NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1295/2008
ze dne 18. prosince 2008
o dovozu chmele ze třetích zemí
(kodifikované znění)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na čl. 192 odst. 2 a čl. 195 odst. 2 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 3076/78 ze dne 21. prosince 1978 o dovozu chmele z třetích zemí (2) a nařízení Komise (EHS) č. 3077/78 ze dne 21. prosince 1978 o stanovení rovnocennosti ověřovací listiny původu pro chmel dovážený ze třetích zemí s ověřovací listinou původu Společenství (3) bylo několikrát podstatně změněno (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by proto uvedená nařízení měla být kodifikována sloučením do jediného textu.
(2)
Čl. 158 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že chmel a chmelové výrobky pocházející z třetích zemí mohou být dovezeny pouze tehdy, pokud jsou jejich znaky jakosti přinejmenším rovnocenné s těmi, které byly přijaty pro stejné produkty sklizené ve Společenství nebo z takových produktů získané. Odstavec 2 uvedeného článku však stanoví, že tyto produkty se považují za odpovídající uvedeným znakům, pokud je k nim přiložena ověřovací listina původu vydaná orgány země původu a uznaná za rovnocennou ověřovací listině původu požadované pro uvádění na trh chmele a chmelových výrobků pocházejících ze Společenství.
(3)
Nařízení Komise (ES) č. 1850/2006 ze dne 14. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel a chmelové výrobky (5), stanoví velmi přísné požadavky pro uvádění chmelových výrobků na trh, zejména pokud jde o směsi. V současnosti neexistuje žádná účinná metoda kontroly těchto požadavků na hranicích. Jedinou možnou náhradou za tuto kontrolu je záruka zemí vývozu, že tyto výrobky splňují požadavky Společenství pro uvádění na trh. Je proto nutné požadovat, aby byla k těmto výrobkům dováženým ze třetích zemí přiložena ověřovací listina původu podle čl. 158 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
(4)
Za účelem zaručit dodržování právních předpisů Společenství pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel by měly členské státy ověřit, zda dovážený chmel splňuje minimální požadavky pro uvádění na trh stanovené nařízením (ES) č. 1850/2006.
(5)
Některé třetí země se zavázaly dodržovat stanovené pro uvádění chmele a chmelových výrobků na trh a oprávnit některé orgány k vydávání osvědčení o rovnocennosti. Je vhodné uznat tyto ověřovací listiny původu za rovnocenné s ověřovacími listinami původu Společenství a uvést příslušné produkty do volného oběhu.
(6)
Povinností příslušných orgánů třetích zemích je aktualizovat údaje uvedené v příloze I a sdělovat je Komisi.
(7)
Za účelem usnadnit příslušným orgánům členských států kontrolu je nutné předepsat formu a v případě nutnosti i obsah ověřovací listiny původu a pravidla pro její použití.
(8)
S ohledem na obchodní zvyklosti musí být příslušné orgány v případě rozdělení zásilky oprávněny nechat vystavit za jejich přímého dohledu výpis z ověřovací listiny původu pro každou novou zásilku, která na základě rozdělení vznikne.
(9)
Některé produkty by v souladu s režimem Společenství pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel měly být na základě svého použití osvobozeny od předložení ověřovacích listin původu stanovených tímto nařízením.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Uvedení produktů ze třetích zemí uvedených v čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 1234/2007 do volného oběhu ve Společenství je podmíněno poskytnutím důkazu o splnění požadavků uvedených v čl. 158 odst. 1 uvedeného nařízení.
2. Důkaz podle čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení se poskytuje předložením osvědčení podle čl. 158 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007, dále „osvědčení o rovnocennosti“.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se „zásilkou“ rozumí množství produktů stejných vlastností, které jsou ve stejnou dobu odeslané jedním stejným odesílatelem jednomu stejnému příjemci.
Článek 3
Ověřovací listiny původu pro chmel a chmelové výrobky dovážené ze třetích zemí, které vydal příslušný orgán třetí země původu a uvedený v příloze I, jsou uznány za osvědčení o rovnocennosti.
