NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 2267/2004
ze dne 20. prosince 2004
o obchodu s některými výrobky z oceli mezi Společenstvím a Ruskou federací
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dohoda o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ruskou federací na straně druhé (1) stanoví, že obchod s některými výrobky z oceli se řídí zvláštní dohodou o množstevních ujednáních.
(2)
Stávající dvoustranná dohoda mezi Evropským společenstvím uhlí a oceli (dále jen „ESUO“) a vládou Ruské federace o obchodu s některými výrobky z oceli (2), uzavřená dne 9. července 2002, pozbude platnosti dnem 31. prosince 2004.
(3)
Po uplynutí doby platnosti Smlouvy o ESUO převzalo Společenství mezinárodní závazky ESUO a opatření, která se vztahují k obchodu s výrobky z oceli se třetími zeměmi, nyní spadají do působnosti Společenství v oblasti obchodní politiky.
(4)
Předběžná jednání mezi stranami naznačují, že obě strany mají v úmyslu uzavřít novou dohodu na rok 2005 a následující roky.
(5)
Do podepsání a vstupu nové dohody v platnost by měly být stanoveny množstevní limity pro rok 2005.
(6)
Vzhledem k tomu, že se nezměnily podmínky, které vedly ke stanovení množstevních limitů pro rok 2004, je vhodné stanovit množstevní limity pro rok 2005 na stejné úrovni jako pro rok 2004, avšak plně přitom přihlédnout k rozšíření EU.
(7)
Je nezbytné poskytnout takové prostředky pro správu tohoto režimu ve Společenství, které by usnadnily provádění nové dohody, a to přijetím co nejpodobnějších ustanovení.
(8)
Je nezbytné zajistit kontrolu původu daných výrobků a vytvořit za tímto účelem vhodné metody správní spolupráce.
(9)
Výrobky umístěné do svobodného pásma nebo dovezené v rámci režimů uskladnění v celním skladu, dočasného použití nebo aktivního zušlechťovacího styku (podmíněný systém) by se neměly započítávat do limitů stanovených pro dané výrobky.
(10)
Pro účinné uplatňování tohoto nařízení je nutné zavést požadavek dovozní licence Společenství pro propouštění daných výrobků do volného oběhu ve Společenství.
(11)
Aby bylo zajištěno, že nedojde k překročení těchto množstevních limitů, je nutné zavést správní postup, podle něhož příslušné orgány členských států nevydají dovozní licence, dokud od Komise neobdrží potvrzení o tom, že příslušné množství je v rámci daného množstevního limitu stále ještě k dispozici,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení se použije od 1. ledna 2005 až do 31. prosince 2005 na dovoz výrobků z oceli vyjmenovaných v příloze I, které pocházejí z Ruské federace, do Společenství.
2. Výrobky z oceli se zařazují do skupin výrobků v souladu s přílohou I.
3. Zařazení výrobků vyjmenovaných v příloze I se zakládá na kombinované nomenklatuře (KN) vytvořené nařízením Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (3).
4. Původ výrobků uvedených v odstavci 1 se určí v souladu s platnými pravidly Společenství.
Článek 2
1. Dovoz výrobků z oceli vyjmenovaných v příloze I, které pocházejí z Ruské federace, do Společenství podléhá množstevním limitům stanoveným v příloze V. Propuštění výrobků uvedených v příloze I, které pocházejí z Ruské federace, do volného oběhu ve Společenství je podmíněno předložením osvědčení o původu podle přílohy II a dovozní licence vydané orgány členských států podle článku 4.
2. Aby bylo zajištěno, že množství, na které byly vydány dovozní licence, není v žádném okamžiku vyšší než celkové množstevní limity stanovené pro každou skupinu výrobků, vydají příslušné orgány vyjmenované v příloze IV dovozní povolení pouze poté, co obdrží od Komise potvrzení, že v rámci množstevních limitů pro danou skupinu výrobků z oceli je ve vztahu k dodavatelské zemi stále k dispozici množství, o něž dovozce nebo dovozci u uvedených orgánů zažádali.
3. Povolené dovozy se odečítají od množstevních limitů stanovených na rok, v němž jsou výrobky odeslány z vyvážející země. Má se za to, že k odeslání výrobků došlo v den, kdy byly naloženy na dopravní prostředky určené k jejich vývozu.
Článek 3
1. Množstevní limity uvedené v příloze V se nevztahují na výrobky umístěné ve svobodném pásmu nebo ve svobodném skladu a na výrobky dovezené v rámci režimů uskladnění v celním skladu, dočasného použití nebo aktivního zušlechťovacího styku (podmíněný systém).
2. Pokud jsou výrobky uvedené v odstavci 1 následně propuštěny do volného oběhu, buď v nezměněném stavu nebo po zpracování či opracování, použije se čl. 2 odst. 2 a výrobky takto propuštěné do volného oběhu se započítají do příslušných množstevních limitů uvedených v příloze V.
