Nařízení Rady (EHS) č. 3975/87
ze dne 14. prosince 1987,
kterým se stanoví postup pro použití pravidel hospodářské soutěže pro podniky v odvětví letecké dopravy
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 87 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že pravidla hospodářské soutěže tvoří část obecných ustanovení Smlouvy a vztahují se také na leteckou dopravu; že pravidla pro použití těchto ustanovení jsou buď stanovena v kapitole o hospodářské soutěži, nebo musí být určena postupy stanovenými v uvedené kapitole;
vzhledem k tomu, že podle nařízení Rady č. 141 [4] se nařízení Rady č. 17 [5] nevztahuje na dopravu; že nařízení Rady (EHS) č. 1017/68 [6] se vztahuje pouze na vnitrozemskou dopravu; že nařízení Rady (EHS) č. 4056/86 [7] se vztahuje pouze na námořní dopravu; že v důsledku toho nemá Komise v současné době prostředky pro přímé šetření případů v letecké dopravě, ve kterých je podezření z porušení článků 85 a 86 Smlouvy; že navíc Komisi chybí vlastní pravomoci, aby přijímala rozhodnutí nebo ukládala sankce nezbytné pro ukončení protiprávního jednání, které zjistí;
vzhledem k tomu, že letecká doprava má specifické rysy; že navíc mezinárodní leteckou dopravu upravovuje síť dvoustranných dohod mezi státy, jež stanoví podmínky, za kterých smějí dopravci určení smluvními stranami provozovat trasy mezi jejich územími;
vzhledem k tomu, že praxe ovlivňující hospodářskou soutěž v letecké dopravě mezi členskými státy může mít podstatný vliv na obchod mezi členskými státy; že je proto vhodné stanovit pravidla, za kterých může Komise v úzké a trvalé spolupráci s příslušnými orgány členských států přijmout pro mezinárodní leteckou dopravu mezi letišti Společenství potřebná opatření k použití článků 85 a 86 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že takové předpisy by měly stanovit vhodné postupy, rozhodovací pravomoci a sankce pro zajištění dodržování zákazů stanovených v čl. 85 odst. 1 a článku 86 Smlouvy; že by se z tohoto hlediska měl brát zřetel na procesní ustanovení nařízení (EHS) č. 1017/68 vztahujícího se na vnitrozemskou dopravu, které zohledňuje jisté odlišné rysy dopravních činností jako celku;
vzhledem k tomu, že dotyčné podniky musí mít právo být slyšeny Komisí, přičemž třetí osoby, jejichž zájmy mohou být rozhodnutím dotčeny, musí mít možnost předem předložit své připomínky a musí být zajištěno široké zveřejnění přijatých rozhodnutí;
vzhledem k tomu, že všechna rozhodnutí přijatá Komisí podle tohoto nařízení jsou přezkoumatelná Soudním dvorem za podmínek stanovených ve Smlouvě, že je navíc podle článku 172 Smlouvy žádoucí přenést na Soudní dvůr plnou soudní pravomoc ve vztahu k rozhodnutím, kterými Komise ukládá zaplacení pokut nebo penále;
vzhledem k tomu, že je vhodné vyjmout určité dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě ze zákazu podle čl. 85 odst. 1 Smlouvy, pokud je jejich jediným cílem a účinkem technické zlepšení nebo spolupráce;
vzhledem k tomu, že při daných zvláštních rysech letecké dopravy je nezbytné, aby v prvé řadě samotné podniky dbaly na soulad dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě s pravidly hospodářské soutěže, a jejich oznamování Komisi proto nemusí být povinné;
vzhledem k tomu, že podniky mohou v určitých případech požádat Komisi o potvrzení, že jejich dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě jsou v souladu s platnými předpisy, a že by pro tyto případy měl být stanoven zjednodušený postup;
vzhledem k tomu, že tímto nařízením není dotčeno použití článku 90 Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k článkům 85 a 86 Smlouvy na služby v letecké dopravě.
2. Vztahuje se pouze na mezinárodní leteckou dopravu mezi letišti Společenství.
Článek 2
Výjimky pro určité technické dohody
1. Zákaz stanovený v čl. 85 odst. 1 Smlouvy se nevztahuje na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě uvedené v příloze, jejichž cílem a účinkem je výlučně dosažení technického zlepšení nebo technická spolupráce. Tento seznam není vyčerpávající.
2. V případě potřeby předloží Komise Radě návrh na změnu seznamu uvedeného v příloze.
Článek 3
Řízení na základě stížnosti nebo z vlastního podnětu Komise
1. Komise zahájí řízení k ukončení porušování čl. 85 odst. 1 nebo článku 86 Smlouvy na základě stížnosti nebo z vlastního podnětu.
Stížnost mohou podat
a) členské státy;
b) fyzické nebo právnické osoby, které prokáží oprávněný zájem.
2. Na žádost dotčených podniků nebo sdružení podniků může Komise potvrdit, že na základě informací, které má k dispozici, nejsou podle čl. 85 odst. 1 ani článku 86 Smlouvy důvody pro její zásah, pokud jde o dohodu, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě.
Článek 4
Výsledky řízení na základě stížnosti nebo z vlastního podnětu Komise
1. Zjistí-li Komise, že byl porušen čl. 85 odst. 1 nebo 86 Smlouvy, může rozhodnutím dotyčným podnikům nebo sdružení podniků uložit, aby toto protiprávní jednání ukončily.
Aniž jsou dotčena ostatní ustanovení tohoto nařízení, může Komise před přijetím rozhodnutí podle předchozího pododstavce podat daným podnikům a sdružením podniků doporučení k ukončení protiprávního jednání.
2. Bylo-li řízení zahájeno na základě stížnosti a Komise dospěje na základě jí známých skutečností k závěru, že není potřeba v případě určité dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě zasáhnout podle čl. 85 odst. 1 ani článku 86 Smlouvy, přijme rozhodnutí zamítající stížnost jako neopodstatněnou.
