SMĚRNICE KOMISE 2009/124/ES
ze dne 25. září 2009,
kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES, pokud jde o maximální obsahy arzenu, teobrominu, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. a Abrus precatorius L.
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (1), a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2002/32/ES zakazuje používání produktů určených ke krmení zvířat, ve kterých obsahy nežádoucích látek přesahují maximální obsahy stanovené v příloze I uvedené směrnice.
(2)
V případě krmiv získávaných ze zpracování ryb nebo jiných mořských živočichů vyplývá z nových informací o obsahu celkového arzenu (souhrn organického a anorganického arzenu) poskytnutých příslušnými orgány členských států, že je třeba zvýšit některé maximální obsahy celkového arzenu. Vedlejší produkty vznikající při vykosťování ryb jsou cennou surovinou pro výrobu rybí moučky a rybího oleje, které se používají v krmných směsích, zejména krmivech pro ryby.
(3)
Zvýšení maximálních obsahů celkového arzenu v krmivech získávaných ze zpracování ryb nebo jiných mořských živočichů a v krmivech pro ryby nevede ke změnám maximálních obsahů anorganického arzenu. Vzhledem k tomu, že potenciální nežádoucí účinky arzenu na zdraví zvířat a lidí závisí na podílu anorganického arzenu v daném krmivu či potravině a organické sloučeniny arzenu představují velmi nízký toxický potenciál (2), nemají zvýšené obsahy celkového arzenu vliv na ochranu zdraví zvířat a veřejného zdraví.
(4)
V příloze I směrnice 2002/32/ES arzen pro účely stanovení maximálních obsahů představuje celkový arzen, jelikož neexistuje standardizovaná rutinní metoda pro analýzu anorganického arzenu. V případech, kdy příslušné orgány požadují analýzu obsahu anorganického arzenu, však uvedená příloha stanoví maximální obsahy anorganického arzenu.
(5)
Jelikož extrakční metoda má v některých případech podstatný vliv na výsledek analýzy celkového arzenu, je vhodné stanovit referenční extrakční postup, který by se měl používat při úředních kontrolách.
(6)
Příslušné orgány a zainteresované organizace poskytly informace o značném obsahu arzenu v doplňkových látkách patřících do funkční skupiny sloučenin stopových prvků, povolených na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 (3). V zájmu ochrany zdraví zvířat a veřejného zdraví je vhodné stanovit maximální obsahy arzenu v těchto doplňkových látkách.
(7)
Pokud jde o teobromin, dospěl Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ve svém stanovisku ze dne 10. června 2008 (4) k závěru, že současné maximální obsahy teobrominu nemusí zcela chránit některé živočišné druhy. Upozornil na možné nežádoucí účinky na prasata, psy a koně a na produkci mléka u dojnic. Proto je vhodné stanovit nižší maximální obsahy.
(8)
Pokud jde o alkaloidy obsažené v Datura sp., dospěl úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 9. dubna 2008 (5) k závěru, že vzhledem k přítomnosti tropanových alkaloidů ve všech druzích Datura je vhodné rozšířit maximální obsahy stanovené v příloze I směrnice 2002/32/ES pro Datura stramonium L. na všechny druhy Datura.
(9)
Pokud jde o ricin (ze skočce obecného, Ricinus communis L.), dospěl úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 10. června 2008 (6) k závěru, že vzhledem k podobným toxickým účinkům toxinů obsažených v druzích Ricinus communis L. (ricin), Croton tiglium L. (crotin) a Abrus precatorius L. (abrin) je vhodné rozšířit maximální obsahy stanovené pro Ricinus communis L. v příloze I směrnice 2002/32/ES rovněž na druhy Croton tiglium L. a Abrus precatorius L., samostatně nebo v kombinaci.
(10)
Směrnice 2002/32/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(11)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 2002/32/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 2010. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 25. září 2009.
DIRECTIVA 2009/124/CE DA COMISSÃO
de 25 de Setembro de 2009
que altera o anexo I da Directiva 2002/32/CE do Parlamento Europeu e do Conselho no que diz respeito aos limites máximos aplicáveis ao arsénio, teobromina, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. e Abrus precatorius L.
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta a Directiva 2002/32/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 7 de Maio de 2002, relativa às substâncias indesejáveis nos alimentos para animais (1), nomeadamente o n.o 1 do artigo 8.o,
Considerando o seguinte:
(1)
A Directiva 2002/32/CE estabelece a proibição da utilização de produtos destinados à alimentação animal com uma concentração de substâncias indesejáveis que exceda os limites máximos previstos no respectivo anexo I.
