Nařízení Rady (ES) č. 1796/1999
ze dne 12. srpna 1999
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících z Čínské lidové republiky, Maďarska, Indie, Mexika, Polska, Jihoafrické republiky a Ukrajiny a o konečném výběru prozatímního cla uloženého z tohoto dovozu a o zastavení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu z Korejské republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1], a zejména na čl. 9 a 10 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh, který předložila Komise po konzultacích s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1) Nařízením (ES) č. 362/1999 [2] (dále jen "prozatímní nařízení") uložila Komise prozatímní antidumpingové clo na dovozy ocelových lan a kabelů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR"), Indie, Mexika, Jihoafrické republiky a Ukrajiny do Evropského společenství a přijala závazky nabídnuté některými vývozci z Maďarska a Polska.
B. NÁSLEDNÝ POSTUP
(2) Po zavedení prozatímních antidumpingových cel byla zúčastněným stranám, které o to požádaly, dána příležitost k projednání připomínek. Stranám byla sdělena nezbytná fakta a důvody, které vedly k doporučení zavést konečné antidumpingové clo a konečné inkaso částek vybíraných formou prozatímních cel ve výši cel konečných. Po tomto ohlášení jim byla také poskytnuta lhůta k vyjádření námitek.
(3) Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly posouzeny a, pokud byly uznány, byly konečné závěry pozměněny.
C. DOTYČNÝ VÝROBEK A PODOBNÝ VÝROBEK
1. Dotyčný výrobek
(4) S odvoláním na bod 7 odůvodnění prozatímního nařízení se dotyčnými výrobky rozumějí ocelová lana a kabely, včetně lan uzavřených, s výjimkou lan a kabelů z korozivzdorné oceli, s maximálním průřezem přes 3 mm, (dále jen v průmyslové terminologii užívané označení ocelová drátěná lana neboli "SWR").
(5) Předpokládalo se, že SWR se dělí na dva samostatné výrobky podle konkrétní oblasti uplatnění nebo využití, tj. na lana obecně určená k obecnému použití a na lana speciální používaná ve specifických průmyslových odvětvích.
(6) Oproti předpokladu o existenci dvou různých samostatných výrobků, tj. lan k obecnému využití a lan speciálních, se zjistilo, že vyvážející výrobci vyrábějí široký sortiment různých typů SWR a že všechna SWR mají shodné základní fyzikální parametry (např. ocelové dráty splétané do pramenů, které se navíjejí kolem jádra a tvoří lano, a jádro samotné). Všechna SWR měla také podle zjištění shodné základní technické parametry (u všech byl pramen tvořen určitým počtem drátů, lano určitým počtem pramenů, všechna měla stanovený průměr a specifickou stavbu).
(7) Rozdílné typy SWR se mohou dělit na řadu výrobkových skupin podle fyzikálních a technických parametrů. Zatímco skupiny SWR z horní a dolní části nabídkového spektra jsou jednoznačně nezaměnitelná, lana z přidružených skupin zaměnitelná jsou. Závěrem lze konstatovat, že mezi skupinami SWR existuje jistý převis a konkurence. Vzhledem k tomuto převisu mezi skupinami nebylo možno vést jasnou dělící čáru v žádném bodě nabídkového spektra SWR. Tento závěr je v souladu s judikaturou Soudního dvora Evropských společenství [3].
(8) Vzhledem ke zjištění, že všechna SWR měla shodné základní fyzikální a technické parametry a využití, lze závěrem konstatovat, i přes určité rozdíly mezi SWR z horní a dolní části nabídkového spektra a vzhledem k tomu, že mezi SWR v sousedních skupinách existuje konkurenční vztah, že se u všech výrobků v dané nabídce jedná o výrobek jeden, a z toho důvodu se všechna SWR považují za jeden výrobek.
2. Podobný výrobek
(9) S odvoláním na bod 8 odůvodnění prozatímního nařízení shledala Komise, že SWR dovážená z uvedených zemí a SWR vyráběná a prodávaná průmyslovými odvětvími Společenství v jeho členských státech si jsou z hlediska fyzikálních a technických parametrů navzájem podobná. Komise také shledala, že Společenstvím vyráběná SWR a dovážená SWR mají v zásadě shodné využití a vzájemně si konkurují.
(10) Předpokládalo se, že SWR vyráběná a prodávaná výrobci ze Společenství nejsou stejná jako SWR, která se z uvedených zemí dovážela. Námitky se týkaly zejména toho, že vyváženými výrobky z uvedených zemí byla převážně SWR k obecnému využití, zatímco výrobkem vyráběným ve Společenství byla specializovaná SWR. Další námitkou bylo, že výrobci z Evropského společenství zahrnuli v posuzovaném období do svého sortimentu SWR větší množství takzvaných specializovaných druhů tohoto výrobku, což je patrné z navýšení jejich jednotkové ceny.
(11) Z šetření vyplynuly tyto závěry:
- výrobci ze zemí Společenství se zabývají výrobou celého sortimentu SWR, stejně jako výrobci vyvážející, tj. výrobou specializovaných SWR i lan určených k obecnějšímu využití,
- převis mezi výrobky vyráběnými ve Společenství a výrobky od vyvážejících výrobců je prokázán objemem prodejů, v nichž byly zjištěny prodeje srovnatelných modelů SWR (75 % objemu prodejů vyvážejících výrobců a 51 % objemu prodejů průmyslových odvětví Společenství). Tento převis je prokazatelný také tím, že SWR vyráběná ve Společenství a SWR dovážená zahrnují všechny příslušné kódy kombinované nomenklatury (kódy KN).
(12) Prozatímní závěry, že SWR vyráběná ve Společenství a SWR dovážená jsou příbuznými výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 384/96 (dále jen "základní nařízení") se tímto potvrzují.
D. DUMPING
1. Běžná hodnota
1.1 Stanovení běžné hodnoty
(13) Indický vyvážející výrobce požadoval, aby se výrobní náklady na období šetření (1. leden 1997 až 31. březen 1998, dále jen "OŠ") určovaly na základě údajů z období, které OŠ předcházelo. Podle čl. 6 odst. 1 základního nařízení se ale pro získání reprezentativního výsledku ohledně dumpingu OŠ volí a údaje k analýze běžně pocházejí pouze z tohoto období. Žádné důkazy, které by odůvodňovaly vhodnější použití výrobních nákladů z období, které OŠ předcházelo, nebyly předloženy. Zvláště je třeba poznamenat, že vyvážející výrobce nadále vyráběl a prodával uvedené druhy výrobků i během OŠ. Závěry učiněné na základě údajů zjištěných během OŠ byly tedy považovány za reprezentativní a žádosti proto nebylo vyhověno.
(14) Jihoafrický a indický vyvážející výrobce vyjádřili námitky proti postupu stanovení konstrukce běžné hodnoty dotyčného výrobku.
(15) Jihoafrický vyvážející výrobce tvrdil, že výpočet ziskového rozpětí z tuzemských prodejů nebyl vhodný, jelikož vycházel ze všech tuzemských transakcí, včetně tuzemských prodejů důlních SWR. Vzhledem ke specifickým vlastnostem důlních SWR, která se nevyvážejí do Společenství a jsou specifickým výrobkem vyráběným za použití složitého strojního vybavení a prodávaným se značnou ziskovým rozpětím, požadoval, aby se ziskové rozpětí z tuzemských prodejů důlních SWR nezahrnovalo do výpočtu běžné hodnoty ostatních druhů lan.
(16) Indický vyvážející výrobce požadoval, aby se tuzemské prodeje určitých druhů výrobků vysoké hodnoty vyloučily z výpočtu konstrukce běžné hodnoty, jelikož se během OŠ tyto výrobky nevyvážely nebo jen zřídka, a jejich tuzemské prodeje vynesly neobyčejně vysoké zisky, což zkreslilo údaje o průměrném zisku z dotyčného výrobku.
(17) Šetření prokázalo, že jihoafrická důlní SWR a indické vysoce hodnotné druhy výrobků jsou "výrobky příbuznými" ve vztahu k vybranému výrobku ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení. Ziskové rozpětí použité k výpočtu běžné hodnoty bylo tedy stanoveno správně v souladu s čl. 2 odst. 3, 4 a 6 základního nařízení, tj. na základě veškerých tuzemských prodejů obdobného výrobku v běžném obchodním styku. V tomto kontextu je nutno poznamenat, že pro stanovení ziskového rozpětí podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení není podstatné, zda se dotyčné typy výrobků vyvážely také do Společenství vzhledem k tomu, že se ve smyslu základního nařízení jedná o výrobky obdobné.
(18) Vzniklé nároky byly tedy zamítnuty.
(19) Jako alternativu k výše uvedeným nárokům požadoval indický výrobce, aby se průměrný zisk vypočítával ze všech tuzemských prodejů, tj. z prodejů ziskových i neziskových druhů výrobků, a nikoli pouze z tuzemských prodejů ziskových kategorií. K tomuto je nutno poznamenat, že podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení musí částka zisků vycházet z údajů o výrobě a prodeji obdobného výrobku na tuzemském trhu vyvážející země v běžném obchodním styku. V tomto kontextu se prodeje pod výší nákladů na určitý druh výrobku uvažují pro stanovení ziskového rozpětí pouze tehdy, nepřesahuje-li objem neziskových prodejů tohoto druhu výrobku 20 % veškerých prodejů příslušného druhu, nebo není-li vážený průměr prodejní ceny pod váženým průměrem nákladů na jednotku výroby. Stanovení ziskového rozpětí se tímto pravidlem řídilo, a v důsledku toho nemohla být ani tato požadovaná alternativa přijata.
(20) Jelikož žádné další připomínky ohledně běžné hodnoty nebyly předloženy, schvalují se závěry z bodů 9 až 13 odůvodnění.
1.2 Volba podobné země pro země s netržní ekonomikou
(21) Čínští a ukrajinští vyvážející výrobci protestovali proti výběru Indie jako podobné země a žádali revizi této prozatímní volby. Ukrajinský vyvážející výrobce navrhoval Korejskou republiku (dále jen "Jižní Korea") z důvodu existence volného trhu.
(22) Argumenty předložené proti volbě Indie jako podobné země byly pečlivě analyzovány a poté se z níže uvedených důvodů od této volby upustilo. Při absenci spolupracujících třetích zemí s tržní ekonomikou, které by nepodléhaly současnému šetření, představovalo Polsko nejpřijatelnější variantu podobné země pro výpočet běžné hodnoty pro Čínu a Ukrajinu.
(23) V souvislosti s prozatímním ohlášením zpochybnili čínští a ukrajinští vyvážející výrobci také výběr Polska jako podobné země; tvrdili, že Jižní Korea by byla vhodnější z hlediska výše dovozního cla, velikosti domácího trhu a stávající konkurence na tomto trhu. Polsko však bylo považováno za správnou volbu s ohledem na nízké dovozní clo, volnost a velikost domácího trhu, konkurenci mezi tuzemskými výrobci a skutečnost, že polská SWR umožňovala z celkového hlediska nejreprezentativnější srovnání shodných modelů SWR s modely vyráběnými v Číně a na Ukrajině.
