekonomikách. Komise nenašla také žádný náznak, že by tomu tak bylo v OŠ při porovnávání cen plynu na Slovensku s cenami v jiných tržních ekonomikách. Nelze tedy přijmout námitku, že by výběr Slovenské republiky za srovnávací zemi vedl k umělému zvýšení běžné hodnoty. Pokud jde o druhý argument, zkoumala Komise, zda by byla některá z navržených zemí vhodnější. Je zřejmé, že Norsko by nebylo vhodnou volbou vzhledem k tomu, že močovinu nevyrábí. Saudská Arábie byla shledána nevhodným kandidátem, neboť legislativa této země počítá s uměle nízkými cenami surovin ve státním průmyslu, ve kterém se zemní plyn používá, a svým výrobcům hnojiv poskytuje investiční pobídky. Co se týká Kanady, nebyl nikdo z kanadských výrobců močoviny ochoten spolupracovat.
(20) Výběr Slovenské republiky za srovnávací zemi byl proto z následujících důvodů potvrzen: byla použita jako srovnávací země i v předchozím šetření; výrobní postupy a přístup k surovinám jsou ve Slovenské republice srovnatelné s Ruskem; ceny zemního plynu ve Slovenské republice byly konkurenční a nebyly vyšší než ceny plynu v jiných tržních ekonomikách; tato země v řízení dobře spolupracovala. Jediný slovenský výrobce se spoluprací při šetření souhlasil a bylo zjištěno, že prodej tohoto výrobce na domácím trhu byl reprezentativní v porovnání s objemem vývozů z Ruska do Společenství.
(21) Na tomto základě se dospělo k závěru, že výběr Slovenské republiky za srovnávací zemi za účelem stanovení běžné hodnoty dovozů močoviny pocházející z Ruska byl správný a přiměřený.
1.2 Běžná hodnota
(22) Nejprve bylo zkoumáno, zda byl tuzemský prodej realizovaný spolupracujícím slovenským výrobcem při porovnání s dovozy do Společenství, které byly předmětem šetření, reprezentativní. V této souvislosti považovala Komise za správné vyloučit prodeje přidruženým společnostem, neboť se nejednalo o prodej v běžném obchodním styku. Po vyloučení zmíněných prodejů bylo zjištěno, že přímé prodeje uskutečněné spolupracujícím slovenským výrobcem jsou dostatečně reprezentativní, neboť byly během OŠ, měřeno podle průměrného objemu evidovaných uskutečněných vývozů do Společenství, vyvážejícími výrobci v Rusku realizovány ve významném množství.
(23) Poté bylo zjištěno, že tyto přímé prodeje nepřidruženým zákazníkům mohou být při porovnání tuzemských cen a výrobních nákladů považovány za prodeje v běžném obchodním styku.
(24) Běžná hodnota byla proto zjištěna jako vážený průměr skutečných cen všech přímých prodejů nepřidruženým zákazníkům na slovenském trhu.
1.3 Vývozní cena
(25) Jelikož nespolupracoval žádný vyvážející výrobce, byla vývozní cena podle čl. 18 odst. 1 základního nařízení stanovena na základě dostupných údajů. V tomto případě s použitím průměrné dovozní ceny uveřejněné v Eurostatu.
1.4 Srovnání
(26) Jelikož močovina je sypký výrobek, u něhož náklady na dopravu tvoří podstatnou část prodejní ceny, ukázalo se jako přiměřené, aby se srovnání provedlo na bázi ceny ze závodu. U rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny příslušné úpravy. Úprava běžné hodnoty byla provedena zejména u nákladů na balení, zatímco vývozní cena byla upravena podle přepravních nákladů účtovaných v Rusku a při dopravě z Ruska do Společenství, které byly získány na základě údajů obsažených ve stížnosti a jiných dostupných informací.
1.5 Dumpingové rozpětí
(27) Podle čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí určeno srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty v porovnávací zemi s váženou vývozní cenou za tunu podle údajů Eurostatu.
(28) Srovnání ukázalo značné dumpingové rozpětí (přes 35 %). Dumpingové rozpětí je tedy vyšší než v předchozím šetření (28,2 %).
1.6 Závěr
(29) V průběhu šetření nenasvědčovalo nic tomu, že pokud by byla antidumpingová opatření zrušena, dumping by skončil nebo by se jeho rozpětí snížilo. Dospělo se tedy k závěru, že je pravděpodobné, že budou-li opatření odvolána, dovozy z Ruska budou nadále uskutečňovány za dumpingové ceny. Vzhledem k omezenému objemu vývozu během OŠ považovala Komise za vhodné přezkoumat, zda je pravděpodobný opakovaný výskyt dumpingu ve zvýšeném objemu vývozů, pokud by byla stávající opatření zrušena.
2. Pravděpodobnost opakování dumpingu
2.1 Analýza situace v dotčené zemi
(30) Jak je výše uvedeno, byly zjištěny dovozy do Společenství za dumpingové ceny. Objem dovozů během OŠ byl však nízký (0,4 % spotřeby ve Společenství). Bylo proto dále zkoumáno, zda by mohly i jiné okolnosti naznačit pravděpodobnost opakování dalších dumpingových dovozů, pokud by byla stávající opatření zrušena.
2.1.1 Výrobní kapacita a využití kapacit
(31) Při absenci spolupráce ruských vývozců založila Komise podle čl. 18 odst. 1 základního nařízení svou analýzu na údajích získaných ze žádosti o přezkum a na údajích získaných z nezávislé zvláštní studie trhu předložené stěžovatelem v průběhu OŠ.
(32) Podle shora zmíněných zdrojů se ruská výrobní kapacita močoviny v současnosti odhaduje na cca 5300 kilotun ročně. Podle stejných zdrojů činí skutečná ruská výroba cca 3700 kilotun ročně. Ruští výrobci by tak byli schopni vyrobit dalších 1600 kilotun ročně, což představuje 26,5 % spotřeby ve Společenství v roce 1999.
2.1.2 Ruské vývozy do Brazílie, Mexika a Turecka
(33) Pokud jde o možnost zvýšení ruských prodejů na trzích třetích zemí, Komise zjistila, že vývozy ruské močoviny do třetích zemí již probíhají. Velké objemy vývozů byly v roce 1999 zaznamenány do Brazílie, Mexika a Turecka a nic nenasvědčuje tomu, že by se tuzemská spotřeba v těchto zemích v příštích letech nějak významně zvýšila. Tyto trhy nejsou tedy pravděpodobně schopné plně pojmout dodatečné množství močoviny, které jsou ruští výrobci kapacitně schopni vyrobit.
(34) Co se týče vývozních cen bylo zjištěno, že cena ruské močoviny prodávané na brazilském, mexickém a tureckém trhu je značně pod úrovní cen ruských dodávek do Společenství.
(35) Dovozy do Brazílie, Mexika a Turecka jsou tedy uskutečňovány za ceny, které jsou ještě ve větší míře dumpingové než ruské dovozy do Společenství.
(36) Vzhledem k blízkosti ruských výrobců k evropskému trhu a možnému vysokému rozpětí vývozních cen na něm je pravděpodobné, že pokud by byla opatření zrušena, pak by se alespoň část nynějších ruských vývozů do Brazílie, Mexika a Turecka přesunula do Společenství.
2.2 Závěr
(37) Velká nevyužitá výrobní kapacita v Rusku, značný objem ruských vývozů do Brazílie, Mexika a Turecka a nízká cenová úroveň těchto vývozů (dokonce nižší než ruské ceny vývozů do Společenství, které jsou již značnou měrou dumpingové a které jsou obecně nižší než ceny průmyslu Společenství) naznačují, že zrušení platnosti stávajících antidumpingových opatření vůči dovozům dotyčného výrobku z Ruska by vedlo k opakovanému výskytu značného objemu dumpingových vývozů na trh Společenství.