3. Bylo-li řízení zahájeno na základě stížnosti a Komise dospěje na základě jí známých skutečností k závěru, že není potřeba v případě určité dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě zasáhnout podle čl. 85 odst. 1 a čl. 85 odst. 3 Smlouvy, přijme rozhodnutí podle odstavce 3 uvedeného článku. Rozhodnutí musí uvádět den nabytí účinku. Tento den může předcházet dni přijetí rozhodnutí.
Článek 5
Použití čl. 85 odst. 3 SmlouvyŘízení o námitce
1. Podniky a sdružení podniků, které si přejí uplatnit čl. 85 odst. 3 Smlouvy na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, kterých se účastní a na které se vztahuje odstavec 1 uvedeného článku, podají žádost Komisi.
2. Shledá-li Komise žádost přípustnou, má-li k dispozici všechny důkazy a proti dotyčné dohodě, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě nebylo zahájeno žádné řízení podle článku 3, zveřejní co nejdříve v Úředním věstníku Evropských společenství shrnutí žádosti a vyzve všechny dotčené třetí osoby a členské státy, aby jí do 30 dnů sdělily své připomínky. Zveřejnění musí brát ohled na oprávněný zájem podniků na ochraně jejich obchodního tajemství.
3. Pokud Komise do 90 dnů ode dne zveřejnění žádosti v Úředním věstníku Evropských společenství neoznámí žadatelům, že existují vážné pochybnosti o použitelnosti čl. 85 odst. 3 Smlouvy, považuje se dohoda, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě, jak jsou popsány v žádosti, za vyňaté ze zákazu za dobu, která již uplynula, a nejvýše na šest let ode dne zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství.
Pokud Komise zjistí po uplynutí lhůty 90 dnů, ale před uplynutím šestiletého období, že nejsou splněny podmínky pro použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy, přijme rozhodnutí prohlašující, že platí zákaz podle čl. 85 odst. 1. Toto rozhodnutí může mít zpětnou působnost, pokud dotyčné strany dodaly nesprávné informace nebo pokud zneužily výjimku z čl. 85 odst. 1 nebo porušily článek 86.
4. Komise může žadatelům zaslat sdělení podle odst. 3 prvního pododstavce; musí tak učinit, požádá-li o to podle čl. 8 odst. 2 některý členský stát do 45 dnů od předání žádosti členským státům. Tato žádost musí být odůvodněna hledisky vztahujícími se k pravidlům hospodářské soutěže uvedeným ve Smlouvě.
Shledá-li Komise, že jsou splněny podmínky stanovené v čl. 85 odst. 1 a 3 Smlouvy, přijme rozhodnutí o použití čl. 85 odst. 3. Rozhodnutí musí uvádět den nabytí účinku. Tento den může předcházet dni podání žádosti.
Článek 6
Platnost a zrušení rozhodnutí o použití čl. 85 odst. 3
1. Každé rozhodnutí o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy přijaté podle článků 4 nebo 5 tohoto nařízení stanoví dobu platnosti; zpravidla činí nejméně šest let. K rozhodnutí mohou být připojeny podmínky a povinnosti.
2. Rozhodnutí může být obnoveno, jsou-li podmínky pro použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy nadále splněny.
3. Komise může zrušit nebo změnit své rozhodnutí nebo zakázat stranám určitá jednání, pokud
a) dojde ke změně některé zásadní skutečnosti, která byla základem pro přijaté rozhodnutí, nebo
b) strany poruší jakoukoli povinnost vyplývající z rozhodnutí, nebo
c) se rozhodnutí zakládá na nesprávných informacích nebo bylo získáno podvodem, nebo
d) strany zneužijí výjimku z čl. 85 odst. 1 Smlouvy, která jim byla rozhodnutím udělena.
V případech uvedených v písmenech b), c) nebo d) může být rozhodnutí zrušeno se zpětnou působností.
Článek 7
Pravomoci
S výhradou přezkoumání jejích rozhodnutí Soudním dvorem je k rozhodování podle čl. 85 odst. 3 Smlouvy příslušná výlučně Komise.
Orgány členských států mají nadále pravomoc rozhodnout, zda se na věc vztahuje čl. 85 odst. 1 nebo článek 86 Smlouvy, dokud Komise nezahájí řízení k přijetí rozhodnutí o dotyčné věci nebo nezašle oznámení podle čl. 5 odst. 3 prvního pododstavce tohoto nařízení.
Článek 8
Součinnost s orgány členských států
1. Komise vede řízení podle tohoto nařízení v úzké a stálé součinnosti s příslušnými orgány členských států, které jsou oprávněny se k těmto řízením vyjadřovat.
2. Komise neprodleně předá příslušným orgánům členských států kopie stížností a žádostí a nejdůležitějších dokumentů, které obdrží nebo odesílá v průběhu těchto postupů.
3. Komise před přijetím každého rozhodnutí na základě řízení podle článku 3 nebo každého rozhodnutí podle čl. 5 odst. 3 druhého pododstavce nebo čl. 5 odst. 4 druhého pododstavce nebo podle článku 6 je konzultován Poradní výbor pro restriktivní praktiky a dominantní postavení v letecké dopravě. Tento poradní výbor je rovněž konzultován před přijetím prováděcích pravidel podle článku 19.
4. Poradní výbor je složen z úředníků příslušných v oblasti restriktivních praktik a dominantního postavení v letecké dopravě. Každý členský stát jmenuje dva úředníky, kteří jej zastupují a kteří mohou být nahrazeni jiným úředníkem, nemohou-li se jednání účastnit.
5. Konzultace se uskutečňují na společné schůzi svolané Komisí; schůze se koná nejdříve 14 dnů po odeslání oznámení o jejím svolání. Toto oznámení obsahuje shrnutí každé projednávané věci spolu s uvedením nejdůležitějších dokumentů a předběžným návrhem rozhodnutí.
