Směrnice Rady
ze dne 27. listopadu 1990
o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu
(90/642/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že rostlinná výroba zaujímá ve Společenství velmi důležité místo;
vzhledem k tomu, že výnos této výroby je neustále ohrožován škodlivými organismy a plevely;
vzhledem k tomu, že je nezbytné chránit rostliny a rostlinné produkty před těmito organismy nejen proto, aby se zabránilo poklesu výnosů nebo škodám na sklizených produktech, ale též proto, aby se zvýšena produktivita zemědělství;
vzhledem k tomu, že jednou z nejdůležitějších metod ochrany rostlin a rostlinných produktů před působením těchto škodlivých organismů je používání chemických pesticidů; že by však závazné maximální limity měly být stanoveny na co nejnižší hodnotě z hlediska správné zemědělské praxe;
vzhledem k tomu, že však tyto pesticidy nemají na rostlinnou výrobu pouze příznivé účinky, neboť zpravidla jde o toxické látky nebo přípravky s nebezpečnými vedlejšími účinky;
vzhledem k tomu, že velký počet těchto pesticidů a jejich metabolitů nebo rozkladných produktů může mít škodlivé účinky na spotřebitele rostlinných produktů; že tyto pesticidy by neměly být použity za okolností, které znamenají nebezpečí pro zdraví lidí nebo zvířat a pro životní prostředí;
vzhledem k tomu, že Společenství by mělo podpořit používání alternativních metod ekologického zemědělství;
vzhledem k tomu, že směrnice Rady 76/895/EHS ze dne 23. listopadu 1976 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v ovoci a zelenině a na jejich povrchu [4], naposledy pozměněná směrnicí 89/186/EHS [5], stanoví maximální limity pro výše uvedená rezidua a zajišťuje ve Společenství volný pohyb produktů, ve kterých nejsou tyto limity překročeny; že se však výše uvedenou směrnicí umožňuje členským státům v případech, které považují za odůvodněné, povolit na svém území uvést do oběhu produkty s vyšším obsahem reziduí než maximální limity;
vzhledem k tomu, že toto poslední opatření vede v některých případech k přetrvávajícím rozdílům mezi členskými státy, pokud jde o maximální přípustné limity pro tato rezidua pesticidů, což přispívá k vytváření překážek obchodu a brání tak volnému pohybu zboží ve Společenství; že s cílem dosáhnout jednotného trhu v roce 1992 musejí být tyto překážky odstraněny;
vzhledem k tomu, že by z těchto důvodů měla být členským státům odňata možnost povolit vyšší limity a měly by být stanoveny maximální limity pro určité účinné látky v ovoci a zelenině a na jejich povrchu, které by byly závazné ve všech členských státech a které by musely být dodrženy při uvedení těchto produktů do oběhu;
vzhledem k tomu, že taktéž s cílem zajistit volný pohyb zboží ve Společenství by měly být stanoveny maximální limity pro určité pesticidy v některých dalších produktech rostlinného původu a na jejich povrchu;
vzhledem k tomu, že dodržením maximálních limitů bude navíc zajištěn volný pohyb produktů ve Společenství a náležitá ochrana zdraví spotřebitelů a zvířat;
vzhledem k tomu, že však stanovení závazných maximálních limitů pro rezidua pesticidů vyžaduje zdlouhavé technické zkoumání, takže tyto limity pro rezidua pesticidů podléhající směrnici 76/895/EHS nemohou být závazné ihned;
vzhledem k tomu, že je tedy nezbytné přijmout samostatná pravidla, kterými se stanoví tyto závazné maximální limity, s cílem postupně převést stanovení závazných limitů reziduí pesticidů ze směrnice 76/895/EHS do těchto pravidel;
vzhledem k tomu, že touto směrnicí tedy není dotčena směrnice 76/895/EHS, která se nadále vztahuje na určitá rezidua pesticidů, jež nepodléhají této směrnici;
vzhledem k tomu, že vytvoření seznamu reziduí pesticidů a stanovení jejich maximálních limitů spadá do působnosti Rady; že by však tento seznam neměl zahrnovat rezidua pesticidů, na něž se dosud vztahuje směrnice 76/895/EHS;
