Nařízení Rady (ES) č. 1257/1999
ze dne 17. května 1999
o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 36 a 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů [4],
s ohledem na stanovisko Účetního dvora [5],
(1) vzhledem k tomu, že společná politika rozvoje venkova by měla doprovázet a doplňovat jiné nástroje společné zemědělské politiky, a tím přispět k dosažení cílů této politiky, jak je stanoveno v čl. 33 odst. 1 Smlouvy;
(2) vzhledem k tomu, že podle čl. 33 odst. 2 písm. a) Smlouvy musí být při vypracování společné zemědělské politiky a zvláštních způsobů jejího používání vzata v úvahu zvláštní povaha zemědělské činnosti, která vyplývá ze sociální struktury zemědělství a ze strukturálních a přírodních rozdílů mezi různými zemědělskými regiony;
(3) vzhledem k tomu, že podle článku 159 Smlouvy musí brát provádění společných politik v úvahu cíle stanovené články 158 a 160 pro společnou politiku hospodářské a sociální soudržnosti a přispívat k jejich dosažení; že opatření pro rozvoj venkova by proto měla přispět k této politice v regionech, jejichž rozvoj zaostává (cíl 1), a v regionech, které čelí strukturálnímobtížím (cíl 2), jak je definováno v nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech [6];
(4) vzhledem k tomu, že opatření navržená k podpoře zlepšení zemědělských struktur byla zavedena do společné zemědělské politiky již v roce 1972; že po dobu téměř dvou desetiletí byly činěny pokusy o začlenění zemědělské strukturální politiky do širšího hospodářského a sociálního kontextu venkovských oblastí; že reforma politiky v roce 1992 zdůraznila ekologický rozměr zemědělství jako největšího uživatele půdy;
(5) vzhledem k tomu, že politika venkova se v současné době vykonává prostřednictvím řady komplexních nástrojů;
(6) vzhledem k tomu, že v průběhu následujících let se zemědělství bude muset přizpůsobit novým skutečnostem a dalším změnám vývoje trhu, politiky trhu a tržních pravidel, poptávce a preferencím spotřebitelů a příštímu rozšíření Společenství; že tyto změny se budou týkat nejen zemědělských trhů, ale obecně i místního hospodářství ve venkovských regionech; že politika rozvoje venkova by měla směřovat k obnově a posílení konkurenceschopnosti venkovských regionů; a přispět tak k zachování a vytváření pracovních míst ve výše uvedených regionech;
(7) vzhledem k tomu, že tento rozvoj by měl být posílen a podpořen reorganizací a zjednodušením stávajících nástrojů rozvoje venkova;
(8) vzhledem k tomu, že tato reorganizace by měla vzít v úvahu zkušenosti získané používáním stávajících nástrojů, a měla by proto být založena na nástrojích používaných v rámci současných prioritních cílů podporujících rozvoj venkova tím, že urychlí přizpůsobení zemědělských struktur v rámci reformy společné zemědělské politiky a usnadní rozvoj a strukturální přizpůsobení venkovských oblastí (cíle 5a a 5b), jak je stanoveno v nařízení Rady (EHS) č. 2052/88 ze dne 24. června 1988 o úkolech strukturálních fondů a jejich účinnosti a o koordinaci mezi jejich činnostmi navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji [7] a v nařízení Rady (EHS) č. 4256/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2052/88, pokud jde o orientační sekci Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) [8], a těch nástrojích, které jsou zaváděny jako doprovodná opatření k reformě zemědělské politiky z roku 1992 nařízením Rady (EHS) č. 2078/92 ze dne 30. června 1992 o způsobech zemědělské produkce slučitelných s požadavky na ochranu životního prostředí a zachování přírodního prostředí [9], nařízením Rady (EHS) č. 2079/92 ze dne 30. června 1992, kterým se zavádí režim podpor Společenství v případě předčasného starobního důchodu v zemědělství [10] a nařízením Rady (EHS) 2080/92 ze dne 30. června 1992, kterým se zavádí režim podpor Společenství na lesnická opatření v zemědělství [11];
(9) vzhledem k tomu, že rámec reformované politiky venkova by měl zahrnovat všechny venkovské regiony ve Společenství;
(10) vzhledem k tomu, že tři stávající doprovodná opatření zavedená reformou společné zemědělské politiky v roce 1992 (agroenvironmentální opatření, předčasný odchod do důchodu a zalesňování) by měla být doplněna systémem pro znevýhodněné oblasti a oblasti s environmentálními omezeními;
(11) vzhledem k tomu, že jiná opatření pro rozvoj venkova by měla tvořit součást integrovaných programů rozvoje pro regiony spadající pod cíl 1 a mohou tvořit součást programů pro regiony spadající pod cíl 2;
(12) vzhledem k tomu, že ve venkovských oblastech by opatření pro rozvoj venkova měla doprovázet a doplňovat politiky trhu;
(13) vzhledem k tomu, že podpora rozvoje venkova z EZOZF by měla být založena na jednotném právním rámci zavádějícím opatření způsobilá pro podporu, jejich cíle a kritéria poskytnutí podpory;
(14) vzhledem k tomu, že z důvodu rozmanitosti venkovských oblastí Společenství by se politika rozvoje venkova měla řídit zásadou subsidiarity; že by proto měla být v co možná nejvyšší míře decentralizována a důraz musí být dán na účast a přístup vedoucí od nižší na vyšší úroveň; že by proto kritéria pro poskytnutí podpory rozvoje venkova neměla přesahovat meze toho, co je nezbytné k dosažení cílů politiky rozvoje venkova;
(15) vzhledem k tomu, že zajištění souladu s jinými nástroji společné zemědělské politiky a jinými společnými politikami však vyžaduje, aby byla stanovena základní kritéria pro poskytnutí podpory na úrovni Společenství; že by mělo být především zabráněno neopodstatněnému narušování hospodářské soutěže vyplývajícímu z opatření pro rozvoj venkova;
(16) vzhledem k tomu, že k zajištění pružnosti a ke zjednodušení právních předpisů by měla Rada přenést na Komisi prováděcí pravomoci v souladu s čl. 202 třetí odrážkou Smlouvy;
(17) vzhledem k tomu, že struktura zemědělství ve Společenství je určována existencí značného množství zemědělských podniků, kterým chybí strukturální podmínky k zajištění přiměřeného příjmu a životních podmínek pro zemědělce a jejich rodiny;
(18) vzhledem k tomu, že cílem investiční podpory Společenství je modernizace zemědělských podniků a zlepšení jejich životaschopnosti;
(19) vzhledem k tomu, že podmínky Společenství pro poskytnutí investiční podpory by měly být zjednodušeny v porovnání se stávajícími podmínkami stanovenými nařízením Rady (ES) č. 950/97 ze dne 20. května 1997 o zvýšení efektivnosti zemědělských struktur [12];
(20) vzhledem k tomu, že poskytování zvláštních výhod mladým zemědělcům může zjednodušit nejen jejich zahajování činnosti, ale následně také strukturální přizpůsobení jejich zemědělských podniků;
(21) vzhledem k tomu, že vývoj a specializace zemědělství vyžadují přiměřenou úroveň obecné, technické a hospodářské odborné přípravy osob účastnících se činností v zemědělství a lesnictví, zejména pokud jde o nové přístupy k řízení, produkci a uvádění na trh;
(22) vzhledem k tomu, že je třeba zvláštního úsilí k zaučení zemědělců a k jejich informování o způsobech zemědělského hospodaření v souladu se životním prostředím;
(23) vzhledem k tomu, že z důvodu zlepšení životaschopnosti zemědělských podniků by měl být podporován předčasný odchod do důchodu v zemědělství, s přihlédnutím ke zkušenostem získaným při provádění nařízení (EHS) č. 2079/92;
(24) vzhledem k tomu, že podpora znevýhodněných oblastí by měla přispívat k trvalému užívání zemědělské půdy, zachování přírodního prostředí, zachování a podpoře udržitelných zemědělských systémů;
(25) vzhledem k tomu, že znevýhodněné oblasti by měly být roztříděny na základě společných kritérií;
(26) vzhledem k tomu, že na úrovni Společenství neexistuje potřeba žádného dalšího roztřídění znevýhodněných oblastí;
(27) vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny podmínky pro poskytování vyrovnávacích příspěvků z důvodu zajištění účinnosti tohoto režimu podpor a z důvodu zajištění dosažení jeho cílů;
(28) vzhledem k tomu, že z důvodu omezení zemědělské činnosti v oblastech s environmentálními omezeními může být nezbytné poskytovat zemědělcům k vyřešení jejich zvláštních problémů vyplývajících z těchto omezení podpory;