Článek 4
1. Pro účely použití čl. 2 odst. 2 příslušné orgány členských států vyjmenované v příloze IV před vydáním dovozních licencí oznámí Komisi, na jaká množství u nich byly podány žádosti o dovozní licence podložené originály vývozních licencí. Komise obratem sdělí, zda jsou požadovaná množství k dispozici pro dovoz, a to chronologicky, ve stejném pořadí, v jakém oznámení členských států obdržela (podle zásady „kdo dřív přijde, je dřív na řadě“).
2. Žádosti obsažené v oznámeních zaslaných Komisi jsou platné, pokud pro každý případ jasně uvádějí zemi vývozu, kód příslušného výrobků, množství, která se mají dovézt, číslo vývozní licence, kvótový rok a členský stát, v němž mají být výrobky propuštěny do volného oběhu.
3. Je-li to možné, Komise potvrdí orgánům celé množství uvedené v žádostech oznámených pro každou skupinu výrobků.
4. Příslušné orgány Komisi oznámí jakékoli množství, které nebylo využito během platnosti dovozní licence, a to okamžitě poté, co byly o této skutečnosti informovány. Tato nepoužitá množství se automaticky převádějí do zbývajících množství celkového množstevního limitu Společenství pro každou skupinu výrobků.
5. Oznámení uvedená v odstavcích 1 až 4 se podávají elektronicky v rámci integrované sítě vytvořené pro tento účel, pokud není z naléhavých technických důvodů nutné dočasně použít jiné komunikační prostředky.
6. Dovozní licence nebo rovnocenné doklady se vydávají v souladu s články 12 až 16.
7. Příslušné orgány členských států Komisi oznámí jakýkoli případ zrušení již vydaných dovozních licencí nebo rovnocenných dokladů v důsledku odejmutí nebo zrušení odpovídající vývozní licence příslušnými orgány Ruské federace. Pokud však Komise a příslušné orgány členských států obdržely od příslušných orgánů Ruské federace informaci o odejmutí nebo zrušení vývozní licence až poté, co byly odpovídající výrobky dovezeny do Společenství, započítají se dotyčná množství do množstevního limitu stanoveného pro rok, v němž byly výrobky odeslány.
Článek 5
1. Jestliže má Komise informace o tom, že u výrobků vyjmenovaných v příloze I, které pocházejí z Ruské federace, byla provedena překládka, použita jiná dopravní trasa nebo jiný způsob dovozu do Společenství, kterým se obchází množstevní limity podle článku 2, a že je třeba učinit nezbytné úpravy, požádá o zahájení konzultací s cílem dosáhnout dohody o nezbytných úpravách odpovídajících množstevních limitů.
2. Až do ukončení konzultací podle odstavce 1 může Komise požádat Ruskou federaci o přijetí nezbytných předběžných opatření pro zajištění toho, že bude možné uplatňovat množstevní limity dohodnuté po těchto konzultacích.
3. Pokud Společenství a Ruská federace nedospějí k uspokojivému řešení a pokud Komise sdělí, že existují jasné důkazy o obcházení limitů, odečte Komise od množstevních limitů rovnocenný objem výrobků pocházejících z Ruské federace.
Článek 6
1. Vývozní licence (kterou vydají příslušné orgány Ruské federace) se vyžaduje u každé zásilky výrobků z oceli, které podléhají množstevním limitům stanoveným v příloze V až do výše uvedených limitů.
2. Dovozce předloží originál vývozní licence za účelem vydání dovozní licence uvedené v článku 12.
Článek 7
1. Vývozní licence pro množstevní limity musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze II a mimo jiné potvrzovat, že množství dotyčného zboží bylo započteno do množstevního limitu stanoveného pro danou skupinu výrobků.
2. Každá vývozní licence se vztahuje pouze na jednu skupinu výrobků vyjmenovaných v příloze I.
Článek 8
Vývozy se započítávají do množstevních limitů stanovených pro rok, ve kterém byly výrobky, na něž se vývozní licence vztahuje, odeslány ve smyslu čl. 2 odst. 3.
Článek 9
1. Vývozní licence uvedená v článku 6 může obsahovat řádně označená dodatečná vyhotovení. Vývozní licence a její dodatečná vyhotovení, jakož i osvědčení o původu a jeho dodatečná vyhotovení se vystavují v anglickém jazyce.
2. Pokud jsou doklady uvedené v odstavci 1 vyplňovány rukou, musí být jednotlivé záznamy zapsány perem a hůlkovým písmem.
3. Vývozní licence nebo rovnocenné doklady mají rozměry 210 × 297 mm. Použitý papír musí být bílý bezdřevý papír klížený pro psaní o hmotnosti nejméně 25 g/m2. Musí být opatřen pozadím s tištěným gilošovaným vzorem, na kterém jsou patrné jakékoli stopy padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Příslušné orgány ve Společenství přijímají jako platný doklad pro účely dovozu v souladu s ustanoveními tohoto nařízení vždy pouze originál licence.