vzhledem k tomu, že by se tato směrnice měla používat na produkty určené k vývozu do třetích zemí s výjimkou případů, kdy dovážející země prokazatelně vyžaduje zvláštní ošetření vedoucí k vyšším maximálním limitům, než které jsou podle této směrnice stanoveny pro Společenství; že však není vhodné používat tuto směrnici na produkty určené k výrobě jiných produktů než potravin a krmiv ani pro produkty určené k setí či k výsadbě;
vzhledem k tomu, že má-li být zaručeno dodržování této směrnice při uvádění dotyčných produktů do oběhu, musejí členské státy učinit vhodná kontrolní opatření; že plánování a provádění nezbytných inspekcí a oznamování jejich výsledků musí být v souladu se směrnicí Rady 89/397/EHS ze dne 14. června 1989 o úředním dozoru nad potravinami [6];
vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny metody odběru vzorků a analytické metody Společenství, přičemž analytické metody by měly být používány alespoň jako referenční metody; že stanovení těchto metod je prováděcím opatřením technického a vědeckého charakteru, o které by mělo být rozhodnuto postupem zahrnujícím úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého rostlinolékařského výboru; že by analytické metody měly splňovat kritéria stanovená v příloze ke směrnici Rady 85/591/EHS ze dne 20. prosince 1985 o zavedení metod Společenství pro odběr vzorků a analýzu pro sledování potravin určených k lidské spotřebě [7];
vzhledem k tomu, že pozdější změny seznamu produktů rostlinného původu, v nichž nebo na nichž mohou být přítomna rezidua pesticidů, musejí být přijaty Radou;
vzhledem k tomu, že by mělo být členským státům umožněno dočasně snížit stanovené limity, jestliže se následně ukáží jako nebezpečné pro zdraví lidí nebo zvířat; že je pro tyto případy také vhodné zajistit úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého rostlinolékařského výboru,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na produkty, které náležejí ke skupinám uvedeným ve sloupci 1 přílohy a jejichž příklady jsou vyjmenovány ve sloupci 2, pokud produkty z těchto skupin nebo části produktů uvedené ve sloupci 3 mohou obsahovat určitá rezidua pesticidů.
Seznam reziduí dotyčných pesticidů a jejich maximální limity stanoví Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise. Rezidua pesticidů nelze zahrnovat do seznamu, dokud je pro ně stanoven maximální limit ve směrnici 76/895/EHS.
2. Touto směrnicí nejsou dotčena ustanovení:
a) směrnice Rady 64/54/EHS ze dne 5. listopadu 1963 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se konzervantů povolených pro použití v potravinách určených k lidské spotřebě [8], naposledy pozměněné směrnicí 85/585/EHS [9], která se týkají difenylu (bifenylu), orthofenylfenolu, orthofenylfenolátu sodného a 2-(4-thiazolyl)-benzimidazolu (thiabendazolu) a která nadále upravují používání těchto látek až do okamžiku, než budou zařazena včetně jejich maximálních limitů do seznamu podle odstavce 1;
b) směrnice Rady 74/63/EHS ze dne 17. prosince 1973 o stanovení maximálních přípustných limitů nežádoucích látek a produktů ve výživě zvířat [10], naposledy pozměněné směrnicí 87/519/EHS [11];
c) směrnice 76/895/EHS;
d) směrnice Rady 86/362/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách a na jejich povrchu [12], naposledy pozměněné směrnicí 88/298/EHS [13].
3. Tato směrnice se rovněž vztahuje na produkty podle odstavce 1 určené pro vývoz do třetích zemí. Maximální limity reziduí pesticidů stanovené v souladu s touto směrnicí se však nepoužijí v případě produktů ošetřených před vývozem, jestliže lze dostatečně prokázat, že
a) třetí země určení požaduje toto zvláštní ošetření, aby zabránila zavlečení škodlivých organismů na její území
nebo
b) ošetření je nezbytné k ochraně produktů před škodlivými organismy během přepravy do třetí země určení a při jejich skladování v této zemi.
4. Tato směrnice se nevztahuje na produkty podle odstavce 1, jestliže lze dostatečně prokázat, že jsou určeny pro
a) výrobu jiných produktů než potravin a krmiv
nebo
b) setí nebo výsadbu.
