NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 306/2008
ze dne 2. dubna 2008,
kterým se podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 stanoví minimální požadavky na certifikaci pracovníků provádějících znovuzískávání rozpouštědel na bázi některých fluorovaných skleníkových plynů ze zařízení a podmínky pro vzájemné uznávání této certifikace
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 ze dne 17. května 2006 o některých fluorovaných skleníkových plynech (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro účely požadavků nařízení (ES) č. 842/2006 je nezbytné stanovit pravidla pro kvalifikaci pracovníků vykonávajících na zařízeních obsahujících některé fluorované skleníkové plyny činnosti, které mohou potenciálně způsobit únik.
(2)
Pracovníci, kteří dosud nemají certifikaci, ale jsou zapsáni do školicího kurzu za účelem získání certifikátu, by měli mít možnost vykonávat po omezenou dobu činnosti, pro které se taková certifikace vyžaduje, aby získali praktické dovednosti potřebné pro složení zkoušky s tím, že budou pod dohledem certifikovaných pracovníků.
(3)
Několik členských států nemá v současné době zavedeny kvalifikační nebo certifikační systémy. K získání certifikátu by proto měla být pracovníkům poskytnuta určitá lhůta.
(4)
Aby se zabránilo nepřiměřenému administrativnímu zatížení, je zapotřebí umožnit zavedení certifikačního systému na základě stávajících kvalifikačních programů s tím, že obsažené dovednosti a znalosti a příslušné kvalifikační systémy jsou rovnocenné minimálním normám, které toto nařízení předpokládá.
(5)
Subjekty, které vyrábějí nebo provozují zařízení obsahující rozpouštědla na bázi fluorovaných skleníkových plynů, by za předpokladu splnění příslušných požadavků mohly být jmenovány hodnotícími nebo certifikačními subjekty, nebo oběma subjekty.
(6)
Za účelem zabránění zbytečným administrativním nákladům by členský stát, ve kterém se v současné době nepoužívají rozpouštědla na bázi fluorovaných skleníkových plynů, měl být oprávněn nevytvářet úplný certifikační systém, pokud daný členský stát přijme nezbytná opatření, která zajistí možnost neprodleného vydání certifikátu v případě žádosti o jeho vydání v budoucnosti, a tudíž nebude vytvářet bezdůvodnou překážku pro vstup na trh.
(7)
Zkouška představuje účinný prostředek prověřování schopnosti uchazeče správně provádět činnosti, které mohou přímo způsobit únik, jakož i takové, které mohou způsobit únik nepřímo.
(8)
Úředně jmenované hodnotící a certifikační subjekty by měly zajistit splnění minimálních požadavků stanovených tímto nařízením, a tím přispívat k účinnému a efektivnímu vzájemnému uznávání certifikátů v celém Společenství.
(9)
Informace o certifikačním systému vydávajícím certifikáty podléhající vzájemnému uznávání by měly být oznámeny Komisi formou stanovenou nařízením Komise (ES) č. 308/2008 ze dne 2. dubna 2008, kterým se podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 stanoví forma oznámení školicích a certifikačních programů členských států (2).
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 18 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví minimální požadavky na certifikaci pracovníků provádějících znovuzískávání rozpouštědel na bázi některých fluorovaných skleníkových plynů ze zařízení, jakož i podmínky pro vzájemné uznávání certifikátů vydaných v souladu s uvedenými požadavky.
Článek 2
Certifikace pracovníků
1. Pracovníci vykonávající činnost uvedenou v článku 1 jsou držiteli certifikátu uvedeného v článku 4.
2. Odstavec 1 se nepoužije pro období maximálně 1 roku na pracovníky zapsané do školicího kurzu za účelem získání certifikátu s tím, že vykonávají činnost pod dohledem osoby, která je držitelem certifikátu.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že odstavec 1 se nepoužije pro období, které nepřekročí datum uvedené v čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 842/2006, na pracovníky provádějící činnost uvedenou v článku 1 tohoto nařízení před datem uvedeným v čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 842/2006.
Tito pracovníci jsou po období uvedené v prvním pododstavci a pro tuto činnost považováni za certifikované pro účely požadavků nařízení (ES) č. 842/2006.
Článek 3
Vydávání certifikátů pracovníkům
1. Certifikační subjekt uvedený v článku 4 vydá certifikát pracovníkům, kteří složili teoretickou a praktickou zkoušku připravenou hodnotícím subjektem podle článku 5, která obsahuje minimální dovednosti a znalosti stanovené v příloze.