5. Všechny vývozní licence nebo rovnocenné doklady se označují standardizovaným pořadovým číslem, ať už vytištěným či nikoli, které umožňuje jejich identifikaci. Toto číslo se skládá z těchto prvků:
-
dvou písmen označujících zemi vývozu:
RU
=
Ruská federace
-
dvou písmen označujících členský stát, který je zamýšleným místem určení:
BE
=
Belgie
CZ
=
Česká republika
DK
=
Dánsko
DE
=
Německo
EE
=
Estonsko
EL
=
Řecko
ES
=
Španělsko
FR
=
Francie
IE
=
Irsko
IT
=
Itálie
CY
=
Kypr
LV
=
Lotyšsko
LT
=
Litva
LU
=
Lucembursko
HU
=
Maďarsko
MT
=
Malta
NL
=
Nizozemsko
AT
=
Rakousko
PL
=
Polsko
PT
=
Portugalsko
SI
=
Slovinsko
SK
=
Slovensko
FI
=
Finsko
SE
=
Švédsko
GB
=
Spojené království,
-
jednomístného čísla označujícího kvótový rok, které odpovídá poslednímu číslu daného roku, např. „4“ pro rok 2004,
-
dvoumístného čísla označujícího vydávající úřad ve vyvážející zemi,
-
pětimístného čísla jdoucího postupně od 00001 do 99999 přiděleného danému členskému státu určení.
Článek 10
Vývozní licenci lze vydat po odeslání výrobků, na které se vztahuje. V takových případech musí být označena poznámkou „issued retrospectively“.
Článek 11
V případě krádeže, ztráty nebo zničení vývozní licence může vývozce požádat příslušný orgán, který doklad vydal, aby mu na základě vývozních dokladů, které vývozce vlastní, vystavil duplikát. Takto vydaný duplikát licence musí být označen poznámkou „duplicate“.
Duplikát je označen datem původní licence.
Článek 12
1. V rozsahu, v němž Komise podle článku 4 potvrdila, že je požadované množství v rámci dotyčného množstevního limitu dostupné, vystaví příslušné orgány členských států dovozní licenci, a to nejdéle do pěti pracovních dnů poté, co dovozce předloží originál příslušné vývozní licence. Originál musí být předložen nejpozději do 31. března roku následujícího po roce, v němž bylo odesláno zboží, na něž se licence vztahuje. Dovozní licence vydávají příslušné orgány kteréhokoli z členských států, bez ohledu na to, který členský stát je uveden na vývozní licenci, a to v rozsahu, v němž Komise podle článku 4 přílohy potvrdila, že je požadované množství v rámci dotyčného množstevního limitu dostupné.
2. Dovozní licence jsou platné čtyři měsíce od data vystavení. Na základě řádně odůvodněné žádosti dovozce mohou příslušné orgány členského státu prodloužit dobu platnosti na další období nepřesahující čtyři měsíce.
3. Dovozní licence se vyhotovují ve formě uvedené v příloze III a platí na celém celním území Společenství.
4. Prohlášení nebo žádost podaná dovozcem s cílem získat dovozní licenci musí obsahovat:
a)
celé jméno a adresu vývozce;
b)
celé jméno a adresu dovozce;
c)
přesný popis zboží a kód(y) TARIC;
d)
zemi původu zboží;
e)
zemi odeslání;
f)
příslušnou skupinu výrobků a množství daných výrobků;
g)
čistou hmotnost podle položek TARIC;
h)
hodnotu produktu cif na hranici Společenství podle položek TARIC;
i)
informaci, zda jsou dotyčné výrobky druhé nebo snížené jakosti;
j)
případně data platby a dodání a kopii nákladního listu a kupní smlouvy;
k)
datum a číslo vývozní licence;
l)
jakýkoli interní kód používaný pro administrativní účely;
m)
datum a podpis dovozce.
5. Dovozci nejsou povinni dovézt celé množství, na něž se vztahuje dovozní licence, v jediné zásilce.
Článek 13
Platnost dovozních licencí vydaných orgány členských států je podmíněna platností vývozních licencí a množstvím uvedeným na vývozních licencích vydaných příslušnými orgány Ruské federace, na jejichž základě byly dovozní licence vydány.
Článek 14
Příslušné orgány členských států vydávají dovozní licence či rovnocenné doklady v souladu s čl. 2 odst. 2 bez diskriminace jakémukoli dovozci ve Společenství, bez ohledu na jeho místo usazení ve Společenství, a aniž je dotčeno splnění ostatních podmínek vyžadovaných podle stávajících pravidel.