Článek 2
Pro účely této směrnice se
a) "rezidui pesticidů" rozumějí stopová množství pesticidů a jejich metabolitů a rozkladných nebo reakčních produktů uvedená v seznamu podle článku 1, která jsou přítomna v produktech uvedených v témže článku nebo na jejich povrchu;
b) "uvedením do oběhu" rozumí jakékoliv předání produktů podle článku 1 po jejich sklizni, ať již za úplatu, nebo bezplatně.
Článek 3
1. Produkty podle článku 1 nebo popřípadě jejich části nesmějí po svém uvedení do oběhu obsahovat množství reziduí pesticidů vyšší než limity stanovené v seznamu podle článku 1.
V případě sušených produktů, pro něž nejsou stanoveny maximální limity, jsou použitelné maximální limity stanovené v seznamu podle článku 1 s přihlédnutím ke zkoncentrování reziduí v důsledku procesu sušení.
2. Členské státy zajistí dodržování maximálních limitů stanovených podle odstavce 1 alespoň kontrolním odběrem vzorků. Nezbytné inspekce jsou prováděny podle směrnice 89/397/EHS, a zejména podle jejího článku 4.
Článek 4
1. Příslušný orgán nebo orgány členských států vypracují předběžné programy, v nichž budou vymezeny povaha a četnost inspekcí prováděných v souladu s čl. 3 odst. 2 po určité období.
2. Každoročně do 1. srpna předají členské státy Komisi všechny nezbytné informace týkající se provádění programů podle odstavce 1 za uplynulý rok s tím, že upřesní:
- kritéria uplatněná při vypracování těchto programů,
- počet a povahu provedených inspekcí,
- počet a povahu zjištěných porušení předpisů.
3. Komise po konzultaci v rámci Stálého rostlinolékařského výboru předá členským státům každoročně do 1. listopadu a poprvé v roce 1993 doporučení týkající se koordinovaného programu inspekcí pro následující rok. Toto doporučení může být následně upraveno podle potřeb, které vyvstanou při provádění koordinovaného programu.
V koordinovaném programu budou stanovena zejména kritéria, která by měla být přednostně uplatněna při jeho provádění.
Informace podle odstavce 2 musí obsahovat samostatnou zvláštní kapitolu o provádění koordinovaného programu.
4. Do pěti let od přijetí této směrnice předloží Komise Radě zprávu o používání tohoto článku, doplněnou podle potřeby vhodnými návrhy.
Článek 5
Členské státy nesmějí zakázat na svém území uvedení produktů podle článku 1 do oběhu nebo mu bránit z důvodu přítomnosti reziduí pesticidů, jestliže množství těchto reziduí v produktech či v částech dotyčných produktů nebo na jejich povrchu nepřekračuje maximální limity stanovené v seznamu podle článku 1.
Článek 6
1. Metodami odběru vzorků nezbytnými pro provádění kontrol ovoce a zeleniny podle článku 3 jsou metody stanovené ve směrnici Komise 79/700/EHS [14]. Metody odběru vzorků nezbytné pro provádění takových kontrol u jiných produktů než u ovoce a zeleniny a analytické metody pro všechny produkty se stanoví postupem podle článku 9.
Existence analytických metod Společenství nevylučuje, aby členské státy použily jiné vědecky ověřené metody za předpokladu, že tím nebude bráněno volnému pohybu produktů, které podle metod Společenství vyhovují pravidlům stanoveným v této směrnici. V případě rozdílů v interpretaci výsledků jsou rozhodující výsledky získané metodami Společenství.
2. Analytické metody stanovené podle odstavce 1 musejí splňovat kritéria vymezená v příloze směrnice 85/591/EHS.
3. Členské státy informují ostatní členské státy a Komisi o jiných metodách použitých podle odstavce 1.
Článek 7
Změny přílohy v důsledku vývoje vědeckých a technických poznatků přijme Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise.
Článek 8
1. Jestliže členský stát v důsledku nových informací nebo přehodnocení existujících informací usoudí, že maximální limit stanovený v seznamu podle článku 1 ohrožuje zdraví lidí nebo zvířat, a vyžaduje tedy rychlé jednání, může dočasně na svém území tento limit snížit. V takovém případě neprodleně oznámí učiněná opatření ostatním členským státům a Komisi s uvedením důvodů těchto opatření.