(29) vzhledem k tomu, že z důvodu podpory udržitelného rozvoje venkovských oblastí a nutnosti reagovat na vzrůstající poptávku společnosti po environmentálních službách by v nadcházejících letech měla být prvořadá úloha přiznána agroenvironmentálním nástrojům;
(30) vzhledem k tomu, že stávající podpora agroenvironmentálních opatření podle nařízení (EHS) č. 2078/92 by se měla nadále zachovat pro cílená opatření v životním prostředí s ohledem na zkušenosti získané při uplatňování tohoto režimu, jak je podrobně popsáno ve zprávě Komise předložené podle čl. 10 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2078/92;
(31) vzhledem k tomu, že režim podpor agroenvironmentálních opatření by měl pokračovat, aby motivoval zemědělce ke službě celé společnosti zavedením nebo dalším využíváním způsobů zemědělského hospodaření v souladu se vzrůstající potřebou ochrany a zlepšování stavu životního prostředí, přírodních zdrojů, půdy a genetické rozmanitosti a zachování přírodního prostředí a krajiny;
(32) vzhledem k tomu, že zlepšování zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů by měla být v této oblasti motivována investičními podporami;
(33) vzhledem k tomu, že tato podpora může být v široké míře založena na stávajících podmínkách v současné době stanovených nařízením Rady (ES) č. 951/97 ze dne 20. května 1997 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh [13];
(34) vzhledem k tomu, že by měly být zajištěny životaschopnost těchto investic a podíl zemědělců na hospodářských výhodách přijatého opatření;
(35) vzhledem k tomu, že lesnictví je nedílnou součástí rozvoje venkova a opatření v lesnictví by proto měla být zahrnuta do režimu podpor rozvoje venkova; že podpora lesnictví nesmí způsobit zkreslení hospodářské soutěže a měla by být neutrální ve vztahu k trhu;
(36) vzhledem k tomu, že opatření v lesnictví by se měla přijmout s ohledem na závazky sjednané na mezinárodní úrovni Společenstvím a členskými státy a měla by být založena na plánech členských států pro lesnictví; že tato opatření by rovněž měla vzít v úvahu zvláštní problémy klimatických změn;
(37) vzhledem k tomu, že opatření v lesnictví by měla být založena na opatřeních přijatých v rámci stávajících režimů stanovených nařízením Rady (EHS) č. 1610/89 ze dne 29. května 1989, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 4256/88 ohledně opatření pro rozvoj a využití lesů ve venkovských oblastech Společenství [14] a nařízením Rady (EHS) č. 867/90 ze dne 29. března 1990 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění lesnických produktů na trh [15];
(38) vzhledem k tomu, že zalesňování zemědělské půdy je důležité zejména z hlediska využití půdy a životního prostředí a jako příspěvek na zvýšené zásobování určitými lesnickými produkty; že stávající podpora zalesňování v rámci nařízení (EHS) č. 2080/92 by proto měla být nadále poskytována s přihlédnutím ke zkušenosti získané při provádění výše uvedené úpravy, jak je podrobně popsáno ve zprávě Komise předložené podle čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení;
(39) vzhledem k tomu, že by měly být poskytnuty příspěvky na činnosti, jejichž cílem je zachování a zlepšení ekologické rovnováhy lesů v určitých oblastech;
(40) vzhledem k tomu, že by měla být poskytnuta podpora na jiná opatření týkající se zemědělských činností a jejich změn; že seznam opatření by měl být definován na základě zkušeností a s ohledem na potřeby rozvoje venkova tak, aby byl tento rozvoj částečně zaměřen na nezemědělské činnosti a služby, za účelem obrátit vývoj směřující k hospodářskému a sociálnímu úpadku a vylidnění venkova; že by měla být podporována opatření k odstranění nerovností a k podpoře rovných příležitostí pro ženy a muže;
(41) vzhledem k tomu, že se zvyšuje poptávka spotřebitelů po produktech a potravinách produkovaných ekologickým zemědělstvím; že se tím pro zemědělské produkty vytváří nový trh; že ekologické zemědělství zlepšuje udržitelnost zemědělské činnosti, a tím přispívá k obecným cílům tohoto nařízení; že zvláštní opatření na podporu rozvoje venkova se mohou týkat produkce, zpracování a uvádění produktů ekologického zemědělství na trh;
(42) vzhledem k tomu, že opatření pro rozvoj venkova způsobilá pro podporu Společenství by měla být v souladu s právními předpisy Společenství a s ostatními politikami Společenství a jinými nástroji společné zemědělské politiky;
(43) vzhledem k tomu, že v rámci tohoto nařízení by se měla vyloučit podpora pro určitá opatření způsobilá pro podporu podle jiných nástrojů společné zemědělské politiky, a zejména pro opatření, která spadají do působnosti podpůrných režimů v rámci společných organizací trhu s výjimkou odůvodněnou objektivními kritérii;
(44) vzhledem k tomu, že s ohledem na stávající podporu pro seskupení producentů a jejich svazy v několika společných organizacích trhu se zvláštní podpora seskupením producentů v rámci rozvoje venkova nadále nejeví jako nezbytná; že režim podpor existující podle nařízení Rady (ES) č. 952/97 ze dne 20. května 1997 o seskupeních producentů a jejich svazech [16] by proto měl být ukončen;
(45) vzhledem k tomu, že podpory Společenství, které jsou určeny na opatření pro rozvoj venkova v oblastech, které nespadají pod cíl 1, by měla financovat záruční sekce EZOZF; že základní finanční pravidla stanovená nařízením (ES) č. 1260/1999 byla odpovídajícím způsobem přizpůsobena;
(46) vzhledem k tomu, že podporu Společenství, která je určena na opatření pro rozvoj venkova v oblastech spadajících pod cíl 1, by měla nadále financovat orientační sekce EZOZF s výjimkou tří stávajících doprovodných opatření a podpory znevýhodněných oblastí a oblastí s environmentálním omezením;
(47) vzhledem k tomu, že pokud jde o podporu na opatření pro rozvoj venkova zahrnutá v programování cíle 1 a cíle 2, by se mělo zejména na integrované programování těchto opatření vztahovat nařízení (ES) č. 1260/1999; že pravidla financování by však měla vzít v úvahu, že opatření v regionech spadajících pod cíl 2 budou financována záruční sekcí;
(48) vzhledem k tomu, že opatření pro rozvoj venkova nezahrnutá v programování cíle 1 nebo cíle 2 by měla být předmětem programování rozvoje venkova podle zvláštních pravidel; že výše podpor pro tato opatření by měla být rozlišena podle obecných zásad stanovených v čl. 29 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/1999 s dostatečným ohledem na požadavek sociální a hospodářské soudržnosti; že následkem toho by uvedená výše podpor měla být v zásadě diferencována pro oblasti spadající pod cíl 1 a cíl 2 a jiné oblasti; že výše stanovená v tomto nařízení je maximální výší podpor Společenství;
(49) vzhledem k tomu, že kromě programů rozvoje venkova je třeba Komisi umožnit, aby z vlastního podnětu vydala ustanovení týkající se studií o rozvoji venkova, aniž je tím dotčena iniciativa stanovená v článcích 19 a 20 nařízení (ES) č. 1260/1999;
(50) vzhledem k tomu, že je třeba zavést vhodná pravidla pro sledování a hodnocení podpory rozvoje venkova, za použití přesně vymezených ukazatelů, jež musí být dohodnuty a zavedeny před prováděním programu;
(51) vzhledem k tomu, že opatření pro rozvoj venkova by měla mít nárok na podporu členských států bez finanční účasti Společenství; že s ohledem na značný hospodářský dopad této podpory a z důvodu zajištění souladu s opatřeními způsobilými pro podporu Společenství a zjednodušení postupů by měla být zavedena zvláštní pravidla pro státní podpory;
(52) vzhledem k tomu, že je třeba umožnit, aby byla přijata přechodná pravidla k usnadnění přechodu ze stávajících režimů podpory na nový režim podpory rozvoje venkova;
(53) vzhledem k tomu, že nový režim stanovený v tomto nařízení nahrazuje stávající režimy podpory, které by proto měly být zrušeny; že v důsledku toho je třeba rovněž zrušit odchylky v právní úpravě současných režimů pro nejvzdálenější regiony a pro ostrovy v Egejském moři; vzhledem k tomu, že jakmile budou provedena programování opatření pro rozvoj venkova, dojde za účelem uspokojení zvláštních potřeb výše uvedených regionů k přijetí nových předpisů pro pružnost, nezbytné úpravy a odchylky.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBLAST PŮSOBNOSTI A CÍLE