Článek 15
1. Pokud Komise zjistí, že celková množství, na něž se vztahují vývozní licencevydané Ruskou federací pro určitou skupinu výrobků, přesahují množstevní limity stanovené pro danou skupinu výrobků, neprodleně informuje příslušné orgány, které v členských státech vydávají licence, aby se další vydávání vývozních licencí pozastavilo. V takovém případě Komise neprodleně zahájí konzultace.
2. Příslušné orgány členského státu odmítnou vydat dovozní licence pro ty výrobky pocházející z Ruské federace, na něž se nevztahují vývozní licence vydané v souladu s články 6 až 11.
Článek 16
1. Tiskopisy používané příslušnými orgány členských států pro vydávání dovozních licencí uvedených v článku 12 musí odpovídat vzoru dovozní licence uvedenému v příloze III.
2. Tiskopisy dovozních licencí a výpisy z nich se vystavují ve dvojím vyhotovení, z nichž první, označené slovy „vyhotovení pro držitele “ a číslem 1, se vydává žadateli a druhé, označené slovy „vyhotovení pro vydávající orgán“ a číslem 2, si ponechává orgán, jenž licenci vydává. Pro správní účely mohou příslušné orgány k tiskopisu č. 2 připojit další vyhotovení.
3. Tiskopisy se tisknou na bezdřevý bílý papír klížený pro psaní o hmotnosti mezi 55 a 65 g/m2. Velikost tiskopisů je 210 x 297 mm; vzdálenost mezi řádky činí 4,24 mm (šestinu palce); tuto úpravu je třeba přesně dodržovat. Obě strany vyhotovení č. 1, což je vlastní licence, musí být navíc opatřeny pozadím s červeně tištěným gilošovaným vzorem, na kterém jsou patrné jakékoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Odpovědnost za vytištění tiskopisů nesou členské státy. Tiskopisy mohou být rovněž tištěny v tiskárnách pověřených členským státem, ve kterém jsou usazeny. V takovém případě musí být na každém tiskopise uveden odkaz na pověření členským státem. Na každém tiskopise musí být uveden název a adresa tiskárny nebo značka umožňující její identifikaci.
5. Každé vydané dovozní licenci nebo výpisu z ní přidělí příslušné orgány členského státu číslo vydání. Číslo dovozní licence se oznamuje Komisi, a to elektronicky v rámci integrované sítě vytvořené podle článku 4.
6. Licence a výpisy se vyplňují v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků vydávajícího členského státu.
7. V kolonce 10 příslušné orgány uvedou příslušnou skupinu výrobků z oceli.
8. Označení vydávajících subjektů a orgánů provádějících odpočet se provádějí razítkem. Razítko vydávajícího orgánu však může být nahrazeno reliéfním tiskem v kombinaci s písmeny a číslicemi perforovanými nebo vytištěnými na licenci. K zapsání přiděleného množství použijí vydávající orgány jakýkoli způsob, který zabrání neoprávněné manipulaci s tímto údajem a znemožní vepsání dalších číslic či jiných záznamů.
9. Rubová strana vyhotovení č. 1 a vyhotovení č. 2 obsahuje kolonku, do níž mohou celní orgány při vyřizování dovozních formalit nebo příslušné správní orgány při vystavování výpisu zapsat množství. Pokud prostor, jenž je na licenci nebo na výpise z ní vyhrazen pro zápisy, není dostačující, mohou příslušné orgány připojit jeden nebo více doplňkových listů s týmiž kolonkami jako na rubové straně vyhotovení č. 1 a č. 2 licence nebo výpisu z ní. Zapisující orgán své razítko umístí tak, aby jedna polovina byla na licenci nebo na výpise z ní a druhá na doplňkovém listu. Pokud se použije více než jeden doplňkový list, umístí se podobným způsobem další razítko přes každou novou a předchozí stranu.
10. Vydané dovozní licence a výpisy, stejně jako záznamy a poznámky orgánů některého z členských států, mají ve všech ostatních členských státech stejný právní účinek jako doklady vydané a záznamy a poznámky učiněné orgány těchto členských států.
11. Příslušné orgány dotyčných členských států mohou, je-li to nevyhnutelné, vyžadovat, aby byl obsah licencí či výpisů přeložen do úředního jazyka nebo jednoho z úředních jazyků daného členského státu.
Článek 17
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. prosince 2004.
REGULAMENTO (CE) N.o 2267/2004 DO CONSELHO
de 20 de Dezembro de 2004
relativo ao comércio de determinados produtos siderúrgicos entre a Comunidade Europeia e a Federação da Rússia
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, nomeadamente o artigo 133.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão,
Considerando o seguinte:
(1)
O Acordo de Parceria e Cooperação entre as Comunidades Europeias e os seus Estados-Membros, por um lado, e a Federação da Rússia, por outro (1), prevê que o comércio de determinados produtos siderúrgicos será regulado por um acordo específico.