2. Komise urychleně přezkoumá důvody uvedené členským státem podle odstavce 1 a konzultuje členské státy v rámci Stálého rostlinolékařského výboru (dále jen "stálý výbor"); poté neprodleně zaujme stanovisko a přijme vhodná opatření. Komise neprodleně oznámí přijatá opatření Radě a členským státům. Každý členský stát může Radě předložit opatření Komise do 15 dnů od tohoto oznámení. Rada může do 15 dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijmout kvalifikovanou většinou odlišné rozhodnutí.
3. Jestliže Komise usoudí, že k vyřešení obtíží uvedených v odstavci 1 a k zajištění ochrany lidského zdraví musejí být maximální limity stanovené v seznamu podle článku 1 změněny, zahájí postup podle článku 10 za účelem přijetí těchto změn. V takovém případě může členský stát, který přijal ochranná opatření podle odstavce 1, zachovat opatření, dokud Rada nebo Komise výše uvedeným postupem nerozhodne.
Článek 9
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc stálému výboru neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží stálému výboru návrh opatření, která mají být přijata. Stálý výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti předložené věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve stálém výboru je přidělena váha podle výše uvedeného článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem stálého výboru.
4. Pokud opatření nejsou v souladu se stanoviskem stálého výboru nebo pokud stálý výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.
5. Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 10
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc stálému výboru neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží stálému výboru návrh opatření, která mají být přijata. Stálý výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti předložené věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve stálém výboru je přidělena váha podle výše uvedeného článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem stálého výboru.
4. Pokud opatření nejsou v souladu se stanoviskem stálého výboru nebo pokud stálý výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.
5. Pokud se Rada neusnese do 15 dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 11
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1992.
2. Opatření podle odstavce 1 přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 27. listopadu 1990.
DIRECTIVA DO CONSELHO de 27 de Novembro de 1990 relativo à fixação de teores máximos de resíduos de pesticidas nos e sobre determinados produtos de origem vegetal, incluindo frutas e produtos hortícolas (90/642/CEE)
O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 43º,
Tendo em conta a proposta da Comissão (1),
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (2),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social (3),
Considerando que a produção vegetal desempenha um papel muito importante na Comunidade;
Considerando que o rendimento dessa produção é permanentemente afectado por organismos prejudiciais e infestantes;
Considerando que é essencial proteger as plantas e os produtos vegetais dos efeitos desses organismos, não só para evitar uma redução de rendimento ou danos nos produtos colhidos, mas também para aumentar a produtividade agrícola;
Considerando que um dos mais importantes métodos para proteger as plantas e os produtos vegetais dos efeitos desses organismos consiste na utilização de pesticidas químicos ; que é, no entanto, desejável que os teores máximos injuntivos sejam fixados a um nível tão baixo quanto o justifiquem as boas práticas agrícolas;
Considerando, no entanto, que esses pesticidas não têm apenas efeitos favoráveis na produção vegetal, dado tratar-se, geralmente, de substâncias perigosas ou preparações com efeitos secundários perigosos;
Considerando que um grande número desses pesticidas e dos seus metabolitos ou produtos de degradação podem ter efeitos prejudiciais nos consumidores de produtos vegetais ; que esses pesticidas não devem ser utilizados em circunstâncias que possam pôr em risco a saúde humana ou animal e o ambiente;
Considerando que a Comunidade deverá incentivar a utilização de métodos alternativos de cultura biológica;
Considerando que a Directiva 76/895/CEE do Conselho, de 23 de Novembro de 1976, relativa à fixação de teores mínimos de resíduos de pesticidas nas e sobre as frutas e produtos hortícolas (4), com a última redacção que lhe foi dada pela Directiva 89/186/CEE (5), fixa teores máximos para os referidos resíduos e assegura a livre circulação na Comunidade de produtos com teores inferiores ou iguais a esses máximos ; que, todavia, a mesma directiva prevê que os Estados-membros possam permitir, nos casos em que consideram que tal se justifica, a circulação no seu território de produtos que contenham teores superiores aos máximos fixados;
Considerando que, em alguns casos, aquela última norma conduz à manutenção de diferenças entre Estados-membros relativamente aos teores máximos admissíveis dos resíduos de pesticidas, o que pode contribuir para criar entraves ao comércio e, por conseguinte, dificultar a livre circulação de mercadorias na Comunidade ; que, com vista à realização do mercado único em 1992, tais barreiras devem ser desmanteladas; (1) JO nº C 46 de 25.2.1989, p. 5. (2) JO nº C 260 de 15.10.1990, p. 56. (3) JO nº C 329 de 30.12.1989, p. 11. (4) JO nº L 340 de 9.12.1976, p. 26. (5) JO nº L 66 de 10.3.1989, p. 36.
