Nařízení Komise (ES) č. 1369/2002
ze dne 26. července 2002,
kterým se stanoví odchylka od čl. 31 odst. 10 nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o důkaz o dodání na místo určení v případě rozlišených náhrad, a kterým se stanoví prováděcí pravidla týkající se nejnižší sazby vývozní náhrady pro některé mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 509/2002 [2], a zejména na čl. 31 odst. 10 třetí odrážku a čl. 31 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 31 odst. 10 třetí odrážka nařízení (ES) 1255/1999 stanoví, že v případě rozlišené náhrady se náhrada vyplatí po předložení důkazu, že výrobky dosáhly místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena. Mohou však být stanoveny odchylky od tohoto pravidla, pokud budou vymezeny podmínky, jež jsou schopny poskytnout stejné záruky.
(2) V případě, že jsou vývozní náhrady rozlišeny podle místa určení, čl. 18 odst. 1 a 2 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [3], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1253/2002 [4], stanoví, že část náhrady, která se vypočítá pomocí nejnižší sazby náhrady, se vyplatí na žádost vývozce, jakmile prokáže, že produkt opustil celní území Společenství.
(3) V rámci zvláštních režimů s některými třetími zeměmi může být sazba náhrady uplatňovaná při vývozu některých mléčných výrobků do těchto zemí nižší, v některých případech i podstatně nižší, než běžně uplatňovaná sazba náhrady. Může dojít k případu, že není stanovena žádná náhrada, takže rovněž není možné stanovit žádnou nejnižší sazbu pro náhradu.
(4) Nařízení Rady (ES) č. 1151/2002 ze dne 27. června 2002, kterým se stanoví některé koncese v podobě celních kvót Společenství pro některé zemědělské produkty a upravují, jako autonomnía přechodné opatření, některé zemědělské koncese stanovené v Evropské dohodě s Estonskem [5], stanoví koncese v podobě recipročních celních kvót, v jejichž důsledku se ruší náhrady Společenství pro některé mléčné výrobky. Podobné koncese byly dohodnuty s Lotyšskem a Litvou. Náhrady pro příslušné výrobky pocházející z uvedených tří pobaltských států byly proto s účinkem ode dne 4. července 2002 zrušeny.
(5) V důsledku zrušení náhrad bylo provedeno rozlišení náhrad pro některé mléčné výrobky. S cílem vyhnout se závazku předložit důkaz o dodání na místo určení, aby byla vyplacena náhrada v souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999, orgány zemí, jimž byly koncese uděleny, se zavázaly zajistit, aby pro dovoz do těchto zemí byly přijímány pouze ty zásilky výrobků Společenství, pro které nebyla poskytnuta náhrada. Za tímto účelem byla ustanovení použitelná pro Polsko na základě čl. 20b nařízení Komise (ES) č. 174/1999 [6] naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 1368/2002 [7] rozšířena na příslušné země a výrobky. Je proto vhodné stanovit odchylku od čl. 31 odst. 10 nařízení (ES) č. 1255/1999.
(6) Článek 20b nařízení (ES) č. 174/1999 stanoví pro hospodářské subjekty závazek předložit příslušným orgánům při dovozu výrobků uvedených v příloze VIII nařízení (ES) č. 174/1999 do míst určení uvedených ve zmíněné příloze ověřený opis vývozní licence a odpovídajícího vývozního prohlášení. Vývozní licence musí obsahovat zvláštní údaje zaručující, že pro příslušné výrobky nebyla poskytnuta vývozní náhrada. Orgány příslušných třetích zemí ověří dodržování ustanovení čl. 20b nařízení (ES) č. 174/1999.
(7) Při použití nařízení (ES) č. 1255/1999 a č. 800/1999 je proto vhodné zohlednit tento zvláštní režim, aby vývozcům nevznikaly při obchodování se třetími zeměmi zbytečné náklady. Proto se při stanovení nejnižší sazby náhrady nezohledňují sazby stanovené za příslušných podmínek a pro příslušné místo určení.
(8) V zájmu jasnosti je rovněž vhodné zrušit nařízení Komise (ES) č. 2886/2000 ze dne 27. prosince 2000, kterým se stanoví odchylka od čl. 31 odst. 10 nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o důkaz o dodání na místo určení v případě rozlišených náhrad, a kterým se stanoví prováděcí pravidla týkající se nejnižší sazby vývozní náhrady pro některé mléčné výrobky [8], které stanovilo podobná ustanovení pro vývoz některých výrobků do Polska. Je vhodné začlenit ustanovení uvedeného nařízení do tohoto nařízení.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od čl. 31 odst. 10 třetí odrážky nařízení (ES) č. 1255/1999 není požadován důkaz o dodání na místo určení pro výrobky uvedené v příloze VIII nařízení (ES) č. 174/1999.
Článek 2
Nestanovení náhrady pro výrobky uvedené v příloze VIII nařízení (ES) č. 174/1999 se nezohledňuje při stanovení nejnižší sazby náhrady ve smyslu čl. 18 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 800/1999.
Článek 3
Nařízení (ES) č. 2886/2000 se zrušuje.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se na licence, o které bylo požádáno ode dne 4. července 2002.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. července 2002.