(2)
O acordo bilateral em vigor entre a Comunidade Europeia do Carvão e do Aço (CECA) e o governo da Federação da Rússia relativo ao comércio de determinados produtos siderúrgicos (2), celebrado em 9 de Julho de 2002, caduca em 31 de Dezembro de 2004.
(3)
A Comunidade Europeia assumiu as obrigações da CECA desde a caducidade do Tratado CECA, e as medidas relativas ao comércio dos produtos siderúrgicos com países terceiros são actualmente da competência da Comunidade no sector da política comercial.
(4)
As conversações preliminares entre as Partes indicam que ambas têm intenção de celebrar um novo acordo para 2005 e os anos seguintes.
(5)
Na pendência da conclusão e da entrada em vigor do novo acordo, devem ser estabelecidos limites quantitativos para 2005.
(6)
Dado que as condições que conduziram à fixação dos limites quantitativos para 2004 permanecem inalteradas, afigura-se adequado fixar os limites quantitativos para 2005 ao mesmo nível de 2004, tendo embora plenamente em conta o alargamento da UE.
(7)
É necessário fornecer os instrumentos para gerir este regime na Comunidade, de modo a facilitar a execução do novo acordo, prevendo, na medida do possível, disposições similares.
(8)
É necessário assegurar o controlo da origem dos produtos em causa, bem como estabelecer para esse efeito os métodos de cooperação administrativa adequados.
(9)
Os produtos colocados numa zona-franca ou importados ao abrigo das disposições que regem os regimes de entreposto aduaneiro, de importação temporária ou de aperfeiçoamento activo (sistema suspensivo) não devem ser sujeitos aos limites quantitativos fixados para os produtos em causa.
(10)
A aplicação efectiva do presente regulamento exige a adopção de um requisito relativo a uma licença de importação comunitária para a introdução em livre prática dos produtos em causa na Comunidade.
(11)
A fim de assegurar que os limites quantitativos não são excedidos, importa estabelecer um procedimento de gestão, nos termos do qual as autoridades competentes dos Estados-Membros não emitirão licenças de importação sem obterem uma confirmação prévia da Comissão de que ainda existem quantidades disponíveis do limite quantitativo em causa,
APROVOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. O presente regulamento é aplicável, entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro de 2005, às importações na Comunidade dos produtos siderúrgicos enumerados no Anexo I, originários da Federação da Rússia.
2. Os produtos siderúrgicos são classificados em grupos de produtos, tal como estabelecido no Anexo I.
3. A classificação dos produtos enumerados no Anexo I basear-se-á na Nomenclatura Combinada (NC) estabelecida pelo Regulamento (CEE) n.o 2658/87 do Conselho, de 23 de Julho de 1987, relativo à nomenclatura pautal e estatística e à pauta aduaneira comum (3).
4. A origem dos produtos referidos no n.o 1 será determinada de acordo com as regras em vigor na Comunidade.
Artigo 2.o
1. A importação para a Comunidade de produtos siderúrgicos enumerados no Anexo I, originários da Federação da Rússia, fica sujeita aos limites quantitativos anuais fixados no Anexo V. A introdução em livre prática, na Comunidade, dos referidos produtos fica subordinada à apresentação de um certificado de origem, constante do Anexo II, e de uma licença de importação emitida pelas autoridades dos Estados-Membros, nos termos do artigo 4.o
2. A fim de assegurar que as quantidades em relação às quais são emitidas licenças de importação nunca excedam o total dos limites quantitativos para cada grupo de produtos, as autoridades competentes só emitirão essas licenças depois de a Comissão ter confirmado que ainda existem quantidades disponíveis dos limites quantitativos para os grupos de produtos siderúrgicos e para o país de exportação, relativamente aos quais lhes tenham sido apresentados pedidos pelo importador ou importadores.
3. As importações autorizadas serão imputadas nos limites quantitativos fixados para o ano em que os produtos forem expedidos do país de exportação. Considera-se que a expedição dos produtos se realizou na data do seu carregamento no meio de transporte utilizado para a respectiva exportação.
Artigo 3.o
1. Os limites quantitativos fixados no Anexo V não se aplicam aos produtos colocados numa zona franca ou num entreposto franco ou importados ao abrigo das disposições que regem os regimes de entreposto aduaneiro, de importação temporária ou de aperfeiçoamento activo (sistema suspensivo).
2. Se os produtos referidos no n.o 1 forem subsequentemente introduzidos em livre prática, no seu estado inalterado ou após terem sido sujeitos a operações de complemento de fabrico ou a transformações, aplicar-se-á o n.o 2 do artigo 2.o, devendo esses produtos ser imputados nos respectivos limites quantitativos fixados no Anexo V.