Článek 1
1. Toto nařízení zavádí rámec podpory Společenství pro udržitelný rozvoj venkova.
2. Opatření pro rozvoj venkova doprovází a doplňují jiné nástroje společné zemědělské politiky, a tím přispívají k dosažení cílů stanovených článkem 33 Smlouvy.
3. Opatření pro rozvoj venkova:
- se začlení mezi opatření podporující rozvoj a strukturální přizpůsobení regionů, jejichž rozvoj zaostává (cíl 1) a
- doprovází opatření podporující hospodářskou a sociální přeměnu oblastí, jež čelí strukturálním obtížím (cíl 2)
v dotyčných regionech, s ohledem na zvláštní cíle podpory Společenství uvedené v čl. 158 a 160 Smlouvy a v nařízení (ES) č. 1260/1999 a v souladu s podmínkami vymezenými v tomto nařízení.
Článek 2
Podpora rozvoje venkova týkající se zemědělské činnosti a její přeměny, se může týkat:
- zlepšování struktur zemědělských podniků a struktur pro zpracování zemědělských produktů a jejich uvádění na trh,
- přeměny a přesměrování potenciálu zemědělské produkce, zavádění nových technologií a zlepšování jakosti produktů,
- podpory nepotravinářské produkce,
- udržitelného rozvoje lesnictví,
- diverzifikace činností s cílem rozvoje doplňkových nebo alternativních činností,
- zachování a posílení životaschopné sociální struktury ve venkovských oblastech,
- rozvoje hospodářských činností a zachování a vytváření pracovních míst s cílem zajištění lepšího využití stávajícího potenciálu,
- zlepšování pracovních a životních podmínek,
- zachování a podpory zemědělských systémů s nízkými vstupními náklady,
- ochrany a podpory vysoké hodnoty přírody a udržitelného zemědělství, které dodržuje environmentální požadavky,
- odstraňování nerovností a podpory rovných příležitostí pro muže a ženy, zejména podporou projektů zahajovaných a prováděných ženami.
Článek 3
Podpora se poskytuje na opatření pro rozvoj venkova uvedená v hlavě II a za podmínek v ní stanovených.
HLAVA II
OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA
KAPITOLA I
INVESTICE V ZEMĚDĚLSKÝCH PODNICÍCH
Článek 4
Investiční podpory v zemědělských podnicích přispívají ke zlepšení příjmů a života v zemědělství, pracovních a produkčních podmínek.
Tyto investice musí sledovat jeden nebo více z následujících cílů:
- snižování produkčních nákladů,
- zlepšování a přesměrování produkce,
- zvyšování jakosti,
- ochranu a zlepšování přirozeného životního prostředí, hygienických podmínek a norem týkajících se dobrých životních podmínek zvířat,
- podporu diverzifikace činností zemědělského podniku.
Článek 5
Investiční podpora se poskytuje pouze těm zemědělským podnikům:
- které mohou prokázat hospodářskou životaschopnost,
- které splňují minimální požadavky v oblasti životního prostředí, hygieny a dobrých životních podmínek zvířat a
- v nichž má zemědělec dostatečné odborné znalosti a způsobilost.
Článek 6
Podpora se neposkytne na investice, které mají za cíl zvýšení produkce, pro kterou nemohou být nalezena běžná odbytiště.
Článek 7
Členské státy stanoví meze celkových investic způsobilých pro podporu.
Celková výše podpory vyjádřená jako procentuální podíl z objemu investic způsobilých pro podporu je omezena maximální výší 40 % a ve znevýhodněných oblastech 50 %. Pokud investice uskutečňují mladí zemědělci, jak je uvedeno v kapitole II, může tento podíl dosáhnout 45 % a ve znevýhodněných oblastech 55 %.
KAPITOLA II
ZAHÁJENÍ ČINNOSTI MLADÝCH ZEMĚDĚLCŮ
Článek 8
1. Podpora za účelem usnadnění zahájení činnosti mladých zemědělců se poskytne za těchto podmínek:
- zemědělec je mladší 40 let,
- zemědělec má odpovídající odborné znalosti a způsobilost,
- zemědělec poprvé zahajuje činnost v zemědělském podniku,
- pokud jde o zemědělský podnik:
(i) lze u něj prokázat hospodářskou životaschopnost a
(ii) splňuje minimální požadavky v oblasti životního prostředí, hygieny a dobrých životních podmínek zvířat
a
- zemědělec má postavení vedoucího zemědělského podniku.
Lze stanovit zvláštní podmínky pro případ, kdy mladý zemědělec nepůsobí jako výhradní vedoucí zemědělského podniku. Tyto podmínky musí být rovnocenné podmínkám vyžadovaným pro zahájení činnosti mladého zemědělce jako výhradního vedoucího zemědělského podniku.
2. Podpory na zahájení činnosti mohou zahrnovat:
- jednorázovou prémii do maximální částky uvedené v příloze,
- úrokový příspěvek na úvěry pro pokrytí nákladů vyplývajících ze zahájení činnosti; kapitalizovaná hodnota úrokových příspěvků nesmí překročit hodnotu jednorázové prémie.
KAPITOLA III
ODBORNÁ PŘÍPRAVA
Článek 9
Podpora odborné přípravy má přispívat ke zvýšení odborných znalostí a způsobilosti zemědělců a jiných osob účastnících se zemědělských a lesnických činností a jejich přeměně na jiné činnosti.
Odborná příprava slouží zejména:
- k přípravě zemědělce na kvalitativní přesměrování produkce, používání produkčních postupů slučitelných se zachováváním a zhodnocováním krajiny, ochranou životního prostředí, hygienickými podmínkami a normami pro dobré životní podmínky zvířat a osvojení si schopností potřebných k řízení hospodářsky životaschopného zemědělského podniku a
- přípravě lesníků a jiných osob účastnících se lesnické činnosti na používání způsobů obhospodařování lesa vedoucích ke zlepšení hospodářské, ekologické a sociální funkce lesů.
KAPITOLA IV
PŘEDČASNÝ ODCHOD DO DŮCHODU
Článek 10
1. Podpora předčasného odchodu do důchodu ze zemědělství přispívá k následujícím cílům:
- poskytnutí příjmu starším zemědělcům, kteří se rozhodnou, že ukončí zemědělskou činnost,
- podpora nahrazování těchto starších zemědělců zemědělci schopnými případně posílit hospodářskou životaschopnost zbývajících zemědělských podniků,
- převedení zemědělské půdy na nezemědělské využití, pokud nelze provádět zemědělskou činnost uspokojivým způsobem za podmínek hospodářské životaschopnosti.