(24) Pokud jde o Jižní Koreu, bylo uvedeno, že ačkoli tato země má rovněž nízkou sazbu dovozního cla, má mnohem nižší procento tuzemských prodejů srovnatelných s čínskými dovozy do Evropského společenství.
(25) Polsko bylo tedy vybráno jako nejpřijatelnější varianta podobné země pro Ukrajinu i pro ČLR.
2. Vývozní cena
(26) Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky k vývozní ceně, schvalují se závěry uvedené v bodech 14 až 17 prozatímního nařízení.
3. Srovnání
(27) Jeden polský vyvážející výrobce znovu zopakoval svůj požadavek na úpravy běžné hodnoty s ohledem na rozdíly ve financování zásob a poplatcích za skladování mezi tuzemskými a vývozními prodeji. Při absenci nových důkazů o účinku výše uvedených faktorů na cenovou srovnatelnost v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení nebyl tento požadavek akceptován.
(28) Stejný polský vyvážející výrobce a jeden vyvážející výrobce z Maďarska znovu zopakovali požadavek na úpravy běžné hodnoty s ohledem na rozdíly v úrovni obchodních operací. Vzhledem k předloženým novým důkazům byly tyto požadavky znovu posouzeny a akceptovány, neboť se prokázalo, že vývozní cena a běžná hodnota pocházely z rozdílných úrovní obchodních operací, a tento rozdíl ovlivnil cenovou srovnatelnost.
(29) Vzhledem k tomu, že se vývozní prodeje uskutečňovaly výhradně na velkoobchodní úrovni, zatímco tuzemské prodeje se prováděly jak přes velkoobchod, tak přímo konečnému uživateli, předložil indický vyvážející výrobce požadavek na úpravu v důsledku rozdílů v úrovni obchodních operací. Úprava byla uznána v rozsahu předloženého požadavku.
(30) Polský vyvážející výrobce vyjádřil nesouhlas, aby se ke stanovení prozatímních výsledků užívaly k převodu vývozní ceny na domácí měnu průměrné měsíční směnné kurzy. Tento výrobce tvrdil, že se měly účinně používat skutečné směnné kurzy. V této souvislosti je třeba poznamenat, že užití průměrných měsíčních směnných kurzů je standardní praxí. Kromě toho byly oba přístupy vyzkoušeny se zjištěním, že rozdíly jsou pouze okrajové a že každý pozitivní rozdíl je vyvážen rozdílem negativním, tj. žádný z těchto přístupů nevyústil ve výrazně vyšší nebo nižší směnný kurz a dopad této sporné otázky na konečné dumpingové rozpětí nebyl významný. V důsledku toho bylo rozhodnuto pokračovat v zavedené praxi používání průměrných měsíčních směnných kurzů.
(31) Jihoafrický vyvážející výrobce požadoval dotaci na měnovou konverzi na vývozní ceny z důvodu, že porovnání nejnižšího kurzu měny a ECU během OŠ s nejvyšším směnným kurzem v roce 1999 prokázalo závažnou devalvaci ECU.
(32) V souladu s čl. 2 odst. 10 písm. j) základního nařízení byl tento požadavek zamítnut, protože kolísání směnných kurzů během OŠ neprokázalo udržitelný trend, který by byl důvodem k úpravě. Kromě toho je třeba poznamenat, že průměrná devalvace ECU ve srovnání s jihoafrickým randem byla během OŠ velice nízká.
(33) Jelikož žádné další připomínky k cenovému porovnání předloženy nebyly, schvalují se závěry uvedené v bodech 17 až 19 a 21 až 23 prozatímního nařízení.
4. Dumpingová rozpětí
4.1 Metodika
(34) V této prozatímní etapě byly při určování dumpingu vyloučeny vývozní prodeje SWR indického vyvážejícího výrobce partnerskému dovozci ve Společenství, které byly tímto dovozcem následně transformovány.
(35) Po ohlášení prozatímních výsledků vyjádřil indický vyvážející výrobce proti tomuto postupu protest. Požadoval, aby byl dumping prověřených vývozních transakcí, tzn. včetně vývozních transakcí s výrobky, které byly následně transformovány, jak se uvádí v předchozím bodu, vyjádřen v procentech z celkové ceny CIF. Na podporu tohoto požadavku poukázal vyvážející výrobce na to, že by se jakákoli antidumpingová opatření měla vztahovat na všechny dovozy dotyčného výrobku.
(36) Tento požadavek nemohl být akceptován. Za prvé by bylo obtížné vypočítat spolehlivou vývozní cenu pro dané výrobky, které se následně v transformovaném stavu znovu prodávají. Za druhé tvořily vývozní prodeje rozhodné pro stanovení dumpingového rozpětí 80 % veškerých opětovných vývozních prodejů do Společenství uskutečněných vyvážejícím výrobcem během OŠ. Tato fakta byla považována z velké části za dostatečný základ pro reprezentativní výsledky. Za třetí vzhledem k tomu, že vývozní prodeje následně transformovaných výrobků nemohly být použity pro výpočet dumpingu, nepřicházely v úvahu ani pro výpočty dumpingového rozpětí, neboť umělým snížením dumpingového rozpětí by se výsledky zkreslily.
(37) Z toho důvodu se metodika uvedená v bodech 24 až 26 odůvodnění, která byla použita ke stanovení prozatímních výsledků, schvaluje.
4.2 Úroveň dumpingového rozpětí
(38) V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení byl vážený průměr běžné hodnoty na druh výrobku porovnán s váženým průměrem vývozní ceny na základě cen ze závodu a na stejné úrovni obchodních operací.
(39) Po revizi výpočtů se zejména z důvodu, že běžné hodnoty pro ČLR a Ukrajinu vycházejí z údajů o domácích prodejích polské výroby, s konečnou platností stanovují dumpingová rozpětí vyjádřená v procentech z ceny CIF nepodléhající clu na hranicích Společenství takto:
-ČÍNSKÁ LIDOVÁ REPUBLIKA: | 60,4 % |
-MAĎARSKO:
Drótáru és Drötkotél Ipari és Kereskedelmi Rt | 28,1 % |
Všichni výrobci/vývozci: | 28,1 % |
-INDIE:
Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd | 23,8 % |
Mohatta & Heckel | 30,8 % |
Všichni výrobci/vývozci: | 30,8 % |
-KOREJSKÁ REPUBLIKA:
Kiswire Ltd | 1,2 % |
Manho Rope & Wire Ltd | 0,1 % |
Chung Woo Rope Co. Ltd | 0,2 % |
Chun Kee Steel and Wire Rope Co. Ltd | 0,4 % |
-MEXIKO:
Aceros Camesa SA de CV | 95,6 % |
Všichni výrobci/vývozci: | 95,6 % |
-POLSKO:
Drumet SA | 27,9 % |
Slaskie Zaklady Lin i Drutu "Linodrut" Spólka Akcyjna Fabryka Lin i Drutów "Linodrut" Zabrze Spólka z ograniczona odpowiedzialnoscia Fabryka Lin i Drutów "Falind" Spólka z ograniczona odpowiedzialnoscia Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu "Linodrut" Bytom Spólka ograniczona odpowiedzialnoscia Dolnoslaska Fabryka Lin i Drutu "Lindrut Linmet" Spólka z ograniczona odpowiedzialnoscia | 48,3 % |
Všichni výrobci/vývozci: | 48,3 % |
-JIHOAFRICKÁ REPUBLIKA:
Haggie Rand Ltd (společnost změnila název a v současnosti se jmenuje Haggie) | 132 % |
Všichni výrobci/vývozci: | 132 % |
-UKRAJINA: | 51,8 % |
E. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
1. Výroba Společenství
(40) Při absenci nových informací se tedy schvalují prozatímní závěry uvedené v bodech 34 až 36 odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Výrobní odvětví Společenství
(41) Po obdržení připomínek zúčastněných stran zastupují výrobní odvětví Společenství níže uvedené podniky.
(42) Následujících 16 stěžovatelů z řad výrobců Evropského společenství a čtyři výrobci, kteří stížnost podpořili a spolupracovali při vyšetřování, vytvořili skupinu "výrobního odvětví Společenství" ve smyslu článku 4 základního nařízení:
- Bremer Drahtseilerei Lüling GmbH (Německo),
- Bridon International Limited (Spojené království),
- BTS Drahtseile GmbH (Německo),
- Cables Y Alambres Especiales SA (Španělsko),
- Casar Drahtseilwerk Saar GmbH (Německo),
- Cordoaria Oliveira SA (Portugalsko),
- Drahtseilerei Gustav Kocks GmbH (Německo),
- Holding FICADI (Francie),
- Iscar Funi Metallice (Itálie),
- D. Koronakis SA (Řecko),
- Metalcalvi Wire Ropes (Itálie),
- Midland Wire Cordage Co. Ltd (Spojené království),
- Randers Rebslaareri (Dánsko),
- Redaelli Tecnacordati SpA (Itálie),
- Trefileurope (Francie),
- Trenzas Y Cables SL (Španělsko),
- Vereinigte Drahtseilwerke GmbH (Německo),
- Voest-Alpine Austria Draht GmbH (Rakousko),
- Vornbäumen-Stahlseile GmbH (Německo),
- Wadra GmbH (Německo).
3. Dovozy uskutečňované výrobním odvětvím Společenství
(43) Některé zúčastněné strany zpochybnily výpočet úrovně dovozů uskutečňovaných výrobním odvětvím Společenství.
(44) Je nutno poznamenat, že údaje o dovozech vycházely z řádně ověřených soupisů vývozních prodejů předložených vývozci. Dovozy uskutečněné výrobním odvětvím Společenství představovaly na základě těchto údajů 4,4 % spotřeby během období šetření.
(45) Analýza provedená v prozatímním nařízení se závěrem, že vzhledem k nízké hladině dovozů zůstává i nadále hlavní náplní činnosti výrobního odvětví Společenství výroba SWR, se schvaluje. Navíc nízká hladina dovozů neměla za cíl chránit výrobce z Evropského společenství před škodlivými účinky dumpingu, ani jim neumožňovala nepatřičně z těchto dovozů těžit.
F. ÚJMA
1. Předběžné poznámky - období šetření
(46) Objevily se námitky, že zařazení roku 1994 zkresluje analýzu způsobených škod, protože největší procento dovozů se uskutečnilo v letech 1994 a 1995, a poté se hladina dovozů z uvedených zemí ustálila. Další námitkou bylo, že situace v průmyslu Společenství byla stabilní od roku 1995 do OŠ. Výsledkem byl požadavek zahájit období šetření způsobených škod rokem 1995.
(47) Cílem šetření je vyhodnotit účinek dumpingových dovozů na hospodářskou situaci v průmyslu Společenství během OŠ. K provedení takové analýzy se stanovují trendy pro řadu hospodářských ukazatelů na základě údajů z řady let, která OŠ předcházela. Z hlediska těchto trendů je tedy irelevantní, zda je výchozím bodem pro jejich stanovení rok 1994 nebo 1995.
(48) V každém případě je nutno věnovat pozornost těmto skutečnostem:
- Ačkoli se oproti tvrzení největší část dovozů z uvedených zemí uskutečnila v letech 1994 a 1995, rostly tyto dovozy i po roce 1995 (+12 % za období mezi rokem 1995 a OŠ).