Artigo 4.o
1. Para efeitos de aplicação do n.o 2 do artigo 2.o, antes de emitirem as licenças de importação, as autoridades competentes dos Estados-Membros enumerados no Anexo IV notificarão à Comissão as quantidades correspondentes aos pedidos de licenças de importação, que serão corroboradas pelos originais das licenças de exportação por elas recebidos. Por sua vez, a Comissão confirmará por notificação a disponibilidade para importação das quantidades requeridas, por ordem cronológica de recepção das notificações dos Estados-Membros (numa base «primeiro a chegar, primeiro a ser servido»).
2. Os pedidos incluídos nas notificações feitas à Comissão só serão válidos se indicarem claramente, em cada caso, o país de exportação, o grupo de produtos em causa, as quantidades a importar, o número da licença de exportação, o ano de contingentamento, bem como o Estado-Membro em que se prevê a introdução dos produtos em livre prática.
3. Na medida do possível, a Comissão confirmará às autoridades a quantidade total indicada nos pedidos notificados em relação a cada grupo de produtos.
4. A Comissão será notificada pelas autoridades competentes, imediatamente depois destas terem sido informadas de qualquer quantidade não utilizada durante o prazo de validade da licença de importação. As quantidades não utilizadas serão automaticamente transferidas para as quantidades remanescentes do total dos limites quantitativos comunitários para cada grupo de produtos.
5. As notificações referidas nos n.os 1 a 4 devem ser comunicadas por via electrónica, pela rede integrada estabelecida para o efeito, excepto se, por razões técnicas imperativas, for necessário utilizar temporariamente outros meios de comunicação.
6. As licenças de importação ou documentos equivalentes serão emitidos de acordo com os artigos 12.o a 16.o
7. As autoridades competentes dos Estados-Membros notificarão a Comissão de qualquer anulação de autorizações de importação ou documentos equivalentes já emitidos no caso de as licenças de exportação correspondentes terem sido retiradas ou anuladas pelas autoridades competentes da Federação da Rússia. Contudo, se a Comissão ou as autoridades competentes de um Estado-Membro tiverem sido informadas pelas autoridades competentes da Federação da Rússia da retirada ou anulação de uma licença de exportação depois de os produtos em causa terem sido importados na Comunidade, as quantidades em questão serão imputadas ao limite quantitativo relativo ao ano da expedição dos produtos.
Artigo 5.o
1. Se a Comissão tiver informações segundo as quais os produtos enumerados no Anexo I, originários da Federação da Rússia, foram objecto de transbordo ou de mudança de itinerário, ou importados por qualquer outro meio para a Comunidade, evadindo os limites quantitativos referidos no artigo 2.o, e que importa proceder às adaptações necessárias, solicitará o início de consultas, a fim de se chegar a acordo sobre a adaptação necessária dos limites quantitativos correspondentes.
2. Enquanto se aguardam os resultados das consultas referidas no n.o 1, a Comissão pode solicitar à Federação da Rússia que adopte as medidas cautelares necessárias para assegurar que as adaptações dos limites quantitativos acordadas na sequência dessas consultas podem ser efectuadas.
3. Se a Comunidade e a Federação da Rússia não chegarem a uma solução satisfatória e se a Comissão verificar que existem provas manifestas de evasão dos limites quantitativos, a Comissão deduzirá desses limites uma quantidade equivalente de produtos originários da Federação da Rússia.
Artigo 6.o
1. É necessária uma licença de exportação (a emitir pelas autoridades competentes da Federação da Rússia) para todas as remessas de produtos siderúrgicos sujeitos aos limites quantitativos fixados no Anexo V até ao nível dos referidos limites.
2. O importador deve apresentar o original da licença de exportação para efeitos de emissão da licença de importação referida no artigo 12.o
Artigo 7.o
1. A licença de exportação para os produtos sujeitos a limites quantitativos deve ser conforme ao modelo que figura no Anexo II e certificar, designadamente, que a quantidade de produtos em causa foi imputada no limite quantitativo estabelecido para o grupo do produto correspondente.
2. Cada licença de exportação cobre apenas um dos grupos dos produtos enumerados no Anexo I.
Artigo 8.o
As exportações serão imputadas nos limites quantitativos fixados para o ano em que os produtos cobertos pela licença de exportação foram expedidos, na acepção do n.o 3 do artigo 2.o
Artigo 9.o
1. A licença de exportação referida no artigo 6.o pode conter cópias suplementares devidamente assinaladas. A licença de exportação e as suas cópias, bem como o certificado de origem e as suas cópias devem ser redigidos em língua inglesa.
2. Se forem manuscritos, os documentos referidos no n.o 1 devem ser preenchidos a tinta e em caracteres de imprensa.
3. O formato das licenças de exportação ou dos documentos equivalentes e certificados de origem é de 210x297mm. O papel a utilizar é de cor branca, colado para escrita, sem pastas mecânicas, e pesando, no mínimo, 25 gramas por metro quadrado. Cada parte deve ser revestida com uma impressão de fundo guilhochado que torne visíveis quaisquer falsificações por meios mecânicos ou químicos.