(38) Bez těchto opatření by objem ruských dovozů mohl snadno dosáhnout úrovně předchozího OŠ, tj. 117 kilotun nebo dokonce úrovně roku 1994, tj. 300 kilotun. Vzhledem k blízkosti Ruska k trhu Společenství je to ještě pravděpodobnější. Ruské vývozní ceny účtované v Brazílii, Mexiku a Turecku v OŠ mohou sloužit jako ukazatel cenové úrovně možných budoucích vývozů do Společenství. Opakovaný výskyt vysokého dumpingu ve značných objemech je proto pravděpodobný.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ VE SPOLEČENSTVÍ
(39) Šetření ukázalo, že během OŠ představovalo 11 dotčených výrobců ve Společenství více než 85 % výroby močoviny ve Společenství. Tvořily tedy ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení výrobní odvětví ve Společenství.
E. ANALÝZA SITUACE NA TRHU SPOLEČENSTVÍ
1. Spotřeba
(40) Skutečná spotřeba močoviny ve Společenství byla stanovena na základě objemu prodejů výrobního odvětví ve Společenství na trhu Společenství, objemu prodejů jiných výrobců ve Společenství a dovozů močoviny do Společenství z dotčených zemí a všech dalších třetích zemí. Výroba pro další zpracování nebyla při určení spotřeby ve Společenství zohledněna, neboť tato výroba se neprodává na volném trhu, nýbrž se dále zpracovává do různých konečných výrobků, jejichž jednu složku tvoří dotyčný výrobek. Průmysl Společenství nedováží nebo jinak nenakupuje močovinu pro další zpracování. Prodej močoviny vyrobené a použité na monopolním trhu proto nekonkuruje prodeji močoviny vyrobené a prodávané na volném trhu a nemůže být proto dumpingovými dovozy ovlivněn.
(41) Na tomto základě se spotřeba během zkoumaného období trvale zvýšila o 25,8 % z cca 4,8 milionů tun v roce 1996 na cca 6 milionů tun v OŠ.
2. Dovozy z dotčené země
2.1 Objem a podíl na trhu
(42) Je třeba uvést, že objem dovozů u Ruska byl v letech 1990 až 1994 stále značný, když dosáhl 300 kilotun v roce 1994. V této době byla v platnosti antidumpingová opatření ve formě závazků. Podle čísel Eurostatu došlo v období 1995-1996, po změně této formy opatření na clo v roce 1995, k prudkému poklesu dovozů. Důvodem poklesu byla změna formy opatření. Objemy dovozu zůstaly potom v letech 1996-1998 stabilní a znovu podstatně klesly v OŠ. Nelze vyloučit, že k tomuto poklesu přispělo i značné zvýšení exportů do Společenství z třetích zemí.
(43) Podíl dovozů z dotčené země na trhu Společenství se v roce 1996 snížil z 0,9 % na 0,4 % v OŠ.
2.2 Ceny
(44) Průměrné ceny CIF dotčených dovozů se podstatně zvýšily po zavedení antidumpingového cla, stanoveného na základě minimální dovozní ceny v roce 1995. Od roku 1998 ceny dovozů silně klesaly. Od roku 1997 a ještě markantněji od roku 1998 se však ruské ceny močoviny pohybovaly na nejvyšší hranici cen účtovaných ve Společenství vyvážejícími výrobci z třetích zemí, což částečně vysvětluje, proč dovozy z Ruska nemohly získat žádné podíly na trhu.
(45) Jedno sdružení dovozců namítlo, že Komise by měla pro účely cenového srovnání vzít v úvahu rozdíl v kvalitě mezi ruskou močovinou a močovinou vyrobenou v průmyslu Společenství. S tímto zřetelem zahrnují opatření, které jsou nyní v platnosti, kvalitativní rozdílovou opravu ve výši 10 %. Navíc rámec přezkumu při uplynutí platnosti opatření na rozdíl od rámce určitých mezidobých přezkumů nevyžaduje nové výpočty rozsahu újmy na bázi cenového srovnání.
3. Ekonomická situace výrobního odvětví Společenství
3.1 Výroba
(46) Celková výroba močoviny v výrobním odvětví Společenství určená k prodeji na trhu Společenství, tj. bez výroby pro další zpracování, která tvořila cca 25 % celkové výroby, stoupla mezi rokem 1996 a OŠ o 7,5 %. Ke značnému nárůstu došlo v letech 1996-1997, zatímco v mezidobí 1998 a OŠ se výroba mírně snižovala.
3.2 Kapacita a využití kapacit
(47) Využití kapacit bylo v roce 1996 a 1997 relativně stabilní a činilo 86 %. V roce 1998 kleslo na 84,7 % a v OŠ na 82,5 %.
(48) Amoniak používaný na výrobu močoviny lze však použít i na výrobu jiných hnojiv. Kapacitní využití při výrobě močoviny a jeho vývoj je tedy ovlivněn i vývojem u jiných hnojiv.
3.3 Prodej ve Společenství
(49) Celkový objem prodejů výrobního odvětví ve Společenství na trhu Společenství se zvýšil z cca 3,2 milionů tun v roce 1996 na cca 3,8 milionů tun v OŠ, což představuje zvýšení o 17 %. Nejvyšší nárůst prodeje byl zaznamenán v letech 1997-1998.
3.4 Zásoby
(50) Množství zásob se nepovažuje za přesvědčivý ukazatel újmy, a to s ohledem na sezónnost prodejů a na skutečnost, že močovina používaná pro další zpracování se skladuje společně s močovinou prodávanou na volném trhu a vzhledem k tomu, že močovinu si částečně skladují i sami výrobci a zemědělská družstva.
3.5 Podíl na trhu
(51) Na celkově expandujícím trhu se podíl výrobního odvětví Společenství i přes zvýšení objemů prodeje snížil z cca 67 % v roce 1996 na cca 63 % v OŠ, takže z rozšíření trhu neměl žádný užitek.
3.6 Ceny
(52) Průměrná prodejní cena výrobního odvětví Společenství se od roku 1996 do OŠ v souladu všeobecným cenovým vývojem na trhu každoročně snižovala, až dosáhla mezi rokem 1996 a OŠ celkového poklesu o téměř 40 %. Faktory, které zřejmě tento vývoj ovlivnily, byly dovozy do Společenství z třetích zemí a dumping zjištěný v případě jiných hnojiv, např. dusičnanu amonného a roztoku močoviny a dusičnanu amonného, jež vedly k poklesu cen všech dusíkatých hnojiv. Navíc je třeba poznamenat, že v dubnu 1997 zakázala Čínská lidová republika dovoz močoviny. Čínský trh je zhruba čtyřikrát větší než trh Společenství a před tímto rozhodnutím byl zásoben hlavně dovozy. Zákaz dovozu měl proto dopad i na ceny močoviny ve Společenství, neboť mnohé třetí země dosud dodávaly velkou část svých vývozů do Čínské lidové republiky. Klesající ceny energií (zemní plyn je hlavní surovinou pro výrobu močoviny) mohly prodejní ceny rovněž ovlivnit.
3.7 Rentabilita a návratnost investic
(53) Rentabilita výrobního odvětví Společenství vyjádřená jako procento čisté prodejní hodnoty mezi rokem 1996 a OŠ neustále klesala. Tento trend je třeba vidět ve světle cenového vývoje, který měl mimochodem podobný průběh. Rentabilita byla v roce 1998 negativní a úroveň ztrát se v OŠ značně zvýšila.
(54) Návratnost investic kopírovala ve zkoumaném období klesající vývoj rentability. Tento negativní trend je díky spojenému účinku snižování rentability a zvyšování investic ještě markantnější.
3.8 Cash flow
(55) Cash flow vyrobený průmyslovým odvětvím Společenství byl v poměru k prodejům močoviny velmi podobný vývoji rentability.
3.9 Možnost zvýšení kapitálu
(56) Podniky vyrábějící močovinu jsou součástí velkých koncernů. Nebyly ohlášeny žádné potíže.
3.10 Zaměstnanost, produktivita a mzdy
(57) Zaměstnanost klesla z 1638 pracovníků v roce 1996 na 1469 v OŠ, což představuje snížení o 10 %. Produktivita se během zkoumaného období stále zvyšovala. Pokud jde o mzdy, ty se v roce 1997 snížily, potom však kopírovaly vývoj produktivity.