6. Poradní výbor může zaujmout stanovisko, i když někteří jeho členové nebo jejich náhradníci nejsou přítomni. Zpráva o výsledcích konzultací se připojuje k návrhu rozhodnutí. Nezveřejňuje se.
Článek 9
Žádosti o informace
1. Komise může při plnění úkolů, které jí ukládá toto nařízení, získávat od vlád a příslušných orgánů členských států a od podniků a sdružení podniků veškeré nezbytné informace.
2. Při zasílání žádosti o informace podniku nebo sdružení podniků zašle Komise současně kopii žádosti příslušnému orgánu členského státu, na jehož území má podnik nebo sdružení podniků sídlo.
3. Ve své žádosti Komise uvede právní základ a účel žádosti a sankce za poskytnutí nesprávných informací podle čl. 12 odst. 1 písm. b).
4. K poskytnutí požadovaných informací jsou povinni majitelé podniků nebo jejich zástupci, a v případě právnických osob, společností nebo sdružení bez právní subjektivity osoba oprávněná je zastupovat podle právních předpisů nebo jejich stanov.
5. Neskytne-li podnik nebo sdružení podniků požadované informace ve lhůtě stanovené Komisí nebo poskytne-li neúplné informace, vyžádá si je Komise rozhodnutím. Rozhodnutí upřesní požadované informace, stanoví přiměřenou lhůtu k jejich poskytnutí a uvede sankce podle čl. 12 odst. 1 písm. b) a čl. 13 odst. 1 písm. c) a právo požádat Soudní dvůr o přezkoumání rozhodnutí.
6. Současně zašle Komise kopii rozhodnutí příslušnému orgánu členského státu, na jehož území má podnik nebo sdružení podniků sídlo.
Článek 10
Šetření prováděná orgány členských států
1. Na žádost Komise provedou příslušné orgány členských států šetření, která Komise považuje na základě čl. 11 odst. 1 za nezbytná nebo která nařídí rozhodnutím podle čl. 11 odst. 3. Pracovníci příslušných orgánů členských států pověření šetřením se při výkonu těchto pravomocí prokazují písemným pověřením vydaným příslušným orgánem členského státu, na jehož území se má šetření provést. Pověření uvádí předmět a účel šetření.
2. Pracovníkům tohoto orgánu mohou být při plnění jejich úkolů na žádost Komise nebo příslušného orgánu členského státu, na jehož území se má šetření provést, nápomocni pracovníci Komise.
Článek 11
Vyšetřovací pravomoci Komise
1. Komise může při plnění úkolů, které jí ukládá toto nařízení, provádět v podnicích a sdruženích podniků veškerá nezbytná šetření. K tomuto účelu jsou pracovníci pověření Komisí zmocněni
a) přezkoumávat účetní knihy a jiné obchodní záznamy;
b) pořizovat kopie nebo výpisy z účetních knih a obchodních záznamů;
c) na místě žádat o ústní vysvětlení;
d) vstupovat do všech objektů, na pozemky a do dopravních prostředků podniků nebo sdružení podniků.
2. Při výkonu těchto pravomocí se pověření pracovníci Komise prokazují písemným pověřením uvádějícím předmět a účel šetření a sankce stanovené v čl. 12 odst. 1 písm. c) pro případ, že by požadované účetní knihy a obchodní záznamy nebyly předloženy úplné. Komise v přiměřené době před šetřením uvědomí příslušný orgán členského státu, na jehož území se má šetření provést, o účelu šetření a o totožnosti pověřených pracovníků.
3. Podniky a sdružení podniků jsou povinny se šetření nařízenému rozhodnutí Komise podrobit. Rozhodnutí vymezí předmět a účel šetření, stanoví datum jeho zahájení a uvede sankce podle čl. 12 odst. 1 písm. c) a čl. 13 odst. 1 písm. d) a právo požádat Soudní dvůr o přezkoumání rozhodnutí.
4. Komise přijímá rozhodnutí podle odstavce 3 po konzultaci s příslušným orgánem členského státu, na jehož území se má šetření provést.
5. Pracovníkům Komise mohou být při plnění jejich úkolů na žádost příslušného orgánu členského státu, na jehož území se má šetření provést, nebo Komise nápomocni pracovníci uvedeného orgánu.
6. Nepodrobí-li se podnik šetření nařízenému na základě tohoto článku, poskytne příslušný členský stát pověřeným pracovníkům Komise nezbytnou podporu k provedení jejich šetření. Členské státy přijmou po konzultaci s Komisí opatření k tomu nezbytná nejpozději do 31. července 1989.
Článek 12
Pokuty
1. Komise může rozhodnutím uložit podnikům nebo sdružením podniků pokuty ve výši od 100 do 5000 ECU, pokud úmyslně nebo z nedbalosti
a) uvedou v žádosti podle čl. 3 odst. 2 nebo článku 5 nesprávné nebo zavádějící informace, nebo
b) uvedou nesprávné informace v odpovědi na žádost podle čl. 9 odst. 3 nebo 5 nebo je neposkytnou ve lhůtě stanovené rozhodnutím podle čl. 9 odst. 5, nebo
c) během šetření podle článku 10 nebo 11 předloží požadované účetní knihy nebo jiné obchodní záznamy v neúplné podobě nebo se odmítají podrobit šetření nařízenému rozhodnutím podle čl. 11 odst. 3.
2. Komise může rozhodnutím uložit podnikům nebo sdružením podniků pokuty od 1000 do 1000000 ECU nebo vyšší až do 10 % obratu za předchozí hospodářský rok každého podniku podílejícího se na protiprávním jednání, který úmyslně nebo z nedbalosti
a) poruší čl. 85 odst. 1 nebo článek 86 Smlouvy nebo
b) poruší jakoukoli povinnost podle čl. 6 odst. 1 tohoto nařízení.