- Ceny těchto dovozů zůstávaly výrazně pod hranicí cen průmyslu Společenství v průběhu celého tohoto období.
- Dopad těchto dovozů na situaci v průmyslu Společenství vyústil ve výrazný pokles ziskovosti v letech 1994 a 1995 (od 1,3 % do - 0,3 %) doprovázený současnou ztrátou podílu na trhu (-10 procentních bodů). Na základě výkladu prozatímního nařízení se průmyslová odvětví Společenství pokoušela znovu získat podíl na trhu snižováním cen v letech 1995 a 1996, namísto toho však zaznamenala jen další ztráty (-0,3 % až -0,7 %). Z toho důvodu, aby tyto ztráty snížila, přistoupila odvětví průmyslu Společenství v letech 1996 a 1997 k opětovnému zvyšování cen. To se však dělo na úkor tržního podílu, který utrpěl další pokles.
- Zhoršení situace v průmyslu Společenství bylo tedy výsledkem tlaku způsobeným objemem dovozů z uvedených zemí a nízkou cenovou hladinou těchto dovozů.
(49) Na základě výše uvedených údajů se tvrzení ohledně termínu zahájení analýz trendu zamítá.
(50) Období, v němž proběhla analýza hospodářské situace v průmyslu Společenství, tedy umožnilo řádné zhodnocení a přesné zachycení vývoje na trhu se SWR v Evropském společenství.
2. Kumulace
2.1 Dovozy z Maďarska
(51) Jeden vyvážející výrobce zopakoval svůj požadavek, aby se dovozy z ostatních uvedených států snížily o dovozy z Maďarska. Žádné nové argumenty podporující dekumulaci dovozů z Maďarska však předloženy nebyly. Důvody pro kumulaci podle bodu 47 odůvodnění prozatímního nařízení se tedy schvalují.
2.2 Dovozy z Mexika
(52) Jeden vyvážející výrobce namítal, že se dovozy z ostatních uvedených zemí musí snížit o dovozy z Mexika, jelikož objem mexických dovozů lze považovat za nevýznamný. V této souvislosti tvrdil, že většinu dovozů z Mexika uskutečňoval dovozce spřízněný s výrobcem ze Společenství a že by tyto dovozy neměly být brány v úvahu při stanovení hladiny dovozů z Mexika. V důsledku toho je objem zbývajících mexických dovozů zanedbatelný, a proto by dovozy z Mexika měly být pro účely analýzy škod dekumulovány z ostatních uvedených dovozů.
(53) Při hodnocení otázky, zda lze objem dovozů z uvedené země považovat za zanedbatelný v souladu s čl. 9 odst. 3 základního nařízení, je nutno vypočítat celkový objem dovozů pocházejících z této země.
(54) Hladina dovozů uvedená v bodech 45 a 48 odůvodnění prozatímního nařízení se proto schvaluje, tj. 3 % spotřeby v OŠ, a tvrzení, že objem mexických dovozů je zanedbatelný, se zamítá.
3. Ceny dumpingových dovozů
3.1 Srovnání cen Společenství s cenami dumpingových dovozů
(55) Objevily se námitky, že faktory použité při kategorizaci SWR pro stanovení výpočtů nižších cen neumožňují přesvědčivé a řádné srovnání cen. Námitky se týkaly zejména toho, že na tvorbu cen mají významný vliv faktory, které nejsou zahrnuty v kalkulacích levnějších cen (tj. galvanizace, pevnost v tahu, jádro a potah) a dodatečné faktory, které nejsou uvedeny v dotazníku (tj. povolená odchylka v tloušťce, faktor tažnosti a zatížení pevnosti). Dle dalších námitek by se pro výpočty dumpingu i škod měla použít kategorizace stejného výrobku.
(56) Z šetření byly vyvozeny tyto závěry:
- Pro výpočty levnějších cen byly SWR zařazeny do skupin podle počtu drátů a počtu pramenů v laně, podle konstrukčního typu lana a jeho průměru. Tyto faktory byly shledány jako určující pro tvorbu cen SWR. Ostatní faktory nezařazené do analýzy nižších cen (galvanizace, pevnost v tahu, jádro a obal) mají podle těchto zjištění pouze druhotný vliv na ceny na trhu Společenství.
Kalkulace levnějších cen podle výše uvedeného skupinového členění SWR vyústily v přijatelný objem prodejů pro vyvážející výrobce i průmyslová odvětví Společenství a byly tedy považovány za přesvědčivý a reprezentativní výsledek.
- Zahrnutí dodatečných faktorů, které nejsou obsaženy v dotazníku (tj. povolená odchylka v tloušťce, faktor tažnosti a zatížení pevnosti) nebylo nutné, jelikož tyto faktory byly z velké části výsledkem kombinace hlavních vlastností SWR již zahrnutých v kategorizaci výrobku. Jejich zahrnutí nemělo poskytnout přesnější cenové srovnání, a proto by výše uvedený požadavek představoval nepřiměřenou zátěž pro všechny zúčastněné strany.
- Kategorizace výrobku pro výpočet dumpingového rozpětí neměla sloužit jako správný model pro výpočet nižšího cenového rozpětí vzhledem k tomu, že dumpingová kategorizace byla z velké části porovnáním výrobního sortimentu jednoho závodu, tj. stejných nebo podobných výrobků vyráběných jedním a týmž výrobcem a prodávaných na dvou různých trzích. Výpočet levnější ceny však vycházel ze srovnání většího počtu SWR prodávaných větším počtem stran. Podle vyvozených závěrů poskytovala metodika již použitá v prozatímním nařízení přijatelnější základ pro analýzy tvorby levnějších cen; s ohledem na určující ukazatele tvorby cen se tento přístup týkal největšího objemu prodejů.
- Nakonec, žádné významné rozdíly v cenách různých typů SWR v rámci jedné skupiny nebyly prokázány.
(57) Závěrem byly námitky ke kategorizaci výrobku pro výpočty levnějších cen zamítnuty.
3.2 Úroveň obchodních operací
(58) Některé zúčastněné strany namítaly, že by mělo dojít k úpravám prodejních cen, aby se zohlednil údajný rozdíl v úrovních obchodních operací v tom smyslu, že prodeje uskutečněné průmyslovými odvětvími Společenství směřují ke konečnému uživateli, zatímco dovážené výrobky se většinou prodávají velkoobchodníkům/distributorům.
(59) Prodeje uskutečňované průmyslovými odvětvími Společenství probíhaly prostřednictvím různých prodejních kanálů, včetně velkoobchodníků/distributorů i konečných uživatelů. Kromě toho žádné trvalé a/nebo zásadní rozdíly v cenách nebyly podle těchto prodejních kanálů prokázány.
(60) Požadavek na úpravu úrovně obchodních operací se tedy zamítl.
4. Situace ve výrobním odvětví Společenství
(61) Někteří vyvážející výrobci tvrdili, že výrobní odvětví Společenství neutrpělo žádnou materiální újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení, jelikož jeho výroba, kapacita, ceny, investice a produktivita byly neměnné, nebo se v období od roku 1994 do OŠ zlepšovaly.
4.1 Výroba
(62) Úroveň výroby zůstávala v průběhu posuzovaného období stabilní (+1 %), na což je třeba nahlížet v souvislosti s rostoucí hladinou zásob (+30 %) a s poklesem objemu prodejů (-9 %), jak se uvádí v bodech 58 až 60 odůvodnění prozatímního nařízení. Během tohoto období také vzrostla spotřeba o 5 %.
4.2 Kapacita a investice
(63) Závěr, že k nárůstu kapacity zaznamenanému v prozatímním nařízení (+11 %) došlo v důsledku investic do náhradního výkonnějšího strojního vybavení, jak se uvádí v bodech 59 a 65 prozatímního nařízení, se potvrzuje.
4.3 Ziskovost
(64) Někteří vyvážející výrobci zpochybnili použití auditovaného účetnictví k propočtům ziskovosti výrobního odvětví Společenství, jak stanoví bod 64 odůvodnění prozatímního nařízení. Namítali, že auditované účetnictví zahrnovalo prodeje výrobků, které nebyly součástí šetření, a nepokrývalo celé OŠ.
(65) Výsledky prokázaly, že i když některé podniky byly schopny poskytnout konkrétní údaje o daném výrobku, jiným chyběl systém provozního účetnictví, který umožňuje samostatnou identifikaci prověřovaného výrobku. Při absenci tohoto údaje se použilo auditované účetnictví v domnění, že poskytne spolehlivé údaje o nejužší skupině výrobků, včetně dotyčného výrobku, protože pro ni byly k dispozici nezbytné údaje o ziskovosti. Pro všech šest podniků tvořících vzorek představuje výroba SWR hlavní náplň činnosti. Ostatní výrobky vyráběné v těchto podnicích (např. drátěná lana z korozivzdorné oceli, SWR s průměrem menším než 3 mm, ocelové dráty, předpjaté prameny) většinou souvisejí s hlavní výrobou, neboť se k jejich výrobě zpravidla používá stejných surovin, stejného strojního vybavení a personálu.
(66) Použití ziskovosti za rok 1997 místo za OŠ se považovalo za přijatelné, jelikož rok 1997 se z velké části kryje s OŠ, tj. od ledna 1997 do března 1998.
(67) Na základě výše uvedených důvodů byl učiněn závěr, že auditované účetnictví poskytlo v souladu s čl. 8 odst. 8 základního nařízení reprezentativní a spolehlivý obraz ziskovosti daného výrobku.
(68) Jeden výrobce ze Společenství, jehož účetní rok končil v březnu, měl v době platnosti prozatímního nařízení k dispozici pouze prozatímní údaje o ziskovosti. Konečné údaje byly následně dodány a ziskovost průmyslových odvětví Společenství přepočtena na -0,3 % v roce 1997, což je podle výše uvedeného vyjádření údaj reprezentativní pro OŠ. Ziskovost průmyslových odvětví Společenství tedy poklesla z +1,3 % v roce1994 na -0,3 % v roce 1997.
4.4 Závěry k situaci ve výrobním odvětví Společenství
(69) Někteří vyvážející výrobci namítali, že výrobní odvětví Společenství řádně plnilo v období po roce 1995 své výrobní plány a že je tedy tvrzení o materiálních škodách neopodstatněné.
(70) Je-li rok 1994 nebo 1995 uvažován s odvoláním na údaje z oddílu F.1 "Předběžné poznámky" jako výchozí bod pro analýzu škod, pak se situace průmyslových odvětví Společenství zhoršovala. I kdyby měl být za výchozí bod považován rok 1995, pak se výroba, objem prodejů, zaměstnanost a investice v té době snížily. Zásoby rostly. Podíl na trhu zůstal stabilní (pohyboval se od 65,26 % až k 65,64 %) a ziskovost zůstávala negativní (-0,3 %).
(71) V každém případě se v souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení analýza škod, které průmyslová odvětví Společenství utrpěla, vztahuje k celkovému hodnocení těchto hospodářských ukazatelů a žádný z těchto ukazatelů izolovaně nemůže poskytnout rozhodující informaci o dalším postupu.
(72) Tento argument se tedy zamítá.
