ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 4. října 2004
o zřízení Výboru pro sociální ochranu a zrušení rozhodnutí 2000/436/ES
(2004/689/ES)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 144 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Komise ve svém sdělení „Jednotná strategie modernizace sociální ochrany“ ze dne 14. července 1999 navrhla posílení spolupráce v oblasti sociální ochrany mimo jiné zřízením skupiny vyšších úředníků.
(2)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 16. února 2000 uvítal sdělení Komise a vytvoření takové skupiny.
(3)
Rada ve svých závěrech ze dne 17. prosince 1999 o posílení spolupráce v oblasti modernizace a zlepšení sociální ochrany (2) podpořila návrh Komise zavést mechanismus posílené spolupráce, který je výsledkem práce skupiny vyšších úředníků, za účelem provedení této akce. Rada zdůraznila, že tento způsob spolupráce by se měl týkat všech forem sociální ochrany a, je-li to nezbytné, měl by pomoci členským státům zlepšit a posílit jejich systémy sociální ochrany v souladu s jejich vnitrostátními prioritami. Připomněla také, že organizování a financování sociální ochrany spadá do pravomoci členských států, a podpořila čtyři obecné cíle vytyčené Komisí v rámci celkové výzvy modernizace systémů sociální ochrany, tedy: zajistit, aby bylo finančně výhodné být zaměstnaný a zajistit jistý příjem, zaručit jistý důchod a udržitelné důchodové systémy, podporovat sociální začlenění a zaručit vysokou a trvalou úroveň zdravotní péče; rovněž zdůraznila, že rovnost žen a mužů musí být zásadní pro všechny činnosti zaměřené na dosažení těchto čtyř cílů. Závěrem Rada uznala, že finanční hlediska jsou všem těmto cílům společná.
(4)
Závěry Evropské rady ze zasedání v Lisabonu ve dnech 23. a 24. března 2000 uznávají význam sociální ochrany pro další rozvoj a modernizaci aktivního a dynamického státu blahobytu v Evropě a vyzývají Radu k posílení spolupráce mezi členskými státy výměnou zkušeností a správné praxe s využitím zdokonalených informačních sítí.
(5)
Na zasedání v Nice a na svých dalších zasedáních Evropská rada pravidelně podporovala práci odvedenou Výborem pro sociální ochranu při prosazování výměny zkušeností v oblasti sociální ochrany na úrovni Společenství.
(6)
Výbor pro sociální ochranu zřízený rozhodnutím Rady 2000/436/ES ze dne 29. června 2000 (3) jasně prokázal svou prospěšnost jako poradní orgán Rady i Komise a aktivně přispěl k rozvoji otevřené metody koordinace vymezené lisabonským zasedáním Evropské rady.
(7)
Po vstupu Niceské smlouvy v platnost dne 1. února 2003 by měl Výbor pro sociální ochranu pověřený dalšími úkoly nahradit stávající výbor stejného jména, s cílem umožnit pokračování v práci již odvedené uvedeným výborem. Rozhodnutí 2000/436/ES by proto mělo být zrušeno ode dne, kdy se nový Výbor pro sociální ochranu ujme své funkce,
ROZHODLA TAKTO:
Článek 1
1. Zřizuje se Výbor pro sociální ochranu (dále jen „výbor“) s poradní funkcí s cílem podporovat spolupráci mezi členskými státy a s Komisí v oblasti politik sociální ochrany, v souladu se Smlouvou a s ohledem na pravomoci orgánů a institucí Společenství.
2. Výbor má tyto úkoly:
a)
sledovat sociální situaci a vývoj politik sociální ochrany v členských státech a ve Společenství;
b)
podporovat výměnu informací, zkušeností a ověřené praxe mezi členskými státy a Komisí;
c)
aniž je dotčen článek 207 Smlouvy, na žádost Rady nebo Komise nebo z vlastního podnětu vypracovávat zprávy, zaujímat stanoviska nebo vyvíjet jiné činnosti v oblastech své působnosti.
3. Je-li to vhodné, spolupracuje výbor s dalšími příslušnými subjekty a výbory, které se zabývají otázkami sociální a hospodářské politiky, jako jsou Výbor pro zaměstnanost a Výbor pro hospodářskou politiku.
4. Při plnění svých úkolů naváže výbor vhodné kontakty se sociálními partnery a s nevládními sociálními organizacemi s přihlédnutím k jejich úlohám a odpovědnostem v oblasti sociální ochrany. Evropský parlament bude o činnostech výboru rovněž informován.
