ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 30. dubna 2009,
kterým se doplňuje definice inertního odpadu v rámci provádění čl. 22 odst. 1 písm. f) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES o nakládání s odpady z těžebního průmyslu
(oznámeno pod číslem K(2009) 3012)
(2009/359/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady č. 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES (1), zejména na čl. 22 odst. 1 písm. f) této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 3 odst. 3 směrnice 2006/21/ES je stanovena definice inertního odpadu.
(2)
Účelem doplnění definice inertního odpadu je stanovit jasná kritéria a podmínky, za kterých lze odpady z těžebního průmyslu považovat za inertní odpad.
(3)
V rámci omezení administrativní zátěže související s prováděním tohoto rozhodnutí je z technického hlediska vhodné vyjmout ze specifického testování ty druhy odpadu, pro které jsou dostupné odpovídající informace, a umožnit členským státům stanovit přehled odpadních materiálů, které mohou být považovány za inertní v souladu s kritérii uvedenými v tomto rozhodnutí.
(4)
Pro zajištění kvality a reprezentativnosti použitých informací by mělo být toto rozhodnutí uplatňováno v rámci popisu odpadu prováděného v souladu s rozhodnutím Komise 2009/360/ES (2) a mělo by vycházet ze stejných zdrojů informací.
(5)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 18 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES (3),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Odpad se považuje za inertní ve smyslu čl. 3 odst. 3 směrnice 2006/21/ES, pokud jsou krátkodobě i dlouhodobě splněna následující kritéria:
a)
u odpadu nedojde k žádném významnému rozpadu nebo rozpuštění nebo jiné podstatné změně, jež by mohla mít jakýkoli nepříznivý dopad na životní prostředí nebo poškodit lidské zdraví;
b)
odpad má maximální obsah sulfidické síry 0,1 % nebo má tento odpad maximální obsah sulfidické síry 1 % a jeho koeficient neutralizačního potenciálu definovaný jako poměr neutralizačního potenciálu a kyselinotvorného potenciálu určeného na základě statického testu prEN 15875 je vyšší než 3;
c)
u odpadu nehrozí riziko samovznícení a odpad nehoří;
d)
jsou-li v odpadu, a to včetně samostatných drobných částic odpadu, obsaženy látky, které mohou ohrozit životní prostředí nebo lidské zdraví, zejména As, Cd, Co, Cr, Cu, Hg, Mo, Ni, Pb, V a Zn, v tak nízkém množství, že riziko pro lidské zdraví a životní prostředí je krátkodobě i dlouhodobě nevýznamné. Má-li být obsah těchto látek považován za tak nízký, aby riziko pro lidské zdraví a životní prostředí bylo nevýznamné, nesmí přesáhnout vnitrostátní limitní hodnoty pro lokality označené jako neznečištěné nebo odpovídající přirozené koncentraci přírodního pozadí podle vnitrostátního práva;
e)
odpad je v zásadě prostý všech prostředků používaných při těžbě nebo úpravě, které mohou poškodit životní postřední nebo lidské zdraví.
2. Odpad může být považován za inertní i bez specifického testování, je-li příslušný orgán přesvědčen, že kritéria uvedená v odstavci 1 byla odpovídajícím způsobem zohledněna a jsou splněna na základě spolehlivosti existujících informací, platných postupů nebo systémů.
3. Členské státy mohou sestavit seznam odpadních materiálů, které budou považovány za inertní v souladu s kritérii definovanými v odstavcích 1 a 2.