2. Podpora předčasného odchodu do důchodu může zahrnovat opatření k poskytnutí příjmu pracovníkům zemědělského podniku.
Článek 11
1. Převodce zemědělského podniku musí:
- s konečnou platností ukončit veškerou obchodní zemědělskou činnost; může však pokračovat v neobchodním zemědělství a nadále využívat budovy,
- být starší 55 let, ale nedosáhnout obvyklého věku pro odchod do důchodu v okamžiku převodu, a
- před převodem vykonávat po dobu deseti let zemědělskou činnost.
2. Nabyvatel zemědělského podniku musí:
- nahradit převodce v postavení vedoucího zemědělského podniku nebo převzít veškerou uvolněnou půdu nebo její část. Hospodářská životaschopnost zemědělského podniku nabyvatele se musí zlepšit v dané lhůtě za podmínek, jež budou vymezeny podle regionu a typu produkce zejména ve vztahu k odborným znalostem a způsobilosti nabyvatele a celkové ploše a objemu práce nebo příjmu,
- mít odpovídající odborné znalosti a způsobilost a
- zavázat se k provádění zemědělské činnosti v zemědělském podniku po dobu nejméně pěti let.
3. Pracovník zemědělského podniku musí:
- s konečnou platností ukončit veškerou práci v zemědělství,
- být starší 55 let, ale nedosáhnout obvyklého věku pro odchod do důchodu,
- v pěti letech předcházejících ukončení činnosti vykonávat alespoň polovinu pracovní doby činnost v zemědělství jako spolupracující rodinný příslušník nebo pracovník zemědělského podniku,
- v období čtyř let předcházejících předčasnému odchodu převodce do důchodu pracovat v jeho zemědělském podniku nejméně po dobu odpovídající dvěma letům pracovní doby na plný úvazek a
- patřit do systému sociálního zabezpečení.
4. Nabyvatel nevykonávající zemědělskou činnost může být jakákoliv jiná osoba nebo subjekt, jež převezme uvolněnou půdu k využití pro nezemědělské účely jako je lesnictví nebo vytváření přírodních rezervací způsobem slučitelným s ochranou nebo zlepšováním kvality životního a přírodního prostředí.
5. Podmínky stanovené tímto článkem se použijí po celé období, během kterého je převodci poskytována podpora při předčasném odchodu do důchodu.
Článek 12
1. Maximální částky způsobilé pro podporu Společenství jsou stanoveny v příloze.
2. Vyplácení podpory při předčasném odchodu do důchodu nesmí překročit celkovou dobu 15 let u převodce a 10 let u zemědělského pracovníka. Vyplácení nepokračuje po dosažení věku 75 let převodce a obvyklého věku pro odchod do důchodu zemědělského pracovníka.
Pokud je převodci vyplácen členským státem starobní důchod, poskytuje se podpora při předčasném odchodu do důchodu ve formě příplatku, který zohlední výši starobního důchodu.
KAPITOLA V
ZNEVÝHODNĚNÉ OBLASTI A OBLASTI S ENVIRONMENTÁLNÍMI OMEZENÍMI
Článek 13
Podpora znevýhodněných oblastí a oblastí s environmentálními omezeními přispívá k následujícím cílům:
a) Vyrovnání pro přírodně znevýhodněné oblasti:
- zajistit nepřetržité využívání zemědělské půdy a přispět tím k zachování životaschopného společenství na venkově,
- zachování přírodního prostředí,
- zachovat a podporovat udržitelné zemědělské systémy, které berou v úvahu zejména požadavky na ochranu životního prostředí.
b) Vyrovnání pro oblasti s environmentálními omezeními
- zajistit dodržování požadavků životního prostředí a zabezpečit provozování zemědělské činnosti v oblastech s environmentálními omezeními.
Článek 14
1. Zemědělcům ve znevýhodněných oblastech mohou být poskytnuty vyrovnávací příspěvky.
2. Vyrovnávací příspěvky se poskytují na hektar plochy využívané pro zemědělskou činnost zemědělcům, kteří:
- obhospodařují minimální plochu půdy, která bude určena,
- se zaváží provádět zemědělskou činnost ve znevýhodněné oblasti po dobu alespoň pěti let od prvního provedení vyrovnávacího příspěvku a
- používají obvyklé náležité zemědělské praktiky slučitelné s požadavky ochrany životního prostředí a zachování přírodního prostředí, zejména prostřednictvím udržitelného zemědělství.
3. Budou-li u zvířat stáda skotu producenta zjištěna podle příslušných ustanovení směrnice Rady 96/23/ES [17] rezidua látek zakázaných směrnicí 96/22/ES [18] nebo povolených, ale použitých protiprávně, nebo budou-li zakázané látky či produkty nebo látky či produkty sice povolené směrnicí 96/22/ES, ale držené protiprávně, v jakékoli formě nalezeny v zemědělském podniku producenta, nebudou producentovi v kalendářním roce výše uvedeného zjištění poskytnuty vyrovnávací příspěvky.
V případě opakovaného porušení těchto předpisů může být doba neposkytnutí vyrovnávacího příspěvku prodloužena v závislosti na závažnosti porušení až na dobu pěti let od roku zjištění opakovaného porušení.
Brání-li vlastník nebo držitel zvířat při inspekcích a při odběrech potřebných vzorků prováděných na základě vnitrostátního plánu sledování reziduí nebo při provádění šetření a kontrol stanovených směrnicí 96/23/ES, uplatní se sankce uvedené v prvním pododstavci.
Článek 15
1. Vyrovnávací příspěvky se stanoví ve výši, která:
- je dostatečná k účinnému přispění k vyrovnání stávajících nevýhod a
- vyloučí nadměrné vyrovnání.
2. Vyrovnávací příspěvky budou dostatečně rozlišeny s ohledem na:
- situaci a cíle rozvoje dotyčného regionu,
- závažnost trvalých přírodních nevýhod ovlivňujících zemědělské činnosti,
- zvláštní problémy životního prostředí, které musí být případně vyřešeny,
- typ produkce, případně hospodářskou strukturu zemědělského podniku.
3. Výše vyrovnávacích příspěvků se stanoví v rozmezí minimální a maximální částky stanovené v příloze.
Vyrovnávací příspěvky vyšší než maximální částka lze poskytnout za předpokladu, že průměrná výše všech vyrovnávacích příspěvků vyplacených na příslušné úrovni programování nepřevyšuje tuto maximální částku. V případech řádně odůvodněných objektivními okolnostmi však mohou členské státy pro účely výpočtu průměrné částky předložit kombinaci několika regionálních programů.
Článek 16
1. V oblastech s environmentálními omezeními, která vznikají v důsledku provádění omezení zemědělského využívání založeného na pravidlech ochrany životního prostředí Společenství, mohou být zemědělcům poskytnuty platby na vyrovnání vzniklých nákladů a ztráty příjmů v případě a do té míry, že tyto platby jsou nezbytné k vyřešení zvláštních problémů, které vyplývají z výše uvedených pravidel.
2. Platby se stanoví ve výši, která vyloučí nadměrné vyrovnání; toto je nezbytné zejména u plateb ve znevýhodněných oblastech.
3. Maximální částky způsobilé pro podporu Společenství jsou stanoveny v příloze.
Článek 17
Znevýhodněné oblasti zahrnují:
- horské oblasti (článek 18),
- jiné znevýhodněné oblasti (článek 19) a
- oblasti postižené zvláštními nevýhodami (článek 20).
Článek 18
1. Horské oblasti jsou oblasti charakterizované značným omezením možností využití půdy a vysokými náklady na její obhospodařování z důvodu:
- velmi obtížných klimatických podmínek daných nadmořskou výškou, jejichž vliv podstatně zkracuje vegetační dobu,
- sklonu svahů na větší části příslušné plochy v nižší nadmořské výšce, jež jsou příliš strmé pro použití strojů nebo vyžadují použití velmi nákladného zvláštního vybavení,
- nebo kombinace těchto dvou faktorů, pokud nevýhoda vyplývající z každého z nich zvlášť je sice méně zřetelná, ale z jejich kombinace vzniká stejná nevýhoda.
