NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1202/2004
ze dne 29. června 2004
otevření dovozní kvóty a zajištění správy dovozní kvóty pro mladé býky na výkrm (od 1. července 2004 do 30. června 2005)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17.5.1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (1), a především na jeho článek 32 odst. 1,
vzhledem k tomu, že
(1)
Plán Světové obchodní organizace (WTO) CXL vyžaduje, aby Společenství otevřelo roční dovozní tarifní kvótu pro 169 000 kusů mladých býků na výkrm.
(2)
Na základě výsledků jednání podle článku XXIV.6 GATT v rámci WTO po přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Malty, Maďarska, Polska, Slovinska a Slovenska (dále jen „nové členské státy“), z nichž někteří byli společně s Rumunskem v posledních třech kvótních letech hlavními dodavateli v rámci této kvóty, je vhodné stanovit podrobná pravidla pro řízení této tarifní kvóty, aby bylo dostupné množství kusů dobytka za období od 1. července 2004 do 30. června 2005 rozloženo vhodným způsobem během celého roku ve smyslu článku 32 odst. 4 nařízení (ES) č. 1254/1999.
(3)
Aby se vzaly v úvahu tradiční obchodní modely mezi Společenstvím a dodavatelskými zeměmi v rámci této kvóty a potřeba zajistit rovnováhu na trhu, je dostupné množství kusů dobytka rozloženo během kvótního roku 2004/2005 na čtyři čtvrtletí. Jakmile bude probíhající jednání XXIV.6 ukončeno a ratifikováno, budou nová pravidla řízení realizována. Tato pravidla by měla brát v úvahu výsledky tohoto jednání a již využité množství kusů v rámci kvóty otevřené tímto nařízením.
(4)
Aby byl zajištěn rovnoprávnější přístup ke kvótě, a současně se zajistil obchodně přijatelný počet zvířat na jednu žádost, musí každá žádost o dovozní licenci respektovat minimální a maximální počet kusů.
(5)
Aby se předešlo spekulacím, mělo by být množství kusů dobytka, které je k dispozici v rámci kvóty, přístupné i provozovatelům, kteří jsou schopni doložit, že se skutečně aktivně účastní ve velkém rozsahu dovozu ze třetích zemí. Se zřetelem k této skutečnosti a za účelem zajištění efektivního řízení by měli příslušní obchodníci splňovat podmínku, že během roku 2003 dovezli minimálně 100 kusů, vzhledem k tomu, že zásilka 100 kusů může být považována za obchodně přijatelnou zásilku. Provozovatelé v Maďarsku, Polsku, České republice, Slovensku, Slovinsku, Estonsku, Lotyšsku, Litvě, na Kypru a na Maltě by měli mít možnost podat žádost na základě dovozů ze zemí, které pro ně byly třetími zeměmi v roce 2003.
(6)
Mají-li být tato kritéria kontrolována, musejí být žádosti předkládány v členském státu, ve kterém je dovozce zapsán v registru plátců DPH.
(7)
Aby se předešlo spekulacím, měl by být dovozcům, kteří již k 1. lednu 2004 neobchodovali s živým dobytkem, odepřen přístup ke kvótě a licence by neměly být převoditelné.
(8)
Měla by být přijata opatření pro množství kusů dobytka, u nichž by mohly být žádosti o licenci přidělovány až po určitém období přezkoumávání, a případně po použití jednotného procentního snížení.
(9)
Organizace by měla být řízena na základě dovozních licencí. K tomuto účelu by měla být stanovena pravidla pro předkládání žádostí a uvádění informací obsažených v žádostech a licencích, v případě nutnosti doplněním určitých ustanovení do nařízení Komise (ES) č. 1445/95 ze dne 26. června 1995 o pravidlech pro žádosti o dovozní a vývozní licence v sektoru hovězího a telecího masa a o zrušení nařízení (ES) č. 2377/80 (2) a do nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, které stanoví společná podrobná pravidla pro používání systému dovozních a vývozních licencí a certifikátů pro zemědělské produkty (3).