4.5 Závěry týkající se poškození
(73) Závěr šetření, podle něhož utrpěla průmyslová odvětví Společenství materiální škody, jak se stanoví v bodu 68 odůvodnění prozatímního nařízení, se schvaluje.
G. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
(74) Při absenci nových informací se prozatímní závěry tak, jak jsou popsány v bodech 69 až 85 odůvodnění prozatímního nařízení, schvalují.
H. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
(75) Některé strany vznesly dotazy týkající se hodnocení dopadu antidumpingových opatření na odběratelský průmysl.
(76) Je třeba připomenout, že na služební dotazník Komise k tomuto postupu nezaslaly příslušné odběratelské podniky odpovědi (bod 87 odůvodnění prozatímního nařízení). Kromě toho ani po zveřejnění prozatímního nařízení nebyly žádné informace zaslány. Je nutno poznamenat, že závěry uvedené v prozatímním nařízení naznačují, že odběratelé nebudou zavedením opatření výrazně postiženi. Odběratelé proti tomuto závěru neprotestovali, ten se tedy schvaluje.
(77) Řada zúčastněných stran vyjádřila námitky, že výrobci ze zemí Společenství nevyrábějí SWR s malým průměrem a že výsledným účinkem zavedení antidumpingových opatření bude nedostatek těchto SWR na trhu Evropského společenství. Další námitkou bylo, že tato opatření budou mít negativní dopad na zaměstnanost v podnicích dovozců, kteří v současné době do Společenství dovážejí SWR s malým průměrem.
(78) Je třeba připomenout, že průmyslová odvětví Společenství vyrábějí plný sortiment SWR, včetně malých průměrů. Závěr zní, že zavedení opatření nepovede k takovému zvýšení cen, které by vedlo k nedostatečné nabídce SWR s malým průměrem na trhu Společenství. Dále se potvrzuje, že existuje řada alternativních zdrojů nabídky SWR, které nepodléhají antidumpingovým opatřením (bod 105 odůvodnění prozatímního nařízení).
(79) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěli odborníci k závěru, že zavedení konečných opatření nebude mít výrazný negativní dopad na ekonomické provozovatele ve Společenství.
I. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Ukončení řízení týkajícího se Jižní Koreje
(80) Vzhledem k závěrům z bodů 24 a násl. odůvodnění prozatímního nařízení, že dumpingové rozpětí pro Jižní Koreu je zanedbatelné a že nebyly předloženy žádné nové důkazy proti ukončení řízení s Jižní Koreou, se řízení týkající se dovozů z Jižní Koreje zastavuje bez zavedení opatření.
2. Úprava cen pro odstranění újmy
(81) Za účelem stanovení úrovně opatření, která se mají s konečnou platností zavádět, se uvažovalo o zvýšení cen dumpingových dovozů na úroveň, která nemůže způsobit poškození. Za účelem vypočtení nezbytného cenového navýšení, tj. rozpětí škod, byly ceny dumpingových dovozů porovnány s prodejními cenami průmyslových odvětví Společenství, se ziskovým schodkem a přijatelnou úrovní zisku. Je třeba poznamenat, že při přepočtu ziskovosti průmyslových odvětví Společenství na -3 % v roce 1997 (viz bod 4.3 "Ziskovost" v oddílu F) se patřičně pozměnil i faktor ziskového schodku z výpočtu prodeje pod cenou. Jinak se metodika použitá pro stanovení rozpětí škod, jak je popsána v bodu 110 odůvodnění prozatímního nařízení, schvaluje.
3. Závazky
(82) V pokročilém stadiu šetření učinilo několik vyvážejících výrobců z ČLR, Mexika a Ukrajiny nabídku závazků. Kromě toho indičtí a jihoafričtí vyvážející výrobci předložili revidované nabídky cenových závazků.
- Pokud jde o ČLR, nabídky závazků nebylo možno přijmout vzhledem k tomu, že žádnému z podniků v těchto zemích nebyl udělen status smluvního přístupu a že nabídky neobsahovaly žádné záruky čínských orgánů, které by počítaly s přiměřeným sledováním.
- Pokud jde o Indii (Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd), Mexiko, Jihoafrické republiku a Ukrajinu, předložili jejich vyvážející výrobci takové cenové závazky, které bylo možno považovat za přijatelné.
(83) Podle bodu 112 a následujících prozatímního nařízení byly závazky nabídnuty i vyvážejícími výrobci z Maďarska a Polska a přijaty Komisí. Tyto závazky byly přizpůsobeny tak, aby odrážely konečné výsledky šetření s ohledem na nejnižší ceny, které jsou v těchto zemích stanoveny.
4. Forma a obsah konečných opatření
(84) Konečná opatření musí mít formu cel ad valorem, jejichž sazby se stanovují individuálně pro jednotlivé spolupracující firmy. Pokud jde o vyvážející výrobce, vzhledem ke zjištěné vysoké míře spolupráce se použije nejvyšší firemní clo specifické pro spolupracujícího vývozce v příslušné zemi. Pro ty firmy, které nabídly přijatelné cenové závazky, mají konečná opatření formu závazků.
(85) Podle čl. 9 odst. 4 základního nařízení se v případech, kde bylo zjištěno dumpingové rozpětí u konkrétního vyvážejícího výrobce nižší než odpovídající výše vypočteného zvýšení dovozních cen, jehož zavedení bylo nutné k odstranění újmy, omezila konečná cla na stanovenou výši dumpingového rozpětí.
(86) Z toho vyplývají následující celní sazby vyjádřené v procentech z čisté nevyclené ceny CIF, která na hranicích s Evropským společenstvím nepodléhá clu:
-ČÍNSKÁ LIDOVÁ REPUBLIKA:
Všichni vyvážející výrobci: | 60,4 % |
-MAĎARSKO:
Drótáru és Drötkotél Ipari és Kereskedelmi Rt | 28,1 % |
Všichni vyvážející výrobci: | 28,1 % |
-INDIE:
Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd | 23,8 % |
Mohatta & Heckel | 30,8 % |
Všichni vyvážející výrobci: | 30,8 % |
-MEXIKO:
Aceros Camesa SA de CV | 56,1 % |
Všichni vyvážející výrobci: | 56,1 % |
-POLSKO:
Drumet SA | 27,9 % |
Slaskie Zaklady Lin i Drutu "Linodrut" Spólka Akcyjna Fabryka Lin i Drutów "Linodrut" Zabrze Spólka z ograniczona odpowiedzialnoscia Fabryka Lin i Drutów "Falind" Spólka z ograniczona odpowiedzialnoscia Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu "Linodrut" Bytom Spólka z ograniczona odpowiedzialnoscia Dolnoslaska Fabryka Lin i Drutu "Lindrut Linmet" Spólka z ograniczona odpowiedzialnoscia | 48,3 % |
Všichni výrobci/vývozci: | 48,3 % |
-JIHOAFRICKÁ REPUBLIKA:
Haggie | 38,6 % |
Všichni vyvážející výrobci: | 38,6 % |
-UKRAJINA:
Všichni vyvážející výrobci: | 51,8 % |
(87) Jednotlivé celní sazby uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě výsledků současného antidumpingového šetření. Odrážejí tedy stávající situaci v období tohoto šetření. Tyto celní sazby se tedy používají výhradně na dovozy výrobků z uvedených zemí vyrobených konkrétními výše uvedenými právními subjekty. Na výrobky jiných firem, které nejsou v operativní části tohoto nařízení uvedeny, včetně subjektů přidružených, se nevztahují tyto smluvní sazby, ale sazby zbytkové.
(88) Každý požadavek na tyto smluvní celní sazby (např. po změně názvu právního subjektu) se neprodleně předkládá Komisi společně se všemi příslušnými údaji, především o případné modifikaci činnosti firmy související s výrobou a tuzemskými a vývozními prodeji spojenými s touto změnou názvu.
J. VÝBĚR PROZATÍMNÍCH CEL
(89) Vzhledem k velikosti zjištěných dumpingových rozpětí pro vyvážející výrobce a s ohledem na závažnost újmy vzniklé průmyslovým odvětvím Společenství je nezbytné, aby byly částky prozatímních antidumpingových cel zavedených v souladu s prozatímním nařízením s konečnou platností vybrány ve výši konečné celní sazby, pokud nejsou sazby prozatímního cla nižší; v tom případě jsou posledně jmenované sazby rozhodující,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu ocelových lan a kabelů kódů KN ex73121082 (kód TARIC 73121082*10), ex73121084 (kód TARIC 73121084*10), ex73121086 (kód TARIC 73121086*10), ex73121088 (kód TARIC 73121088*10) a ex73121099 (kód TARIC 73121099*10) pocházejících z Čínské lidové republiky, Maďarska, Indie, Mexika, Polska, Jihoafrické republiky a Ukrajiny.
2. Sazby konečného antidumpingového cla, které se vztahují na čistou cenu franko hranice Společenství před proclením, pro výrobky vyráběné níže uvedenými společnostmi jsou tyto:
Země | Společnost | Celní sazba (%) | Doplňkový kód TARIC |
ČLR | všechny společnosti | 60,4 | - |
Maďarsko | všechny společnosti | 28,1 | 8900 |
Indie | Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd Shakespeare Sarani Calcutta - 700 071 Indie | 23,8 | 8613 |
všechny ostatní společnosti | 30,8 | 8900 |
Mexiko | všechny společnosti | 56,1 | 8900 |
Polsko | Drumet SA 87-880 Wloclawek ul. Polna 26/74Polsko | 27,9 | 8614 |
všechny ostatní společnosti | 48,3 | 8900 |
Jihoafrická republika | všechny společnosti | 38,6 | 8900 |
Ukrajina | všechny společnosti | 51,8 | 8900 |
3. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
1. Bez ohledu na článek 1 se konečné clo nevztahuje na dovozy výrobku uvedeného v čl. 1 odst. 1, který vyrábějí, přímo vyvážejí a dovážející firmě ve Společenství fakturují firmy uvedené v odstavci 3, jejichž cenové závazky Komise přijala na základě rozhodnutí 1999/572/ES ze dne13. srpna 1999 o přijetí závazků nabídnutých v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozů ocelových lan a kabelů pocházejících z Čínské lidové republiky, Maďarska, Indie, Korejské republiky, Mexika, Polska, Jihoafrické republiky a Ukrajiny [4].
2. Je-li v souladu se závazkem předložen požadavek o propuštění do volného oběhu, je osvobození od cla podmíněno zasláním platné faktury příslušnému celnímu orgánu v daném členské státě. Fakturu vystavuje jedna z firem uvedených v odstavci 3 v podobě, kterou stanoví příloha prozatímního nařízení. V případě ukrajinské společnosti musí být faktura doplněna platným vývozním povolením vydaným ukrajinskými orgány v podobě stanovené přílohou tohoto nařízení.