4. As autoridades competentes da Comunidade só aceitam o original como documento válido para efeitos de importação, nos termos do presente regulamento.
5. Cada licença de exportação ou documento equivalente conterá um número de ordem padrão, impresso ou não, destinado a individualizá-lo. Esse número é constituído pelos seguintes elementos:
-
duas letras para identificar o país exportador, a saber:
RU
=
Federação da Rússia
-
duas letras para identificar o Estado-Membro de destino previsto, do seguinte modo:
BE
=
Bélgica
CZ
=
República Checa
DK
=
Dinamarca
DE
=
Alemanha
EE
=
Estónia
EL
=
Grécia
ES
=
Espanha
FR
=
França
IE
=
Irlanda
IT
=
Itália
CY
=
Chipre
LV
=
Letónia
LT
=
Lituânia
LU
=
Luxemburgo
HU
=
Hungria
MT
=
Malta
NL
=
Países Baixos
AT
=
Áustria
PL
=
Polónia
PT
=
Portugal
SI
=
Eslovénia
SK
=
Eslováquia
FI
=
Finlândia
SE
=
Suécia
GB
=
Reino Unido
-
um número de um só algarismo para indicar o ano de contingentamento, correspondente ao último algarismo do ano em causa, por exemplo, «4» para 2004,
-
um número com dois algarismos para identificar o serviço do país exportador que emitiu o documento,
-
um número com cinco algarismos, seguindo uma numeração contínua de 00001 a 99999, atribuído ao Estado-Membro de destino.
Artigo 10.o
A licença de exportação pode ser emitida após a expedição das mercadorias a que dizem respeito. Nesse caso, devem conter a menção «issued retrospectively».
Artigo 11.o
Em caso de furto, extravio ou destruição de uma licença de exportação, o exportador pode solicitar às autoridades administrativas competentes que a tenham emitido uma segunda via, emitida com base nos documentos de exportação em seu poder. A segunda via assim emitida deve conter a menção «duplicate».
A segunda via deve reproduzir a data do documento de exportação original.
Artigo 12.o
1. Na medida em que, nos termos do artigo 4.o, a Comissão tenha confirmado que as quantidades solicitadas se encontram disponíveis no âmbito do limite quantitativo em causa, as autoridades competentes dos Estados-Membros emitirão uma licença de importação, no prazo máximo de cinco dias úteis a contar da data de apresentação pelo importador do original da licença de exportação correspondente. A apresentação da licença de exportação deve ser efectuada o mais tardar até 31 de Março do ano seguinte ao da expedição dos produtos abrangidos pela licença. As autorizações de importação serão emitidas pelas autoridades competentes de qualquer Estado-Membro independentemente do Estado-Membro de destino indicado na licença de exportação, desde que a Comissão, nos termos do artigo 4.o, tenha confirmado que as quantidades solicitadas do limite quantitativo em causa estão disponíveis.
2. As licenças de importação serão válidas por quatro meses a contar da data da sua emissão. Mediante pedido devidamente justificado do importador, as autoridades competentes de um Estado-Membro podem prorrogar o prazo de validade por um período não superior a quatro meses.
3. As licenças de importação serão emitidas no formulário previsto no Anexo III e serão válidas em todo o território aduaneiro da Comunidade.
4. A declaração ou o pedido do importador para obtenção de uma licença de importação deve conter:
a)
o nome completo e o endereço do exportador;
b)
o nome completo e o endereço do importador;
c)
a descrição exacta dos produtos e o (s) código (s) TARIC;
d)
o país de origem dos produtos;
e)
o país de expedição;
f)
o grupo do produto adequado e a quantidade dos produtos em causa;
g)
o peso líquido por posição TARIC;
h)
o valor CIF dos produtos na fronteira comunitária, por posição TARIC;
i)
a indicação se os produtos em causa são de segunda qualidade ou de qualidade inferior;
j)
se for caso disso, as datas de pagamento e de entrega e uma cópia do conhecimento de embarque e do contrato de compra e venda;
k)
a data e o número da licença de exportação;
l)
todos os códigos internos utilizados para fins administrativos;
m)
a data e a assinatura do importador.
5. Os importadores não serão obrigados a importar, numa única remessa, a quantidade total abrangida por uma licença de importação.
Artigo 13.o
O prazo de validade das licenças de importação emitidas pelas autoridades dos Estados-Membros dependerá do prazo de validade e das quantidades indicadas nas licenças de exportação emitidas pelas autoridades competentes da Federação da Rússia, com base nas quais as licenças de importação foram emitidas.
Artigo 14.o
As licenças de importação ou documentos equivalentes serão emitidos pelas autoridades competentes dos Estados-Membros nos termos do n.o 2 do artigo 2.o e sem discriminação relativamente a qualquer importador na Comunidade, independentemente do seu local de estabelecimento na Comunidade, sem prejuízo do cumprimento de outras condições exigidas pela regulamentação em vigor.