3.11 Investice
(58) Průmysl Společenství realizoval mezi rokem 1996 a OŠ značné množství investic. Je třeba poznamenat, že částečně jsou zahrnuty i investice do předcházejících fází výroby, např. do závodů na výrobu amoniaku. Jednalo se zejména o přímé investice do závodů a strojního vybavení na výrobu močoviny a amoniaku.
4. Dovozy z třetích zemí
(59) Objem dovozů močoviny z jiných zemí než z Ruska se podle Eurostatu zvýšil mezi rokem 1996 a OŠ o cca 665 kilotun z 1187 kilotun na 1852 kilotun.
(60) Zdá se, že toto zvýšení bylo ovlivněno zákazem dovozu močoviny do Čínské lidové republiky, vyhlášeným v dubnu 1997, který vedl některé země k přesměrování svých vývozů na jiné země. Tyto třetí země zvýšily mezi rokem 1996 a ATS svůj podíl na trhu Společenství o 6 procentních bodů. Odpovídající průměrné dovozní ceny CIF se ve stejném období podle Eurostatu značně snížily.
5. Závěr
(61) Zatímco se spotřeba na trhu Společenství v roce 1996, tj. bezprostředně po zavedení cla v roce 1995, zvýšila, podíl Ruska na trhu již klesl na méně než 1 %. Průměrná cena těchto dovozů přihlášených k proclení se snížila a v OŠ byla pod úrovní minimální dovozní ceny 115 ECU/t. Ruské dovozy nebyly sto zvýšit své podíly na trhu, což bylo zapříčiněno rostoucí účastí třetích zemí na trhu Společenství, jejichž ceny byly od roku 1997 nižší než ruské ceny.
(62) Očekávané zlepšení situace v výrobním odvětví Společenství nenastalo v podstatě díky rostoucí účasti dodavatelů z třetích zemí na trhu. Zatímco objem výroby a prodeje se zvýšil, jiné ekonomické ukazatele, tj. využití kapacit, podíly na trhu, ceny, ziskovost, návratnost investic, cash flow a zaměstnanost se výrazně zhoršily. Prudký pokles prodejních cen v výrobním odvětví ve Společenství zvlášť negativně ovlivnil jeho ziskovost. Tuto situaci je třeba vidět ve světle zvýšeného výskytu dovozů z třetích zemí na trhu Společenství, které získaly po zavedení antidumpingových opatření výrazné podíly na trhu. Je třeba poznamenat, že v říjnu 2000 bylo zahájeno antidumpingové šetření týkající se dovozů močoviny pocházejících z celé řady třetích zemí (Bělorusko, Bulharsko, Chorvatsko, Egypt, Estonsko, Litva, Libye, Polsko, Rumunsko a Ukrajina). Výrobní odvětví Společenství je proto stále v těžké situaci.
F. PRAVDĚPODOBNOST OPAKOVÁNÍ ÚJMY
(63) Za účelem zjištění pravděpodobného dopadu na výrobní odvětví Společenství po ukončení platných opatření byly v souladu se závěry v bodech 37. a 38. odůvodnění posouzeny následující faktory.
(64) Existují jasné náznaky, že dovozy pocházející z Ruska budou nadále uskutečňovány za dumpingové ceny. Navíc je pravděpodobné, že objemy dovozů se značně zvýší, neboť ruští vyvážející výrobci mají ke zvýšení objemu výroby a exportu velké množství volných kapacit. Navíc se zdá, že domácí spotřeba v Rusku zůstane i nadále na relativně nízké úrovni.
(65) Vzhledem k cenové politice ruských vývozců na trzích třetích zemí, zvláště v Brazílii, Turecku a Mexiku, je pravděpodobné, že ruští vyvážející výrobci uplatní své agresivní chování, pokud jde o ceny, i ve Společenství, aby získali zpět své ztracené podíly na tomto trhu. Již v předešlých řízeních týkajících se hnojiv bylo konstatováno, že i malé objemy za nízké ceny mohou mít značně rušivý a škodlivý vliv na trh s tímto zbožím.
(66) Výrobní odvětví Společenství je stále v těžké situaci, pokud jde o jeho ziskovost, která se sice ihned po zavedení posuzovaných opatření zlepšila, avšak později se opět výrazně zhoršila. Vzhledem k choulostivé situaci výrobního odvětví Společenství by pravděpodobné objemy a ceny dovozů z Ruska, které by po ukončení platnosti opatření nastaly, znamenaly pro průmysl Společenství další riziko. Na průmysl Společenství by to proto mělo pravděpodobně hmotný dopad.
(67) Ze shora uvedených skutečností vyplývá, že pokud by byla platná opatření odvolána, je pravděpodobné, že by dovozy močoviny z Ruska znovu průmyslu Společenství způsobily újmu.
G. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Úvod
(68) Podle článku 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by prodloužení současných platných antidumpingových opatření nebylo v rozporu ze zájmem Společenství jako celku. Přitom byly posuzovány různé zájmy všech dotčených stran, tj. zájmy průmyslu Společenství, dovozců a obchodníků, stejně jako uživatelů dotyčného výrobku. Za účelem určení pravděpodobného dopadu pokračujících opatření nebo ukončení jejich platnosti si Komise vyžádala údaje od všech shora uvedených stran.
(69) Je třeba připomenout, že v předcházejícím šetření bylo konstatováno, že zavedení opatření není v rozporu se zájmem Společenství. Navíc v případě tohoto šetření jde o přezkum, takže je analyzována situace, kdy jsou antidumpingová opatření již v platnosti. Tento přezkum bral tedy v úvahu všechny nepřípustné negativní účinky na dotčené strany během období následujícího po zavedení těchto opatření.
(70) Komise zaslala dotazníky 44 dovozcům, jednomu sdružení dovozců, pěti sdružením uživatelů a jednomu uživateli dotyčného výrobku a obdržela odpovědi od jednoho dovozce, jednoho uživatele, jednoho sdružení uživatelů a od sdružení dovozců.
(71) Na tomto základě bylo zkoumáno, zda i přes závěry o dumpingu, o situaci ve výrobním odvětví ve Společenství a o pravděpodobném pokračování újmu způsobujícího dumpingu neexistují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Společenství zachovat tato opatření i nadále.
2. Výrobní odvětví ve Společenství
(72) Bylo zjištěno, že bez zachování platnosti antidumpingových opatření zavedených v minulém řízení by se pravděpodobně znovu objevil újmu způsobující dumping a že situace ve výrobním odvětví Společenství, která se během zkoumaného období zhoršila, by se i nadále zhoršovala.
(73) Výrobní odvětví ve Společenství prokázalo, že je z hlediska struktury životaschopné a že je schopno se měnícím se podmínkám na trhu přizpůsobit. To se ukázalo především zvyšováním zisku až do roku 1997 a investicemi do modernizace výroby. Úspěch těchto snah závisí ve velké míře na zachování korektní hospodářské soutěže na trhu Společenství. Zde je třeba poznamenat, že v říjnu 2000 bylo zahájeno antidumpingové šetření týkající se dovozů močoviny z Běloruska, Bulharska, Chorvatska, Egypta, Estonska, Litvy, Libye, Polska, Rumunska a Ukrajiny. Na druhé straně snížení zaměstnanosti, ziskovosti a prodejních cen vedlo k tomu, že výrobní odvětví ve Společenství některé závody na výrobu dusíkatých hnojiv v poslední době uzavřelo.
3. Dovozci
(74) Ze 44 dovozců, kteří dotazník obdrželi, odpověděl pouze jeden. Ten byl zásadně proti prodloužení platnosti opatření. Vzhledem k tomu, jak málo důležitá močovina pro jeho obchod je, dospěla Komise k závěru, že zmíněného dovozce by se prodloužení platnosti opatření nijak vážně nedotklo.
(75) Vzhledem k nízkému stupni spolupráce, ke skutečnosti, že dovozci obecně obchodují s celou řadou hnojiv, nejenom s močovinou, a ke skutečnosti, že močovinu je možné v současnosti získat z mnoha jiných zdrojů, které nejsou předmětem antidumpingových opatření, byl učiněn závěr, že negativní dopad pokračujících opatření na dovozce by nebyl přesvědčivým důvodem proti prodloužení jejich platnosti.