2. Certifikát musí obsahovat alespoň tyto údaje:
a)
název certifikačního subjektu, celé jméno držitele, číslo certifikátu a datum uplynutí doby platnosti, je-li uvedeno;
b)
činnost, kterou je držitel certifikátu oprávněn vykonávat;
c)
datum vydání a podpis subjektu, který certifikát vydává.
3. Pokud stávající certifikační systém založený na zkouškách zahrnuje minimální dovednosti a znalosti stanovené v příloze a splňuje požadavky článků 4 a 5, ale příslušný certifikát neobsahuje prvky stanovené odstavcem 2 tohoto článku, může certifikační subjekt uvedený v článku 4 vydat držiteli této kvalifikace certifikát bez opakování zkoušky.
4. Pokud stávající certifikační systém založený na zkouškách splňuje požadavky článků 4 a 5 a částečně zahrnuje minimální dovednosti stanovené v příloze, mohou certifikační subjekty vydat certifikát za předpokladu, že žadatel složí dodatečnou zkoušku dovedností a znalostí, které nezahrnuje stávající certifikace, připravenou hodnotícím subjektem uvedeným v článku 5.
Článek 4
Certifikační subjekt
1. Certifikační subjekt je stanoven vnitrostátním právním předpisem nebo nařízením, nebo určen příslušným orgánem členského státu nebo jinými subjekty, které jsou k tomu oprávněné, a může vydávat certifikáty pracovníkům vykonávajícím činnost uvedenou v článku 1.
Certifikační subjekt je při provádění svých činností nestranný.
2. Certifikační subjekt stanoví a používá postupy pro vydávání, pozastavení a odebrání certifikátů.
3. Certifikační subjekt vede záznamy, které umožní ověřovat situaci certifikované osoby. Záznamy prokáží, že postup certifikace byl účinně splněn. Záznamy se uchovávají po dobu nejméně 5 let.
Článek 5
Hodnotící subjekt
1. Hodnotící subjekt určený příslušným orgánem členského státu nebo jinými subjekty, které jsou k tomu oprávněné, připraví zkoušky pro pracovníky uvedené v článku 1. Certifikační subjekt uvedený v článku 4 může být rovněž považován za hodnotící subjekt.
Hodnotící subjekt je při provádění svých činností nestranný.
2. Zkoušky jsou plánovány a strukturovány způsobem, který zajistí, aby zahrnovaly minimální dovednosti a znalosti uvedené v příloze.
3. Hodnotící subjekt přijme postupy pro podávání zpráv a uchovává záznamy pro možnost dokumentace jednotlivých a celkových výsledků hodnocení.
4. Hodnotící subjekt zajistí, aby zkoušející přidělení ke zkoušce měli patřičnou znalost příslušných zkušebních metod a zkušebních dokumentů, jakož i příslušnou kvalifikaci v oblasti, která se má zkoušet. Rovněž zajistí, aby pro praktické testy bylo k dispozici potřebné zařízení, nástroje a materiály.
Článek 6
Oznámení
1. Do 4. ledna 2009 členské státy oznámí Komisi názvy a kontaktní údaje certifikačních subjektů pro pracovníky, na něž se vztahuje článek 4, a názvy certifikátů pro pracovníky, kteří splňují požadavky článku 3, a to pomocí formátu stanoveného nařízením (ES) č. 308/2008.
2. Pokud se v členském státě nepoužívají rozpouštědla na bázi fluorovaných skleníkových plynů, může se tento členský stát rozhodnout, že nejmenuje certifikační nebo hodnotící subjekt uvedený v článcích 4 a 5, nebo oba subjekty před tím, než v budoucnosti vznikne potřeba takové certifikace. V tomto případě dotčený členský stát přijme v rámci vnitrostátních právních předpisů nezbytná opatření k zajištění neprodleného vydání těchto certifikátů v případě jejich vyžádání v budoucnosti.
Do 4. ledna 2009 členské státy oznámí Komisi záměr použít tento odstavec a opatření přijatá ke splnění tohoto odstavce. V uvedeném případě se odstavec 1 nepoužije.
3. Členské státy doplní oznámení předložené podle odstavce 1 o příslušné nové informace a neprodleně ho předloží Komisi.
Článek 7
Podmínky vzájemného uznávání
1. Vzájemné uznávání certifikátů vydaných v jiných členských státech se vztahuje na certifikáty vydané podle článku 3.
2. Členské státy mohou po držitelích certifikátů vydaných v jiném členském státě požadovat jejich překlad do jiného úředního jazyka Společenství.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po dni vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. dubna 2008.