Artigo 15.o
1. Se a Comissão verificar que as quantidades totais cobertas pelas licenças de exportação emitidas pela Federação da Rússia para um grupo de produtos específico num dado ano de aplicação do acordo excedem o limite quantitativo estabelecido para esse grupo, as autoridades competentes dos Estados-Membros serão do facto imediatamente informadas, a fim de suspenderem a emissão de autorizações de importação. Nesse caso, a Comissão dará imediatamente início a consultas.
2. As autoridades competentes dos Estados-Membros recusarão a emissão de licenças de importação para produtos originários da Federação da Rússia que não estejam cobertos por licenças de exportação emitidas nos termos dos artigos 6.o a 11.o
Artigo 16.o
1. Os formulários a utilizar pelas autoridades competentes dos Estados-Membros para a emissão das licenças de importação referidas no artigo 12.o devem estar em conformidade com o modelo de licença de importação que figura no Anexo III.
2. Os formulários das licenças de importação e os respectivos extractos devem ser preenchidos em duplo exemplar, sendo o primeiro, com a menção «Exemplar para o titular» e o algarismo 1 destinado ao requerente, e o segundo, com a menção «Exemplar para a autoridade emissora» e o algarismo 2, conservado pela autoridade que emite a licença. Para efeitos administrativos, as autoridades competentes podem anexar cópias adicionais ao formulário 2.
3. Os formulários são impressos em papel de cor branca, sem pastas mecânicas, colado para escrita, e pesando entre 55 e 65 gramas por metro quadrado. O formato destes documentos é de 210 × 297 milímetros, sendo o espaço entre as linhas de 4,24 milímetros (um sexto de polegada); a disposição dos formulários deve ser estritamente respeitada. As duas faces do exemplar n.o 1, que constitui a licença propriamente dita, devem ser revestidas por uma impressão de fundo guilhochado que torne visível quaisquer falsificações feitas por processos mecânicos ou químicos.
4. Compete aos Estados-Membros mandar imprimir os formulários. Os formulários podem igualmente ser impressos por tipografias designadas pelo Estado-Membro em que estão estabelecidas. Neste último caso, será feita referência em cada formulário a esta aprovação. Os formulários devem ostentar a indicação do nome e endereço da tipografia ou um sinal que permita a sua identificação.
5. Às licenças de importação ou seus extractos deve, aquando da sua emissão, ser atribuído um número de emissão a determinar pelas autoridades competentes dos Estados-Membros. O número da licença de importação será notificado à Comissão por via electrónica no âmbito da rede integrada estabelecida ao abrigo do artigo 4.o.
6. As licenças e os extractos são redigidos na ou numa das línguas oficiais do Estado-Membro que emite a licença.
7. As autoridades competentes indicarão na casa 10 o grupo do produto siderúrgico adequado.
8. A autenticação dos documentos pelos organismos emissores e autoridades que procedem à importação é efectuada pela aposição de um carimbo. No entanto, o carimbo dos organismos emissores pode ser substituído por um selo branco combinado com letras e números obtidos por perfuração ou por impressão sobre a licença. As autoridades emissoras registarão as quantidades atribuídas através de qualquer método que impossibilite o posterior aditamento de algarismos ou referências.
9. O verso dos exemplares n.os 1 e 2 inclui um quadro destinado a permitir a imputação das quantidades, seja pelas autoridades aduaneiras aquando do cumprimento das formalidades de importação ou de exportação, seja pelas autoridades administrativas competentes, aquando da emissão de extractos. Sempre que, nas licenças ou nos seus extractos, o espaço reservado às imputações se revele insuficiente, as autoridades competentes podem acrescentar uma ou mais folhas suplementares que incluam as casas de imputação previstas no verso dos exemplares n.os 1 e 2 das licenças ou dos seus extractos. As autoridades que procedem à imputação devem apor o seu carimbo de forma a que metade do cunho do carimbo incida na licença ou no extracto e a outra metade na página suplementar. No caso de haver mais do que uma página suplementar, o carimbo deve ser novamente aposto nos mesmos moldes entre cada página suplementar e a página anterior.
10. Após a emissão das licenças e extractos, as menções e vistos apostos pelas autoridades de um Estado-Membro têm, em cada um dos outros Estados-Membros, os mesmos efeitos jurídicos que os documentos emitidos, bem como as menções e vistos apostos pelas autoridades desses Estados-Membros.
11. As autoridades competentes dos Estados-Membros em causa podem, quando necessário, exigir que o conteúdo das licenças ou extractos seja traduzido na ou numa das línguas oficiais desses Estados-Membros.
Artigo 17.o
O presente regulamento entra em vigor na data da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 20 de Dezembro de 2004.