Při stanovení výše pokuty se přihlíží k závažnosti a době trvání protiprávního jednání.
3. Použije se článek 8.
4. Rozhodnutí podle odstavců 1 a 2 nemají trestněprávní povahu.
5. Pokuty podle odst. 2 písm. a) se neuloží za jednání učiněná po oznámení Komisi a před jejím rozhodnutím o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy, pokud spadají do rámce činnosti popsané v oznámení.
Toto ustanovení se však nevztahuje na případy, kdy Komise informuje dotyčné podniky nebo sdružení podniků, že se po předběžném šetření domnívá, že se použije čl. 85 odst. 1 Smlouvy a že použití čl. 85 odst. 3 není opodstatněné.
Článek 13
Penále
1. Komise může rozhodnutím uložit podnikům nebo sdružením podniků penále ve výši od 50 ECU do 1000 ECU za každý den ode dne uvedeného v rozhodnutí, aby je přiměla
a) ukončit porušování čl. 85 odst. 1 nebo článku 86 Smlouvy, jak bylo nařízeno podle článku 4 tohoto nařízení;
b) ukončit jakékoli jednání zakázané podle čl. 6 odst. 3;
c) poskytnout úplné a správné informace vyžadované rozhodnutím podle čl. 9 odst. 5;
d) podrobit se šetření nařízenému rozhodnutím přijatým podle čl. 11 odst. 3.
2. Pokud podnik nebo sdružení podniků splní povinnost, za jejíž porušení bylo uloženo penále, může Komise stanovit konečnou částku penále nižší, než která by vyplynula z původního rozhodnutí.
3. Použije se článek 8.
Článek 14
Přezkoumání Soudním dvorem
Soudní dvůr má plnou soudní pravomoc ve smyslu článku 172 Smlouvy rozhodovat o žalobách proti rozhodnutím, kterými Komise uložila pokutu nebo penále, a může je zrušit, snížit, nebo zvýšit.
Článek 15
Zúčtovací jednotka
Pro účely článků 12 až 14 se použije ECU jako zúčtovací jednotka používaná pro sestavování rozpočtu Společenství podle článků 207 a 209 Smlouvy.
Článek 16
Slyšení stran a třetích osob
1. Před zamítnutím potvrzení uvedeného v čl. 3 odst. 2 nebo přijetím rozhodnutí podle článku 4, čl. 5 odst. 3 druhého pododstavce, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 3 a článků 12 a 13 poskytne Komise dotyčným podnikům nebo sdružením podniků příležitost vyjádřit se k výhradám Komise.
2. Jestliže to Komise nebo příslušné orgány členských států pokládají za nezbytné, mohou vyslechnout rovněž jiné fyzické nebo právnické osoby. Žádostem těchto osob o slyšení musí být vyhověno, pokud prokáží oprávněný zájem.
3. Zamýšlí-li Komise přijmout rozhodnutí podle čl. 85 odst. 3 Smlouvy, zveřejní shrnutí daných dohod, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě v Úředním věstníku Evropských společenství a vyzve všechny dotčené třetí osoby, aby předložily své připomínky ve lhůtě, kterou stanoví, ne však kratší než jeden měsíc. Zveřejnění musí brát ohled na oprávněný zájem podniků na ochraně jejich obchodního tajemství.
Článek 17
Služební tajemství
1. Informace získané na základě článků 9 až 11 smějí být použity pouze pro účely související s danou žádostí nebo šetřením.
2. Aniž jsou dotčeny články 16 a 18, jsou Komise a příslušné orgány členských států, jejich úředníci a ostatní zaměstnanci povinni nešířit informace, které byly získány při použití tohoto nařízení a na které se vztahuje služební tajemství.
3. Odstavce 1 a 2 nebrání zveřejnění obecných informací nebo přehledů, které neobsahují informace vztahující se k jednotlivým podnikům nebo sdružením podniků.
Článek 18
Zveřejnění rozhodnutí
1. Komise zveřejní rozhodnutí přijatá podle čl. 3 odst. 2, článku 4, čl. 5 odst. 3 druhého pododstavce, čl. 5 odst. 4 a čl. 6 odst. 3.
2. Zveřejní se jména stran a hlavní obsah rozhodnutí; bere se ohled na oprávněný zájem podniků na ochraně jejich obchodního tajemství.
Článek 19
Prováděcí pravidla
Komise je zmocněna přijmout prováděcí pravidla týkající se formy, obsahu a jiných podrobností stížností podle článku 3, žádostí podle čl. 3 odst. 2 a článku 5 a slyšení podle čl. 16. odst. 1 a 2.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1988.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. prosince 1987.