4. Uživatelé
(76) Uživateli dotyčného výrobku jsou převážně zemědělci a podniky vyrábějící klih a umělé hmoty. Komise zaslala dotazníky několika sdružením uživatelů na evropské a národní úrovni. Jedno sdružení uživatelů představující 11 zemědělských družstev a jeden uživatel na dotazníky odpověděli. Oba byli v zásadě proti pokračování platnosti opatření. Žádný z nich však močovinu z Ruska během OŠ nepoužíval. Členové sdružení uživatelů nakupovali ve zkoumaném období velmi malé množství močoviny pocházející z jiných zdrojů. Uvedený samostatný uživatel neměl s nákupem močoviny z třetích zemí v době platnosti opatření žádné problémy.
(77) Je třeba poznamenat, že hnojiva tvoří pouze malou část celkových výrobních nákladů zemědělců, jak už bylo konstatováno v předešlém šetření. Vzhledem k tomu a vzhledem k nízkému stupni spolupráce dospěla Komise k závěru, že nyní platná opatření nemají nijak výrazný negativní dopad na uživatele močoviny. Zde je nutno uvést, že nikdo z uživatelů si nestěžoval, že by od doby zavedení současných opatření zaznamenali všeobecné zvýšení cen močoviny anebo pokles jejich ziskovosti. Vzhledem ke shora uvedeným faktům a k nízkému stupni spolupráce se dospělo k závěru, že negativní dopad pokračujících opatření na uživatele by nebyl přesvědčivým důvodem proti prodloužení jejich platnosti.
5. Závěr
(78) Vzhledem ke shora uvedeným skutečnostem dospěla Komise k závěru, že pokud jde o zájem Společenství, neexistují proti prodloužení platnosti opatření žádné přesvědčivé důvody.
H. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(79) Všechny dotčené strany byly vyrozuměny o podstatných faktech a důvodech, na jejichž základě hodlala Komise doporučit zachování stávajícího antidumpingového cla na dovozy močoviny pocházející z Ruska. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, ve které se k tomu mohly vyjádřit. Neobjevila se žádná stanoviska, která by mohla shora uvedené závěry změnit.
(80) Ze shora uvedeného vyplývá, že podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení by měla současná antidumpingová opatření na dovozy močoviny pocházející z Ruska zůstat v platnosti,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu močoviny kódů KN 31021010 a KN 31021090 pocházející z Ruska.
2. Výše konečného antidumpingového cla je rozdíl mezi minimální dovozní cenou 115 EUR za tunu a čistou vyplacenou cenou na hranice Společenství před proclením, a to ve všech případech, kdy je tato čistá cena nižší než minimální dovozní cena.
3. V případech, kdy bylo zboží před jeho propuštěním do volného oběhu způsobena újma a kdy byla proto jeho skutečně zaplacená nebo splatná cena pro účely stanovení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [11] poměrným způsobem rozdělena, se uvedená minimální dovozní cena snižuje o procento odpovídající poměrné části skutečně zaplacené nebo splatné ceny. Splatné clo se potom rovná rozdílu mezi sníženou minimální dovozní cenou a sníženou čistou vyplacenou cenou na hranice Společenství před proclením.
4. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. května 2001.
Regulamento (CE) n.o 901/2001 do Conselho
de 7 de Maio de 2001
que institui um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de ureia originária da Rússia
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 384/96 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, relativo à defesa contra as importações objecto de dumping de países não membros da Comunidade Europeia(1), e, nomeadamente, o n.o 2 do seu artigo 11.o,
Tendo em conta a proposta apresentada pela Comissão após consulta ao Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
A. PROCESSO
1. Inquéritos anteriores
(1) Em 1987, a Comissão instituiu um direito anti-dumping provisório(2) sobre as importações de ureia originária, designadamente, da ex-União Soviética. Pelo Regulamento (CEE) n.o 3339/87(3), o Conselho aceitou compromissos relativos às importações de ureia originária, entre outros países, da ex-União Soviética. A Decisão 89/143/CEE da Comissão(4) confirmou os referidos compromissos. Em Março de 1993, a Comissão deu início a um processo de reexame da decisão que aceita compromissos relativos às importações de ureia originária, entre outros países, da ex-União Soviética(5), que deu origem à instituição de um direito anti-dumping definitivo, pelo Regulamento (CE) n.o 477/95 do Conselho 5(6), sobre as importações de ureia originária da Federação Russa (adiante designada "Rússia"). O montante do direito instituído é igual à diferença entre 115 ecus por tonelada e o preço líquido, franco-fronteira comunitária, não desalfandegado, se este preço for inferior.
2. Inquéritos respeitantes a outros países
(2) Em Outubro de 2000, foi dado início a um inquérito, que está actualmente em curso, respeitante às importações de ureia originária da Bielorrússia, da Bulgária, da Croácia, do Egipto, da Estónia, da Lituânia, da Líbia, da Polónia, da Roménia e da Ucrânia(7).
3. Presente inquérito
3.1. Pedido de reexame
(3) Em Setembro de 1999, a Comissão publicou um aviso de caducidade iminente(8) das medidas anti-dumping em vigor sobre as importações de ureia originária da Rússia. Seguidamente, a Comissão recebeu um pedido de reexame das referidas medidas, em conformidade com o disposto no n.o 2 do artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 384/96 (a seguir designado "regulamento de base")(9), apresentado em 3 de Dezembro de 1999 pela Associação Europeia dos Produtores de Fertilizantes em nome de produtores que representam uma parte importante da produção comunitária de ureia (a seguir designada "produto em causa"). O pedido baseou-se no facto de a caducidade das medidas conduzir provavelmente a uma continuação ou reincidência de dumping e de prejuízo da indústria comunitária.
3.2. Aviso de início
(4) Tendo determinado, após consulta do Comité Consultivo, que existiam elementos de prova suficientes para justificar o início de um processo de reexame, em Março de 2000(10), a Comissão deu início a um inquérito, em conformidade com o disposto no n.o 2 do artigo 11.o do regulamento de base.
3.3. Período de inquérito
(5) O inquérito sobre a continuação ou reincidência do dumping e do prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de Janeiro de 1999 e 31 de Dezembro de 1999 (a seguir designado "período de inquérito" ou "PI"). A análise das tendências pertinentes para a avaliação da probabilidade de continuação ou reincidência do prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de Janeiro de 1996 e o termo do período de inquérito ("período de reexame").
3.4. Partes interessadas no inquérito
(6) A Comissão avisou oficialmente do início do reexame os produtores comunitários autores da denúncia, os produtores-exportadores da Rússia, os importadores, os utilizadores e respectivas associações, conhecidos como interessados, bem como os representantes do país de exportação em causa. A Comissão enviou questionários aos produtores comunitários, aos importadores, aos utilizadores, e às respectivas associações, conhecidos como interessados, assim como às partes que se deram a conhecer dentro do prazo fixado no aviso de início. Ademais, o início do inquérito foi igualmente notificado ao único produtor na República Eslovaca, considerado o país análogo adequado, o qual recebeu também um questionário.
(7) Foram recebidas as respostas aos questionários de 11 produtores comunitários, um produtor no país análogo, um importador, uma associação de utilizadores e um utilizador. Não foram recebidas nenhumas respostas aos questionários enviados para o país de exportação.
3.5. Verificação das informações recebidas
(8) A Comissão procurou obter e verificou todas as informações que considerou necessárias para efeitos de uma determinação da continuação ou reincidência do dumping e do prejuízo e do interesse comunitário. A Comissão deu igualmente às partes directamente interessadas a oportunidade de apresentarem as suas observações por escrito e de solicitarem uma audição.