Příloha I se upraví na základě údajů sdělených příslušnými třetími zeměmi.
Článek 4
1. Osvědčení o rovnocennosti se vystavuje pro každou zásilku v jednom originále a dvou opisech na formuláři v souladu se vzorem přílohy II a podle pokynů uvedených v příloze IV.
2. Osvědčení o rovnocennosti je platné pouze, pokud je řádně vyplněno a schváleno některým z orgánů uvedeným v příloze I.
3. Řádně ověřené osvědčení musí obsahovat místo a datum vystavení, podpis a razítko příslušného orgánu.
Článek 5
1. Na každém balení, pro které bylo vystaveno osvědčením o rovnocennosti, jsou v jednom z úředních jazyků Společenství uvedeny tyto údaje:
a)
popis výrobku;
b)
odrůda nebo odrůdy;
c)
země původu;
d)
značky a čísla uvedená v kolonce 9 osvědčení o rovnocennosti nebo jeho výpisu.
2. Údaje uvedené v odstavci 1 jsou uvedeny čitelně, nesmazatelným písmem jednotné velikosti na vnější straně balení.
Článek 6
1. Pokud je pro zásilku před jejím uvedením do volného oběhu vystaveno osvědčení o rovnocennosti a tato zásilka je po rozdělení znovu odeslána, vystavuje se pro každou novou zásilku vzniklou na základě tohoto rozdělení výpis z osvědčení.
Osvědčení je nahrazeno nezbytným počtem výpisů.
Výpis vystavuje příslušná strana v jednom originálu a dvou opisech na formuláři v souladu se vzorem přílohy III a podle ustanovení uvedených v příloze IV.
2. Celní orgány náležitě potvrdí originál a dva opisy osvědčení o rovnocennosti a spolupodepíší originál a dvě kopie každého výpisu.
Ponechají si originál osvědčení o rovnocennosti, odešlou oba dva opisy příslušnému úřednímu subjektu podle článku 21 nařízení (ES) č. 1850/2006 a vrátí příslušné osobě originál a dva opisy každého výpisu.
Článek 7
Po splnění celních formalit požadovaných pro uvedení produktu do volného oběhu ve Společenství je nutné předložit originál a oba opisy osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu celním orgánům, které je spolupodepíší a ponechají si originál. Celní orgány odešlou jeden opis příslušnému subjektu podle článku 21 nařízení (ES) č. 1850/2006 v členském státě, kde je produkt uveden do volného oběhu. Druhý opis je vrácen dovozci, který si ho musí ponechat nejméně tři roky.
Článek 8
Pokud je zásilka po uvedení do volného oběhu dále prodávána nebo rozdělena, musí být k produktu přiložena faktura nebo obchodní doklad, který vystavil prodejce a který uvádí číslo osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu, jakož i název subjektu, který tato osvědčení a tyto výpisy vydal.
Faktura nebo obchodní doklad musí rovněž obsahovat tyto údaje převzaté z osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu:
a)
pro chmelové hlávky:
i)
popis produktu;
i)
hrubá hmotnost;
iii)
místo produkce;
iv)
sklizňový rok;
v)
odrůda;
vi)
země původu;
vii)
značky a čísla uvedená v kolonce 9 osvědčení;
b)
pro chmelové výrobky, kromě údajů uvedených v písm. a), místo a datum zpracování.
Článek 9
1. Členské státy pravidelně provádějí náhodné kontroly za účelem ověřit, zda chmel dovážený podle článku 158 nařízení (ES) č. 1234/2007 odpovídá minimálním požadavkům pro uvádění na trh stanoveným v příloze I nařízení (ES) č. 1850/2006.
2. Členské státy každoročně do 30. června předloží Komisi zprávu o četnosti, druhu a výsledku kontrol, které prováděly v průběhu roku před uvedeným datem. Kontroly by se měly týkat alespoň 5 % očekávaných zásilek chmele dovážených během příslušného roku ze třetí země do příslušného členského státu.