2. Oblasti severně od 62. rovnoběžky a určité přilehlé oblasti se považují za horské oblasti.
Článek 19
Znevýhodněné oblasti, ve kterých je ohroženo další využívání půdy a kde je nezbytné zachování přírodního prostředí, zahrnují zemědělské oblasti, které jsou z hlediska přirozených podmínek produkce stejnorodé a vykazují všechny následující znaky:
- přítomnost půdy, která je méně úrodná, obtížně obdělávatelná a má omezený potenciál, jenž nemůže být zvýšen bez značných nákladů, a která je především vhodná pro rozsáhlý chov hospodářských zvířat,
- produkce, která vyplývá z přirozeně nízké úrodnosti je s ohledem na hlavní ukazatele hospodářských výkonů v zemědělství znatelně podprůměrná,
- nízká nebo klesající hustota obyvatelstva převážně závislého na zemědělství a jejíž urychlený pokles by ohrozil životaschopnost dotyčné oblasti a její další osídlení.
Článek 20
Za znevýhodněné oblasti lze považovat jiné oblasti postižené zvláštními nevýhodami, ve kterých by, je-li to nezbytné a případně při dodržení některých podmínek, z důvodu zachování a zlepšení životního prostředí, udržování přírodního prostředí a ochrany jejich turistického potenciálu nebo z důvodu ochrany pobřeží měla být zemědělská činnost zachována.
Článek 21
Celková rozloha oblastí uvedených v článcích 16 a 20 nesmí přesáhnout 10 % plochy dotyčného členského státu.
KAPITOLA VI
AGROENVIRONMENTÁLNÍ OPATŘENÍ
Článek 22
Podpora způsobů zemědělské produkce určených na ochranu životního prostředí a zachování přírodního prostředí (agroenvironmentální opatření) přispívá k dosažení cílů politiky Společenství týkajících se zemědělství a životního prostředí.
Tyto podpory se vztahují na:
- způsoby využití zemědělské půdy, které jsou v souladu s ochranou a zlepšením životního prostředí, krajiny a jejích znaků, přírodních zdrojů, půdy a genetické rozmanitosti,
- extenzifikaci zemědělství příznivou pro životní prostředí a na řízení systému pastvin s nízkou intenzitou,
- zachování ohrožených zemědělsky využívaných území vysoké přírodní hodnoty,
- udržování krajiny a tradičních vlastností zemědělské půdy,
- využívání plánování týkajícího se životního prostředí v zemědělské praxi.
Článek 23
1. Podpora se poskytne zemědělcům, kteří se na dobu nejméně pěti let zavážou k provádění agroenvironmentálních opatření. Pro určité typy závazků lze případně stanovit z důvodu jejich vlivu na životní prostředí dobu delší.
2. Agroenvironmentální závazky musí zahrnovat více než používání obvyklých náležitých zemědělských praktik.
Musí poskytovat služby, které nejsou poskytovány jinými podpůrnými opatřeními, jako jsou podpora trhu nebo vyrovnávací příspěvky.
Článek 24
1. Podpora na agroenvironmentální závazky se poskytuje ročně a stanoví se na základě:
- ušlých příjmů,
- dodatečných nákladů vyplývajících z daného závazku a
- potřeby poskytnutí finanční pobídky.
Při výpočtu výše roční podpory lze rovněž vzít v úvahu náklady na neproduktivní investice nezbytné k plnění závazků.
2. Maximální roční částky přicházející v úvahu pro podpory Společenství jsou stanoveny v příloze. Tyto částky se vypočítají podle plochy zemědělského podniku, na kterou se vztahují agroenvironmentální závazky.
KAPITOLA VII
ZLEPŠENÍ ZPRACOVÁNÍ A UVÁDĚNÍ ZEMĚDĚLSKÝCH PRODUKTŮ NA TRH
Článek 25
1. Poskytované investiční podpory mají umožnit zlepšení a racionalizaci zpracovávání a uvádění zemědělských produktů na trh, a tím přispívat ke zvýšení konkurenceschopnosti a přidané hodnotě těchto produktů.
2. Tato podpora má přispívat k uskutečňování jednoho nebo několika z následujících cílů:
- zaměření produkce na očekávaný vývoj trhu nebo podporovat rozvoj nových odbytišť zemědělských produktů,
- zlepšení nebo racionalizaci obchodních sítí nebo zpracovatelských postupů,
- zlepšení obchodní a obalové úpravy produktů nebo podpoře lepšího využití nebo odstranění vedlejších produktů nebo odpadu,
- používání nových technologií,
- upřednostňování inovačních investic,
- zlepšení a kontroly jakosti,
- zlepšování a kontroly zdravotních podmínek,
- ochraně životního prostředí.
Článek 26
1. Podpora se poskytuje osobám odpovědným v posledním stupni za financování investic v podnicích,
- jejichž hospodářskou životaschopnost lze prokázat a
- které splňují minimální normy týkající se životního prostředí, hygieny a dobrých životních podmínek zvířat.
2. Investice musí přispívat ke zlepšení situace v daných odvětvích základní zemědělské produkce. Musí producentům těchto základních produktů zaručovat přiměřený podíl na výsledných hospodářských výnosech z nich plynoucích.
3. Musí být dostatečně prokázáno, že pro příslušné produkty lze nalézt běžná odbytiště.
Článek 27
1. Investice se musí týkat zpracovávání a uvádění na trh produktů zahrnutých v příloze I Smlouvy, s výjimkou produktů rybolovu.
2. Investice musí splňovat kritéria výběru, která stanoví priority a určují, jaké typy investic nejsou způsobilé pro podporu.
Článek 28
1. Z podpory jsou vyloučeny následující investice:
- investice na úrovni maloobchodu,
- investice na uvádění na trh nebo zpracovávání produktů ze třetích zemí.
2. Celková částka podpory vyjádřená jako procentuální podíl objemu investic způsobilých pro podporu činí nejvýše:
a) 50 % v regionech spadajících pod cíl 1;
b) 40 % v ostatních regionech.
KAPITOLA VIII
LESNICTVÍ
Článek 29
1. Podpora lesnictví přispívá k zachování a rozvoji ekonomických, ekologických a sociálních funkcí lesa ve venkovských oblastech.
2. Tato podpora slouží zejména jednomu nebo několika z následujících cílů:
- udržitelné správě lesa a rozvoji lesnictví,
- zachování a zlepšení lesních zdrojů,
- rozšiřování zalesněných ploch.
3. Tato podpora se poskytuje pouze lesům a plochám patřícím soukromým vlastníkům nebo jejich sdružením nebo obcím nebo jejich sdružením. Toto omezení se nevztahuje na opatření stanovená v čl. 30 odst. 1 šesté odrážce.
4. Tato podpora k plnění závazků přijatých Společenstvím a členskými státy na mezinárodní úrovni. Musí být založena na národních lesnických programech a lesnických programech vypracovaných na nižší než celostátní úrovni nebo na rovnocenných nástrojích, které by měly zohledňovat závazky přijaté na ministerských konferencích o ochraně lesů v Evropě.
5. Opatření navrhovaná podle tohoto nařízení v oblastech zařazených podle nařízení Rady (EHS) č. 2158/92 ze dne 23. července 1992 o ochraně lesů Společenství před požáry [19] mezi oblasti s vysokým nebo středním stupněm rizika lesního požáru musí být v souladu s plány na ochranu lesů předloženými členskými státy podle nařízení (EHS) č. 2158/92.