(10)
Zkušenosti ukazují, že správné řízení kvóty navíc vyžaduje, aby byl jmenovitý držitel licence přímo i dovozcem. Proto by se měl tento dovozce aktivně zúčastňovat nákupu, přepravy a dovozu příslušných zvířat. Předložení dokladu o této činnosti by tedy mělo být dalším základním požadavkem pro zabezpečení licence.
(11)
S ohledem na zajištění přísné statistické kontroly zvířat dovážených v rámci kvóty by neměly platit tolerance podle článku 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1291/2000.
(12)
Použití této tarifní kvóty vyžaduje efektivní kontroly konkrétního místa určení dovážených zvířat. Zvířata by tedy měla být vykrmena v členském státu, který vydal dovozní licenci.
(13)
Měla by být složena jistina, která zajistí, že zvířata budou vykrmována ve stanovených výrobních jednotkách po dobu nejméně 120 dnů. Výše jistiny by měla vykompenzovat rozdíl mezi clem dle společného celního sazebníku a sníženým clem, platným v den uvolnění příslušných zvířat do volného oběhu.
(14)
Opatření uvedená v tomto nařízení jsou v souladu s názorem Řídicí komise pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Na období od 1. července 2004 do 30. června 2005 se tímto otevírá tarifní kvóta pro 169 000 mladých býků, spadajících pod kód KN 0102 90 05, 0102 90 29 nebo 0102 90 49 podle kombinované nomenklatury (KN) a určených pro výkrm ve Společenství, přičemž tato kvóta může být případně snížena v souladu s vyjednáváním mezi Společenstvím a jeho partnery v organizaci WTO v rámci jednání podle článku XXIV.6 dohody GATT uvnitř organizace WTO.
Číslo této tarifní kvóty je 09.4005.
2. Dovozní clo platné podle tarifní kvóty, uvedené v odstavci 1, bude činit 16 % hodnoty plus 582 eur na čistou tunu.
Celní sazba uvedená v prvním pododstavci platí za podmínky, že budou dovážená zvířata nejméně 120 dnů vykrmována ve členském státu, který vydal dovozní licenci.
3. Množství kusů dobytka uvedené v odstavci 1 bude rozloženo během období uvedeného v daném odstavci následovně:
a)
42 250 živých býků na období od 1. července 2004 do 30. září 2004;
b)
42 250 živých býků na období od 1. října 2004 do 31. prosince 2004;
c)
42 250 živých býků na období od 1. ledna 2005 do 31. března 2005;
d)
42 250 živých býků na období od 1. dubna 2005 do 30. června 2005.
4. Jestliže je během jednoho z období uvedených v odstavcích 3a), 3b) a 3c) množství kusů, na které jsou přijaty během daného období žádosti o licence, nižší než množství, které je pro příslušné období k dispozici, bude zbývající množství kusů z takového období připočteno k množství kusů pro následující období.
Článek 2
1. Aby se žadatelé kvalifikovali pro žádost v rámci kvóty uvedené v článku 1, musí být fyzickými nebo právnickými osobami a musí příslušným orgánům daného členského státu k okamžiku, ke kterému předkládají své žádosti o dovozní licence, prokázat, že během roku 2003 dovezli alespoň 100 zvířat spadajících pod kód 0102 90 podle kombinované nomenklatury.
Žadatelé musí být uvedeni v národním registru plátců DPH.
2. Provozovatelé v České republice, Estonsku, na Kypru, v Lotyšsku, Litvě, na Maltě, v Maďarsku, Polsku, Slovinsku a Slovensku mohou zažádat o dovozní licenci na základě dovozů uvedených v odstavci 1 ze zemí, které pro ně byly v roce 2003 třetími zeměmi.
3. Doklad o dovozu musí být předložen výhradně ve formě celního dokladu o uvolnění do volného oběhu, řádně podepsaného celními orgány a obsahujícího odkaz na příslušného žadatele jako příjemce zvířat.