REGULAMENTO (CE) N.o 306/2008 DA COMISSÃO
de 2 de Abril de 2008
que estabelece, nos termos do Regulamento (CE) n.o 842/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho, os requisitos mínimos e as condições para o reconhecimento mútuo da certificação do pessoal que procede à recuperação de determinados solventes à base de gases fluorados com efeito de estufa dos equipamentos que os contêm
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 842/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 17 de Maio de 2006, relativo a determinados gases fluorados com efeito de estufa (1), nomeadamente o n.o 1 do artigo 5.o,
Considerando o seguinte:
(1)
Para efeitos do disposto no Regulamento (CE) n.o 842/2006, é necessário estabelecer regras sobre a qualificação do pessoal cujas actividades em equipamento que contenha determinados gases fluorados com efeito de estufa podem provocar a fuga destes.
(2)
O pessoal ainda não certificado, mas que participe num curso de formação para obter um certificado, deve ser autorizado, por um período limitado, a executar actividades para as quais se exige certificação, a fim de adquirir as qualificações práticas necessárias para o exame, desde que tais actividades sejam supervisionadas por pessoal certificado.
(3)
Alguns Estados-Membros não implantaram ainda sistemas de qualificação ou certificação. Consequentemente, deve ser concedido um período limitado para que o pessoal obtenha um certificado.
(4)
Para evitar encargos administrativos excessivos, deve permitir-se a criação de um sistema de certificação baseado nos sistemas de qualificação em vigor, desde que as qualificações e os conhecimentos abrangidos e o sistema de qualificação pertinente assegurem os níveis mínimos previstos no presente regulamento.
(5)
As entidades que fabricam ou utilizam equipamentos que contenham solventes à base de gases fluorados com efeito de estufa poderão ser designadas como organismos de avaliação e/ou certificação, desde que preencham os requisitos pertinentes.
(6)
Para evitar custos administrativos desnecessários, é conveniente que os Estados-Membros em que não sejam actualmente utilizados solventes à base de gases fluorados com efeito de estufa possam não estabelecer um sistema de certificação completo, desde que tomem as medidas necessárias para evitar atrasos indevidos na emissão de certificados, caso venham a ser pedidos posteriormente, de forma a não criarem obstáculos indevidos à entrada no mercado.
(7)
Os exames constituem um meio eficaz de comprovar a capacidade de um candidato para realizar correctamente as acções que podem causar fugas, directa ou indirectamente.
(8)
Os organismos de avaliação e certificação oficialmente designados devem assegurar a conformidade com os requisitos mínimos estabelecidos no presente regulamento, contribuindo assim para o reconhecimento mútuo eficaz e eficiente dos certificados em toda a Comunidade.
(9)
As informações relativas aos sistemas de certificação cujos certificados são abrangidos pelo regime de reconhecimento mútuo devem ser notificadas à Comissão segundo o modelo estabelecido no Regulamento (CE) n.o 308/2008 da Comissão, de 2 de Abril de 2008, que estabelece, nos termos do Regulamento (CE) n.o 842/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho, o modelo a que deve obedecer a notificação dos programas de formação e certificação dos Estados-Membros (2).
(10)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité instituído pelo n.o 1 do artigo 18.o do Regulamento (CE) n.o 2037/2000 do Parlamento Europeu e do Conselho (3),
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Objecto e âmbito
O presente regulamento estabelece os requisitos mínimos para a certificação do pessoal que procede à recuperação de determinados solventes à base de gases fluorados com efeito de estufa dos equipamentos que os contêm, bem como as condições para o reconhecimento mútuo dos certificados emitidos em conformidade com os referidos requisitos.
Artigo 2.o
Certificação do pessoal
1. O pessoal que executa a actividade referida no artigo 1.o deve ser titular de um certificado na acepção do artigo 4.o
2. O disposto no n.o 1 não é aplicável, durante um período máximo de um ano, ao pessoal que participe em cursos de formação para obtenção do certificado, desde que a mesma seja executada sob a supervisão de um titular de certificado.
3. Os Estados-Membros podem decidir que o disposto no n.o 1 não se aplica, durante um período que não pode ir além da data referida no n.o 4 do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 842/2006, ao pessoal que executa a actividade prevista no artigo 1.o do presente regulamento antes da data referida no n.o 2 do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 842/2006.
Considera-se que, durante o período referido no primeiro parágrafo, esse pessoal está certificado no que respeita a tal actividade, para efeitos dos requisitos do Regulamento (CE) n.o 842/2006.
Artigo 3.o
Emissão de certificados para o pessoal
1. Ao pessoal que tenha obtido aprovação num exame teórico e prático organizado por um organismo de avaliação na acepção do artigo 5.o, abrangendo as qualificações e conhecimentos mínimos estabelecidos no anexo, será concedido um certificado, emitido por um organismo de certificação na acepção do artigo 4.o
2. O certificado incluirá, no mínimo, os seguintes elementos:
a)
Nome do organismo de certificação, nome completo do titular, número do certificado e data de expiração, se for o caso;
b)
Actividade que o titular do certificado está autorizado a executar;
c)
Data de emissão e assinatura do emitente.