Článek 2
1. Výbor se skládá ze dvou zástupců jmenovaných každým členským státem a ze dvou zástupců Komise. Těmto zástupcům mohou být nápomocni dva náhradníci.
Členské státy a Komise usilují o dosažení vyváženého zastoupení mužů a žen ve složení delegací.
2. Výbor se může obracet na externí odborníky podle svého programu jednání.
3. Výbor naváže kontakty se zástupci kandidátských zemí.
Článek 3
1. Výbor volí svého předsedu ze zástupců členských států na dvouleté funkční období bez možnosti opětovného zvolení.
Předsedovi jsou nápomocni čtyři místopředsedové, z nichž dva volí výbor ze svých členů na dvouleté funkční období. Třetí místopředseda je zástupcem členského státu, který vykonává předsednictví Rady, a čtvrtý místopředseda je zástupcem členského státu, který bude předsednictví vykonávat v následujícím období.
2. Schůze výboru svolává předseda z vlastního podnětu nebo na žádost nejméně poloviny členů výboru.
3. Výbor přijme svůj jednací řád. Náklady jsou hrazeny v souladu s platnými správními předpisy.
4. Komise poskytuje výboru nezbytné prostředky v oblasti analýzy a organizace. Ze svých zaměstnanců jmenuje jednoho jako tajemníka, který je výboru nápomocen při plnění jeho úkolů a jedná přitom podle jeho pokynů.
Při pořádání schůzí výboru spolupracuje Komise s generálním sekretariátem Rady.
Článek 4
Výbor může pověřit zkoumáním specifických otázek náhradníky nebo může pro tento účel zřídit pracovní skupiny. V těchto případech vykonává předsednictví buď člen výboru, nebo náhradník, nebo úředník Komise jmenovaný výborem.
Pracovní skupiny mohou ke spolupráci vyzvat odborníky.
Článek 5
Rozhodnutí 2000/436/ES se zrušuje ode dne první schůze výboru. První schůze výboru se koná nejpozději do čtyř měsíce ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
V Lucemburku dne 4. října 2004.
DECISÃO DO CONSELHO
de 4 de Outubro de 2004
que institui o Comité da Protecção Social e revoga a Decisão 2000/436/CE
(2004/689/CE)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, nomeadamente o artigo 144.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (1),
Considerando o seguinte:
(1)
Na sua comunicação «Uma estratégia concertada de modernização da protecção social» de 14 de Julho de 1999, a Comissão apresentou sugestões para a melhoria da cooperação no domínio da protecção social, designadamente através da criação de um grupo de funcionários de alto nível.
(2)
Na sua resolução de 16 de Fevereiro de 2000, o Parlamento Europeu congratulou-se com a comunicação da Comissão e a criação desse grupo.
(3)
Nas suas conclusões de 17 de Dezembro de 1999 sobre o reforço da cooperação para a modernização e melhoria da protecção social (2), o Conselho apoiou a proposta da Comissão no sentido de estabelecer um mecanismo para uma cooperação mais estreita, concretizada através do trabalho de um grupo de funcionários de alto nível, para a execução desta acção. O Conselho salientou que este tipo de cooperação deve abranger todas as formas de protecção social e, sempre que necessário, ajudar os Estados-Membros a melhorar e reforçar os seus sistemas de protecção social, em função das respectivas prioridades nacionais. Recordou igualmente a competência dos Estados-Membros em matéria de organização e financiamento da protecção social e apoiou os seguintes quatro grandes objectivos identificados pela Comissão, no âmbito do desafio global de modernização dos sistemas de protecção social identificados pela Comissão: nomeadamente tornar o trabalho compensador e garantir um rendimento seguro; garantir a segurança das pensões e a sustentabilidade dos regimes de pensões; promover a inclusão social; garantir um nível de cuidados de saúde elevado e sustentável. O Conselho salientou também que o princípio e a igualdade entre mulheres e homens deve fazer parte integrante de todas as actividades destinadas a concretizar estes quatro objectivos. Por último, o Conselho reconheceu que os aspectos financeiros são comuns a todos os objectivos.
(4)
As conclusões do Conselho Europeu de Lisboa, de 23 e 24 de Março de 2000, reconheceram a importância da protecção social no desenvolvimento e modernização de um Estado providência activo e dinâmico na Europa e exortaram o Conselho a reforçar a cooperação entre os Estados-Membros por via de um intercâmbio de experiências e de melhores práticas com base em redes de informação aperfeiçoadas.