Členské státy mohou přijímat kopie dokumentů uvedených v prvním pododstavci, řádně ověřené příslušným orgánem. Jsou-li takové kopie přijímány, musí být oznámení v tomto smyslu součástí komunikace ze členských států podle článku 3 odst. 5 s ohledem na každého příslušného žadatele.
4. Provozovatelé, kteří k 1. lednu 2004 ukončili obchodování s hovězím a telecím masem se třetími zeměmi, se pro žádost nekvalifikují.
5. Společnost vytvořená sloučením společností, z nichž každá splňuje referenční dovozy odpovídající minimálnímu množství podle odstavce 1, může tyto referenční dovozy použít jako východisko pro svoji žádost.
Článek 3
1. Žádost o dovozní licenci může být předložena pouze ve členském státu, ve kterém je žadatel registrován jako plátce DPH.
2. Žádosti o dovozní licence na každé období uvedené v článku 1 odst. 3
a)
musí obsahovat alespoň 100 zvířat,
b)
nesmějí být podány na více než 5 % celkového množství kusů dobytka, které je k dispozici.
Jestliže žádost překračuje množstevní limit uvedený v prvním pododstavci, bodu b), nebude na přebytek brán zřetel.
3. Žádosti o dovozní licence budou předkládány během prvních 10 pracovních dnů každého období, uvedeného v článku 1 odst. 3. Žádosti na první období však smějí být předloženy nejpozději do druhého čtvrtku po zveřejnění tohoto Nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Žadatelé mohou podat na každé období podle článku 1 odst. 3 nejvýše jednu žádost. Jestliže žadatel podá žádostí více, budou všechny žádosti od tohoto žadatele odmítnuty.
5. Po ověření předložených dokladů předloží členské státy Komisi seznam žadatelů, jejich adres a množství kusů dobytka, o které žádají, a to nejpozději do pátého pracovního dne od konce období pro podávání žádostí.
Veškerá oznámení, včetně nulových hlášení, musí být odesíláhaí faxem nebo elektronickou poštou na základě vzorového formuláře v příloze I tohoto Nařízení v případech, kdy byly žádosti skutečně podány.
Článek 4
1. Po oznámení podle článku 3 odst. 5 se Komise co nejdříve rozhodne, v jakém rozsahu mohou být žádosti přijaty.
2. Jestliže je množství kusů dobytka, na které jsou podány žádosti podle článku 3, vyšší než množství, které je v příslušném období k dispozici, stanoví Komise jednotné procentní snížení, které bude použito na množství kusů dobytka vykryté žádostmi.
Jestliže použití redukčního koeficientu podle prvního pododstavce vede k tomu, že na jednu žádost bude množství kusů dobytka nižší než 100, bude dostupné množství kusů přiděleno příslušnými členskými státy losem o dovozní práva vždy na 100 kusů. Zahrnuje-li zbývající los množství nižší než 100 kusů dobytka, bude toto množství považováno za jeden los.
3. Licence budou vydávány co nejdříve s ohledem na rozhodnutí Komise o přijetí žádostí
Článek 5
1. Dovozní licence budou vydávány na jméno provozovatele, který předložil žádost.
2. Žádosti o licence a licence musejí obsahovat následující údaje:
a)
v kolonce 8 zemi původu;
b)
v kolonce 16 jeden nebo několik z následujících kódy podle kombinované nomenklatury: 0102 90 05; 0102 90 29 nebo 0102 90 49;
c)
v kolonce 20 číslo kvóty (09.4005) a jedno z označení podle přílohy III.
Článek 6
1. Bez ohledu na článek 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 nebudou licence vydané podle tohoto nařízení převoditelné a pojí se k nim práva podle tarifních kvót pouze v případě, že jsou vystaveny na stejné jméno a adresu jako jméno a adresa osoby uvedené jako příjemce v celním prohlášení o uvolnění do volného oběhu, které je doprovází.
2. Žádné dovozní licence nezůstanou v platnosti po 30. červnu 2005.