3. Pokud příslušné orgány členských států stanoví, že kontrolované vzorky nesplňují minimální požadavky pro uvádění na trh uvedené v odstavci 1, nemohou být příslušné zásilky uvedeny na trh ve Společenství.
4. Pokud členský stát stanoví, že vlastnosti produktu neodpovídají údajům uvedeným v osvědčení o rovnocennosti, které je přiloženo k produktu, oznámí to Komisi.
Postupem uvedeným v čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 může být rozhodnuto, že orgán, který vydal osvědčení o rovnocennosti pro příslušné produkty, bude vyškrtnut ze seznamu uvedenému v příloze I tohoto nařízení.
Článek 10
Odchylně od tohoto nařízení se pro uvedení chmele nebo chmelových výrobků do volného oběhu nepožaduje ani předložení osvědčení uvedeného v čl. 1 odst. 2, ani soulad s ustanoveními článku 5 u následujícího chmele a chmelových výrobků, pokud hmotnost jednotlivého balíků není vyšší než 1 kilogram u chmelových hlávek a chmelového prášku a 300 gramů u chmelových extraktů a dodávky:
a)
jsou v malých balíčcích, které jsou určeny pro prodej soukromým osobám pro jejich vlastní potřebu;
b)
jsou určeny pro vědecké a technické pokusy;
c)
jsou určeny pro veletrhy, na které se vztahuje zvláštní celní režim.
Popis, hmotnost a konečné použití výrobku musí být uvedeny na balení.
Článek 11
Nařízení (EHS) č. 3076/78 a (EHS) č. 3077/78 se zrušují.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské Unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2008.
REGULAMENTO (CE) N.o 1295/2008 DA COMISSÃO
de 18 de Dezembro de 2008
relativo à importação de lúpulo proveniente de países terceiros
(Versão codificada)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho de 22 de Outubro de 2007 que estabelece uma organização comum dos mercados agrícolas e disposições específicas para certos produtos agrícolas (Regulamento «OCM única») (1) e, nomeadamente, os seus artigos 192.o, n.o 2,.o e 195.o, n.o 2, em conjugação com o artigo 4.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CEE) n.o 3076/78 da Comissão, de 21 de Dezembro de 1978, relativo à importação de lúpulo proveniente de países terceiros (2) e o Regulamento (CEE) n.o 3077/78 da Comissão, de 21 de Dezembro de 1978, relativo à verificação de equivalência entre os atestados que acompanham os lúpulos importados de países terceiros e os certificados comunitários (3), foram por várias vezes alterados de modo substancial (4), sendo conveniente, por uma questão de lógica e clareza, proceder à codificação dos referidos regulamentos num único texto.
(2)
O n.o 1 do artigo 158.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 estabelece que o lúpulo e seus derivados provenientes de países terceiros só podem ser importados se apresentarem características qualitativas equivalentes, pelo menos, às adoptadas para o lúpulo ou produtos derivados do lúpulo colhido na Comunidade ou elaborados a partir de tais produtos. O n.o 2 do mesmo artigo prevê, no entanto, que estes produtos sejam considerados como apresentando aquelas características se forem acompanhados de um atestado emitido pelas autoridades do país de origem e considerado equivalente ao certificado exigido para a comercialização do lúpulo e produtos derivados do lúpulo de origem comunitária.
(3)
O Regulamento (CE) n.o 1850/2006 da Comissão, de 14 de Dezembro de 2006, que estabelece as normas de execução relativas à certificação do lúpulo e dos produtos de lúpulo (5), submete a comercialização dos derivados do lúpulo a exigências muito rigorosas, nomeadamente no que se refere às misturas. Actualmente, não existem nas fronteiras métodos de controlo que permitam verificar de forma eficaz o cumprimento dessas exigências. Só o compromisso dos países exportadores de respeitar as exigências comunitárias relativamente à comercialização desses produtos pode substituir um controlo. É, portanto, necessário exigir que esses produtos provenientes de países terceiros sejam acompanhados do atestado referido no n.o 2 do artigo 158.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007.