Considerando que, assim, deve ser eliminada a possibilidade de os Estados-membros permitirem teores mais elevados e devem ser fixados teores máximos injuntivos em todos os Estados-membros para determinadas substâncias activas nas frutas e produtos hortícolas, teores máximos esses a respeitar aquando da colocação desses produtos em circulação;
Considerando que, ainda com o objectivo de assegurar a livre circulação de mercadorias na Comunidade, devem também ser fixados teores máximos injuntivos de determinados pesticidas utilizados noutros produtos de origem vegetal;
Considerando, além disso, que a observância dos teores máximos permitirá garantir a livre circulação dos produtos e a adequada protecção da saúde dos consumidores e dos animais;
Considerando, todavia, que a determinação dos teores máximos injuntivos de resíduos de pesticidas necessita um longo exame técnico, pelo que tais teores não podem ser imediatamente impostos aos resíduos de pesticidas regulados pela Directiva 76/895/CEE;
Considerando que é, por conseguinte, necessário adoptar medidas separadas que estabeleçam teores máximos injuntivos, com vista a transferir, progressivamente, os resíduos de pesticidas do âmbito da Directiva 76/895/CEE para o dessas medidas, à medida que os seus teores injuntivos forem sendo determinados;
Considerando que, por conseguinte, desde que determinadas alterações processuais sejam introduzidas, a presente directiva não prejudica o disposto na Directiva 76/895/CEE, que continuará a aplicar-se a certos resíduos de pesticidas não sujeitos à presente directiva;
Considerando que a elaboração de uma lista de resíduos de pesticidas e dos seus teores máximos é uma questão de natureza técnica e científica que deve ser tratada mediante um processo que requer uma estreita cooperação entre os Estados-membros e a Comissão, no âmbito do Comité Fitossanitário Permanente ; que, todavia, essa lista não deve incluir resíduos de pesticidas ainda abrangidos pelo âmbito de aplicação da Directiva 76/895/CEE;
Considerando que é adequado aplicar a presente directiva a produtos destinados à exportação para países terceiros, excepto em certos casos em que seja possível estabelecer que os países importadores exigem tratamentos especiais que requerem teores máximos superiores aos fixados para a Comunidade em aplicação da presente directiva ; que, todavia, não se afigura adequado aplicar a presente directiva a produtos destinados ao fabrico de produtos que não sejam géneros alimentícios ou alimentos para animais, à sementeira ou à plantação;
Considerando que, a fim de garantir a observância do disposto na presente directiva aquando da colocação dos produtos em circulação, os Estados-membros devem adoptar medidas de controlo adequadas ; que a planificação e a realização das inspecções necessárias, bem como a comunicação dos seus resultados, devem estar em conformidade com o disposto na Directiva 89/397/CEE do Conselho, de 14 de Junho de 1989, relativa ao controlo oficial dos géneros alimentícios (1);
Considerando que devem ser estabelecidos métodos comunitários de amostragem e de análise, devendo os métodos de análise ser utilizados, pelo menos, como métodos de referência ; que o estabelecimento desses métodos é uma medida de execução técnica e científica que deve ser objecto de um processo que requer uma estreita cooperação entre os Estados-membros e a Comissão, no âmbito do Comité Fitossanitário Permanente ; que os métodos de análise devem ser conformes com os critérios definidos no anexo da Directiva 85/591/CEE do Conselho, de 20 de Dezembro de 1985, relativa à introdução de modos de colheita de amostras e de métodos de análise comunitários para o controlo dos géneros destinados à alimentação humana (2);
Considerando que a futura alteração da lista dos produtos de origem vegetal em que podem estar presentes resíduos de pesticidas deve ser aprovada pelo Conselho;
Considerando que deve permitir-se aos Estados-membros reduzir, temporariamente, os teores fixados, se se revelar, subsequentemente, que são perigosos para a saúde humana ou animal ; que, nesses casos, é conveniente estabelecer igualmente uma cooperação estreita entre os Estados-membros e a Comissão, no âmbito do Comité Fitossanitário Permanente,
ADOPTOU O PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1º
1. A presente directiva aplica-se aos produtos dos grupos enumerados na coluna 1 do anexo, dos quais são dados exemplos na coluna 2, na medida em que os produtos desses grupos, ou as suas partes descritas na coluna 3, sejam susceptíveis de conter determinados resíduos de pesticidas.