3. Caso o sistema de certificação em vigor, baseado em exames, abranja as qualificações e conhecimentos mínimos estabelecidos no anexo e cumpra os requisitos dos artigos 4.o e 5.o mas o correspondente atestado não contenha os elementos estabelecidos no n.o 2, pode ser emitido um certificado em nome do titular das qualificações, por um organismo de certificação na acepção do artigo 4.o, sem necessidade de repetição de exames.
4. Caso um sistema de certificação em vigor, baseado em exames, cumpra os requisitos dos artigos 4.o e 5.o e abranja parcialmente as qualificações mínimas estabelecidas no anexo, os organismos de certificação podem emitir um certificado, desde que o candidato tenha obtido aprovação num exame suplementar respeitante às qualificações e conhecimentos não abrangidos pela certificação em vigor, organizado por um organismo de avaliação na acepção do artigo 5.o
Artigo 4.o
Organismo de certificação
1. É instituído pelas disposições legislativas ou regulamentares nacionais, ou designado pela autoridade competente do Estado-Membro ou por outras entidades habilitadas para o efeito, um organismo de certificação autorizado a certificar o pessoal envolvido na actividade referida no artigo 1.o
O organismo de certificação é imparcial na execução das suas actividades.
2. O organismo de certificação define e aplica procedimentos de emissão, suspensão e retirada de certificados.
3. O organismo de certificação mantém registos que permitem verificar o estatuto das pessoas certificadas. Os registos devem ser comprovativos de que o processo de certificação foi efectivamente respeitado. Os registos são mantidos durante um período mínimo de cinco anos.
Artigo 5.o
Organismo de avaliação
1. Um organismo de avaliação designado pela autoridade competente de um Estado-Membro ou por outras entidades habilitadas para o efeito organiza o exame a que é submetido o pessoal referido no artigo 1.o. Um organismo de certificação na acepção do artigo 4.o pode também ser considerado um organismo de avaliação.
O organismo de certificação é imparcial na execução das suas actividades.
2. Os exames são planeados e estruturados de forma a garantir que abranjam as qualificações e conhecimentos mínimos definidos no anexo.
3. O organismo de avaliação adopta procedimentos de comunicação e mantém registos que permitam documentar os resultados individuais e globais da avaliação.
4. Compete ao organismo de avaliação velar por que os examinadores designados para uma prova tenham um conhecimento adequado dos métodos e documentos a utilizar no exame, bem como a necessária competência no domínio a avaliar. Compete também ao organismo de avaliação assegurar que o equipamento, as ferramentas e os materiais necessários estejam disponíveis para as provas práticas.
Artigo 6.o
Notificação
1. Até 4 de Janeiro de 2009, os Estados-Membros notificam à Comissão os nomes e contactos dos organismos de certificação de pessoal abrangidos pelo artigo 4.o e os títulos dos certificados do pessoal que obedece aos requisitos do artigo 3.o, utilizando o modelo estabelecido pelo Regulamento (CE) n.o 308/2008.
2. Os Estados-Membros nos quais não sejam utilizados solventes à base de gases fluorados com efeito de estufa podem decidir não designar o organismo de certificação ou de avaliação referido, respectivamente, no artigo 4.o e no artigo 5.o, ou qualquer dos dois, até que surja, posteriormente, a necessidade de tal certificação. Nesse caso, os Estados-Membros em causa tomam as medidas necessárias, ao abrigo das respectivas legislações nacionais, para que os certificados possam ser emitidos sem atrasos indevidos, caso venham a ser pedidos posteriormente.
Até 4 de Janeiro de 2009, os Estados-Membros notificam à Comissão a sua intenção de recorrer ao disposto no presente número, e das medidas tomadas para dar cumprimento ao mesmo. Nesse caso, não é aplicável o n.o 1.
3. Os Estados-Membros actualizam as informações notificadas nos termos do n.o 1 com as novas informações pertinentes e notificam imediatamente à Comissão as informações actualizadas.
Artigo 7.o
Condições de reconhecimento mútuo
1. O reconhecimento mútuo de certificados emitidos noutros Estados-Membros aplica-se aos certificados emitidos em conformidade com o artigo 3.o
2. Os Estados-Membros podem exigir que os titulares de certificados emitidos noutro Estado-Membro apresentem uma tradução do certificado noutra língua oficial da Comunidade.
Artigo 8.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 2 de Abril de 2008.