(5)
Em Nice e nas suas reuniões posteriores, o Conselho Europeu subscreveu regularmente o trabalho realizado pelo Comité da Protecção Social na promoção de um intercâmbio político comunitário em matéria de protecção social.
(6)
O Comité da Protecção Social, instituído pela Decisão 2000/436/CE do Conselho (3) demonstrou claramente a sua utilidade enquanto organismo consultivo junto do Conselho e da Comissão, tendo contribuído activamente para o desenvolvimento do método aberto de coordenação, tal como definido no Conselho Europeu de Lisboa.
(7)
Na sequência da entrada em vigor do Tratado de Nice, em 1 de Fevereiro de 2003, um Comité da Protecção Social com atribuições alargadas deve substituir o actual comité do mesmo nome, a fim de prosseguir o trabalho por este realizado. A Decisão 2000/436/CE deve ser consequentemente revogada, com efeitos a partir da data em que o novo Comité da Protecção Social entre em funções,
DECIDE:
Artigo 1.o
1. É instituído o Comité da Protecção Social, a seguir denominado «comité», com carácter consultivo, para promover a cooperação entre os Estados-Membros e com a Comissão em matéria de políticas de protecção social, no pleno respeito pelo Tratado e tendo devidamente em conta a competência das instituições e órgãos comunitários.
2. O comité tem as seguintes funções:
a)
Acompanhar a situação social e a evolução das políticas de protecção social nos Estados-Membros e na Comunidade;
b)
Promover o intercâmbio de informações, experiências e boas práticas entre os Estados-Membros e com a Comissão;
c)
Sem prejuízo do artigo 207.o do Tratado, preparar relatórios, formular pareceres ou empreender outras actividades no domínio da sua competência, quer a pedido do Conselho ou da Comissão, quer por sua própria iniciativa.
3. Sempre que adequado, o Comité trabalhará em cooperação com outros órgãos e comités no domínio da política social e económica, como o Comité do Emprego e o Comité de Política Económica.
4. No cumprimento das suas funções, o comité deve estabelecer contactos adequados com os parceiros sociais e as organizações sociais não governamentais, tendo em conta os respectivos papéis e responsabilidades no domínio da protecção social. O Parlamento será igualmente informado das actividades do comité.
Artigo 2.o
1. O comité é composto por dois representantes nomeados por cada Estado-Membro e por dois representantes da Comissão. Os representantes podem ser assistidos por dois suplentes.
Os Estados-Membros e a Comissão devem envidar todos os esforços para obter um equilíbrio entre os sexos na composição das delegações.
2. O comité pode recorrer a peritos externos, em função das necessidades da sua agenda.
3. O comité deverá estabelecer contactos com representantes dos países candidatos.
Artigo 3.o
1. O comité elege o seu presidente de entre os representantes dos Estados-Membros, por um período não renovável de dois anos.
O presidente é assistido por quatro vice-presidentes, dois dos quais eleitos pelo comité de entre os seus membros por um período de dois anos, sendo o terceiro um representante do Estado-Membro que exerce a Presidência do Conselho e o quarto um representante do Estado-Membro que assumir a Presidência seguinte.
2. As reuniões do comité serão convocadas pelo presidente, por sua própria iniciativa ou a pedido de, pelo menos, metade dos membros do comité.
3. O comité elaborará o seu regulamento interno. As despesas serão reembolsadas em conformidade com as normas administrativas em vigor.
4. A Comissão prestará apoio analítico e organizativo ao comité. A Comissão designará um secretário de entre um dos seus funcionários, que actuará de acordo com as instruções do comité sempre que o assista no desempenho das suas funções.
A Comissão assegurará a ligação com o Secretariado-Geral do Conselho no que se refere à organização de reuniões.
Artigo 4.o
O comité pode confiar o estudo de questões específicas aos seus membros suplentes ou a grupos de trabalho criados para esse efeito. Nesse caso, a Presidência será assegurada por um membro ou por um membro suplente do comité ou por um funcionário da Comissão, designado pelo comité.
Os grupos de trabalho podem recorrer a peritos para os assistirem.
Artigo 5.o
É revogada a Decisão 2000/436/CE a contar da data da primeira reunião do comité. A primeira reunião do comité realizar-se-á o mais tardar quatro meses após a data de aprovação da presente decisão.
Feito no Luxemburgo, em 4 de Outubro de 2004.