(4)
De modo a assegurar o respeito da regulamentação comunitária em matéria de certificação do lúpulo, os Estados-Membros devem proceder a controlos para verificar se o lúpulo importado está em conformidade com as exigências mínimas de comercialização estabelecidas pelo Regulamento (CE) n.o 1850/2006.
(5)
Certos países terceiros comprometeram-se a respeitar as exigências prescritas para a comercialização do lúpulo e dos produtos derivados do lúpulo e autorizaram certos serviços a emitir atestados de equivalência. Convém, por consequência, reconhecer estes atestados como equivalentes aos certificados comunitários e admitir em livre prática os produtos por eles abrangidos.
(6)
Compete aos serviços em questão dos países terceiros manter actualizados os dados constantes do anexo I e comunicá-los aos serviços da Comissão, num espírito de estreita cooperação.
(7)
Para facilitar a tarefa das autoridades competentes dos Estados-Membros, importa prescrever a forma e, na medida do necessário, o conteúdo dos atestados e extractos previstos, bem como as condições da sua utilização.
(8)
Para ter em conta as práticas comerciais, é necessário dar às autoridades competentes poderes para mandar passar, sob o seu controlo, em caso de fraccionamento de uma remessa, um extracto do atestado para cada nova remessa resultante desse fraccionamento.
(9)
Por analogia com o regime comunitário de certificação, convém excluir, devido à sua utilização, certos produtos da apresentação dos atestados previstos no presente regulamento.
(10)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão para a Organização Comum dos Mercados Agrícolas,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. A colocação em livre prática na Comunidade, dos produtos referidos na alínea f) do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 provenientes de países terceiros está sujeita à prova do cumprimento das exigências referidas no n.o 1 do artigo 158.o do citado regulamento.
2. A prova referida no n.o 1 do artigo 1.o do presente regulamento é feita através da apresentação do certificado previsto no n.o 2 do artigo 158.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007, a seguir denominado «certificado de equivalência».
Artigo 2.o
Para efeitos do presente regulamento entende-se por «remessa» uma determinada quantidade de produtos com as mesmas características, enviados ao mesmo tempo por um único expedidor a um único destinatário.
Artigo 3.o
Os atestados que acompanham o lúpulo e os produtos elaborados a partir do lúpulo importado de países terceiros, emitidos por um organismo oficial habilitado pelo país terceiro de origem e que figura no Anexo I serão reconhecidos como certificados de equivalência.
O anexo I será objecto de revisões em função das comunicações dos países terceiros.
Artigo 4.o
1. O atestado de equivalência é passado em triplicado para cada remessa num formulário conforme ao modelo que figura no Anexo II e de acordo com as disposições que figuram no Anexo IV.
2. Um atestado de equivalência só é válido se estiver devidamente preenchido e visado por um dos organismos constantes do Anexo I.
3. Um atestado de equivalência encontra-se devidamente visado se indicar o local e a data de emissão e se estiver assinado e tiver o carimbo do organismo emissor.
Artigo 5.o
1. Cada unidade de embalagem objecto de um atestado de equivalência deve incluir as seguintes indicações numa das línguas oficiais da Comunidade:
a)
a designação do produto;
b)
a indicação da ou das variedades;
c)
o país de origem;
d)
as marcas e números constantes da casa 9 do atestado de equivalência ou do extracto.
2. As indicações previstas no n.o 1 são feitas na embalagem exterior de forma legível, em caracteres indeléveis e com uma dimensão uniforme.
Artigo 6.o
1. Sempre que, antes da sua colocação em livre prática, uma remessa objecto de um atestado de equivalência for reexpedida após fraccionamento será passado um extracto do atestado para cada nova remessa resultante desse fraccionamento.
O atestado será substituido pelo número de extractos necessário.
O extracto é passado pelo interessado em triplicado num formulário conforme ao modelo que figura no Anexo III, de acordo com as disposições constantes do Anexo IV.
2. A autoridade aduaneira anotará em conformidade o original e as duas cópias do atestado de equivalência e visará o original e as duas cópias de cada extracto.