A lista dos resíduos de pesticidas em causa e dos teores máximos que lhes são aplicáveis será estabelecida pelo Conselho, deliberando por maioria qualificada, sob proposta da Comissão. Nenhum resíduo de pesticida será incluído na lista enquanto a Directiva 76/895/CEE fixar um teor máximo para esse resíduo.
2. A presente directiva aplica-se sem prejuízo: a) Do disposto na Directiva 64/54/CEE do Conselho, de 5 de Novembro de 1963, relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros respeitantes aos conservantes que podem ser utilizados nos géneros destinados à alimentação humana (3), com a última redacção que lhe foi dada pela Directiva 85/585/CEE (4), em relação ao bifenilo (difenilo), ao ortofenilfenol, ao ortofenilfenato de sódio e ao 2-(4-tiazolil)-benzimidazol (tiabendazol), que continuará a reger a utilização dessas substâncias até que sejam incluídas, juntamente com os respectivos teores máximos, na lista referida no nº 1; (1) JO nº L 186 de 30.6.1989, p. 23. (2) JO nº L 372 de 31.12.1985, p. 50. (3) JO nº 12 de 27.1.1964, p. 161/64. (4) JO nº L 372 de 31.12.1985, p. 43.
b) Do disposto na Directiva 74/63/CEE do Conselho, de 17 de Dezembro de 1973, relativa à fixação de teores máximos em substâncias e produtos indesejáveis nos alimentos para animais (1), com a última redacção que lhe foi dada pela Directiva 87/519/CEE (2);
c) Do disposto na Directiva 76/895/CEE, sob reserva do artigo 13º;
d) Do disposto na Directiva 86/362/CEE do Conselho, de 24 de Julho de 1986, relativa à fixação de teores máximos para os resíduos de pesticidas à superfície e no interior dos cereais (3), com a última redacção que lhe foi dada pela Directiva 88/298/CEE (4).
3. A presente directiva aplica-se aos produtos referidos no nº 1 destinados a exportação para países terceiros. Todavia, os teores máximos de resíduos de pesticidas estabelecidos nos termos da presente directiva não se aplicam aos produtos tratados antes da exportação, quando for possível provar de forma adequada que: a) O país terceiro de destino exige esse tratamento específico para evitar a introdução no seu território de organismos prejudiciais ; ou
b) O tratamento é necessário para proteger os produtos de organismos prejudiciais durante o transporte para o país terceiro de destino e durante a armazenagem nesse país.
4. A presente directiva não se aplica aos produtos referidos no nº 1, quando for possível provar de forma adequada que se destinam: a) Ao fabrico de produtos que não sejam géneros alimentícios nem alimentos para animais;
b) A sementeira ou a plantação.
Artigo 2º
1. Para efeitos da presente directiva, entende-se por: a) «Resíduos de pesticidas», os restos de pesticidas e dos seus metabolitos e produtos de degradação ou reacção constantes da lista referida no artigo 1º, presentes nos produtos referidos nesse mesmo artigo;
b) «Colocação em circulação», quaisquer transferências com carácter oneroso ou gratuito dos produtos referidos no artigo 1º, após a sua colheita.
Artigo 3º
1. Os produtos ou, se for caso disso, as partes de produto referidos no artigo 1º não podem conter, aquando da sua colocação em circulação, teores de resíduos de pesticidas superiores aos que figuram na lista referida no artigo 1º
No caso de produtos secos, para os quais não tiverem sido fixados teores máximos específicos, o teor máximo aplicável é o previsto na lista referida no artigo 1º, tendo em conta a concentração de resíduos devida ao processo de secagem.