3. Dovozy uskutečňované v rámci nabízených a přijímaných závazků se v celním prohlášení uvádějí pod doplňkovými kódovými čísly TARIC:
Země | Firma | Doplňkový kód TARIC |
Maďarsko | Drótáru és Drötkotél Ipari és Kereskedelmi Rt. Besenyöi utca 18,3527 Miskolc, Maďarsko | 8616 |
Polsko | Drumet SA 87-880 Wloclawek, ul. Polna 26/74, Polsko | 8617 |
Slaskie Zaklady Lin i Drutu "Linodrut" Spólka Akcyjna Fabryka Lin i Drutów "Linodrut" Zabrze Spólka z ograniczona odpowiedzialnoscia PL-41-800 Zabrze, Sobieskiego ul. 1 Fabryka Lin i Drutów "Falind" Spólka z ograniczona odpowiedzialnoscia PL-41-201 Sosnowiec, Niwecka ul. 1 Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu Linodrut Bytom Spólka ograniczona odpowiedzialnoscia, 41-906 Bytom, Ks. Jerzego Popieluszki ul. 1 Dolnoslaska Fabryka Lin i Drutu Lindrut Linmet Spólka z ograniczona odpowiedzialnoscia, 58-309 Walbrzych, ul. Sluga 2 | 8619 |
Mexiko | Aceros camesa SA de CV Margarita Maza de Jußrez č. 154, Col. Nueva Ind. Vallejo Mexiko D.F. C.P. 07700 | A022 |
Jihoafrická republika | Haggie Lower Germiston Road Jupiter PO Box 40072 Cleveland Jihoafrická republika | A023 |
Indie | Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd Shakespeare Sarani, Calcutta-700 071 Indie | A024 |
Ukrajina | Akciová společnost Silur, 343700 Charcyšk, Doněcká oblast, Ukrajina | A025 |
Článek 3
Pokud jde o dovozy výrobků uvedených v čl. 1 odst. 1 a pocházejících z ČLR, Maďarska, Indie, Mexika, Polska, Jihoafrické republiky a Ukrajiny, vyberou se částky prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením ve výši konečné celní sazby. Zajištěné částky, které převyšují konečné sazby antidumpingových cel, se uvolňují.
Článek 4
Řízení týkající se dovozů výrobku uvedeného v čl. 1 odst. 1 z Korejské republiky se zastavuje.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. srpna 1999.
REGULAMENTO (CE) N.o 1796/1999 DO CONSELHO
de 12 de Agosto de 1999
que cria um direito anti-dumping definitivo e determina a cobrança, a título definitivo, do direito provisório instituído sobre as importações de cabos de aço originários da República Popular da China, da Hungria, da Índia, do México, da Polónia, da África do Sul e da Ucrânia, e que encerra o processo anti-dumping relativo às importações originárias da República da Coreia
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 384/96 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, relativo à defesa contra as importações objecto de dumping de países não membros da Comunidade Europeia(1), e, nomeadamente, o seu artigo 9.o e o n.o 2 do seu artigo 10.o,
Tendo em conta a proposta apresentada pela Comissão, após consulta do Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
A. MEDIDAS PROVISÓRIAS
(1) Através do Regulamento (CE) n.o 362/1999(2), (a seguir denominado "regulamento que cria o direito provisório"), a Comissão criou um direito anti-dumping provisório sobre as importações na Comunidade de cabos de aço originários da República Popular da China, da Índia, do México, da África do Sul e da Ucrânia, e aceitou os compromissos oferecidos por determinados exportadores da Hungria e da Polónia.
B. PROCESSO SUBSEQUENTE
(2) Após a instituição do direito anti-dumping provisório, foi concedida às partes interessadas que o solicitaram a possibilidade de serem ouvidas pelos serviços da Comissão. As partes foram informadas dos factos e considerações essenciais com base nos quais a Comissão tencionava recomendar a instituição de um direito anti-dumping definitivo, bem como a cobrança definitiva ao nível desse direito dos montantes garantes dos direitos provisórios. Foi-lhes igualmente concedido um prazo para apresentarem as suas observações sobre os factos divulgados.
(3) As observações apresentadas, quer oralmente quer por escrito, pelas partes interessadas foram examinadas e, nos casos adequados, tomadas em consideração nas conclusões definitivas.
C. PRODUTO EM CAUSA E PRODUTO SIMILAR
1. Produto em causa
(4) Importa referir que o considerando 7 do regulamento que cria o direito provisório descreve o produto em causa como cabos de aço, incluindo os cabos fechados e excluindo os cabos de aço inoxidável, cuja maior dimensão do corte transversal é superior a 3 mm, providos ou não de acessórios (seguidamente denominados, segundo a terminologia da indústria, cabos de aço).
(5) Foi alegado que os cabos de aço deveriam ser classificados em duas categorias de produtos distintas, segundo o respectivo sector de aplicação ou de utilização, ou seja, cabos para fins genéricos e cabos para utilização em indústrias específicas.
(6) Contrariamente à alegação apresentada, segundo a qual existiam dois tipos de produtos distintos, designadamente cabos de aço para fins genéricos e cabos de aço para fins específicos, constatou-se que os produtores exportadores fabricavam uma grande diversidade de tipos de cabos de aço, todos com as mesmas características físicas de base (ou seja, o fio de aço que forma o cordão, os cordões que são enrolados à volta da alma e a própria alma). Constatou-se igualmente que todos os cabos de aço possuíam as mesmas características técnicas de base (um determinado número de fios de aço no cordão, um determinado número de cordões no cabo, um determinado diâmetro e um determinado tipo de construção).
(7) Os diversos tipos de cabos de aço podem ser classificados em grupos de produtos, consoante as suas características físicas e técnicas. Enquanto os cabos de aço dos grupos das gamas superiores e os das gamas inferiores não são claramente permutáveis, os cabos de aço pertencentes a grupos mais próximos revelaram-se permutáveis. Concluiu-se que existia um certo grau de sobreposição e de concorrência entre os diferentes grupos de cabos de aço. Em virtude dessa sobreposição entre os diversos grupos, não foi possível estabelecer uma linha de demarcação clara em nenhum nível da gama de cabos de aço. Esta conclusão está em conformidade com a jurisprudência do Tribunal de Justiça das Comunidades Europeias(3).
(8) Em conclusão, dado se ter constatado que todos os cabos de aço possuíam as mesmas características físicas e técnicas e as mesmas utilizações, não obstante existirem diferenças entre os cabos de aço da gama superior e os da gama inferior, e visto existir concorrência entre os cabos de aço dos grupos adjacentes, concluiu-se que todos os produtos da gama formavam um único produto e, por conseguinte, todos os cabos de aço foram considerados como um produto único.
2. Produto similar
(9) Importa referir que, no considerando 8 do regulamento que cria o direito provisório, a Comissão havia apurado que os cabos de aço importados dos países em questão e os cabos de aço produzidos e vendidos na Comunidade pela indústria comunitária possuíam as mesmas características físicas e técnicas de base. A Comissão concluiu igualmente que tanto os cabos de aço produzidos na Comunidade como os importados se destinavam essencialmente às mesmas utilizações e se encontravam em situação de concorrência.
(10) Foi alegado que os cabos de aço produzidos e vendidos pelos produtores comunitários não eram similares aos importados dos países em questão. Foi alegado, nomeadamente, que os países exportadores produziriam essencialmente cabos de aço do tipo comum enquanto os produtores comunitários produziriam cabos de aço específicos. Foi ainda alegado que durante o período em análise os produtores comunitários haviam aumentado o número de tipos de produtos ditos específicos na sua gama de cabos de aço, tal como o demonstrava o aumento dos seus preços unitários.
(11) Concluiu-se, portanto, o seguinte:
- constatou-se que os produtores comunitários fabricavam a totalidade da gama de cabos de aço, assim como os produtores exportadores, ou seja, produziam tanto cabos de aço para fins específicos como cabos de aço de tipo comum,
- a sobreposição entre os produtos produzidos pelos produtores comunitários e pelos produtores exportadores é evidenciada pelo volume de vendas em relação às quais se registaram modelos equivalentes de cabos de aço (75 % do volume de vendas dos produtores exportadores e 51 % do volume de vendas da indústria comunitária). Essa sobreposição é igualmente demonstrada pelo facto de os cabos de aço produzidos na Comunidade e os importados abrangerem todos os códigos NC em questão.
(12) Confirmam-se, por conseguinte, as conclusões provisórias segundo as quais os cabos de aço produzidos na Comunidade e os cabos de aço importados são produtos similares na acepção do n.o 4 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 384/96 (a seguir denominado "regulamento de base").
D. DUMPING
1. Valor normal
1.1. Determinação do valor normal
(13) Um produtor exportador indiano alegou que os custos de produção durante o período de inquérito (de 1 de Janeiro de 1997 a 31 de Março de 1998), a seguir designado por "período de inquérito", deveriam ser calculados com base nos dados relativos ao período anterior ao referido período. Todavia, de acordo com o disposto no n.o 1 do artigo 6.o do regulamento de base, para que a conclusão relativa ao dumping seja representativa, deve ser definido um período de inquérito e as informações analisadas serão normalmente limitadas a esse período. Não foram apresentados motivos que justificassem que fosse mais adequada a utilização do custo de produção relativo a um período anterior ao período de inquérito. Além disso, convém referir que o referido produtor exportador continuou a produzir e a vender os tipos de produto em questão igualmente durante o período de inquérito. Por conseguinte, as conclusões baseadas nas informações relativas ao período de inquérito foram consideradas representativas, tendo o pedido formulado sido rejeitado.
(14) O produtor exportador sul-africano e um produtor exportador indiano contestaram o método utilizado para determinar o valor normal calculado do produto em questão.
(15) O produtor exportador sul-africano alegou que o cálculo da margem de lucro nas vendas internas era inadequado, na medida em que se baseava em todas as transacções internas, incluindo as vendas no mercado interno de cabos de aço destinados à indústria mineira. Dadas as características específicas dos cabos de aço destinados à indústria mineira não exportados para a Comunidade, que constituem um produto específico e que exigem um equipamento sofisticado, sendo vendidos com uma margem de lucro considerável, o referido produtor alegou que a margem de lucro realizada nas vendas internas de cabos de aço destinados a essa indústria não deveria ser tida em conta para se determinar o valor normal calculado dos outros tipos de cabos.
(16) O produtor exportador indiano solicitou que as vendas internas de determinados tipos de produtos de elevado valor não fossem tidas em consideração para o cálculo do valor normal calculado, dado que durante o período de inquérito esses produtos não haviam sido exportados, ou foram-no esporadicamente, e que as vendas internas desses tipos de produtos originavam lucros excepcionalmente elevados que distorciam a determinação dos lucros médios do produto em questão.
(17) Constatou-se que os cabos de aço sul-africanos destinados à indústria mineira e os tipos de produtos de elevado valor indianos eram "produtos similares" ao produto considerado, na acepção do n.o 4 do artigo 1.o do regulamento de base. A margem de lucro utilizada para calcular o valor normal foi, por conseguinte, correctamente determinada, em conformidade com o disposto nos n.os 3, 4 e 6 do artigo 2.o do regulamento de base, ou seja, com base em todas as vendas no mercado interno do produto similar no decurso de operações comerciais normais. Neste contexto, importa referir que, para a determinação da margem de lucro em conformidade com o disposto no n.o 6 do artigo 2.o do regulamento de base, é irrelevante que os tipos de produto em questão tenham sido igualmente exportados para a Comunidade, desde que estes constituam um produto similar na acepção do regulamento de base.
(18) Os pedidos apresentados foram, por conseguinte, rejeitados.