(9) Foram efectuadas visitas de verificação às instalações das seguintes empresas:
Produtores comunitários:
Hydro Agri Brunsbüttel, Alemanha
Hydro Agri Italia S.p.A., Itália
Irish Fertilizer Industries Ltd, Irlanda
Produtor no país análogo:
Duslo, a.s., Sal'a, Eslováquia
Importador independente:
Cargill B.V., Amsterdam, Países Baixos
Utilizadores/Associação de utilizadores:
Sadepan Chimica S.R.L., Viadana, Itália
Svenska Lantmännen, Stockholm, Suécia
B. PRODUTO EM CAUSA E PRODUTO SIMILAR
1. Produto em causa
(10) O produto em causa no presente processo é o mesmo que no inquérito anterior, ou seja, a ureia que é produzida a partir de amoníaco que, por sua vez, é produzido essencialmente a partir de gás natural, de que pode resultar ureia sob forma sólida ou em solução aquosa. A ureia sólida pode ser utilizada na agricultura ou para fins industriais. A ureia para fins agrícolas pode ser utilizada quer como adubo, que é espalhado no solo, quer como um aditivo nas rações para animais. A ureia para fins industriais é uma matéria-prima utilizada no fabrico de determinadas colas e plásticos. A solução aquosa de ureia pode ser utilizada quer como adubo, quer para fins industriais. Todos os tipos de ureia apresentam as mesmas características físicas e químicas, constituindo por conseguinte um único produto para efeitos do presente inquérito de reexame.
(11) O produto em causa está classificado nos códigos NC 3102 10 10 e 3102 10 90. Uma associação de importadores alegou que, pelo facto de, durante alguns anos, não terem sido efectuadas importações da ureia classificada no código NC 3102 10 90, esta deveria ser excluída do âmbito do presente inquérito.
(12) Note-se que, embora durante alguns anos não tenham sido efectuadas importações da ureia classificada no código NC 3102 10 90, o produto classificado no referido código faz inequivocamente parte da categoria única de ureia considerada "o produto em causa" e, ademais, não se pode excluir a possibilidade de serem efectuadas importações desse tipo do produto no futuro.
2. Produto similar
(13) O inquérito revelou que o produto fabricado e vendido no mercado comunitário pelos produtores comunitários é similar em todos os aspectos à ureia produzida na Rússia e exportada para a Comunidade. Por conseguinte, o produto deve ser considerado similar, na acepção do n.o 4 do artigo 1.o do regulamento de base. Verificou-se igualmente que a ureia exportada da Rússia para a Comunidade e a ureia produzida e vendida no mercado interno na Eslováquia, que é o país análogo, são similares.
C. REINCIDÊNCIA OU CONTINUAÇÃO DO DUMPING
(14) Em conformidade com o disposto no n.o 2 do artigo 11.o do regulamento de base, foi examinado se a caducidade ou não das medidas em vigor pode provocar a continuação e/ou reincidência do dumping.
(15) Durante o período de inquérito foram importadas da Rússia 25 mil toneladas de ureia (em comparação com 117 mil toneladas importadas no período de inquérito do processo anterior (1992) e as 271 mil toneladas importadas em 1986), o que representa uma parte de mercado de 0,4 %.
1. Probabilidade de continuação de dumping
1.1. País análogo
(16) Em conformidade com o disposto no n.o 7 do artigo 2.o do regulamento de base, o valor normal foi determinado com base nas informações obtidas num país terceiro de economia de mercado onde o produto em causa é produzido e vendido. No aviso de início, a Comissão sugeriu que a República Eslovaca fosse considerada o país análogo, pelo facto de ter assim sido considerada no último inquérito e de os métodos de produção e o acesso às matérias-primas na República Eslovaca serem comparáveis aos prevalecentes na Rússia.
(17) Uma associação de importadores colocou objecções à escolha da República Eslovaca para país análogo, alegando que este país, contrariamente à Rússia, não produz gás natural e, dado que este é a matéria-prima de base para a produção de ureia, é igualmente o principal factor de custos do produto final. Além disso, foi alegado que a República Eslovaca depende totalmente das importações de gás russo cujo preço é muito elevado. Assim, é alegado que, se a República Eslovaca for considerada o país análogo, o valor normal será artificialmente inflacionado e, deste modo, a margem de dumping resultante será também artificialmente elevada.
(18) Em segundo lugar, a associação de importadores alegou que, dada a importância do gás para a produção de ureia, o país análogo a escolher deve ser obrigatoriamente um país produtor de gás e, para o efeito, propõe em alternativa, a Noruega, o Canadá ou a Arábia Saudita.
(19) Quanto à primeira alegação, é de salientar que preço do gás no mercado russo é objecto de elevados descontos, não sendo determinado pelas forças de mercado. Além disso, não foram fornecidos elementos de prova de que os preços no mercado eslovaco eram superiores ao preço do gás em outras economias de mercado. Após comparação entre o preço do gás na Eslováquia e o preço do gás em outros países de economia de mercado, a Comissão não obteve resultados susceptíveis de confirmar esta alegação. Por conseguinte, não se pode considerar que, pelo facto de a República Eslovaca ser o país considerado análogo, o valor normal será artificialmente inflacionado. Quanto à segunda alegação, a Comissão averiguou se algum dos outros países propostos seria uma escolha mais adequada. A Noruega não é obviamente uma escolha plausível dado que não produz ureia. A Arábia Saudita também não, pelo facto de a legislação em vigor no país permitir o abastecimento de matérias-primas a preços artificialmente reduzidos às indústrias que utilizam gás natural e oferecer incentivos aos investimentos na indústria de fertilizantes. Relativamente ao Canadá, a Comissão não obteve a colaboração da indústria de ureia canadiana.
(20) Por conseguinte, a escolha da República Eslovaca como o país análogo mais adequado é reiterada pelas seguintes razões: foi considerada o país análogo no inquérito anterior. Os métodos de produção e o acesso às matérias-primas na República Eslovaca são comparáveis aos prevalecentes na Rússia. Os preços do gás natural na República Eslovaca são competitivos e não superiores aos praticados em outras economias de mercado. O elevado nível de cooperação obtido nesse país. O único produtor eslovaco concordou colaborar no inquérito, tendo sido posteriormente estabelecido que as vendas efectuadas no mercado interno por este produtor eram representativas em comparação com o volume de exportações da Rússia para a Comunidade.
(21) Nesta base, concluiu-se que a República Eslovaca constituía uma escolha de país análogo razoável e adequada para o estabelecimento do valor normal relativo às importações de ureia originária da Rússia.
1.2. Valor normal
(22) Em primeiro lugar, examinou-se se as vendas internas efectuadas pela empresa eslovaca que colaborou no inquérito eram representativas em comparação com as importações comunitárias objecto do inquérito. Neste contexto, considerou-se adequado excluir as vendas a partes coligadas, dado que estas não eram efectuadas no decurso de operações comerciais normais. Após a exclusão destas vendas, foi estabelecido que as vendas directas efectuadas pelo produtor eslovaco que colaborou eram suficientemente representativas, dado que eram efectuadas em quantidades significativas em comparação com o volume médio das exportações registadas nas vendas para a Comunidade pelos produtores exportadores russos durante o período de inquérito.
(23) Seguidamente, foi estabelecido, mediante a comparação dos preços internos e dos custos de produção, que as vendas directas a clientes independentes poderiam ser consideradas como tendo sido efectuadas no decurso de operações comerciais normais.
(24) Assim, o valor normal foi estabelecido à média ponderada dos preços reais cobrados nas vendas directas a clientes independentes no mercado eslovaco.
1.3. Preço de exportação
(25) Dado que nenhum dos produtores exportadores colaborou, o preço de exportação foi determinado com base nos dados disponíveis, em conformidade com o disposto no n.o 1 do artigo 18.o do regulamento de base. Neste caso, foram considerados os preços de importação registados pelo Eurostat.
1.4. Comparação
(26) Dado que a ureia é um produto a granel, cujos custos de transporte representam uma grande proporção do preço de venda, foi decidido efectuar a comparação no estádio à saída da fábrica. Em conformidade com o disposto no n.o 10 do artigo 2.o do regulamento de base, foram concedidos ajustamentos para ter em conta as diferenças susceptíveis de afectar a comparabilidade dos preços. Nomeadamente, com base nas informações que constam da denúncia e em outras informações disponíveis, foi concedido um ajustamento do valor normal para custos de embalagem e do preço de exportação para os custos de transporte registados na Rússia e os custos de frete deste país para a Comunidade.