Článek 30
1. Podpora lesnictví se týká jednoho nebo více z následujících opatření:
- zalesňování půdy nezpůsobilé pro podporu podle článku 31 za předpokladu, že výsadba je přizpůsobena místním podmínkám a je v souladu se životním prostředím,
- investice do lesů s cílem znatelného zlepšení jejich hospodářské, ekologické nebo společenské hodnoty,
- investice na zlepšení a racionalizaci sklizně, zpracování a uvádění na trh lesnických produktů; investice vztahující se na využití dřeva jako suroviny musí být omezeny jen na veškeré pracovní úkony před průmyslovým zpracováním,
- získávání nových odbytišť k využívání lesních produktů a jejich uvádění na trh,
- zakládání sdružení vlastníků lesů za účelem pomoci jejich členům ke zlepšení udržitelné a účinné správy jejich lesů,
- obnovu potenciálu lesnické produkce zničeného přírodními katastrofami a požáry a zavádění vhodných nástrojů prevence.
2. Pravidla stanovená v kapitolách I a VII s výjimkou čl. 7 druhého pododstavce se odpovídajícím způsobem použijí na investiční podpory.
Článek 31
1. Podpora na zalesňování zemědělské půdy se poskytne za podmínky, že výsadba je přizpůsobena místním podmínkám a je v souladu se životním prostředím.
Tato podpora může kromě nákladů na výsadbu zahrnovat:
- roční prémii na zalesněný hektar k pokrytí nákladů na udržování zalesněných ploch na dobu nanejvýš pěti let,
- roční prémii na hektar k pokrytí příjmu ušlého v důsledku zalesňování pro zemědělce nebo jejich sdružení, kteří obdělávali půdu před jejím zalesněním, nebo pro jakoukoliv jinou právnickou osobu soukromého práva a to na dobu nanejvýš 20 let.
2. Podpora na zalesňování zemědělské půdy držené vnitrostátními úřady zahrnuje pouze náklady na zahájení činnosti.
3. Podpora na zalesňování zemědělské půdy se neposkytne:
- zemědělcům pobírajícím podporu při předčasném odchodu do důchodu,
- na výsadbu vánočních stromků.
V případě rychle rostoucích druhů s krátkou obmýtní dobou se podpora na zalesňování poskytne pouze na náklady na výsadbu.
4. Maximální částky roční prémie na pokrytí ušlého příjmu způsobilého pro podporu Společenství jsou stanoveny v příloze.
Článek 32
1. S ohledem na:
- zachování a zlepšení ekologické stability lesů v oblastech, kde jejich ochranná a ekologická funkce je ve veřejném zájmu a kde náklady na opatření k zachování a zlepšení těchto lesů převyšují příjmy z lesnictví,
- udržování protipožárních pruhů zemědělskými opatřeními,
se příjemcům poskytují platby na opatření učiněná v této souvislosti za předpokladu, že ochranná a ekologická funkce těchto lesů bude udržitelným způsobem zajištěna, a že opatření, jež mají být učiněna, se stanoví ve smlouvě, kde se blíže určí náklady na tato opatření.
2. Platby se určí v rozmezí minimální a maximální částky stanovené v příloze na základě skutečných nákladů na učiněná opatření předem dohodnutých ve smlouvě.
KAPITOLA IX
PODPORA PŘIZPŮSOBOVÁNÍ A ROZVOJE VENKOVSKÝCH OBLASTÍ
Článek 33
Podpora se poskytne na opatření týkající se zemědělských činností, jejich přeměn a činností na venkově, které nespadají do působnosti jiných opatření uvedených v této hlavě.
Tato opatření se týkají:
- zlepšování vlastností půdy,
- scelování pozemků,
- zavedení zástupných služeb v zemědělském podniku a pomocných služeb při jeho řízení,
- uvádění jakostních zemědělských produktů na trh,
- služeb zásadních pro hospodářství a obyvatelstvo venkova,
- obnovy a rozvoje vesnic a ochrany a uchování dědictví venkova,
- diverzifikace zemědělských činností a činností blízkých zemědělství za účelem vytvoření možností různorodých činností nebo alternativních zdrojů příjmů,
- správy zemědělských vodních zdrojů,
- rozvoje a zlepšování infrastruktury ve spojení s rozvojem zemědělství,
- podpory turistiky a řemeslných činností,
- ochrany životního prostředí ve spojení se zemědělstvím, lesnictvím, zachováním přírodního prostředí a zlepšením dobrých životních podmínek zvířat,
- obnovy potenciálu zemědělské produkce zničené přírodními katastrofami a zavádění vhodných nástrojů prevence,
- finančního inženýrství.
KAPITOLA X
PROVÁDĚCÍ PRAVIDLA
Článek 34
Prováděcí pravidla k této hlavě jsou přijata v souladu s postupem podle čl. 50 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/1999.
Tato pravidla stanoví zejména:
- podmínky investiční podpory v zemědělských podnicích (články 4 až 7), včetně nezbytných omezení vyplývajících z použití článku 6,
- období a podmínky pro zlepšení hospodářské životaschopnosti zemědělského podniku a podmínky využívání půdy uvolněné v případě předčasného odchodu do důchodu (čl. 11 odst. 2),
- podmínky pro poskytování a výpočet vyrovnávacího příspěvku ve znevýhodněných oblastech, včetně případu společného využívání zemědělské půdy (články 14 a 15) a vyrovnávacích plateb v oblastech s environmentálními omezeními (článek 16),
- podmínky upravující agroenvironmentální závazky (články 23 a 24),
- kritéria výběru investic na zlepšení zpracovávání a uvádění zemědělských produktů na trh (čl. 27 odst. 2),
- podmínky upravující opatření v lesnictví (kapitola VIII).
U nejvzdálenějších regionů, za předpokladu, že zpracované produkty jsou určeny pro trh v těchto regionech, se Komise může podle stejného postupu odchýlit od čl. 28 odst. 1 druhé odrážky.
HLAVA III
OBECNÉ ZÁSADY, SPRÁVNÍ A FINANČNÍ USTANOVENÍ
KAPITOLA I
OBECNÉ ZÁSADY
PODKAPITOLA I
Podpora z EZOZF
Článek 35
1. Podpora Společenství pro předčasný odchod do důchodu (články 10 až 12), znevýhodněné oblasti a oblasti s environmentálními omezeními (články 13 až 21), agroenvironmentální opatření (články 22 až 24) a zalesňování (článek 31) je v celém Společenství financována záruční sekcí EZOZF.
2. Podpora Společenství pro jiná opatření pro rozvoj venkova je financována EZOZF:
- orientační sekcí v oblastech spadajících pod cíl 1,
- záruční sekcí v oblastech nespadajících pod cíl 1.
3. Podpory pro opatření uvedené v čl. 33 šesté, sedmé a deváté odrážce jsou v oblastech spadajících pod cíle 1 a 2 a v oblastech v přechodu financovány EZOZF, pokud jejich financování není poskytováno z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR).
Článek 36
1. Na podporu opatření pro rozvoj venkova uvedených v čl. 35 odst. 2:
- se v oblastech spadajících pod cíl 1 použije nařízení (ES) č. 1260/1999 doplněné zvláštními pravidly obsaženými v tomto nařízení,
- se v oblastech spadajících pod cíl 2 použije nařízení (ES) č. 1260/1999 doplněné zvláštními pravidly obsaženými v tomto nařízení, pokud toto nařízení nestanoví jinak.
2. Na podporu opatření pro rozvoj venkova financovaných záruční sekcí EZOZF se použijí zvláštní pravidla nařízení (ES) č. 1258/1999 [20] a předpisy přijaté k jeho provádění, pokud toto nařízení nestanoví jinak.
PODKAPITOLA II
Slučitelnost a soulad
Článek 37
1. Podpora pro rozvoj venkova se poskytne pouze na opatření, která jsou v souladu s právem Společenství.
2. Tato opatření musí být v souladu s ostatními politikami a opatřeními Společenství přijatými na jejich základě.
Obzvláště žádné opatření, které spadá do oblasti působnosti tohoto nařízení a je neslučitelné s jakýmikoliv zvláštními podmínkami stanovenými v tomto nařízení, nemůže být způsobilé pro podporu v rámci žádného režimu podpor Společenství.