(19) Como alternativa, a empresa indiana solicitou que o lucro médio fosse calculado com base em todas as vendas internas, ou seja, tanto as vendas de tipos de produtos rentáveis como as de produtos não rentáveis, e não unicamente com base nas vendas internas dos tipos de produtos rentáveis. A este respeito, importa referir que, em conformidade com o disposto no n.o 6 do artigo 2.o do regulamento de base, o montante correspondente aos lucros deverá basear-se em dados relativos à produção e às vendas do produto similar, no decurso de operações comerciais normais, no mercado interno do país exportador. Neste contexto, as vendas abaixo do preço de custo de um determinado tipo de produto apenas poderão ser tidas em consideração para a determinação da margem de lucro se o volume das vendas não rentáveis desse tipo de produto não for superior a 20 % de todas as vendas do tipo de produto em questão ou se o preço de venda médio ponderado não for inferior aos custos unitários médios ponderados. Na medida em que esta regra foi respeitada aquando da determinação da margem de lucro, o pedido alternativo também não pôde ser aceite.
(20) Dado que não foram apresentadas outras observações no que respeita ao valor normal, confirmam-se as conclusões apresentadas nos considerandos 9 a 13 do regulamento que cria o direito provisório.
1.2. Escolha do país análogo para os países sem economia de mercado
(21) Os produtores exportadores chineses e ucranianos contestaram a escolha da Índia como país análogo, tendo solicitado o reexame da escolha provisória do país análogo. O produtor exportador ucraniano propôs a escolha da República da Coreia (a seguir denominada "Coreia do Sul"), dado que este país dispõe de um mercado aberto.
(22) Os argumentos aduzidos contra a escolha da Índia como país análogo foram cuidadosamente analisados e, pelos motivos a seguir expostos, foi decidido abandonar a escolha da Índia como país análogo. Na ausência de um país terceiro com economia de mercado disposto a colaborar que não fosse objecto do presente inquérito, considerou-se que a Polónia representava a escolha mais razoável como país análogo para o cálculo do valor normal para a China e a Ucrânia.
(23) Na sequência da comunicação das medidas provisórias, os produtores exportadores chineses e ucranianos contestaram igualmente a escolha da Polónia como país análogo, alegando que a Coreia do Sul seria uma escolha mais adequada em termos de nível do direito de importação, de dimensão do mercado interno e de existência de concorrência no mercado interno. A Polónia foi, todavia, considerada uma escolha adequada, nomeadamente em virtude do reduzido nível de direitos de importação, da abertura e dimensão do seu mercado interno, da existência de concorrência entre os produtores locais e do facto de os cabos de aço polacos proporcionarem, globalmente, a comparação mais representativa em termos de modelos correspondentes aos da China e da Ucrânia.
(24) No que respeita à Coreia do Sul, foi observado que, apesar de este país ter um nível de direitos de importação igualmente reduzido, a sua percentagem de vendas internas comparáveis às importações na Comunidade provenientes da República Popular da China era muito inferior.
(25) Considerou-se por conseguinte, que a escolha da Polónia constituía a escolha de país análogo mais razoável, tanto para a Ucrânia como para a República Popular da China.
2. Preço de exportação
(26) Dado que não foram apresentadas observações no que respeita ao preço de exportação, são confirmadas as conclusões apresentadas nos considerandos 14 a 17 do regulamento que cria o direito provisório.
3. Comparação
(27) Um produtor exportador polaco reiterou o seu pedido de ajustamento do valor normal, a fim de ter em conta diferenças entre as vendas internas e as vendas para exportação, em termos de despesas de financiamento e de armazenamento. Esse pedido foi, todavia, indeferido, dada a inexistência de novos elementos de prova sobre os efeitos destes factores na comparabilidade dos preços, tal como requerido pelo n.o 10, alínea k), do artigo 2.o do regulamento de base.
(28) O mesmo produtor exportador polaco e um produtor exportador húngaro reiteraram os respectivos pedidos de ajustamento do valor normal para ter em conta diferenças nos estádios de comercialização. Tendo em conta os novos elementos de prova apresentados, esses pedidos foram reexaminados e foram aceites, visto se ter provado que o preço de exportação e o valor normal haviam sido apurados em diferentes estádios de comercialização e que essa diferença afectava a comparabilidade dos preços.
(29) Um produtor exportador indiano apresentou um pedido de ajustamento, a fim de ter em conta diferenças nos estádios de comercialização, alegando que as vendas para exportação haviam sido efectuadas exclusivamente a grossistas, enquanto as vendas internas haviam sido efectuadas tanto a grossistas como a utilizadores finais. Na medida em que o pedido era justificado, foi concedido um ajustamento.
(30) Um produtor exportador polaco contestou a utilização das médias mensais das taxas de câmbio para converter o preço de exportação na moeda nacional, para efeitos de determinação das conclusões provisórias. Esse produtor exportador alegou que deveriam ter sido utilizadas as taxas de câmbio efectivamente aplicadas. A este respeito, convém referir que a prática normal consiste em utilizar as médias mensais das taxas de câmbio. Além disso, foram experimentadas as duas abordagens, tendo-se constatado que as diferenças eram simplesmente marginais e que se traduziam em preços de exportação ligeiramente superiores ou inferiores, isto é, as diferenças negativas foram compensadas pelas diferenças positivas, pelo que a diferença entre ambas as abordagens não era, em geral, significativa. Por conseguinte, foi decidido aplicar a prática normal que consiste na utilização das médias mensais das taxas de câmbio.
(31) O produtor exportador sul-africano solicitou uma adaptação dos preços de exportação, a título da conversão de moedas, alegando que a comparação entre a taxa de câmbio mais reduzida da divisa sul-africana face ao ecu durante o período de inquérito e a taxa de câmbio mais elevada em 1999 revelava uma importante desvalorização do ecu.
(32) Em conformidade com o disposto no n.o 10, alínea j), do artigo 2.o do regulamento de base, esse pedido foi indeferido, dado que as flutuações das taxas de câmbio não revelaram movimentações persistentes durante o período de inquérito que justificassem um ajustamento. Além disso, convém referir que a desvalorização média do ecu face ao rand sul-africano foi muito limitada durante o período de inquérito.
(33) Dado não terem sido apresentadas outras observações no que respeita à comparação, confirmam-se as conclusões apresentadas nos considerandos 17 a 19 e 21 a 23 do regulamento que cria o direito provisório.
4. Margens de dumping
4.1. Metodologia
(34) Na fase provisória do processo, as vendas de cabos de aço para exportação efectuadas por um produtor exportador indiano ao seu importador ligado na Comunidade e posteriormente transformadas por este, foram excluídas da determinação do dumping.
(35) Na sequência da comunicação das conclusões provisórias, o produtor-exportador indiano contestou a utilização dessa abordagem, solicitando que o dumping estabelecido para as transacções de exportação examinadas fosse expresso em percentagem do preço CIF total, ou seja, incluindo as transacções de exportação relativas aos produtos que haviam sido posteriormente transformados, como acima descrito. Em apoio do seu pedido, o produtor-exportador salientou que as eventuais medidas anti-dumping seriam aplicadas a todas as importações do produto em questão.
(36) Este pedido não pôde ser deferido. Em primeiro lugar, seria difícil calcular um preço de exportação fiável para os produtos importados que tivessem sido revendidos posteriormente após terem sido objecto de transformação. Em segundo lugar, as vendas para exportação tidas em consideração para a determinação da margem de dumping representavam 80 % de todas as revendas para exportação para a Comunidade efectuadas por esse produtor-exportador durante o período de inquérito. Esta proporção foi considerada mais do que suficiente para permitir retirar conclusões representativas. Em terceiro lugar, dado que as vendas para exportação relativas a produtos que haviam sido posteriormente transformados não podiam ser utilizadas para o cálculo do dumping não podiam ser tidas em consideração para o cálculo da margem de dumping pois isso falsearia as conclusões, reduzindo artificialmente a margem de dumping.
(37) Confirma-se, por conseguinte, a metodologia utilizada para o estabelecimento das conclusões provisórias, incluindo as margens residuais, enunciada nos considerandos 24 a 26.
4.2. Nível das margens de dumping
(38) O valor normal médio ponderado por tipo de produto foi comparado com o preço de exportação médio ponderado ao nível à saída da fábrica e no mesmo estádio de comercialização, em conformidade com o n.o 11 do artigo 2.o do regulamento de base.
(39) Após um reexame dos cálculos, devido ao facto de, em relação à República Popular da China e à Ucrânia, os valores normais se terem baseado nas vendas no mercado interno dos produtores polacos, as margens de dumping determinadas a título definitivo, expressas em percentagem do preço CIF, fronteira comunitária, são as seguintes:
POSIÇÃO NUMA TABELA
E. INDÚSTRIA COMUNITÁRIA
1. Produção comunitária
(40) Não tendo sido apresentadas novas informações, confirmam-se as conclusões provisórias expostas nos considerandos 34 a 36 do regulamento que cria o direito provisório.
2. Indústria comunitária
(41) Na sequência das observações formuladas pelas partes interessadas, a constituição da indústria comunitária é a seguinte:
(42) Os 16 produtores comunitários autores da denúncia e os quatro produtores comunitários que a apoiaram e que colaboraram no inquérito, a seguir enumerados, constituem a "indústria comunitária" na acepção do artigo 4.o do regulamento de base:
- Bremer Drahtseilerei Lüling GmbH (Alemanha)
- Bridon International Limited (Reino Unido)
- BTS Drahtseile GmbH (Alemanha)
- Cables Y Alambres Especiales Sa. (Espanha)
- Casar Drahtseilwerk Saar GmbH (Alemanha)
- Cordoaria Oliveira SA (Portugal)
- Drahtseilerei Gustav Kocks GmbH (Alemanha)
- Holding FICADI (França)
- Iscar Funi Metalliche (Itália)
- D. Koronakis SA (Grécia)
- Metalcalvi Wire Ropes (Itália)
- Midland Wire Cordage Co. Ltd (Reino Unido)
- Randers Rebslaareri (Dinamarca)
- Redaelli Tecnacordati SPA (Itália)
- Trefileurope (França)
- Trenzas Y Cables SL (Espanha)
- Vereinigte Drahtseilwerke GmbH (Alemanha)
- Voest-Alpine Austria Draht GmbH (Áustria)
- Vornbäumen-Stahlseile GmbH (Alemanha)
- Wadra GmbH (Alemanha)
3. Importações efectuadas pela indústria comunitária
(43) Algumas partes interessadas contestaram o cálculo do nível das importações efectuadas pela indústria comunitária.
(44) Importa referir que as informações relativas às importações se basearam nos dados fornecidos pelos exportadores nas suas listas de vendas para exportação, os quais foram devidamente confirmados. As importações efectuadas pela indústria comunitária estabelecidas deste modo representam 4,4 % do consumo durante o período de inquérito.
(45) Confirma-se a análise constante do regulamento que cria o direito provisório, segundo a qual, dado o reduzido número das suas importações, a principal actividade da indústria comunitária continuou a ser produção de cabos de aço. Além disso, esse reduzido número de importações foi insuficiente para proteger os produtores comunitários dos efeitos prejudiciais do dumping ou para lhes permitir beneficiar indevidamente das importações em questão.