1.5. Margem de dumping
(27) Em conformidade com o disposto no n.o 11 do artigo 2.o do regulamento de base, a margem de dumping foi determinada por comparação da média ponderada do valor normal no país análogo com a média ponderada do preço de exportação por tonelada com base nas informações do Eurostat.
(28) Esta comparação revelou a existência de dumping significativo (superior a 35 %), que é mais elevado do que o registado no inquérito anterior (28,2 %).
1.6. Conclusão
(29) Nenhuma das conclusões do inquérito aponta no sentido de desaparecimento ou mesmo diminuição do nível de dumping se forem revogadas as medidas em vigor. Concluiu-se, por conseguinte, que há probabilidades de as importações originárias da Rússia continuarem a ser efectuadas a preços de dumping se as medidas em vigor forem revogadas. Todavia, atendendo ao reduzido volume de exportações registado durante o período de inquérito, considerou-se adequado examinar igualmente se, se forem revogadas as medidas em vigor, há probabilidades de reincidência de dumping em maiores volumes de exportação.
2. Probabilidade de reincidência de dumping
2.1. Análise da situação no país em causa
(30) Tal como anteriormente salientado, foi estabelecido que as importações na Comunidade eram efectuadas a preços de dumping. Todavia, o volume de importações era reduzido (0,4 % do consumo comunitário), sendo por conseguinte examinado se outras circunstâncias poderiam apontar para a probabilidade de reincidência de dumping em maiores volumes, se as medidas em vigor forem revogadas.
2.1.1. Produção, capacidade instalada e utilização das capacidades
(31) Uma vez que os produtores exportadores russos não colaboraram no inquérito, em conformidade com o n.o 1 do artigo 18.o do regulamento de base, a Comissão baseou a sua análise nas informações fornecidas no pedido de reexame, bem como nas informações resultantes de estudos independentes especializados neste sector do mercado apresentados pelo autor da denúncia durante o inquérito.
(32) Segundo as referidas fontes, a capacidade de produção anual de ureia estimada para os últimos anos ascende a cerca de 5,3 milhões de toneladas, e o nível real anual de produção de ureia russa atinge cerca de 3,7 milhões de toneladas. Por conseguinte, os produtores russos estão numa posição que lhes permite produzir um volume adicional de 1,6 milhões toneladas por ano, o que representa 26,5 % do consumo comunitário em 1999.
2.1.2. Exportações russas para o Brasil, o México e a Turquia
(33) Quanto à possibilidade de aumento das vendas russas em mercados de países terceiros, a Comissão verificou que são já efectuadas exportações de ureia russa para países terceiros, em avultados volumes registados em 1999, nomeadamente para o Brasil, o México e a Turquia e há indícios de que o consumo nestes mercados poderá aumentar significativamente nos próximos anos. Não é, por conseguinte, provável que estes países possam absorver a totalidade das quantidades adicionais que os produtores russos poderão obter com a capacidade de produção actualmente instalada.
(34) Quanto aos preços de exportação, verificou-se que os preços da ureia russa vendida nos mercados brasileiro, mexicano e turco eram significativamente inferiores aos das exportações russas para a Comunidade.
(35) Verifica-se assim que as importações no Brasil, no México e na Turquia são efectuadas a preços objecto de dumping que atinge uma margem muito superior ao das importações na Comunidade.
(36) Atendendo à proximidade dos produtores russos do mercado comunitário e às possibilidades de obtenção de maiores margens nos preços de exportação, é muito provável que, pelo menos em parte, as exportações actualmente destinadas ao Brasil, México e Turquia sejam desviadas para a Comunidade se as medidas em vigor forem revogadas.
2.2. Conclusão
(37) A ampla capacidade de produção russa não utilizada, os volumes de exportação significativos para o Brasil, o México e a Turquia e o preço reduzido destas exportações (mesmo inferiores aos preços das exportações russas para a Comunidade que são já objecto de uma margem de dumping muito elevada e que são, em geral, inferiores aos preços praticados pela indústria comunitária) confirmam as probabilidades de a caducidade das actuais medidas anti-dumping aplicáveis às importações do produto em causa originário da Rússia provocarem a reincidência de volumes avultados de exportações objecto de dumping para o mercado comunitário.
(38) Na ausência de tais medidas, o volume das exportações russas pode efectivamente atingir o nível registado no período de inquérito anterior (117 mil toneladas) ou mesmo o registado em 1994 (3 milhões de toneladas). Esta hipótese é tanto mais provável dada a proximidade da Rússia do mercado comunitário. Os preços das exportações russas actualmente cobrados no Brasil, México e Turquia podem servir de indicador do nível de preços de eventuais exportações futuras para a Comunidade. Em consequência, há probabilidades de reincidência de dumping elevado relativamente a volumes significativos.
D. DEFINIÇÃO DA INDÚSTRIA COMUNITÁRIA
(39) Após inquérito foi estabelecido que, durante o PI, os onze produtores comunitários autores da denúncia representavam mais de 85 % da produção comunitária de ureia. Por conseguinte, representam a indústria comunitária na acepção do n.o 1 do artigo 4.o e do n.o 4 do artigo 5.o do regulamento de base.
E. ANÁLISE DA SITUAÇÃO NO MERCADO COMUNITÁRIO
1. Consumo
(40) O consumo comunitário aparente de ureia foi estabelecido com base nos volumes de vendas da indústria comunitária no mercado comunitário, adicionados aos volumes de vendas de outros produtores comunitários, bem como nas importações comunitárias de ureia originária do país em causa e dos outros países terceiros. A produção cativa não foi considerada para a determinação do consumo comunitário pelo facto de esta produção não ser vendida no mercado livre, mas objecto de transformação ulterior em outros produtos finais, de que produto em causa é apenas um dos componentes. A indústria comunitária não importou nem adquiriu doutro modo ureia para fins cativos. Por conseguinte, as vendas da ureia produzida e utilizada para fins cativos não estão em concorrência com as vendas da ureia produzida e vendida em mercados não cativos, não estando deste modo sujeitas aos efeitos das importações objecto de dumping.
(41) Nesta base, o consumo aumentou acentuadamente 25,8 % durante o período de reexame, passando de cerca de 4,8 milhões de toneladas em 1996 para cerca de 6 milhões de toneladas no período de inquérito.
2. Importações provenientes do país em causa
2.1. Volume e parte de mercado
(42) Note-se que o volume de importações originárias da Rússia era ainda significativo entre 1990 e 1994, atingindo 3 milhões de toneladas em 1994. Durante esse período, estavam em vigor medidas anti-dumping sob a forma de compromissos. Com base nos dados do Eurostat, após a alteração da forma do direito em 1995, verificou-se uma diminuição abrupta entre 1995 e 1996, que pode ser justificada pela alteração da forma das medidas aplicáveis. Entre 1996 e 1998, os volumes de importação mantiveram-se a um nível estável, para voltarem a diminuir significativamente no PI. Não se pode ignorar a possibilidade de o aumento significativo das exportações de outros países terceiros para a Comunidade ter contribuído para o declínio registado.
(43) A parte de mercado das importações originárias do país em causa para a Comunidade registou uma diminuição de 0,9 % em 1996 para 0,4 % no PI.
2.2. Preços
(44) O preço médio CIF das importações em causa aumentou significativamente na sequência da instituição em 1995 de um direito anti-dumping com base num preço mínimo de importação. A partir de 1998, verificou-se uma diminuição significativa dos preços de importação. Todavia, a partir de 1997 e mais acentuadamente desde 1998, os preços da ureia russa atingiam o nível mais elevado dos preços cobrados por todos os produtores-exportadores de países terceiros para a Comunidade, o que pode explicar em parte o facto de as importações originárias da Rússia não conseguiram ocupar novas partes do mercado.
(45) Uma associação de importadores alegou que, para comparar os preços, a Comissão deveria ter em conta as diferenças de qualidade entre a ureia russa e a produzida pela indústria comunitária. A este respeito, as medidas actualmente em vigor integram um ajustamento de 10 % para as diferenças de qualidade. Ademais, contrariamente aos reexames intercalares, o presente reexame da caducidade não obriga a novo cálculo das margens de prejuízo com base na comparação de preços.