3. Jistina na dovozní licenci bude 20 eur na kus a bude složena žadatelem společně se žádostí o licenci.
4. Vydané licence budou platné v celém Společenství.
5. Podle článku 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 bude za všechny kusy dobytka dovezené nad rámec množství dobytka, uvedeného v dovozní licenci, vybíráno úplné clo podle společného celního sazebníku, platného ke dni přijetí celního prohlášení o volném oběhu.
6. Bez ohledu na ustanovení oddílu 4 části III nařízení (ES) č. 1291/2000 nebude jistina uvolněna, odkud nebude předložen doklad o tom, že jmenovitý držitel licence byl obchodně a logisticky odpovědný za nákup, přepravu a proclení příslušných zvířat pro volný oběh. Takovým dokladem přinejmenším bude:
a)
originál faktury nebo ověřená kopie faktury vystavené na jméno jmenovitého držitele prodejcem nebo jeho zástupcem, založeným ve třetí zemi coby vývozní zemi, a doklad o zaplacení jmenovitým držitelem nebo o otevření neodvolatelného dokumentárního akreditivu jménem jmenovitého držitele ve prospěch prodejce;
b)
konosament, popř. doklad o pozemní nebo letecké přepravě příslušných zvířat, vyhotovený na jméno jmenovitého držitele;
c)
kopie č. 8 formuláře IM 4 se jménem a adresou jmenovitého držitele, která je jediným údajem v kolonce 8.
Článek 7
1. V okamžiku dovozu musí dovozce předložit doklad o tom, že
a)
učinil písemný závazek v tom smyslu, že bude do jednoho měsíce informovat příslušný orgán členského státu, který licenci vydal, o farmě/statku nebo farmách/statcích, kde budou mladí býci vykrmeni;
b)
složil jistinu ve výši stanovené pro každý příslušný KN kód dle přílohy II u příslušného orgánu členské země, která vydala licenci; výkrm dovážených zvířat v daném členském státu alespoň po dobu 120 dnů ode dne přijetí celního prohlášení o uvolnění do volného oběhu je základním požadavkem ve smyslu článku 20 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2220/85 (4).
2. S výjimkou případů vyšší moci bude jistina podle odstavce 1 písm. b) uvolněna pouze v případě, že je příslušnému orgánu členského státu, který licenci vydal, předložen doklad o tom, že mladí býci
a)
byli vykrmeni na farmě/statku nebo farmách/statcích podle odstavce 1;
b)
nebyli poraženi před uplynutím období 120 dnů ode dne dovozu nebo
c)
byli poraženi ze zdravotních důvodů nebo zemřeli v důsledku nemoci nebo nehody před uplynutím tohoto období.
Jistina bude uvolněna ihned po předložení tohoto dokladu.
Není-li však dodržena lhůta uvedená v odstavci 1 písm. a), bude uvolněná jistina snížena o:
-
15 % a o
-
2 % zbývající částky za každý den, o který byla lhůta překročena.
Neuvolněna částka propadne a bude vedena jako celní poplatek.
3. Nebude-li doklad podle odstavce 2 předložen do 180 dnů ode dne dovozu, jistina propadne a bude zadržena jako celní poplatek.
Nebude-li však tento doklad předložen do 180 dnů podle prvního pododstavce, ale bude předložen do šesti měsíců od uvedeného období, bude vrácena propadnutá částka po odečtení 15 % jistiny.
Článek 8
Nařízení (ES) č. 1291/2000 a (ES) č. 1445/95 platí s ohledem na toto nařízení.
Článek 9
Toto Nařízení vejde v platnost v den následující po dni jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je jako celek závazné a platné ve všech členských státech.
V Bruselu 29. června 2004
REGULAMENTO (CE) N.o 1202/2004 DA COMISSÃO
de 29 de Junho de 2004
relativo à abertura e ao modo de gestão de um contingente pautal de importação de bovinos machos jovens para engorda (de 1 de Julho de 2004 a 30 de Junho de 2005)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1254/1999 do Conselho, de 17 de Maio de 1999, que estabelece a organização comum de mercado no sector da carne de bovino (1) e, nomeadamente, o n.o 1 do seu artigo 32.o,
Considerando o seguinte:
(1)
A lista CXL da OMC requer que a Comunidade proceda à abertura de um contingente pautal anual para a importação de 169 000 cabeças de bovinos machos jovens para engorda.