F. PREJUÍZO
1. Observações preliminares - período de inquérito 1
(46) Foi alegado que a inclusão do ano de 1994 falsearia a análise do prejuízo, dado que a maior parte das importações foi efectuada entre 1994 e 1995 e que, após essa data, o nível das importações dos países em causa estabilizou. Foi ainda alegado que a situação da indústria comunitária se manteve estável entre 1995 e o período de inquérito. Por conseguinte, foi solicitado que o período de exame do prejuízo tivesse início em 1995.
(47) O objectivo do inquérito é avaliar as consequências das importações objecto de dumping na situação económica da indústria comunitária durante o período de inquérito. Para esse efeito, a Comissão estabelece as tendências registadas por diversos indicadores, com base em informações relativas a vários anos anteriores ao período de inquérito. Por conseguinte, para efeitos de determinação das tendências, é irrelevante adoptar 1994 ou 1995 como ponto de partida.
(48) De qualquer modo, convém referir que:
- apesar de a maior parte das importações dos países em causa ter sido efectuada entre 1994 e 1995, contrariamente ao que foi alegado, essas importações continuaram a aumentar após 1995 (+ 12 % entre 1995 e o período de inquérito).
- os preços dessas importações continuaram a ser sensivelmente inferiores aos praticados pela indústria comunitária durante todo o período em análise,
- o impacto dessas importações na situação da indústria unitária traduziu-se numa redução considerável da rentabilidade entre 1994 e 1995 (de 1,3 % para - 0,3 %), coincidindo com uma perda de parte de mercado (- 10 %). Tal como foi explicado no regulamento que cria o direito provisório, a indústria comunitária tentou recuperar a sua parte de mercado reduzindo os preços entre 1995 e 1996, o que apenas contribuiu para aumentar as suas perdas (de - 0,3 % a - 0,7 %). A fim de reduzir essas perdas, a indústria comunitária voltou a aumentar os preços entre 1996 e 1997, em detrimento, todavia, da sua parte de mercado, que voltou a diminuir.
- este agravamento da situação da indústria comunitária resultou, por conseguinte, tanto da pressão do volume das importações dos países em causa como do reduzido nível dos preços dessas importações.
(49) Com base no acima exposto, o pedido relativo ao ponto de partida da análise das tendências foi, por conseguinte, indeferido.
(50) Consequentemente, o período durante o qual foi analisada a situação económica da indústria comunitária permitiu uma avaliação correcta da situação, reflectindo adequadamente a evolução do mercado de cabos de aço na Comunidade.
2. Acumulação
2.1. Importações originárias da Hungria
(51) Um produtor exportador voltou a alegar que as importações originárias da Hungria não deveriam ser acumuladas com as importações dos outros países em causa. Todavia, não foram aduzidos novos argumentos que justificassem a não acumulação das importações originárias da Hungria. Por conseguinte, confirmam-se os motivos para a acumulação expostos no considerando do regulamento que cria o direito provisório.
2.2. Importações originárias do México
(52) Um produtor exportador alegou que as importações originárias do México não deveriam ser acumuladas com as importações dos outros países em causa, em virtude de as importações do México deverem ser consideradas de minimis. A este respeito, foi alegado que a maior parte das importações do México haviam sido efectuadas por um importador ligado a um produtor comunitário e que essas importações não deveriam ser tidas em consideração para determinar o nível das importações deste país. As restantes importações do México seriam portanto de minimis e por conseguinte, não deveriam ser acumuladas com as outras importações em causa para efeitos de análise do prejuízo.
(53) Convém referir que, para se avaliar se as importações de um país devem ser consideradas de minimis na acepção do n.o 3 do artigo 9.o do regulamento de base, é necessário calcular o volume total das importações originárias desse país.
(54) Confirma-se, por conseguinte, o nível das importações descrito nos considerandos 45 e 48 do regulamento que cria o direito provisório, ou seja, 3 % do consumo durante o período de inquérito. A alegação de que as importações originárias do México seriam de minimis é por conseguinte, rejeitada.
3. Preços das importações objecto de dumping
3.1. Comparação entre os preços da Comunidade e os das importações objecto de dumping
(55) Foi alegado que os elementos utilizados para definir as categorias de cabos de aço para efeitos do cálculo da subcotação dos preços não permitia uma comparação válida e adequada dos preços. Foi argumentado, nomeadamente, que determinados elementos que não haviam sido tidos em conta para o cálculo da subcotação dos preços (galvanização, resistência à tracção, alma e revestimento), bem como outros elementos suplementares que não figuravam no questionário (nomeadamente a variação tolerada do diâmetro, o factor de alongamento e a carga de ruptura) teriam uma influência considerável nos preços. Foi ainda alegado que deveriam ser utilizadas as mesmas categorias de produtos tanto para o cálculo do dumping como para o cálculo do prejuízo.
(56) Foi concluído o seguinte:
- para efeitos do cálculo da subcotação dos preços, os cabos de aço foram agrupados segundo o número de fios e de cordões no cabo, o seu tipo de construção e o diâmetro do cabo. Constatou-se que os preços dos cabos.de aço eram essencialmente determinados por estes elementos. Constatou-se igualmente que os elementos que não haviam sido tidos em conta para o cálculo da subcotação (nomeadamente a galvanização, a resistência à tracção, a alma e o revestimento) apenas tinham uma influência secundária nos preços no mercado comunitário,
os cálculos da subcotação dos preços efectuados com base nas categorias de cabos de aço estabelecidas de acordo com o método referido supra abrangeram um volume razoável de vendas, tanto dos produtores exportadores como da indústria comunitária. Considerou-se, por conseguinte, que o resultado assim obtido era válido e representativo,
- a inclusão de outros elementos suplementares que não figuravam no questionário (nomeadamente, a variação tolerada do diâmetro, o factor de alongamento e a carga de ruptura) foi considerada desnecessária, dado que esses elementos eram, em grande medida, o resultado da combinação das características principais dos cabos de aço que já haviam sido tidas em conta para estabelecer as categorias de produtos. Consequentemente, considerou-se que a sua inclusão não proporcionaria uma comparação dos preços mais precisa e que, por esta razão, a sua tomada em consideração apenas complicaria desnecessariamente as tarefas de todas as partes interessadas,
- considerou-se que as categorias do produto estabelecidas para efeitos do cálculo da margem de dumping não constituíam um bom modelo para o cálculo da subcotação dos preços, dado que essas categorias resultavam em grande parte de uma comparação entre os diferentes produtos de uma determinada empresa, ou seja, produtos idênticos ou similares produzidos pelo mesmo produtor e vendidos em dois mercados distintos. Contrariamente, o cálculo da subcotação consiste numa comparação entre um número maior de cabos de aço vendidos por um número maior de partes. Por este motivo, considerou-se que a metodologia já utilizada no regulamento que cria o direito provisório proporcionava uma base mais razoável para a análise da subcotação dos preços, na medida em que, ao ter em consideração os principais elementos que influenciavam os preços, esta abordagem abrangia o maior volume de vendas,
- por último, não se constatou qualquer diferença de preços considerável entre os vários tipos de cabos de aço dentro de cada categoria.
(57) Em conclusão, são rejeitados os argumentos relativos ao estabelecimento de categorias de produtos para efeitos do cálculo da subcotação dos preços.
3.2. Estádio de comercialização
(58) Algumas partes interessadas solicitaram um ajustamento dos preços de venda, a fim de reflectir uma alegada diferença de estádio de comercialização, argumentando que os produtos da indústria comunitária haviam sido vendidos a utilizadores finais enquanto os produtos importados haviam sido vendidos geralmente a grossistas/retalhistas.
(59) Constatou-se que as vendas da indústria comunitária haviam sido efectuadas através de diversos circuitos de comercialização, incluindo tanto grossistas/retalhistas como utilizadores finais. Além disso, não se constatou qualquer diferença de preços constante e/ou significativa entre os diferentes circuitos de comercialização.
(60) O pedido de ajustamento do estádio de comercialização foi, por conseguinte, indeferido.
4. Situação da indústria comunitária
(61) Alguns produtores exportadores alegaram que a indústria comunitária não havia sofrido um prejuízo material na acepção do artigo 3.o do regulamento de base, dado que a produção, a capacidade, os preços, os investimentos e a produtividade da indústria comunitária se mantiveram estáveis ou registaram mesmo melhorias entre 1994 e o período de inquérito.
4.1. Produção
(62) Constatou-se que os níveis de produção se haviam mantido estáveis durante o período em análise (+ 1 %), devendo este dado ser analisado tendo em conta o aumento das existências (+ 30 %) e a diminuição do volume de vendas (- 9 %), tal como referido nos considerandos 58 e 60 do regulamento que cria o direito provisório. Importa referir igualmente que o consumo aumentou cerca de 5 % durante esse período.
4.2. Capacidade e investimentos
(63) É confirmada a conclusão exposta nos considerandos 59 e 65 do regulamento que cria o direito provisório, segundo a qual o aumento da capacidade constatada no regulamento que cria o direito provisório (+ 11 %) resulta dos investimentos efectuados na substituição de maquinaria antiga por máquinas mais modernas.
4.3. Rentabilidade
(64) Alguns produtores exportadores contestaram a utilização de contas objecto de auditoria para calcular a rentabilidade da indústria comunitária, tal como referido no considerando 64 do regulamento que cria o direito provisório. Foi alegado que as contas auditadas incluíam vendas de produtos não abrangidos pelo inquérito e não abrangeriam a totalidade do período de inquérito.
(65) Constatou-se que, enquanto algumas empresas forneceram informações específicas sobre o produto em causa, outras não dispunham de um sistema de contabilidade dos custos que permitisse uma identificação específica dos cabos de aço. Tendo em conta a inexistência destas informações, a Comissão considerou que as contas objecto de auditoria forneciam informações fiáveis sobre o grupo de produtos mais próximo, incluindo o produto em causa, em relação ao qual estavam disponíveis os dados necessários sobre a rentabilidade. A produção de cabos de aço representa a principal actividade das seis empresas incluídas na amostra. Constatou-se que os outros produtos fabricados por estas empresas (nomeadamente, cabos de aço inoxidável, cabos de aço com um diâmetro inferior a 3 mm, fios de aço e cordões pré-esforçados) estavam estreitamente ligados a essa actividade principal e eram fabricados com as mesmas matérias-primas, maquinaria e pessoal.
(66) Foi considerado razoável utilizar a rentabilidade de 1997 em vez da rentabilidade durante o período de inquérito, dado que o ano de 1997 abrange em grande parte o período de inquérito, que decorreu entre Janeiro de 1997 e Março de 1998.
(67) Em conclusão, foi considerado pelos motivos acima expostos que as contas objecto de auditoria forneciam uma imagem fiável e representativa da rentabilidade do produto em questão, em conformidade com o disposto no n.o 8 do artigo 3.o do regulamento de base.
(68) Durante a fase provisória, um produtor comunitário cujo exercício financeiro terminava em Março apenas dispunha de dados provisórios relativos à rentabilidade. Posteriormente, esse produtor enviou dados definitivos, tendo a rentabilidade da indústria comunitária sido recalculada em - 0,3 % em 1997, ano que, tal como referido supra é representativo do período de inquérito. A rentabilidade da indústria comunitária passou, por conseguinte, de + 1,3 % em 1994 para - 0,3 % em 1997.