3. Situação económica da indústria comunitária
3.1. Produção
(46) A produção total de ureia pela indústria comunitária para venda no mercado comunitário, ou seja, excluindo a produção cativa que representava cerca de 25 % da produção total, aumentou 7,5 % entre 1996 e o período de inquérito. Entre 1996 e 1997 verificou-se um aumento significativo da produção, seguido de uma diminuição sensível entre 1998 e o PI.
3.2. Capacidade instalada e utilização dessa capacidade
(47) O nível de utilização da capacidade instalada manteve-se relativamente estável, em cerca de 86 %, em 1996 e 1997, tendo diminuído seguidamente para 84,7 % em 1998 e para 82,5 % durante o período de inquérito.
(48) Todavia, o amónio utilizado para a produção de ureia pode ser igualmente utilizado para a produção de outros fertilizantes. O nível de utilização da capacidade instalada para produção de ureia, assim como a sua evolução, são consequentemente afectados pela evolução a nível de outros fertilizantes.
3.3. Vendas na Comunidade
(49) O volume total de vendas da indústria comunitária no mercado comunitário aumentou de cerca de 3,2 milhões de toneladas em 1996 para cerca de 3,8 milhões de toneladas no período de inquérito, o que representa um aumento de 17 %. O aumento das ventas foi mais notório entre 1997 e 1998.
3.4. Existências
(50) O nível de existências não foi considerado um indicador válido do prejuízo devido ao carácter sazonal deste mercado, ao facto de a ureia cativa ser armazenada juntamente com a ureia destinada ao mercado livre e também devido ao facto de a ureia ser parcialmente armazenada pelos próprios produtores e igualmente por cooperativas agrícolas.
3.5. Parte de mercado
(51) Numa conjuntura de crescimento do mercado, não obstante o aumento dos volumes de vendas, a parte de mercado da indústria comunitária diminuiu de cerca de 67 % em 1996 para cerca de 63 % no período de inquérito, não podendo assim beneficiar do crescimento observado.
3.6. Preços
(52) O preço médio de venda praticado pela indústria comunitária diminuiu de ano para ano, a partir de 1996 e até ao PI, de que resultou uma diminuição global de cerca de 40 % entre 1996 e o PI, coincidindo com a tendência geral dos preços no mercado. Podem ser apontados diversos factores susceptíveis de influenciar esta tendência, nomeadamente, a presença no mercado comunitário de importações originárias de outros países terceiros e as práticas de dumping observadas sobre outros fertilizantes, nomeadamente as soluções de ureia e de nitrato de amónio, de que resultou uma depreciação dos preços de todos os fertilizantes à base de azoto. Importa, além disso, salientar que, em Abril de 1997, a República Popular da China instituiu uma proibição geral das importações de ureia. O mercado chinês é quase quatro vezes maior que o mercado comunitário e, antes da proibição, era principalmente abastecido por importações. Por conseguinte, a referida proibição teve um forte impacto sobre os preços na Comunidade, dado que muitos dos países terceiros exportavam normalmente uma proporção significativa da respectiva produção de ureia para a República Popular da China. Os preços de venda podem ter sido igualmente influenciados pela diminuição dos preços da energia (dado que o gás natural é a principal matéria-prima utilizada para a produção de ureia).
3.7. Rendibilidade e rendimento dos investimentos
(53) A rendibilidade da indústria comunitária, expressa em percentagem do valor líquido de vendas, diminuiu de forma constante entre 1996 e o PI. Esta tendência deve ser analisada em função da evolução de preços, que revela uma tendência idêntica. A rendibilidade passou a ser negativa em 1998 e o nível de perdas aumentou significativamente no PI.
(54) O rendimento dos investimentos acompanhou globalmente a curva da rendibilidade durante o período de reexame. Esta tendência negativa é mais acentuada devido aos efeitos conjugados da diminuição da rendibilidade e do aumento dos investimentos.
3.8. Cash flow
(55) O cash flow gerado pela indústria comunitária em relação às vendas de ureia seguiu de muito perto a curva da rendibilidade.
3.9. Capacidade para mobilizar capital
(56) As empresas produtoras de ureia fazem parte de importantes grupos, relativamente aos quais não foram observadas dificuldades.
3.10. Emprego, produtividade e salários
(57) O emprego diminuiu, passando de 1638 assalariados em 1996 para 1469 assalariados no PI, ou seja, uma diminuição de 10 %. A produtividade aumentou de forma constante durante o período de reexame. Em 1997 verificou-se uma quebra de produtividade que, seguidamente, acompanhou a curva da produtividade.
3.11. Investimentos
(58) A indústria comunitária efectuou avultados investimentos entre 1996 e o PI. Note-se que estão igualmente incluídos os investimentos nas fábricas de amónio, que se situam a montante. Trata-se principalmente de investimentos directos em instalações e maquinaria para a produção de ureia e de amónio.
4. Importações provenientes de outros países terceiros
(59) O volume de importações de ureia originária de outros países terceiros, com excepção da Rússia, aumentou entre 1996 e o PI cerca de 665 mil toneladas, ou seja, de 1187 mil toneladas para 1852 mil toneladas, segundo os dados do Eurostat.
(60) Este aumento deve ser analisado à luz da proibição das importações de ureia instaurada na República Popular da China em Abril de 1997 que obrigou alguns países a reorientar as respectivas exportações para outros países terceiros. Os países terceiros em causa aumentaram a respectiva parte do mercado comunitário seis pontos percentuais entre 1996 e o PI. A média correspondente dos preços CIF de importação, com base nos dados do Eurostat, diminuiu significativamente entre 1996 e o PI.
5. Conclusão
(61) Quando o consumo no mercado comunitário aumentou em 1996, ou seja imediatamente após a instituição do direito em 1995, a parte de mercado da Rússia já tinha diminuído para um nível inferior a 1 %. O preço médio destas importações, declarado aos serviços aduaneiros, diminuiu e, no PI, atingia um nível inferior ao preço mínimo de importação de 115 ecus por tonelada. As importações russas não ocuparam novas partes de mercado devido igualmente à presença cada vez maior de importações de outros países terceiros no mercado comunitário a preços inferiores aos praticados pelos russos a partir de 1997.
(62) A melhoria da situação da indústria comunitária esperada não se concretizou, devido principalmente a uma maior presença de fornecedores de outros países terceiros no mercado. Embora os volumes de produção e de vendas tenham aumentado, outros indicadores económicos revelavam uma deterioração, nomeadamente, utilização da capacidade instalada, partes de mercado, preços, rendibilidade, rendimento dos investimentos, cash flow e emprego. Em especial, a diminuição abrupta dos preços de venda da indústria comunitária teve repercussões negativas sobre a sua rendibilidade. Esta situação deve ser considerada à luz de uma presença cada vez maior no mercado comunitário de importações provenientes de outros países terceiros que, após a instituição das medidas, ocuparam partes de mercado importantes. Note-se que, em Outubro de 2000, foi dado início a um inquérito anti-dumping respeitante às importações de ureia originária de outros países terceiros, nomeadamente, da Bielorrússia, da Bulgária, da Croácia, do Egipto, da Estónia, da Lituânia, da Líbia, da Polónia, da Roménia e da Ucrânia. Por conseguinte, considera-se que a indústria comunitária se encontra ainda numa situação difícil.
F. PROBABILIDADE DE REINCIDÊNCIA DE PREJUÍZO
(63) Para determinar o impacto provável da caducidade dos direitos em vigor sobre a indústria comunitária, foram considerados os factores adiante referidos, correspondentes ao exposto nos considerandos 37 e 38.
(64) Há indícios claros de que as importações originárias da Rússia continuam a ser efectuadas a preços de dumping. Além disso, é provável que o volume de importações aumente significativamente, uma vez que há indícios claros de que os produtores-exportadores russos têm potencialidades para aumentarem a sua produção e os seus volumes de exportação dada a sua ampla capacidade de produção não utilizada. Além disso, é provável que o consumo interno na Rússia se mantenha a níveis relativamente baixos num futuro próximo.