3. Rovněž musí být zajištěn soulad s opatřeními prováděnými v rámci jiných nástrojů společné zemědělské politiky, a zejména mezi opatřeními na podporu rozvoje venkova na jedné straně a opatřeními prováděnými v rámci opatření společných organizací trhu a zemědělské jakosti a zdraví na straně druhé, tak jako mezi různými opatřeními na podporu rozvoje venkova.
Podpora podle tohoto nařízení se proto neposkytne na:
- opatření spadající do oblasti působnosti režimů podpor společných organizací trhu, s výjimkami odůvodněnými objektivními kritérii, která mohou být vymezena podle článku 50,
- opatření na podporu výzkumných projektů za účelem podpory zemědělských produktů nebo eradikace chorob zvířat.
4. Členské státy mohou stanovit dodatečné nebo přísnější podmínky pro poskytování podpory Společenství pro rozvoj venkova za předpokladu, že tyto podmínky budou v souladu s cíli a požadavky stanovenými v tomto nařízení.
Článek 38
1. Na stejné opatření nelze poskytnout platby v rámci tohoto nařízení a jiného režimu podpor Společenství.
2. Podpory pro více opatření v rámci tohoto nařízení lze kombinovat pouze tehdy, jsou-li tato opatření navzájem v souladu a jsou-li navzájem slučitelná. Pokud je to nezbytné, výše podpory se přizpůsobí.
Článek 39
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění slučitelnosti a souladu opatření na podporu rozvoje venkova podle ustanovení této kapitoly.
2. Plány rozvoje venkova předložené členskými státy musí zahrnovat zhodnocení slučitelnosti a souladu plánovaných podpůrných opatření a údaje o opatřeních přijatých za účelem zajištění slučitelnosti a souladu.
3. Je-li to nezbytné, podpůrná opatření se za účelem zajištění slučitelnosti a souladu následně upraví.
KAPITOLA II
PROGRAMOVÁNÍ
Článek 40
1. Opatření pro rozvoj venkova, financovaná orientační sekcí EZOZF tvoří součást programování pro regiony spadající pod cíl 1 podle nařízení (ES) č. 1260/1999.
2. Opatření pro rozvoj venkova jiná než opatření uvedená v čl. 35 odst. 1, mohou tvořit součást programování pro regiony spadající pod cíl 2 podle nařízení (ES) č. 1260/1999.
3. Jiná opatření pro rozvoj venkova, která netvoří součást programování podle odstavců 1 a 2 podléhají programování rozvoje venkova podle článků 41 až 44.
4. Členské státy mohou pro opatření vhodná pro rozvoj venkova předložit ke schválení rámcovou úpravu, která tvoří součást programování podle odstavců 1 až 3, v míře, jež umožňuje zachování stejných podmínek.
Článek 41
1. Plány rozvoje venkova musí být vypracovány na zeměpisné úrovni považované za nejvhodnější. Musí být připraveny příslušnými orgány určenými členským státem, který je po konzultaci s příslušnými orgány a organizacemi na vhodné územní úrovni předloží Komisi.
2. Opatření na podporu rozvoje venkova, která mají být provedena v jedné oblasti, je třeba, pokud je to možné, začlenit do jediného plánu. Je-li třeba vytvořit více plánů, musí být označen vztah mezi opatřeními předloženými v těchto plánech a zajištěna jejich slučitelnost a soulad.
Článek 42
Plány rozvoje venkova se vztahují na dobu sedmi let od 1. ledna 2000.
Článek 43
1. Plány rozvoje venkova obsahují:
- kvantifikovaný popis stávající situace ukazující rozdíly, nedostatky a potenciál pro rozvoj, vynaložené finanční prostředky a hlavní výsledky operací uskutečněných v předešlém období programování s ohledem na dostupné výsledky hodnocení,
- popis navrhované strategie, její kvantifikované cíle a zvolené priority rozvoje venkova a zeměpisnou oblast, na kterou se vztahují,
- hodnocení očekávaného hospodářského, environmentálního a sociálního dopadu, včetně dopadu na zaměstnanost,
- orientační celkovou finanční tabulku shrnující finanční prostředky jednotlivých členských států a finanční prostředky Společenství stanovené v rámci plánu rozvoje venkova pro každou prioritu, předložené v souvislosti s plánem, a pokud se plán vztahuje na venkovské oblasti spadající pod cíl 2, orientační částky na opatření rozvoje venkova podle článku 33 v těchto oblastech,
- popis opatření předpokládaných pro provádění plánů, a zejména režimů podpor, včetně skutečností nezbytných pro posouzení pravidel hospodářské soutěže,
- případně údaje o nezbytných studiích, demonstračních projektech, opatřeních za účelem vzdělávání nebo technické pomoci v souvislosti s přípravou, prováděním nebo úpravou příslušných opatření,
- určení příslušných orgánů a odpovědných subjektů,
- ustanovení k zajištění účinného a správného provádění plánů, včetně sledování a hodnocení, definici kvantifikovaných ukazatelů pro hodnocení, opatření pro kontroly a sankce a přiměřenou publicitu,
- výsledky konzultací a určení zúčastněných orgánů a subjektů a sociálních a hospodářských partnerů na vhodné úrovni.
2. Členské státy musí ve svých plánech:
- stanovit na celém svém území podle svých zvláštních potřeb agroenvironmentální opatření,
- zajistit nezbytnou rovnováhu mezi různými podpůrnými opatřeními.
Článek 44
1. Plány rozvoje venkova musí být předloženy nejpozději do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Komise posoudí, zda jsou navrhované plány v souladu s tímto nařízením. Do šesti měsíců po předložení plánů a na jejich základě schválí Komise programové dokumenty rozvoje venkova postupem podle čl. 50 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/1999.
KAPITOLA III
DODATEČNÁ OPATŘENÍ A INICIATIVY SPOLEČENSTVÍ
Článek 45
1. Komise může podle čl. 21 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/1999 postupem podle čl. 50 odst. 2 uvedeného nařízení rozšířit oblast působnosti pomoci z orientační sekce EZOZF nad rámec stanovený v čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení a financování opatření způsobilých pro podporu podle nařízení Rady (ES) č. 1783/1999 [21], (ES) č. 1784/1999 [22] a (ES) č. 1263/1999 [23] za účelem provádění všech opatření v rámci iniciativy Společenství rozvoje venkova.
2. Záruční sekce EZOZF může z podnětu Komise financovat studie týkající se programování rozvoje venkova.
KAPITOLA IV
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 46
1. Podpora Společenství pro rozvoj venkova ze záruční sekce EZOZF podléhá ročnímu finančnímu plánování a účetnictví. Finanční plánování tvoří součást programování rozvoje venkova (čl. 40 odst. 3) nebo programování, jež se týká cíle 2.
2. Komise každoročně předběžně přidělí prostředky členským státům na základě objektivních kritérií, s přihlédnutím k zvláštním situacím a potřebám a úsilí, jež musí být vynaloženo zvláště v oblasti životního prostředí, vytváření pracovních míst a zachování krajiny.
3. Předběžná přidělení prostředků se přizpůsobí na základě skutečných výdajů a přezkoumaných prognóz výdajů předložených členskými státy, přičemž se přihlíží k cílům programování. Musí odpovídat dostupným prostředkům a být v souladu s intenzitou podpory pro venkovské oblasti spadající pod cíl 2.
Článek 47
1. Finanční ustanovení v článcích 31, 32 (s výjimkou odstavce 1 pátého pododstavce), 34, 38 a 39 nařízení (ES) č. 1260/1999 se nepoužijí na opatření pro rozvoj venkova týkajících se regionů spadajících pod cíl 2.
Komise přijme nezbytná opatření k zajištění účinného a jednotného provedení uvedených opatření, která splňují alespoň stejné požadavky jako opatření stanovená v prvním pododstavci, včetně zásady jediného řídícího orgánu.
2. Společenství přispívá na financování opatření zahrnutých v programování rozvoje venkova podle zásad stanovených články 29 a 30 nařízení (ES) č. 1260/1999.