2. Os Estados-membros assegurarão, pelo menos por controlos efectuados por amostragem, a observância dos teores máximos referidos no nº 1. As inspecções necessárias serão efectuadas nos termos da Directiva 89/397/CEE, nomeadamente do seu artigo 4º
Artigo 4º
1. A ou as autoridades competentes dos Estados-membros definirão programas previsionais que fixarão a natureza e a frequência dos controlos a efectuar, nos termos do nº 2 do artigo 3º, durante um determinado período.
2. Anualmente, antes de 1 de Agosto, os Estados-membros transmitirão à Comissão todas as informações úteis relativas à execução dos programas previstos no nº 1 durante o ano anterior, precisando: - os critérios que presidiram à elaboração dos programas,
- o número e a natureza dos controlos efectuados,
- o número e a natureza das infracções verificadas.
3. Anualmente, antes de 1 de Novembro, e pela primeira vez em 1993, a Comissão enviará aos Estados-membros, depois de os ter consultado no âmbito do Comité Fitossanitário Permanente, uma recomendação relativa a um programa coordenado de controlos para o ano seguinte. Essa recomendação pode ser objecto de posteriores adaptações que se tornem necessárias durante a execução do programa coordenado.
O programa coordenado referirá nomeadamente os critérios que seja conveniente adoptar prioritariamente para a sua execução.
As informações previstas no nº 2 conterão um capítulo distinto e específico respeitante à execução do programa coordenado.
4. No final de um prazo de cinco anos a contar da adopção da presente directiva, a Comissão enviará ao Conselho um relatório sobre a aplicação do presente artigo, eventualmente acompanhado de propostas adequadas.
Artigo 5º
Os Estados-membros não podem proibir ou entravar a colocação em circulação no seu território dos produtos referidos no artigo 1º com base na presença de resíduos de pesticidas, se a quantidade desses resíduos em ou nos produtos ou partes de produto em causa não for superior aos teores máximos referidos no artigo 1º (1) JO nº L 38 de 11.2.1974, p. 31. (2) JO nº L 304 de 27.10.1987, p. 38. (3) JO nº L 221 de 7.8.1986, p. 37. (4) JO nº L 126 de 20.5.1988, p. 53.
Artigo 6º
1. Os métodos de amostragem de frutas e produtos hortícolas necessários para a realização dos controlos previstos no artigo 3º são os previstos na Directiva 79/700/CEE da Comissão (1). Os métodos de amostragem de produtos, que não as frutas e produtos hortícolas, e os métodos de análise aplicáveis para todos os produtos, necessários para a realização dos referidos controlos, serão determinados de acordo com o processo previsto no artigo 9º
A existência de métodos de análise comunitários não obsta a que os Estados-membros utilizem outros métodos comprovados e cientificamente válidos, desde que tal não constitua entrave à livre circulação de produtos reconhecidos, com base em métodos comunitários, como conformes à presente directiva. Na eventualidade de divergências na interpretação dos resultados, prevalecerão os obtidos através da aplicação dos métodos comunitários.
2. Os métodos de análise determinados nos termos do nº 1 devem satisfazer os critérios definidos no anexo da Directiva 85/591/CEE.
3. Os Estados-membros informarão os outros Estados-membros e a Comissão dos outros métodos utilizados em conformidade com o nº 1.
Artigo 7º
As alterações ao anexo resultantes da evolução dos conhecimentos científicos e técnicos serão adoptadas pelo Conselho, deliberando por maioria qualificada, sob proposta da Comissão.
Artigo 8º
1. Sempre que um Estado-membro, com base em novas informações ou numa nova avaliação de informações existentes, considerar que um teor máximo constante da lista referida no artigo 1º põe em perigo a saúde humana ou animal e, portanto, exige uma acção rápida, pode reduzir, provisoriamente, esse teor no seu território. Neste caso, comunicará imediatamente aos outros Estados-membros e à Comissão as medidas tomadas, bem como a respectiva fundamentação.