REGULAMENTO (CEE) Nº 3975/87 DO CONSELHO de 14 de Dezembro de 1987 que estabelece o procedimento relativo às regras de concorrência aplicáveis às empresas do sector dos transportes aéreos
O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 87,
Tendo em conta a proposta da Comissão(1),
Tendo em conta os pareceres do Parlamento Europeu(2),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social(3),
Considerando que as regras de concorrência fazem parte das disposições gerais do Tratado que se aplicam igualmente aos transportes aéreos ; que as regras dessa aplicação constam do capítulo do Tratado relativo às referidas regras de concorrência ou devem ser determinadas de acordo com os processos nele previstos ;
Considerando que, nos termos do Regulamento n° 141(4), o Regulamento n° 17(5) não é aplicável aos serviços de transportes ; que o Regulamento (CEE) n° 1017/68(6) é apenas aplicável aos transportes terrestres ; que o Regulamento (CEE) n° 4056/86(7) é apenas aplicável aos transportes marítimos ; que, portanto, a Comissão não dispõe actualmente de meios de instruir directamente os casos de presumível infracção previstos nos artigos 85 e 86 do Tratado no sector dos transportes aéreos ; que a Comissão não dispõe tão-pouco dos poderes próprios de decisão e de sanção necesssários para assegurar ela própria a eliminação de infracções por ela verificadas ;
Considerando que a indústria dos transportes aéreos se reveste de características específicas próprias deste sector ; que, além disso, o transporte aéreo internacional é regulamentado por um conjunto de acordos bilaterais entre os Estados que definem as condições sob as quais as transportadoras aéreas designadas pelas partes signatárias podem explorar as rotas entre os seus territórios ;
Considerando que as práticas susceptíveis de afectar a concorrência no sector dos transportes aéreos entre Estados-membros podem ter um efeito considerável sobre o comércio entre Estados-membros ; que é, por conseguinte, aconselhável que se estabeleçam regras em aplicação das quais a Comissão, actuando em estreita e constante ligação com as autoridades competentes dos Estados-membros, possa tomar as medidas adequadas para a aplicação dos artigos 85 e 86 aos transportes aéreos internacionais entre aeroportos da Comunidade ;
Considerando que este regulamento deve prever procedimentos adequados, poderes de decisão e sanções para assegurar o respeito pelas proibições previstas no n° 1 do artigo 85 e no artigo 86 ; que, a este respeito, devem ter-se em conta as disposições processuais do Regulamento (CEE) n° 1017/68 aplicável aos transportes terrestres, que toma em consideração determinadas características específicas das actividades de transporte no seu conjunto ;
Considerando que convém consagrar o direito de as empresas interessadas serem ouvidas pela Comissão ; que terceiros cujos interesses possam ser afectados por uma decisão devem dispor da oportunidade de apresentar previamente as suas observações, devendo ser assegurada uma ampla publicidade das decisões tomadas ;
Considerando que todas as decisões tomadas pela Comissão em aplicação do presente regulamento estão sujeitas ao controlo do Tribunal de Justiça nas condições definidas pelo Tratado ; que convém ainda atribuir, nos termos do artigo 172, plena jurisdição ao Tribunal de Justiça no que respeita às decisões através das quais a Comissão aplique multas ou sanções pecuniárias compulsórias ;
Considerando que é adequado excluir determinados acordos, decisões e práticas concertadas da proibição prevista no n° 1 do artigo 85 do Tratado, uma vez que têm como único objectivo e efeito o desenvolvimento e a cooperação de carácter técnico ;
Considerando que, atendendo às características específicas do transporte aéreo, competirá em primeiro lugar às próprias empresas verificar se os seus acordos, decisões e práticas concertadas são conformes às regras da concorrência, e que não é necessariamente obrigatório notificar a Comissão ;
Considerando que as empresas podem pretender, em determinados casos, recorrer à Comissão para obter da parte desta a confirmação de que os seus acordos, decisões e práticas concertadas são conformes à legislação e que deve prever-se um procedimento simplificado para tais casos ;
Considerando que o presente regulamento não prejudica a aplicação do artigo 90 do Tratado,
ADOPTOU O PRESENE REGULAMENTO :
Artigo 1
Âmbito
1. O presente regulamento determina as regras de aplicação dos artigos 85 e 86 do Tratado aos serviços de transportes aéreos.
2. O presente regulamento é aplicável unicamente aos transportes aéreos internacionais entre aeroportos da Comunidade.
Artigo 2
Excepções relativas a determinados acordos técnicos
1. A proibição estipulada no n° 1 do artigo 85 do Tratado não se aplica aos acordos, decisões e práticas concertadas constantes da lista em anexo, na medida em que tenham por único objectivo e efeito a realização de aperfeiçoamentos ou de cooperação técnica. Esta lista não é exaustiva.
2. Se necessário, a Comissão deve submeter à apreciação do Conselho propostas com vista à alteração da lista constante do anexo.
Artigo 3
Processos por queixa ou por iniciativa da Comissão
1. No seguimento de uma queixa ou por sua própria iniciativa, a Comissão dará início a um processo com vista a pôr termo a qualquer infracção ao disposto no n° 1 do artigo 85 ou no artigo 86 do Tratado.
Podem apresentar queixas :
a) Os Estados-membros ;
b) As pessoas singulares ou colectivas que aleguem um interesse legítimo.
2. A pedido das empresas ou associações de empresas interessadas, a Comissão pode certificar que, com base nos factos de que dispõe, não existe fundamento para empreender qualquer acção ao abrigo do n° 1 do artigo 85 ou do artigo 86 do Tratado contra determinado acordo, decisão ou prática concertada.
Artigo 4
Resultados dos processos por queixa ou por iniciativa da Comissão
1. Sempre que a Comissão verifique ter havido infracção ao n° 1 do artigo 85 ou ao artigo 86 do Tratado, pode, mediante decisão, exigir às empresas ou associacões de empresas visadas que ponham termo a tal infracção.
Sem prejuízo das restantes disposições do presente regulamento, a Comissão pode dirigir às empresas ou associações de empresas visadas recomendações tendentes a pôr termo à infracção antes de tomar qualquer decisão ao abrigo do parágrafo anterior.
2. Se a Comissão, após ter sido apresentada uma queixa, chegar à conclusão, em função dos elementos de que dispõe, de que não há fundamento para intervir nos termos do n° 1 do artigo 85 ou do artigo 86 do Tratado relativamente a qualquer acordo, decisão ou prática concertada, tomará uma decisão rejeitando a queixa como infundada.
3. Se a Comissão, após ter sido apresentada uma queixa ou por sua iniciativa, chegar à conclusão que um acordo, decisão ou prática concertada obedece ao disposto nos n° 1 e 3 o artigo 85 do Tratado, tomará uma decisão em aplicação do n° 3 do mesmo artigo. Tal decisão deve indicar a data a partir da qual produz efeitos. Tal data pode ser anterior à da decisão.
Artigo 5
Aplicação do n° 3 do artigo 85 do Tratado
Processos de oposição
1. As empresas ou associações de empresas que pretendam ver aplicado o n° 3 do artigo 85 do Tratado relativamente a acordos, decisões e práticas concertadas abrangidos pelo disposto no n° 1 daquele artigo e dos quais sejam partes, devem apresentar um pedido à Comissão.