Článek 2
Posouzení inertnosti odpadu podle tohoto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v rámci popisu vlastností odpadu uvedeného v rozhodnutí Komise 2009/360/ES a mělo by vycházet ze stejných zdrojů informací.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 30. dubna 2009.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 30 de Abril de 2009
que completa a definição de resíduos inertes em aplicação do n.o 1, alínea f), do artigo 22.o da Directiva 2006/21/CE do Parlamento Europeu e do Conselho relativa à gestão dos resíduos de indústrias extractivas
[notificada com o número C(2009) 3012]
(2009/359/CE)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta a Directiva 2006/21/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 15 de Março de 2006, relativa à gestão dos resíduos de indústrias extractivas e que altera a Directiva 2004/35/CE (1), nomeadamente o n.o 2, alínea f), do artigo 22.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O n.o 3 do artigo 3.o da Directiva 2006/21/CE estabelece uma definição de resíduos inertes.
(2)
A finalidade de complementar a definição de resíduos inertes é estabelecer condições e critérios claros ao abrigo dos quais os resíduos das indústrias extractivas podem ser considerados resíduos inertes.
(3)
Para reduzir ao mínimo a sobrecarga administrativa ligada à aplicação da presente decisão, é oportuno, de um ponto de vista técnico, dispensar da realização de ensaios específicos os resíduos relativamente aos quais está disponível informação e permitir aos Estados-Membros elaborar listas de materiais residuais que poderiam ser considerados inertes em conformidade com os critérios definidos na presente decisão.
(4)
A fim de assegurar a qualidade e a representatividade das informações utilizadas, a presente decisão deveria ser aplicada no âmbito da caracterização dos resíduos efectuada de acordo com a Decisão 2009/360/CE da Comissão (2) e basear-se nas mesmas fontes de informação.
(5)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do comité instituído pelo artigo 18.o da Directiva 2006/12/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (3),
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
1. Os resíduos são considerados resíduos inertes, na acepção do n.o 3 do artigo 3.o da Directiva 2006/21/CE, quando são cumpridos todos os seguintes critérios, tanto a curto como a longo prazo:
a)
Os resíduos não serão passíveis de desintegração ou dissolução significativa ou de outra alteração significativa susceptível de causar efeitos ambientais adversos ou de prejudicar a saúde humana;
b)
Os resíduos apresentam um teor máximo de enxofre na forma de sulfureto de 0,1 % ou os resíduos apresentam um teor máximo de enxofre na forma de sulfureto de 1 % e o quociente do potencial de neutralização, definido como a razão entre o potencial de neutralização e o potencial ácido e determinado com base num ensaio estático de acordo com a norma prEN 15875, é superior a 3;
c)
Os resíduos não apresentam risco de autocombustão e não se inflamarão;
d)
O teor de substâncias potencialmente prejudiciais para o ambiente ou para a saúde humana presente nos resíduos e, em particular, de As, Cd, Co, Cr, Cu, Hg, Mo, Ni, Pb, V e Zn, incluindo em partículas finas isoladas de resíduos, é suficientemente baixo para que o risco para a saúde humana e para o ambiente, a curto e a longo prazos, seja insignificante. Para que o risco seja considerado suficientemente baixo para ser insignificante para a saúde humana e o ambiente, o teor dessas substâncias não pode exceder os valores-limiar nacionais aplicáveis aos sítios identificados como não contaminados ou os níveis de base naturais nacionais relevantes;
e)
Os resíduos estão substancialmente isentos de produtos utilizados na extracção ou na transformação que poderiam ser prejudiciais para o ambiente ou para a saúde humana.
2. Os resíduos podem ser considerados resíduos inertes sem ensaios específicos se for possível demonstrar, de modo a satisfazer a autoridade competente, que os critérios previstos no n.o 1 foram adequadamente considerados e estão comprovadamente preenchidos com base na informação existente ou em procedimentos ou regimes válidos.
3. Os Estados-Membros podem elaborar listas de materiais residuais a considerar como inertes em conformidade com os critérios definidos nos n.os 1 e 2.
Artigo 2.o
A avaliação do carácter inerte dos resíduos de acordo com a presente decisão será completada no âmbito da caracterização dos resíduos referida na Decisão 2009/360/CE e baseada nas mesmas fontes de informação.
Artigo 3.o
Os Estados-Membros são os destinatários da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 30 de Abril de 2009.