2. A Comissão, após examinar rapidamente as razões apresentadas pelo Estado-membro referido no nº 1 e consultar os Estados-membros no âmbito do Comité Fitossanitário Permanente, a seguir denominado «comité permanente», emitirá sem demora o seu parecer e tomará as medidas adequadas. A Comissão notificará imediatamente o Conselho e os Estados-membros das medidas tomadas. Qualquer Estado-membro pode solicitar ao Conselho que aprecie as medidas da Comissão no prazo de quinze dias após a notificação. O Conselho, deliberando por maioria qualificada, pode tomar uma decisão diferente no prazo de quinze dias a contar da data em que o assunto lhe tiver sido submetido.
3. Se considerar que os teores máximos constantes da lista referida no artigo 1º devem ser alterados para solucionar as dificuldades referidas no nº 1 e garantir a protecção da saúde humana, a Comissão dará início ao processo previsto no artigo 10º da presente directiva, com vista a adoptar as alterações em questão. Nesse caso, o Estado-membro que tomou medidas ao abrigo do nº 1 pode mantê-las até que o Conselho ou a Comissão tomem uma decisão de acordo com o referido processo.
Artigo 9º
1. Nos casos em que é feita referência ao processo previsto no presente artigo, a questão será imediatamente submetida ao comité permanente pelo seu presidente, quer por sua própria iniciativa, quer a pedido de um Estado-membro.
2. O representante da Comissão submeterá à apreciação do comité permanente um projecto das medidas a tomar. O comité permanente emitirá o seu parecer sobre o projecto num prazo que o presidente pode fixar em função da urgência da questão em causa. O parecer será emitido por maioria, nos termos previstos no nº 2 do artigo 148º do Tratado para a adopção das decisões que o Conselho é convidado a tomar sob proposta da Comissão. Nas votações no comité permanente, os votos dos representantes dos Estados-membros estão sujeitos à ponderação definida nesse mesmo artigo. O presidente não participa na votação.
3. A Comissão adoptará as medidas projectadas, desde que sejam conformes com o parecer do comité permanente.
4. Se as medidas não forem conformes com o parecer do comité permanente, ou na ausência de parecer, a Comissão submeterá sem demora ao Conselho uma proposta relativa às medidas a tomar. O Conselho deliberará por maioria qualificada.
5. Se, no termo de um prazo de três meses a contar da data em que o assunto foi submetido à sua consideração, o Conselho ainda não tiver deliberado, a Comissão adoptará as medidas propostas.
Artigo 10º
1. Nos casos em que é feita referência ao processo previsto no presente artigo, a questão será imediatamente submetida ao comité permanente pelo seu presidente, quer por sua própria iniciativa quer a pedido de um Estado-membro.
2. O representante da Comissão submeterá à apreciação do comité permanente um projecto das medidas a tomar. O comité permanente emitirá o seu parecer sobre o projecto num prazo que o presidente pode fixar em função da urgência da questão em causa. O parecer é emitido por maioria, nos termos previstos no nº 2 do artigo 148º do Tratado para a adopção das decisões que o Conselho é convidado a tomar sob proposta da Comissão. Nas votações no comité permanente, os votos dos representantes dos Estados-membros estão sujeitos à ponderação definida nesse mesmo artigo. O presidente não participa na votação. (1) JO nº L 207 de 15.8.1979, p. 26.
3. A Comissão adoptará as medidas projectadas, desde que sejam conformes com o parecer do comité permanente.
4. Se as medidas não forem conformes com o parecer do comité permanente, ou na ausência de parecer, a Comissão submeterá sem demora ao Conselho uma proposta relativa às medidas a tomar. O Conselho deliberará por maioria qualificada.
5. Se, no termo de um prazo de quinze dias a contar da data em que o assunto foi submetido à sua apreciação, o Conselho ainda não tiver deliberado, a Comissão adoptará as medidas propostas.
Artigo 11º
Os Estados-membros tomarão as medidas necessárias para dar cumprimento à presente directiva, o mais tardar, até 31 de Dezembro de 1992.
2. Sempre que os Estados-membros adoptarem as medidas referidas no nº 1, estas devem incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial. As modalidades dessa referência serão adoptadas pelos Estados-membros.
Artigo 12º
Os Estados-membros são os destinatários da presente directiva.
Feito em Bruxelas, em 27 de Novembro de 1990.