2. Se considerar o pedido admissível e estiver na posse de todos os elementos disponíveis, e não tiver sido desencadeado qualquer processo contra o acordo, decisão ou prática concertada em aplicação do artigo 3, a Comissão publica, o mais brevemente possível, no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, o conteúdo essencial do pedido, convidando todos os terceiros interessados e os Estados-membros a comunicarem as suas observações à Comissão, no prazo de trinta dias. A publicação deve ter em conta o interesse legítimo das empresas em não divulgar os seus segredos comerciais.
3. Se a Comissão não comunicar às empresas que lhe dirigiram o pedido, num prazo de noventa dias a contar do dia da referida publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, que existem sérias dúvidas quanto à aplicabilidade do n° 3 do artigo 85, o acordo, decisão ou prática concertada, tais como descritos no pedido, são considerados isentos da proibição relativamente ao período já decorrido e por seis anos no máximo, a contar do dia da publicação do pedido no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
Se a Comissão verificar, após o termo do prazo de noventa dias mas antes do termo do prazo de seis anos, que não estão reunidas as condições de aplicação do n° 3 do artigo 85 do Tratado, toma uma decisão declarando aplicável a proibição prevista do n° 1 desse artigo. Essa decisão pode ser retroactiva se os interessados tiverem dado indicações inexactas ou se abusarem de uma isenção ao disposto no n° 1 do artigo 85 ou ainda se infringirem o disposto no artigo 86
4. A Comissão pode enviar às empresas que apresentaram o pedido a comunicação prevista no primeiro parágrafo do n° 3 ; deve fazê-lo se um Estado-membro o pedir, no prazo de quarenta e cinco dias a contar da transmissão do pedido desse Estado-membro, nos termos do n° 2 do artigo 8 Este pedido deve ser justificado por considerações fundamentadas nas regras de concorrência do Tratado.
Se verificar que se encontram preenchidas as condições dos n° 1 e 3 do artigo 85 do Tratado, a Comissão toma uma decisão de aplicação do n° 3 do artigo 85 A decisão indicará a data a partir da qual produz efeitos. Esta data pode ser anterior à data do pedido.
Artigo 6
Vigência e revogação das decisões de aplicação do n° 3 do artigo 85
1. Qualquer decisão de aplicação do n° 3 do artigo 85 do Tratado, tomada ao abrigo dos artigos 4 ou 5 do presente regulamento, deve indicar o respectivo prazo de validade ; em circunstâncias normais, tal prazo não será inferior a seis anos. A decisão pode ser acompanhada de condições e obrigações.
2. A decisão pode ser renovada se se mantiverem as condições de aplicação do n° 3 do artigo 85 do Tratado.
3. A Comissão pode revogar ou alterar a sua decisão ou proibir a prática de actos específicos pelas partes :
a) Se tiver ocorrido uma modificação em relação a qualquer dos factos que tenham sido fundamento da decisão ; ou
b) Se as partes não cumprirem qualquer das obrigações inerentes à decisão ; ou
c) Se a decisão se basear em informações incorrectas ou resulte de indução provocada por dolo ; ou
d) Se as partes utilizarem abusivamente a isenção ao disposto no n° 1 do artigo 85 do Tratado concedida pela decisão.
Nos casos referidos em b), c) ou d), a decisão pode ser revogada com efeitos retroactivos.
Artigo 7
Competências
Sob reserva de revisão da decisão pelo Tribunal de Justiça, a Comissão tem competência exclusiva para tomar decisões nos termos do n° 3 do artigo 85 do Tratado.
As autoridades dos Estados-membros são competentes para decidirem se um caso está agrangido pelo disposto no n° 1 do artigo 85 ou no artigo 86 do Tratado até à data em que a Comissão inicie um processo tendente à tomada de uma decisão sobre o caso em questão ou envie a comunicação prevista no primeiro parágrafo do n° 3 do artigo 5 do presente regulamento.
Artigo 8
Cooperação com as autoridades dos Estados-membros
1. A Comissão levantará os processos previstos no presente regulamento em estreita e permanente cooperação com as autoridades competentes dos Estados-membros ; tais autoridades terão o direito de manifestar o seu parecer sobre os referidos procedimentos.
2. A Comissão transmite sem demora às autoridades competentes dos Estados-membros cópias das queixas e dos pedidos, bem como dos documentos mais importantes que tenha recebido ou emitido no âmbito dos referidos processos.
3. Deve ser consultado um Comité Consultivo sobre Acordos e Posições Dominantes nos Transportes Aéreos previamente a qualquer decisão tomada no seguimento de um procedimento seguido nos termos do artigo 3, ao abrigo do segundo parágrafo no n° 3 do artigo 5 ou ao abrigo do segundo parágrafo do n° 4 do mesmo artigo ou do artigo 6 O Comité Consultivo deve igualmente ser consultado antes da adopção das medidas executórias referidas no artigo 19
4. O Comité Consultivo é constituído por funcionários competentes nos domínios dos transportes aéreos e dos acordos e posições dominantes. Cada Estado-membro nomeará dois funcionários para o representarem, podendo qualquer deles ser substituído, em caso de impedimento, por outro funcionário.
5. A consulta realiza-se durante uma reunião conjunta convocada pela Comissão, nunca antes de decorridos catorze dias após o envio da convocatória. Para cada caso a examinar, essa convocatória será acompanhada de um resumo do caso, de uma indicação dos documentos mais importantes e de um anteprojecto de decisão.
6. O Comité Consultivo pode emitir parecer, ainda que alguns dos seus membros ou os seus suplentes estejam ausentes. Um relatório escrito do resultado da consulta será anexo ao projecto de decisão. Este relatório não será tornado público.