(2)
Na pendência dos resultados das negociações ao abrigo do artigo XXIV.6 do Acordo Geral sobre Pautas Aduaneiras e Comércio (GATT), no contexto da OMC, na sequência da adesão da República Checa, da Estónia, de Chipre, da Letónia, da Lituânia, da Hungria, de Malta, da Polónia, da Eslovénia e da Eslováquia (a seguir designados «novos Estados-Membros»), alguns dos quais foram, a par da Roménia, os principais fornecedores no âmbito deste contingente nos últimos três de contingentação, é conveniente adoptar as normas para a gestão deste contingente pautal, de modo a que, no período compreendido entre 1 de Julho de 2004 e 30 de Junho de 2005, a quantidade disponível seja adequadamente escalonada ao longo do ano, na acepção do n.o 4 do artigo 32.o do Regulamento (CE) n.o 1254/1999.
(3)
A fim de ter em conta os padrões tradicionais de comércio entre a Comunidade e os países fornecedores no âmbito deste contingente, bem como a necessidade de assegurar o equilíbrio do mercado, no ano de contingentação de 2004/2005, a quantidade disponível será repartida por quatro trimestres. Após a conclusão e ratificação das negociações em curso ao abrigo do artigo XXIV.6 do GATT, serão aplicadas novas regras de gestão. Essas regras devem ter em conta os resultados das negociações, bem como as quantidades já utilizadas no âmbito do contingente aberto pelo presente regulamento.
(4)
Para permitir um acesso mais equitativo ao contingente e assegurar, simultaneamente, um número comercialmente viável de animais por pedido, os pedidos de certificados de importação devem respeitar um número máximo e um número mínimo de cabeças.
(5)
A fim de prevenir a especulação, é conveniente tornar as quantidades disponíveis no âmbito do contingente acessíveis aos operadores em condições de demonstrar que pretendem realmente importar quantidades significativas a partir de países terceiros. Tendo em conta o que precede e a fim de assegurar uma gestão eficaz, os operadores em causa deverão ter importado, em 2003, um mínimo de 100 animais, quantidade que pode ser considerada comercialmente viável. Os operadores da Hungria, da Polónia, da República Checa, da Eslováquia, da Eslovénia, da Estónia, da Letónia, de Chipre e de Malta devem ser autorizados a apresentar pedidos com base em importações em proveniência de países que, em 2003, eram para si países terceiros.
(6)
O controlo da observância dos critérios supramencionados requer que os pedidos sejam apresentados no Estado-Membro em que os importadores estão registados para efeitos de imposto sobre o valor acrescentado (IVA).
(7)
A fim de prevenir a especulação, é conveniente excluir do acesso ao contingente os importadores que já não exerçam uma actividade no comércio de bovinos vivos em 1 de Janeiro de 2004 e prever a não transmissibilidade dos certificados.
(8)
É conveniente prever que as quantidades relativamente às quais os certificados de importação podem ser pedidos sejam atribuídas após um período de reflexão e, se for caso disso, mediante a aplicação de uma percentagem uniforme de redução.
(9)
Importa prever que o regime seja gerido com recurso a certificados de importação. Para o efeito, devem ser definidas normas relativas à apresentação dos pedidos, bem como aos elementos que devem constar dos pedidos e dos certificados, completando, se for caso disso, determinadas disposições do Regulamento (CE) n.o 1445/95 da Comissão, de 26 de Junho de 1995, que estabelece as normas de execução do regime dos certificados de importação e de exportação no sector da carne de bovino e que revoga o Regulamento (CEE) n.o 2377/80 (2) e do Regulamento (CE) n.o 1291/2000 da Comissão, de 9 de Junho de 2000, que estabelece normas comuns de execução do regime de certificados de importação, de exportação e de prefixação para os produtos agrícolas (3).