4.4. Conclusões relativas à situação da indústria comunitária
(69) Alguns produtores exportadores alegaram que a indústria comunitária havia registado bons resultados durante o período posterior a 1995 e que, por conseguinte, não se justificaria concluir pela existência de um prejuízo importante.
(70) Convém recordar (ver secção F, ponto 1, "Observações preliminares") que a situação da indústria comunitária registou um agravamento, independentemente se se tomar 1994 ou 1995 como ponto de partida para a análise do prejuízo. Mesmo tomando 1995 como ponto de partida, a produção, o volume de vendas, o emprego e os investimentos diminuíram, as existências aumentaram, a parte de mercado manteve-se estável (passando de 65,26 % para 65,64 %) e a rentabilidade continuou a ser negativa (- 0,3 %).
(71) De qualquer modo, em conformidade com o disposto no n.o 5 do artigo 3.o do regulamento de base, a análise do prejuízo sofrido pela indústria comunitária assenta numa avaliação global destes indicadores económicos, não podendo nenhum desses elementos, isoladamente, constituir uma indicação determinante.
(72) Esta alegação foi, por conseguinte, rejeitada.
4.5. Conclusão relativa ao prejuízo
(73) Confirma-se a conclusão segundo a qual a indústria comunitária sofreu um prejuízo importante, tal como referido no considerando 68 do regulamento que cria o direito provisório.
G. NEXO DE CAUSALIDADE
(74) Dado não terem sido fornecidas quaisquer novas informações a este respeito, confirmam-se as conclusões provisórias expostas nos considerandos 69 a 85 do regulamento que cria o direito provisório.
H. INTERESSE COMUNITÁRIO
(75) Algumas partes levantaram objecções quanto à avaliação do impacto das medidas anti-dumping nas respectivas indústrias utilizadoras.
(76) Importa referir que as indústrias utilizadoras interessadas no presente processo não formularam qualquer resposta aos questionários enviados pelos serviços da Comissão (considerando 87 do regulamento que cria o direito provisório). Além disso, não foram recebidas quaisquer informações após a publicação do regulamento que cria o direito provisório. Convém igualmente referir que as conclusões expostas no regulamento que cria o direito provisório indicavam que os utilizadores não seriam significativamente afectados pela instituição das medidas em causa. Não tendo sido contestadas pelos utilizadores, são coniirmadas essas conclusões.
(77) Várias partes interessadas alegaram que os produtores comunitários não produziam cabos de aço de pequeno diâmetro e que as medidas anti-dumping provocariam uma escassez desse tipo de cabos de aço no mercado da Comunidade. Foi ainda alegado que isto teria um impacto negativo para a situação em termos de emprego dos importadores que importam actualmente este tipo de cabos de aço na Comunidade.
(78) Convém referir que a indústria comunitária produz todos os tipos de cabos de aço, incluindo os de pequeno diâmetro. Conclui-se que a instituição das medidas não provocaria um aumento dos preços susceptível de causar escassez de cabos de aço de pequeno diâmetro no mercado da Comunidade. Confirma-se igualmente a existência de diversas fontes de abastecimento alternativas de cabos de aço que não estão sujeitas a medidas anti-dumping (considerando 105 do regulamento que cria o direito provisório).
(79) Tendo em conta o que antecede, concluiu-se que a instituição de medidas definitivas não teria um impacto significativo nos operadores económicos da Comunidade.
I. MEDIDAS ANTI-DUMPING
1. Encerramento do processo no que respeita à Coreia do Sul
(80) Tendo em conta as conclusões enunciadas nos considerandos 24 e seguintes do regulamento que cria o direito provisório, segundo as quais a margem de dumping para a Coreia do Sul é de minimis e não tendo sido apresentados novos argumentos contra o encerramento do processo no que respeita à Coreia do Sul, é encerrado, sem instituição de medidas, o processo relativo às importações originárias da Coreia do Sul.
2. Nível de eliminação do prejuízo
(81) Para se estabelecer o nível das medidas a instituir a título definitivo, considerou-se que os preços das importações objecto de dumping deveriam ser aumentados para um nível não prejudicial. A fim de calcular o aumento de preços necessário, isto é, a margem de prejuízo, os preços das importações objecto de dumping foram comparados com os preços de venda da indústria comunitária, acrescidos dos lucros cessantes e de uma margem de lucro razoável. Convém referir que, dado que a rentabilidade da indústria comunitária foi recalculada em - 0,3 % em 1997 (ver ponto 4.3 "rentabilidade"), os lucros cessantes utilizados para calcular a subcotação dos preços foram alterados em conformidade. Quanto ao resto, confirma-se a metodologia utilizada para estabelecer a margem de prejuízo, tal como descrita no considerando 110 do regulamento que cria o direito provisório.
3. Compromissos
(82) Numa fase tardia do inquérito, vários produtores exportadores da República Popular da China, do México e da Ucrânia ofereceram compromissos. Além disso, no caso da Índia e da África do Sul, os produtores exportadores ofereceram novos compromissos de preços.
- no que respeita à República Popular da China, os compromissos oferecidos não foram considerados aceitáveis dado que nenhuma das empresas destes países beneficiou de tratamento individual e que os compromissos oferecidos não continham qualquer garantia por parte das autoridades chinesas em matéria de vigilância adequada,
- quanto aos compromissos oferecidos pela Índia, pelo México, pela África do Sul, e pela Ucrânia estes foram considerados aceitáveis.
(83) Convém recordar que, nos considerandos 112 e seguintes do regulamento que cria o direito provisório, a Comissão aceitou os compromissos oferecidos pelos produtores exportadores da Hungria e da Polónia. Os preços mínimos fixados nesses compromissos foram ajustados a fim de ter em conta as conclusões definitivas do inquérito.
4. Forma e nível das medidas definitivas
(84) As medidas definitivas assumirão a forma de direitos ad valorem cujas taxas foram fixadas individualmente para as empresas que colaboraram no inquérito. No que respeita aos outros produtores-exportadores, tendo em conta o elevado nível de colaboração registado, será aplicável o direito específico mais elevado registado para um exportador que tenha colaborado no inquérito num dos países em causa. Para as empresas que ofereceram compromissos de preços considerados aceitáveis, as medidas definitivas assumirão a forma de compromissos.
(85) De acordo com o disposto no n.o 4 do artigo 9.o do regulamento de base, sempre que se verifique que as margens de dumping estabelecidas para um determinado produtot exportador são inferiores aos correspondentes aumentos dos preços de importação necessários para eliminar o prejuízo, calculado da forma acima descrita, os direitos definitivos devem limitar-se à margem de dumping determinada.
(86) Os referidos direitos, expressos em percentagem do preço líquido CIF franco fronteira comunitária do produto não desalfandegado, elevam-se a:
POSIÇÃO NUMA TABELA
(87) As taxas do direito individuais indicadas no presente regulamento foram estabelecidas com base nas conclusões do presente inquérito anti-dumping reflectindo, por conseguinte, a situação existente durante o inquérito. Essas taxas são, por conseguinte, exclusivamente aplicáveis às importações de produtos originários dos países em causa produzidos pelas entidades jurídicas expressamente citadas. Os produtos produzidos por outras empresas não especificamente mencionadas na parte operacional do presente regulamento, incluindo os organismos ligados, não podem beneficiar dessas taxas e serão sujeitas ao direito residual.
(88) Os eventuais pedidos de aplicação dessa taxa de direito individual (por exemplo, na sequência de um alteração da denominação da entidade jurídica) devem ser dirigidos o mais rapidamente possível à Comissão, acompanhados de todas as informações necessárias, nomeadamente qualquer alteração das actividades da empresa ligadas à produção, às vendas internas ou de exportação, decorrentes dessa alteração da denominação.
J. COBRANÇA DOS DIREITOS PROVISÓRIOS
(89) Tendo em conta a amplitude das margens de dumping estabelecidas para os produtores exportadores e atendendo à gravidade do prejuízo causado à indústria comunitária, considera-se necessário cobrar definitivamente, ao nível do direito definitivo, os montantes garantes dos direitos provisórios previstos no regulamento provisório, a menos que as taxas do direito provisório sejam inferiores, prevalecendo nesse caso a taxa do direito provisório,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. É instituído um direito anti-dumping sobre as importações de cabos de aço, classificados nos códigos NC ex 7312 10 82 (código Taric 7312 10 82*10), ex 7312 10 84 (código Taric 7312 10 84*10), ex 7312 10 86 (código Taric 7312 10 86*10), ex 7312 10 88 (código Taric 7312 10 88*10) e ex 7312 10 99 (código Taric 7312 10 99*10), originários da República Popular da China, da Hungria, da Índia, do México, da Polónia, da África do Sul e da Ucrânia.
2. A taxa do direito definitivo, aplicável aos preços líquidos franco-fronteira comunitária de importação do produto em causa, não desalfandegado, fabricado pelas empresas a seguir indicadas, é a seguinte:
POSIÇÃO NUMA TABELA
3. Salvo especificação em contrário, serão aplicáveis as disposições em vigor em matéria de direitos aduaneiros.
Artigo 2.o
1. Sem prejuízo do disposto no artigo 1.o, o direito definitivo não será aplicável às importações do produto referido no n.o 1 do artigo 1.o produzido e directaramente exportado e facturado por uma empresa importadora da Comunidade pelas empresas enumeradas no n.o 3 cujos compromissos de preços foram aceites pela Comissão na Decisão 1999/572/CE, de, que aceita os compromissos oferecidos no âmbito dos processos anti-dumping relativos às importações de cabos de aço originários da República Popular da China, da Hungria, da Índia, da República da Coreia, do México, da Polónia, da África do Sul e da Ucrânia(4).
2. Aquando da apresentação de um pedido de introdução em livre prática ao abrigo de um compromisso, a isenção do direito dependerá da apresentação, aos serviços aduaneiros dos Estados-Membros, de uma factura válida correspondente ao compromisso, emitida por uma das empresas referidas no n.o 3, em conformidade com o formulário que consta do anexo do regulamento provisório. No caso da empresa ucraniana, a factura válida correspondente ao compromisso será acompanhada de uma licença de exportação válida que será emitida pelas autoridades ucranianas em conformidade com o formulário que consta do anexo.
3. As importações efectuadas no âmbito de compromissos oferecidos e aceites devem ser declaradas ao abrigo dos seguintes códigos adicionais Taric:
POSIÇÃO NUMA TABELA
Artigo 3.o
No que respeita às importações do produto descrito no n.o 1 do artigo 1.o originárias da República Popular da China, da Hungria, da Índia, do México, da Polónia, da África do Sul e da Ucrânia, são definitivamente cobrados os montantes garantes dos direitos provisórios previstos no regulamento provisório à taxa do direito instituído a título definitivo. São liberados os montantes que excedem a taxa definitiva do direito anti-dumping.
Artigo 4.o
É encerrado o processo no que respeita às importações do produto descrito no n.o 1 do artigo 1.o originário da República da Coreia.
Artigo 5.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 12 de Agosto de 1999.