Artigo 9
Pedidos de informação
1. No desempenho das atribuições que lhe são conferidas pelo presente regulamento, a Comissão pode obter todas as informações necessárias junto dos Governos e autoridades competentes dos Estados-membros, bem como junto das empresas e associações de empresas.
2. Ao enviar um pedido de informação a uma empresa ou associação de empresas, a Comissão deve simultaneamente remeter uma cópia do mesmo à autoridade competente do Estado-membro em cujo território tal empresa ou associação de empresas tenha a sua sede.
3. No seu pedido, a Comissão deve declarar qual o fundamento jurídico e a finalidade do pedido, além das sanções aplicáveis para o caso de fornecimento de informações incorrectas, nos termos da alínea b) do n° 1 do artigo 12
4. Os proprietários das empresas ou seus representantes e, no caso de pessoas colectivas ou de sociedades ou associações sem personalidade jurídica, as pessoas com poderes legais ou estatutários para os representarem são obrigados a fornecer as informações pedidas.
5. Sempre que uma empresa ou associação de empresas não forneça as informações solicitadas no prazo fixado pela Comissão, ou forneça informações incompletas, a Comissão exigirá, mediante decisão, que tais informações sejam fornecidas. Tal decisão deve especificar quais as informações solicitadas, fixar um prazo adequado para o seu fornecimento e indicar as sanções aplicáveis, nos termos da alínea b) do n° 1 do artigo 12 e da alínea c) do n° 1 do artigo 13, bem como a possibilidade de recurso da decisão para o Tribunal de Justiça.
6. Simultaneamente, a Comissão enviará uma cópia da sua decisão à autoridade competente do Estado-membro em cujo território a empresa ou associação de empresas tenha a sua sede.
Artigo 10
Investigações por parte das autoridades dos
Estados-membros
1. A pedido da Comissão, as autoridades competentes dos Estados-membros devem levar a cabo as investigações que a Comissão considerar necessárias nos termos do n° 1 do artigo 11 ou que por ela tenham sido ordenadas mediante decisão tomada em conformidade com o n° 3 do artigo 11 Os funcionários das autoridades competentes dos Estados-membros responsáveis pela condução de investigações devem exercer os seus poderes, mediante a apresentação de uma autorização escrita emitida pela autoridade competente do Estado-membro em cujo território as investigações se devem efectuar. A referida autorização especificará o objecto e a finalidade das investigações.
2. Se a Comissão ou a autoridade competente do Estado-membro em cujo território as investigações se devem efectuar o solicitarem, funcionários da Comissão poderão prestar assistência aos funcionários da autoridade competente, no exercício das suas atribuições.
Artigo 11
Poderes da Comissão para proceder a investigações
1. Para o exercício das atribuições que lhe são conferidas pelo presente regulamento, a Comissão pode levar a cabo nas empresas ou associções de empresas todas as investigações necessárias. Para o efeito, os funcionários autorizados pela Comissão terão poderes para :
a) Examinar a escrita e outra documentação relativa à actividade empresarial ;
b) Fazer cópias ou extractos da escrita e da documentação relativa à actividade empresarial ;
c) Solicitar localmente explicações verbais ;
d) Entrar em quaisquer instalações, terrenos ou veículos utilizados pelas empresas ou associações de empresas.
2. Os funcionários autorizados pela Comissão devem exercer os seus poderes mediante a apresentação de uma autorização escrita que especifique o objecto e finalidade da investigação e as sanções aplicáveis nos termos do n° 1, alínea c), do artigo 12 nos casos em que a apresentação da escrita ou outra documentação empresarial solicitada seja incompleta. Com a devida antecedência, a Comissão deve informar da realização da investigação a autoridade competente do Estado-membro em cujo território a mesma se efectuará, bem como da identidade dos referidos funcionários autorizados a fazê-lo.
3. As empresas e associações de empresas devem submeter-se à investigação ordenada pela decisão da Comissão. Tal decisão deve especificar o objecto e a finalidade da investigação, fixar a data do seu início, e indicar as sanções aplicáveis, nos termos do n° 1, alínea c), do artigo 12 e do n° 1, alínea d), do artigo 13, bem como a possibilidade de recurso da decisão para o Tribunal de Justiça.
4. A Comissão deve tomar as decisões referidas no n° 3, após consulta à autoridade competente do Estado-membro em cujo território a investigação se efectuará.
5. Funcionários da autoridade competente do Estado-membro em cujo território a investigação se efectuará, poderão prestar assistência aos funcionários da Comissão no exercício das suas atribuições, a pedido dessa autoridade ou da Comissão.
6. Quando uma empresa se opuser a uma investigação ordenada ao abrigo do presente artigo, o Estado-membro interessado deve conceder aos funcionários autorizados pela Comissão a assistência necessária para lhes permitir executar a sua investigação. Para o efeito, os Estados-membros devem tomar as medidas necessárias, após consulta à Comissão, o mais tardar até 31 de Julho de 1989.
Artigo 12
Multas
1. A Comissão pode, mediante decisão, impor às empresas ou associações de empresas, multas de cem a cinco mil ECUs quando, intencionalmente ou por negligência :
a) Tiverem fornecido informações inexactas ou viciadas relacionadas com um pedido apresentado ao abrigo do n° 2 do artigo 3 ou do artigo 5 ; ou
b) Tiverem fornecido informações inexactas em resposta a um pedido efectuado ao abrigo dos n° 3 ou 5 do artigo 9 ou não fornecerem as informações dentro do prazo fixado numa decisão tomada ao abrigo do n° 5 do artigo 9 ; ou
c) Apresentarem de forma incompleta a escrita ou outra documentação empresarial solicitada durante as investigações ao abrigo dos artigos 10 ou 11 ou se recusarem a submeter-se a uma investigação ordenada por uma decisão tomada em aplicação do n° 3 do artigo 11
2. A Comissão pode, mediante decisão, aplicar às empresas ou associações de empresas multas de mil a um milhão de ECUs, ou de um montante superior mas que não exceda 10 % do volume de negócios do ano comercial anterior, a cada uma das empresas que tenham participado na infracção, sempre que, intencionalmente ou por negligência :
a) Tiverem infringido o disposto no n° 1 do artigo 85 ou no artigo 86 do Tratado ; ou
b) Não tiverem cumprido uma obrigação imposta pelo n° 1 do artigo 6 do presente regulamento.