(10)
A experiência demonstra que uma gestão adequada do contingente requer igualmente que o titular do certificado seja um importador genuíno. O importador deve, portanto, participar activamente na compra, transporte e importação dos animais em causa. A apresentação de provas do exercício dessas actividades deve, pois, constituir igualmente uma exigência principal relativamente à garantia associada ao certificado.
(11)
A fim de assegurar um controlo estatístico rigoroso dos animais importados no âmbito do contingente, não deve ser aplicável a tolerância referida no n.o 4 do artigo 8.o do Regulamento (CE) n.o 1291/2000.
(12)
A gestão do presente contingente pautal requer controlos eficazes do destino específico dos animais importados. Em consequência, a engorda dos animais deve ser efectuada no Estado-Membro que emitiu o certificado de importação.
(13)
Deve ser constituída uma garantia destinada a assegurar que os animais sejam engordados durante um período mínimo de 120 dias em unidades de produção designadas. O montante dessa garantia deve cobrir a diferença entre os direitos aduaneiros da pauta aduaneira comum (PAC) e os direitos reduzidos, aplicáveis na data de introdução em livre prática dos animais em causa.
(14)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão da Carne de Bovino,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. É aberto, para o período compreendido entre 1 de Julho de 2004 e 30 de Junho de 2005, um contingente pautal de 169 000 bovinos machos jovens dos códigos NC 0102 90 05, 0102 90 29 ou 0102 90 49 destinados a engorda na Comunidade, sob reserva de reduções posteriormente negociadas entre a Comunidade e os seus parceiros na OMC, no quadro das negociações ao abrigo do artigo XXIV.6 do GATT, no contexto da OMC.
A este contingente pautal é atribuído o número de ordem 09.4005.
2. O direito aduaneiro de importação aplicável no âmbito do contingente pautal referido no n.o 1 eleva-se a 16 % ad valorem, acrescido de 582 euros por tonelada líquida.
A aplicação do direito previsto no primeiro parágrafo fica subordinada à condição de os animais importados serem engordados no Estado-Membro que emitiu o certificado de importação durante um período mínimo de 120 dias.
3. As quantidades referidas no n.o 1 devem ser escalonadas pelo período referido no mesmo número do seguinte modo:
a)
42 250 animais vivos da espécie bovina no período compreendido entre 1 de Julho de 2004 e 30 de Setembro de 2004;
b)
42 250 animais vivos da espécie bovina no período compreendido entre 1 de Outubro de 2004 e 31 de Dezembro de 2004;
c)
42 250 animais vivos da espécie bovina no período compreendido entre 1 de Janeiro de 2005 e 31 de Março de 2005;
d)
42 250 animais vivos da espécie bovina no período compreendido entre 1 de Abril de 2005 e 30 de Junho de 2005.
4. Se, durante um dos períodos referidos no n.o 3, alíneas a), b) e c), a quantidade abrangida pelos pedidos de certificado apresentados para cada um destes períodos for inferior à quantidade disponível no período em causa, a quantidade remanescente desse período será adicionada à quantidade disponível do período seguinte.
Artigo 2.o
1. Para poderem beneficiar do contingente previsto no artigo 1.o, os requerentes devem ser pessoas singulares ou colectivas que, no momento da apresentação do pedido, produzam prova bastante perante as autoridades competentes do Estado-Membro em causa de que, em 2003, importaram, no mínimo, 100 animais do código NC 0102 90.
Os requerentes devem estar inscritos num registo nacional do IVA.
2. Os operadores da República Checa, da Estónia, de Chipre, da Letónia, da Lituânia, da Hungria, de Malta, da Polónia, da Eslovénia e da Eslováquia podem apresentar pedidos de certificado de importação com base nas importações referidas no n.o 1 em proveniência de países que, em 2003, eram para si países terceiros.