Deverá conservar o original do astestado, enviar as duas cópias à autoridade competente referida no artigo 21.o do Regulamento (CE) n.o 1850/2006 e entregar o original e as duas cópias de cada extracto ao interessado.
Artigo 7.o
Por ocasião do cumprimento das formalidades aduaneiras requeridas para a colocação em livre prática na Comunidade do produto a que se refere o atestado de equivalência ou o extracto, o original e as duas cópias são apresentados às autoridades aduaneiras que os visam em conformidade e conservam o original. Uma das cópias é enviada pelas autoridades aduaneiras à autoridade competente referida no artigo 21.o do Regulamento (CE) n.o 1850/2006 do Estado-Membro onde o produto é colocado em livre prática. A segunda cópia é entregue ao importador que a deve conservar durante pelo menos três anos.
Artigo 8.o
Em caso de revenda ou fraccionamento de uma remessa, após a colocação em livre prática, o produto deve ser acompanhado de uma factura ou de um documento comercial emitido pelo vendedor que indique o número do certificado de equivalência ou da cópia assim como o nome do organismo que emitiu esses certificados ou cópias.
Devem figurar igualmente no documento comercial ou na factura as seguintes informações do atestado de equivalência ou do extracto:
a)
Para o lúpulo em cones:
i)
a designação do produto,
ii)
o peso bruto,
iii)
o local de produção,
iv)
o ano da colheita,
v)
a variedade,
vi)
a país de origem,
vii)
as marcas e números que figuram na casa 9 do atestado;
b)
Para os produtos elaborados a partir do lúpulo além das indicações que figuram na alínea a), o local e a data de transformação.
Artigo 9.o
1. Os Estados-Membros procederão regularmente a controlos aleatórios para verificar a conformidade do lúpulo importado, ao abrigo do artigo 158.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007, com as exigências mínimas de comercialização estabelecidas no anexo I do Regulamento (CE) n.o 1850/2006.
2. Os Estados-Membros comunicarão à Comissão, anualmente, até 30 de Junho, a frequência, tipo e resultado dos controlos que efectuaram durante o ano anterior àquela data. Os controlos devem incidir em, pelo menos, 5 % do número de remessas de lúpulo que se prevê sejam importadas de um país terceiro no Estado-Membro em causa durante o ano em curso.
3. Se as autoridades competentes dos Estados-Membros verificarem que as amostras examinadas não satisfazem as exigências mínimas de comercialização referidas no n.o 1, as remessas correspondentes não podem ser comercializados na Comunidade.
4. Caso um Estado-Membro verifique que as características de um produto não estão em conformidade com as indicações constantes do atestado de equivalência que acompanha o produto, o mesmo informará de tal facto a Comissão.
De acordo com o processo referido no n.o 2 do artigo 195.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007, pode ser decidido retirar o organismo emissor do atestado de equivalência que acompanha o produto em causa da lista constante do Anexo I do presente regulamento.
Artigo 10.o
Em derrogação do presente regulamento, não está sujeita à apresentação do atestado referido no n.o 2 do artigo 1.o nem às disposições do artigo 5.o a colocação em livre prática do lúpulo e derivados do lúpulo seguintes, até ao limite, por pacote, de 1 quilograma para o lúpulo em cones e o pó de lúpulo, e de 300 gramas para os extractos de lúpulos:
a)
Apresentados em pequenos pacotes destinados à venda a particulares para seu uso privado;
b)
Destinados a experiências científicas e técnicas;
c)
Destinadas às feiras que beneficiam do regime aduaneiro previsto para este efeito.
A designação, o peso e a utilização final do produto devem figurar na embalagem.
Artigo 11.o
Os Regulamentos (CEE) n.o 3076/78 e (CEE) n.o 3077/78 são revogados.
As referências aos Regulamentos revogados devem entender-se como sendo feitas para o presente regulamento, e devem ser lidas de acordo com o quadro de correspondência constante do Anexo VI.
Artigo 12.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 18 de Dezembro de 2008.