Para determinar o montante da multa, é necessário tomar em consideração, além da gravidade da infracção, a duração da mesma.
3. É aplicável o disposto no artigo 8
4. As decisões tomadas ao abrigo dos n° 1 e 2 não têm carácter penal.
5. As multas previstas na alínea a) do n° 2 não podem ser aplicadas por actos posteriores à notificação à Comissão e anteriores à decisão desta ao abrigo do n° 3 do artigo 85 do Tratado, desde que tais actos recaiam nos limites da actividade descrita na notificação.
No entanto, esta disposição não é aplicável a partir do momento em que a Comissão participe às empresas ou associações de empresas interessadas que, após exame preliminar, considera estarem preenchidas as condições de aplicação do n° 1 do artigo 85 do Tratado e que não se justifica a aplicação do n° 3 do artigo 85
Artigo 13
Sanções pecuniárias compulsórias
1. A Comissão pode, mediante decisão, aplicar sanções pecuniárias compulsórias às empresas ou associações de empresas, à razão de cinquenta a mil ECUs por dia, a contar da data fixada na decisão, a fim de as obrigar a :
a) Pôr termo a uma infracção ao disposto no n° 1 do artigo 85 ou no artigo 86 do Tratado, termo esse ordenado ao abrigo do artigo 4 do presente regulamento ;
b) Abster-se de praticar qualquer acto proibido pelo n° 3 do artigo 6 ;
c) Fornecer informações correctas e completas que tenham sido solicitadas por decisão tomada ao abrigo do n° 5 do artigo 9 ;
d) Submeter-se a qualquer investigação que tenha sido ordenada por decisão tomada ao abrigo do n° 3 do artigo 11
2. Sempre que as empresas ou associações de empresas tenham satisfeito a obrigação cujo cumprimento tenha constituído a finalidade da sanção pecuniária compulsória, a Comissão pode fixar o montante total dessa sanção numa soma inferior à que resultaria da decisão original.
3. É aplicável o disposto no artigo 8.
Artigo 14
Controlo por parte do Tribunal de Justiça
O Tribunal de Justiça delibera com competência de plena jurisdição nos termos do artigo 172 do Tratado sobre os recursos intentados contra as decisões em que a Comissão fixa uma multa ou uma sanção pecuniária compulsória ; o Tribunal de Justiça pode suprimir, reduzir ou aumentar a multa ou a adstrição aplicada.
Artigo 15
Unidade de conta
Para efeitos de aplicação dos artigos 12 a 14 será adoptado o ECU, unidade utilizada na elaboração do orçamento da Comunidade, nos termos dos artigos 207 e 209 do Tratado.
Artigo 16
Audição das partes e de terceiros
1. Antes de recusar o certificado referido no n° 2 do artigo 3 ou de tomar qualquer decisão prevista no artigo 4, no segundo parágrafo do n° 3 e no n° 4, ambos do artigo 5, no n° 3 do artigo 6 e nos artigos 12 e 13, a Comissão concederá às empresas ou associações de empresas interessadas a oportunidade de serem ouvidas sobre as questões relativamente às quais a Comissão levante ou tenha levantado objecções.
2. Se a Comissão ou as autoridades competentes dos Estados-membros o considerem necessário, podem ouvir igualmente outras pessoas, singulares ou colectivas. Os requerimentos apresentados por essas pessoas no sentido de serem ouvidas devem ser deferidos sempre que estas demonstrem interesse suficiente na causa.
3. Sempre que a Comissão pretenda tomar uma decisão ao abrigo do n° 3 do artigo 85 do Tratado, deve publicar no Jornal Oficial das Comunidades Europeias um resumo do acordo, decisão ou prática concertada objecto de tal decisão e solicitar às partes interessadas que apresentem as suas observações dentro de um prazo por ela fixado e não inferior a um mês. A referida publicação deve ter em conta o interesse legítimo das empresas em não divulgar os seus segredos comerciais.
Artigo 17
Segredo profissional
1. As informações obtidas em resultado da aplicação dos artigos 9 a 11 apenas serão utilizadas para efeitos do pedido ou investigação em questão.
2. Sem prejuízo do disposto nos artigos 16 e 18, a Comissão, as autoridades competentes dos Estados-membros e respectivos funcionários e outros agentes não devem revelar qualquer informação abrangida pelo segredo profissional a que tenham tido acesso em resultado da aplicação do presente regulamento.
3. O disposto nos n° 1 e 2 não obsta à publicação de informações de ordem geral ou de relatórios que não contenham elementos relativos a determinadas empresas ou associações de empresas.
Artigo 18
Publicação das decisões
1. A Comissão publicará as decisões que adopte ao abrigo do n° 2 do artigo 3, do artigo 4, do segundo parágrafo do n° 3 e do n° 4, ambos do artigo 5, e do n° 3 do artigo 6
2. Tal publicação incluirá os nomes das partes interessadas e o teor da decisão ; terá em conta o interesse legítimo das empresas em não divulgar os seus segredos comerciais.
Artigo 19
Disposições executórias
A Comissão tem poderes para adoptar disposições executórias relativas à forma, conteúdo e outros elementos das reclamações feitas ao abrigo do artigo 3, dos requerimentos apresentados ao abrigo do n° 2 do artigo 3 e do artigo 5 e das audições previstas nos n° 1 e 2 do artigo 16
Artigo 20
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor em 1 de Janeiro de 1988.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros.
Feito em Bruxelas, em 14 de Dezembro de 1987.