Regulamento (CE) n.o 1369/2002 da Comissão
de 26 de Julho de 2002
que derroga o n.o 10 do artigo 31.o do Regulamento (CE) n.o 1255/1999 do Conselho no respeitante à prova de chegada ao destino em caso de restituições diferenciadas e que estabelece normas de execução da taxa mais baixa da restituição à exportação de determinados produtos lácteos
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1255/1999 do Conselho, de 17 de Maio de 1999, que estabelece a organização comum de mercado no sector do leite e dos produtos lácteos(1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n.o 509/2002 da Comissão(2), e, nomeadamente, o n.o 10, terceiro travessão, do seu artigo 31.o e o n.o 14 do seu artigo 31.o,
Considerando o seguinte:
(1) O n.o 10, terceiro travessão, do artigo 31.o do Regulamento (CE) n.o 1255/1999 prevê que, no caso de uma restituição diferenciada, a restituição é paga logo que seja produzida prova de que os produtos chegaram ao destino indicado no certificado ou outro destino para o qual tenha sido fixada uma restituição. Podem adoptar-se derrogações a esta norma, sob reserva de determinadas condições que proporcionem garantias equivalentes.
(2) Caso a restituição à exportação seja diferenciada em função dos destinos, o artigo 18.o do Regulamento (CE) n.o 800/1999 da Comissão, de 15 de Abril de 1999, que estabelece regras comuns de execução do regime das restituições à exportação para os produtos agrícolas(3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n.o 1253/2002(4), prevê, nos seus n.os 1 e 2, que será paga, a pedido do exportador, logo que seja produzida a prova de que o produto deixou o território aduaneiro da Comunidade, uma parte da restituição, calculada, nomeadamente, com base na taxa mais baixa da restituição.
(3) No âmbito de regimes específicos estabelecidos com determinados países terceiros, a taxa da restituição aplicável à exportação de certos produtos lácteos para os países em causa pode ser inferior, por vezes de forma substancial, ao nível da restituição normalmente aplicada. Pode também suceder que não seja fixada qualquer restituição e que a taxa mais baixa da restituição resulte dessa ausência de fixação.
(4) O Regulamento (CE) n.o 1151/2002 do Conselho, de 27 de Junho de 2002, que estabelece determinadas concessões sob a forma de contingentes pautais comunitários para certos produtos agrícolas e que prevê a adaptação, a título autónomo e transitório, de certas concessões agrícolas previstas no Acordo Europeu com a Estónia(5), estabelece concessões na forma de contingentes pautais recíprocos que implicam a supressão das restituições comunitárias para determinados produtos lácteos. Foram acordadas concessões semelhantes com a Letónia e a Lituânia. Por consequência, as restituições para os produtos em causa, no respeitante aos três países bálticos, foram suprimidas com efeitos desde 4 de Julho de 2002.
(5) A supressão das restituições determina uma diferenciação das restituições para determinados produtos lácteos. De modo a evitar a obrigação de apresentar a prova de chegada ao destino para beneficiar da restituição em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 1255/1999, as autoridades dos países a favor dos quais foram efectuadas concessões comprometeram-se a velar por que apenas as expedições de produtos comunitários que não tenham beneficiado de restituições sejam admitidas para importação por esses países. Para tal, as disposições aplicáveis à Polónia nos termos do artigo 20.oB do Regulamento (CE) n.o 174/1999 da Comissão(6), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n.o 1368/2002(7), foram alargadas aos países e aos produtos em causa. Importa, pois, derrogar o n.o 10 do artigo 31.o do Regulamento (CE) n.o 1255/1999.
(6) O Regulamento (CE) n.o 174/1999 prevê, no seu artigo 20.oB, a obrigação de, aquando da importação de produtos incluídos no anexo VIII do Regulamento (CE) n.o 174/1999 para os destinos referidos no mesmo anexo, o operador apresentar às autoridades competentes uma cópia autenticada do certificado de exportação e da declaração de exportação correspondente. O certificado de exportação inclui indicações específicas que garantem que os produtos em causa não beneficiaram de restituição à exportação. As autoridades dos países terceiros em causa comprometeram-se a verificar o respeito das disposições do artigo 20.oB do Regulamento (CE) n.o 174/1999.
(7) Importa, por conseguinte, ter em conta o referido regime específico aquando da aplicação do Regulamento (CE) n.o 1255/1999 e do Regulamento (CE) n.o 800/1999, de modo a não fazer suportar aos exportadores, nas suas trocas comerciais com países terceiros, encargos financeiros desnecessários. Para tal, na determinação da taxa mais baixa da restituição, não devem ser tidas em conta as taxas fixadas nas condições e para o destino específicos em causa.
(8) Por motivos de clareza, importa também revogar o Regulamento (CE) n.o 2886/2000 da Comissão, de 27 de Dezembro de 2000, que derroga o n.o 10 do artigo 31.o do Regulamento (CE) n.o 1255/1999 do Conselho que estabelece a organização comum de mercado no sector do leite e dos produtos lácteos, no que respeita à prova de chegada ao destino em caso de restituições diferenciadas, e estabelece as normas de execução da taxa mais reduzida da restituição à exportação de determinados produtos lácteos(8), que prevê disposições semelhantes para a exportação de determinados produtos para a Polónia. Importa incorporar as disposições do referido regulamento no presente regulamento.
(9) As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão do Leite e dos Produtos Lácteos,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Em derrogação do n.o 10, terceiro travessão, do artigo 31.o do Regulamento (CE) n.o 1255/1999, não é exigida prova de chegada ao destino para os produtos referidos no anexo VIII do Regulamento (CE) n.o 174/1999.
Artigo 2.o
A não fixação de uma restituição para os produtos referidos no anexo VIII do Regulamento (CE) n.o 174/1999 não é tomada em conta para a determinação da taxa mas baixa da restituição na acepção do n.o 2, primeiro parágrafo, do artigo 18.o do Regulamento (CE) n.o 800/1999.
Artigo 3.o
É revogado o Regulamento (CE) n.o 2886/2000.
Artigo 4.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
É aplicável aos certificados solicitados a partir de 4 de Julho de 2002.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 26 de Julho de 2002.