(65) Tendo em conta a política de preços dos exportadores russos para os mercados de países terceiros, nomeadamente o Brasil, o México e a Turquia, é provável que os produtores-exportadores russos assumam uma política de preços mais agressiva na Comunidade para recuperarem as partes de mercado perdidas. Efectivamente, tal como estabelecido em processos anteriores no sector dos fertilizantes, mesmo pequenos volumes a preços reduzidos podem ter importantes efeitos de distorção e prejudiciais neste mercado de produtos de base.
(66) A indústria comunitária permanece numa situação difícil, por exemplo, em termos de rendibilidade, que melhorou de forma acentuada após a instituição das medidas objecto de reexame mas que seguidamente voltou a agravar-se. Atendendo à situação precária da indústria comunitária, aos volumes e preços prováveis das importações originárias da Rússia, a eventual revogação das medidas pode agravar a situação da indústria comunitária, cujo impacto pode ser muito significativo.
(67) Com base nas considerações que precedem, concluiu-se que, se as medidas em vigor forem revogadas, há probabilidades de reincidência do prejuízo causado pelas importações de ureia originária da Rússia.
G. INTERESSE COMUNITÁRIO
1. Introdução
(68) Em conformidade com o disposto no artigo 21.o do regulamento de base, examinou-se se a prorrogação das medidas anti-dumping em vigor seria contrária ao interesse da Comunidade em geral. A determinação do interesse comunitário baseou-se numa apreciação de todos os interesses envolvidos, ou seja, o interesse da indústria comunitária, dos importadores e comerciantes, assim como dos utilizadores do produto em causa. Para avaliar o eventual impacto da prorrogação ou não das medidas em vigor, a Comissão solicitou informações a todas as partes interessadas anteriormente referidas.
(69) Recorde-se que, no inquérito anterior, a adopção de medidas não era considerada contrária ao interesse da Comunidade. Por outro lado, é de salientar que se trata, neste caso, de um inquérito de reexame, pelo que é analisada uma situação em que estão já em vigor medidas anti-dumping. Por conseguinte, no presente reexame procurou-se averiguar os eventuais efeitos negativos indevidos sobre as partes interessadas durante o período subsequente à instituição de medidas.
(70) A Comissão enviou questionários a 44 importadores, a uma associação de importadores, a cinco associações de utilizadores e a um utilizador do produto em causa e recebeu respostas de um importador, de um utilizador, de uma associação de utilizadores e de uma associação de importadores.
(71) Nesta base, a Comissão analisou se, não obstante as conclusões sobre o dumping, a situação da indústria comunitária e as probabilidades de reincidência de um dumping prejudicial, existiam razões imperiosas que pudessem levar a concluir que, neste caso específico, a manutenção das medidas não seria do interesse da Comunidade.
2. Indústria comunitária
(72) Considerou-se que, se não forem prorrogadas as medidas anti-dumping instituídas na sequência do inquérito anterior, há probabilidades de reincidência de dumping prejudicial e de a situação da indústria comunitária, que se agravou durante o período objecto de reexame, voltar a agravar-se.
(73) A indústria comunitária provou ser uma indústria estruturalmente viável, dotada de meios para se adaptar à mudança das condições do mercado. Esta alegação foi demonstrada nomeadamente pelos lucros auferidos pela indústria até 1997 e pelos seus investimentos na modernização da capacidade de produção. O êxito destes esforços depende da existência de concorrência leal no mercado comunitário. A este respeito, é de salientar que, em Outubro de 2000, foi dado início a um inquérito respeitante às importações de ureia originária da Bielorrússia, da Bulgária, da Croácia, do Egipto, da Estónia, da Lituânia, da Líbia, da Polónia, da Roménia e da Ucrânia. Por outro lado, a deterioração a nível do emprego, rendibilidade e preços de venda atingiu dimensões tais que a indústria comunitária encerrou recentemente importantes instalações de produção de fertilizantes.
3. Importadores
(74) Dos 44 importadores que receberam os questionários apenas um respondeu. Afirma-se, por princípio, contrário à prorrogação das medidas em vigor. Todavia, atendendo à importância negligenciável da ureia nas suas actividades de negócios, concluiu-se que o importador em causa não seria gravemente afectado pela prorrogação das medidas.
(75) Atendendo ao reduzido nível de colaboração no inquérito, ao facto de os importadores adquirirem uma vasta gama de fertilizantes, sendo a ureia um fertilizante entre muitos, e ao facto de a ureia poder ser obtida em diversas outras fontes que não são actualmente objecto de medidas anti-dumping, concluiu-se que o eventual impacto negativo da prorrogação das medidas a nível dos importadores não é, só por si, uma razão imperiosa susceptível de obstar à prorrogação das medidas.
4. Utilizadores
(76) Os principais utilizadores do produto em causa são os agricultores e as empresas produtoras de colas e plásticos. A Comissão enviou questionários a diversas associações de utilizadores a nível europeu e nacional. Responderam ao questionário uma associação de utilizadores que representa 11 cooperativas agrícolas e um utilizador, sendo estes, por princípio, contrários à prorrogação das medidas em vigor. Todavia, nenhum utilizou ureia originária da Rússia durante o PI. Os membros da associação de utilizadores adquiriram, ao longo de todo o período de reexame, quantidades muito reduzidas de ureia provenientes de outras fontes. O utilizador citado não enfrentou qualquer obstáculo para adquirir ureia em outros países terceiros durante o período de vigência das medidas em causa.
(77) Note-se que, tal como determinado no inquérito anterior, os fertilizantes representam uma proporção muito reduzida dos custos totais de produção dos agricultores. Atendendo ao que precede e ao reduzido nível de colaboração, concluiu-se que as medidas actualmente em vigor não terão um impacto significativo sobre os utilizadores de ureia. A este propósito, é de referir que nenhum dos utilizadores alegou ter havido um aumento geral dos preços da ureia e/ou uma diminuição da sua rendibilidade desde a instituição das medidas. Perante o que precede e tendo em conta o reduzido nível de colaboração, concluiu-se que o eventual impacto negativo da prorrogação das medidas a nível dos utilizadores não é, só por si, uma razão imperiosa susceptível de obstar à prorrogação das medidas.
5. Conclusão
(78) Por conseguinte, conclui-se que não existem razões imperiosas de interesse comunitário contrárias à prorrogação das medidas.
H. MEDIDAS ANTI-DUMPING
(79) Todas as partes foram informadas dos factos e considerações essenciais com base nos quais se tencionava recomendar a prorrogação dos direitos anti-dumping definitivos em vigor no que respeita às importações de ureia originária da Rússia. Todas elas beneficiaram de um prazo para apresentarem as suas observações após a divulgação dos resultados do inquérito. A Comissão não recebeu quaisquer observações susceptíveis de alterar as conclusões acima apresentadas.
(80) Por conseguinte, em conformidade com o disposto no n.o 2 do artigo 11.o do regulamento de base, são prorrogadas as medidas anti-dumping actualmente em vigor no que respeita às importações de ureia originárias da Rússia,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. É instituído um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de ureia correspondente aos códigos NC 3102 10 10 e 3102 10 90, originária da Federação da Rússia.
2. O montante do direito anti-dumping definitivo é igual à diferença entre o preço mínimo de importação de 115 euros por tonelada e o preço líquido, franco-fronteira comunitária, não desalfandegado, e sempre que o último for inferior ao preço mínimo de importação.
3. Nos casos em que as mercadorias tenham sido danificadas antes da sua introdução em livre prática e em que, por conseguinte, o preço efectivamente pago ou a pagar for repartido para efeitos da determinação do valor aduaneiro nos termos do artigo 145.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 da Comissão(11), o montante do preço mínimo de importação calculado com base nos montantes acima referidos, deverá ser reduzido em percentagem correspondente à repartição proporcional do preço efectivamente pago ou a pagar. Os direitos a pagar correspondem à diferença entre o preço mínimo de importação reduzido estabelecido e o preço líquido reduzido, franco-fronteira comunitária, do produto não desalfandegado.
4. Salvo disposição em contrário, são aplicáveis as disposições em vigor em matéria de direitos aduaneiros.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 7 de Maio de 2001.