3. As provas da importação serão fornecidas, exclusivamente, mediante a apresentação do documento aduaneiro de introdução em livre prática, devidamente visado pelas autoridades aduaneiras e com a menção do requerente na qualidade de destinatário.
Os Estados-Membros podem aceitar cópias dos documentos referidos no primeiro parágrafo devidamente autenticadas pelas autoridades competentes. Em caso de aceitação de cópias, tal facto deve ser indicado na comunicação dos Estados-Membros referida no n.o 5 do artigo 3.o em relação a todos os requerentes em causa.
4. Os operadores que, em 1 de Janeiro de 2004, tenham cessado as suas actividades comerciais com países terceiros no sector da carne de bovino não podem apresentar pedidos.
5. As empresas criadas através de uma concentração de empresas que, individualmente, possuam importações de referência que respeitem a quantidade mínima indicada no n.o 1 podem utilizar essas importações de referência como base para os seus pedidos.
Artigo 3.o
1. Os pedidos de certificado de importação apenas podem ser apresentados no Estado-Membro em que o operador se encontrar registado para efeitos de IVA.
2. Os pedidos de certificado de importação para cada um dos períodos referidos no n.o 3 do artigo 1.o:
a)
Devem incidir numa quantidade igual ou superior a 100 cabeças;
b)
Não podem incidir numa quantidade superior a 5 % da quantidade disponível.
No caso de os pedidos incidirem numa quantidade superior à indicada no primeiro parágrafo, alínea b), a quantidade em excesso será ignorada.
3. Os pedidos de certificado de importação devem ser apresentados nos 10 primeiros dias úteis de cada período referido no n.o 3 do artigo 1.o Contudo, os pedidos respeitantes ao primeiro período devem ser apresentados, o mais tardar, na segunda quinta-feira seguinte à publicação do presente regulamento no Jornal Oficial da União Europeia.
4. Cada requerente pode apresentar apenas um pedido por período referido no n.o 3 do artigo 1.o. Em caso de apresentação de mais de um pedido por um mesmo requerente, nenhum dos seus pedidos será admissível.
5. Após verificação dos documentos apresentados, os Estados-Membros comunicarão à Comissão, até ao quinto dia útil seguinte ao do final do período de apresentação dos pedidos, a lista dos requerentes e respectivos endereços, bem como das quantidades pedidas.
Todas as comunicações, incluindo as comunicações relativas à inexistência de pedidos, devem ser efectuadas por fax ou e-mail e, caso tenham sido apresentados pedidos, no formulário constante do anexo I.
Artigo 4.o
1. Após ter sido efectuada a comunicação referida no n.o 5 do artigo 3.o, a Comissão decide, o mais depressa possível, em que medida pode ser dado seguimento aos pedidos.
2. No que respeita aos pedidos referidos no artigo 3.o, se as quantidades em que os mesmos incidem excederem as quantidades disponíveis no período em causa, a Comissão fixa uma percentagem uniforme de redução das quantidades pedidas.
Se a aplicação do coeficiente de redução referido no primeiro parágrafo conduzir à fixação de uma quantidade inferior a 100 cabeças por pedido, a atribuição da quantidade disponível será efectuada por sorteio, pelos Estados-Membros em causa, de lotes de direitos de importação respeitantes a 100 cabeças. Se for inferior a 100 cabeças, a quantidade remanescente será considerada um único lote.
3. Sob reserva da decisão da Comissão de aceitação dos pedidos, os certificados serão emitidos o mais rapidamente possível.
Artigo 5.o
1. Os certificados de importação serão emitidos em nome do operador que apresentou o pedido.
2. Os pedidos de certificado e os certificados devem incluir as seguintes menções:
a)
Na casa 8, o país de origem;
b)
Na casa 16, um dos seguintes códigos da Nomenclatura Combinada: 0102 90 05; 0102 90 29 ou 0102 90 49;
c)
Na casa 20, o número de ordem do contingente (09.4005) e uma das menções previstas no anexo III.