(2)
No que se refere aos alimentos para animais obtidos da transformação de peixes ou de outros animais marinhos, as informações recentes facultadas pelas autoridades competentes dos Estados-Membros sobre a presença de arsénio total (soma de arsénio orgânico e inorgânico) indicam que é necessário aumentar determinados limites máximos para o arsénio total. Os subprodutos da indústria de transformação de peixe em filetes são matérias-primas valiosas para a produção de farinha de peixe e óleo de peixe para utilização em alimentos compostos para animais, em especial nos alimentos para peixes.
(3)
O aumento dos limites máximos aplicáveis ao arsénio total em alimentos para animais obtidos da transformação de peixes ou de outros animais marinhos e em alimentos para peixes não implica qualquer alteração dos limites máximos aplicáveis ao arsénio inorgânico. Uma vez que os potenciais efeitos adversos do arsénio sobre a saúde animal e humana são determinados pela fracção inorgânica num dado produto alimentar e os compostos de arsénio orgânicos apresentam um potencial tóxico muito reduzido (2), o aumento dos limites para o arsénio total não afecta a protecção da saúde animal e pública.
(4)
No anexo I da Directiva 2002/32/CE, o arsénio corresponde ao arsénio total para efeitos do estabelecimento de limites máximos, uma vez que não há um método de rotina normalizado para a análise do arsénio inorgânico. Mas nos casos em que as autoridades competentes solicitam uma análise do teor de arsénio inorgânico, o referido anexo estabelece um limite máximo para o arsénio inorgânico.
(5)
Dado que o método de extracção tem, em alguns casos, uma influência significativa no resultado analítico do arsénio total, convém especificar um procedimento de extracção de referência a utilizar nos controlos oficiais.
(6)
As informações facultadas pelas autoridades competentes e organizações de partes interessadas indicam níveis significativos de arsénio nos aditivos que pertencem ao grupo funcional dos compostos de oligoelementos, autorizados ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 1831/2003 do Parlamento Europeu e do Conselho (3). Convém estabelecer limites máximos para o arsénio nesses aditivos para proteger a saúde animal e pública.
(7)
No que diz respeito à teobromina, a Autoridade Europeia para a Segurança dos Alimentos (AESA) concluiu, no seu parecer de 10 de Junho de 2008 (4), que os limites máximos actuais para a teobromina podem não proteger totalmente algumas espécies animais. A Autoridade indicou possíveis efeitos adversos em suínos, cães e cavalos e na produção de leite das vacas leiteiras. Por conseguinte, convém estabelecer limites máximos mais baixos.
(8)
No que diz respeito a Datura sp., a AESA concluiu, no seu parecer de 9 de Abril de 2008 (5), que, dado que os alcalóides do tropano estão presentes em todas as espécies de Datura sp., convém, com vista à protecção da saúde animal, especialmente dos suínos, alargar os actuais limites máximos de Datura stramonium L., tal como previsto no anexo I da Directiva 2002/32/CE, a todas as espécies de Datura.
(9)
No que diz respeito ao rícino (de Ricinus communis L.), a AESA concluiu, no seu parecer de 10 de Junho de 2008 (6), que, dado que os efeitos tóxicos das toxinas de Ricinus communis L. (rícino), Croton tiglium L. (cróton) e Abrus precatorius L. (abrina) são semelhantes, convém aplicar os limites máximos de Ricinus communis L., tal como previsto no anexo I da Directiva 2002/32/CE, também a Croton tiglium L. e Abrus precatorius L., separadamente ou em conjunto.
(10)
A Directiva 2002/32/CE deve, por conseguinte, ser alterada em conformidade.
(11)
As medidas previstas na presente directiva estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal e nem o Parlamento Europeu nem o Conselho se opuseram às mesmas,
ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1.o
O anexo I da Directiva 2002/32/CE é alterado em conformidade com o anexo da presente directiva.
Artigo 2.o
Os Estados-Membros devem pôr em vigor as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento à presente directiva o mais tardar em 1 de Julho de 2010. Os Estados-Membros comunicarão imediatamente à Comissão o texto das referidas disposições, bem como um quadro de correspondência entre essas disposições e a presente directiva.
Quando os Estados-Membros adoptarem tais disposições, estas devem incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial. As modalidades daquela referência incumbem aos Estados-Membros.
Artigo 3.o
A presente directiva entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Artigo 4.o
Os Estados-Membros são os destinatários da presente directiva.
Feito em Bruxelas, em 25 de Setembro de 2009.