Artigo 6.o
1. Sem prejuízo do disposto no n.o 1 do artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1291/2000, os certificados de importação emitidos ao abrigo do presente regulamento não são transmissíveis e apenas conferem direitos no âmbito dos contingentes pautais se os nomes e endereços dos seus titulares coincidirem com os indicados como destinatários na declaração aduaneira de introdução em livre prática que os acompanha.
2. Nenhum certificado de importação é válido após 30 de Junho de 2005.
3. A garantia relativa ao certificado de importação será de 20 euros por cabeça e será constituída pelos requerentes em simultâneo com a apresentação dos pedidos de certificado.
4. Os certificados emitidos são válidos em toda a Comunidade.
5. Nos termos do n.o 1 do artigo 50.o do Regulamento (CE) n.o 1291/2000, será cobrada a totalidade do direito da pauta aduaneira comum aplicável à data da aceitação da declaração aduaneira de introdução em livre prática relativamente a todas as quantidades importadas que excedam as indicadas no certificado de importação.
6. Sem prejuízo do disposto na secção 4 do título III do Regulamento (CE) n.o 1291/2000, a garantia apenas será liberada após produção da prova de que o titular do certificado foi comercial e logisticamente responsável pela compra, pelo transporte e pela introdução em livre prática dos animais em causa. Essa prova deve consistir, no mínimo:
a)
No original ou numa cópia autenticada da factura comercial estabelecida em nome do titular pelo vendedor ou pelo seu representante, ambos estabelecidos no país terceiro de exportação, e na prova de pagamento pelo titular ou da abertura por este de um crédito documentário irrevogável a favor do vendedor;
b)
No conhecimento de embarque ou, se for caso disso, pelo documento de transporte rodoviário ou aéreo, estabelecido em nome do titular relativamente aos animais em causa;
c)
Na cópia n.o 8 do formulário IM 4, com indicação na casa 8 somente do nome e do endereço do titular.
Artigo 7.o
1. Aquando da importação, o importador deve provar:
a)
Que se comprometeu por escrito a informar as autoridades competentes do Estado-Membro emissor do certificado, no prazo de um mês, da exploração ou das explorações em que os bovinos jovens serão engordados;
b)
Que constituiu, junto das autoridades competentes do Estado-Membro emissor do certificado, uma garantia num montante correspondente ao fixado, no anexo II, para cada código NC elegível. A engorda dos animais importados nesse Estado-Membro durante um período mínimo de 120 dias a contar da data de aceitação da declaração aduaneira de introdução em livre prática constitui uma exigência principal na acepção do n.o 2 do artigo 20.o do Regulamento (CEE) n.o 2220/85 da Comissão (4).
2. Salvo em caso de força maior, a garantia referida no n.o 1, alínea b), só será liberada se for apresentada às autoridades competentes do Estado-Membro emissor do certificado a prova de que os bovinos jovens:
a)
Foram engordados na exploração ou explorações indicadas em conformidade com o n.o 1;
b)
Não foram abatidos antes de decorrido um período de 120 dias a contar da data de importação; ou
c)
Foram abatidos por razões sanitárias ou morreram na sequência de doença ou acidente antes do termo desse período.
A garantia é liberada imediatamente após a apresentação dessa prova.
Todavia, se o prazo referido no n.o 1, alínea a), não tiver sido respeitado, o montante da garantia a liberar será diminuído de:
-
15 %, e de
-
2 % do montante remanescente por cada dia de atraso.
Os montantes não liberados são executados e retidos a título de direitos aduaneiros.
3. Caso a prova referida no n.o 2 não seja apresentada no prazo de 180 dias a contar da data da importação, a garantia será executada e retida a título de direitos aduaneiros.
Todavia, se a prova não for apresentada no período de 180 dias previsto no primeiro parágrafo, mas o for nos seis meses seguintes a esse período, o montante executado será reembolsado, após dedução de 15 % do montante da garantia.
Artigo 8.o
Os Regulamentos (CE) n.o 1291/2000 e (CE) n.o 1445/95 são aplicáveis sob reserva do disposto no presente regulamento.
Artigo 9.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 29 de Junho de 2004.