V této souvislosti:
- nepřesáhne příspěvek Společenství 50 % celkových nákladů způsobilých pro podporu a činí zpravidla alespoň 25 % veřejných výdajů způsobilých pro podporu v oblastech nespadajících pod cíle 1 a 2,
- se sazby stanovené v čl. 29 odst. 4 písm. a) bodech ii) a iii) a písm. b) bodech ii) a iii) nařízení (ES) č. 1260/1999 použijí na investice nesoucí příjmy. Zemědělské a lesnické podniky a podniky podílející se na zpracovávání a uvádění na trh zemědělských a lesnických produktů jsou v tomto ohledu podniky ve smyslu čl. 29 odst. 4 písm. b) bodu iii),
- příspěvek Společenství na programování opatření stanovených v článcích 22 až 24 tohoto nařízení činí 75 % v oblastech spadajících pod cíl 1 a 50 % v ostatních oblastech.
Na tyto platby se použije čl. 32 odst. 1 pátý pododstavec nařízení (ES) č. 1260/1999.
3. Platby finanční pomoci ze záruční sekce EZOZF mohou mít formu záloh na provádění programu a plateb za vzniklé výdaje.
KAPITOLA V
SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ
Článek 48
1. Komise a členské státy zajistí účinné sledování provádění programování rozvoje venkova.
2. Toto sledování se provádí podle společně dohodnutého postupu.
Sledování se provádí na základě zvláštních hmotných a finančních ukazatelů předem dohodnutých a stanovených.
Členské státy předkládají Komisi výroční zprávy o pokroku.
3. Pokud je to vhodné, zřídí se sledovací výbory.
Článek 49
1. Hodnocení opatření zahrnutých v programování rozvoje venkova se provede na základě zásad stanovených v článcích 40 až 43 nařízení (ES) č. 1260/1999.
2. Záruční sekce EZOZF se může v rámci finančních zdrojů přidělených na programování podílet na financování hodnocení týkajících se rozvoje venkova v členských státech. Záruční sekce EZOZF rovněž může z podnětu Komise financovat hodnocení na úrovni Společenství.
KAPITOLA VI
PROVÁDĚCÍ PRAVIDLA
Článek 50
Prováděcí pravidla k této hlavě se stanoví postupem podle čl. 50 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/1999.
Tato pravidla zejména upraví podrobnosti:
- předkládání plánů rozvoje venkova (články 41 až 44),
- přezkoumání programových dokumentů rozvoje venkova,
- finančního plánování, zejména k zajištění rozpočtové kázně (článek 46) a účasti na financování (čl. 47 odst. 2),
- sledování a hodnocení (články 48 a 49),
- zajištění souladu mezi opatřeními pro rozvoj venkova a podpůrnými opatřeními zavedenými organizacemi trhu (článek 37).
HLAVA IV
STÁTNÍ PODPORA
Článek 51
1. Není-li v této hlavě stanoveno jinak, použijí se na podpory poskytované členskými státy na opatření na podporu pro rozvoj venkova články 87 až 89 Smlouvy.
Články 87 až 89 se však nepoužijí na finanční příspěvky poskytované členskými státy na opatření, kterým poskytuje podporu Společenství podle článku 36 Smlouvy v souladu s tímto nařízením.
2. Podpory investic v zemědělských podnicích, jejichž výše přesahuje procentuální podíly uvedené v článku 7, jsou zakázané.
Tento zákaz se nevztahuje na podporu vztahující se na:
- investice prováděné převážně ve veřejném zájmu, s ohledem na zachování tradiční krajiny utvářené zemědělskou a lesnickou činností nebo přemístění zemědělských budov,
- investice v oblasti ochrany a zlepšování životního prostředí,
- investice mající za cíl zlepšování hygienických podmínek chovů a dobré životní podmínky zvířat.
3. Státní podpory poskytované zemědělcům k vyrovnání přirozených nevýhod ve znevýhodněných oblastech jsou zakázané, pokud nesplňují podmínky stanovené v článcích 14 a 15.
4. Státní podpory zemědělcům, kteří přijali agroenvironmentální závazky, které nesplňují podmínky stanovené v článcích 22 až 24, jsou zakázané. Mohou však být poskytnuty dodatečné podpory přesahující maximální částky stanovené v čl. 24 odst. 2, pokud jsou podle odstavce 1 uvedeného článku odůvodněny. Ve výjimečných, náležitě odůvodněných případech se lze odchýlit od minimální doby trvání závazků, v souladu s čl. 23 odst. 1.
Článek 52
V rámci článku 36 Smlouvy, státní podpory, které mají poskytovat dodatečné finanční prostředky na Společenstvím podporovaná opatření pro rozvoj venkova, oznamují členské státy a schvaluje Komise podle ustanovení tohoto nařízení jako součást programování uvedeného v článku 40. Čl. 88 odst. 3 první věta Smlouvy se nepoužije na podpory takto oznámené.
HLAVA V
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 53
1. Je-li nezbytné přijmout zvláštní opatření k usnadnění přechodu z platného režimu na režim zavedený tímto nařízením, Komise tato opatření přijme postupem podle čl. 50 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/1999.
2. Tato opatření se přijmou zejména pro začlenění stávajících podpůrných operací Společenství schválených Komisí na období, které skončí po 1. lednu 2000, nebo bez časového omezení do režimu podpory rozvoje venkova stanoveného tímto nařízením.
Článek 54
1. Článek 17 nařízení Rady (EHS) č. 1696/71 ze dne 26. července 1971 o společné organizaci trhu s chmelem [24] se nahrazuje tímto:
"Článek 17
1. Nařízení týkající se financování společné zemědělské politiky se od data provádění opatření zde stanovených použijí na trh s produkty, uvedenými v čl. 1 odst. 1.
2. Podporu uvedenou v článku 8 spolufinancuje Společenství.
3. Členské státy vyplatí producentům podporu uvedenou v článku 12 mezi 16. říjnem a 31. prosincem hospodářského roku, pro který byla podána žádost o podporu.
4. Komise přijme podle postupu stanoveného v článku 20 prováděcí pravidla k tomuto článku."
2. Článek 6 nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [25] se nahrazuje tímto:
"Článek 6
1. Členské státy poskytují uznaným organizacím producentů pět let ode dne uznání podpory, aby napomohly jejich vytváření a usnadnily jejich administrativní činnosti.
2. Tyto podpory:
- činí pro první, druhý, třetí, čtvrtý a pátý rok v uvedeném pořadí 5 %, 5 %, 4 %, 3 % a 2 % hodnoty produkce uváděné na trh organizacemi producentů,
- nesmí přesáhnout skutečné náklady na vytvoření a administrativní činnost dané organizace,
- vyplácejí se v ročních tranších po dobu nejvýše sedmi let od data uznání.
Hodnota produkce za každý rok se vypočítá na základě:
- ročního objemu, který byl skutečně uveden na trh,
- průměrných dosažených cen produkce.
3. Organizace producentů vzniklé z organizací, které již ve značné míře splňují podmínky tohoto nařízení mají nárok na podporu v rámci tohoto článku pouze pokud vznikly sloučením, které umožní lépe dosáhnout cíle uvedené v článku 5. V takovém případě je však podpora poskytnuta pouze na náklady založení organizace (výdaje vzniklé v souvislosti s přípravnými pracemi a vypracováním zakládajícího aktu a stanov).
4. Podpory uvedené v tomto článku oznámí členské státy Komisi ve zprávě na konci každého finančního roku."
3. Nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [26] se mění takto:
a) Čl. 15 odst. 6 se nahrazuje tímto:
"6. V těch regionech Společenství, kde je stupeň organizovanosti producentů obzvláště nízký, mohou být členské státy na základě řádně odůvodněné žádosti pověřeny, aby vyplatily organizacím producentů vnitrostátní finanční podporu rovnající se nejvýše polovině finančních příspěvků producentů. Tato podpora se vloží do provozního fondu.
Členským státům, v nichž se prostřednictvím organizací producentů uvádí na trh méně než 15 % produkce ovoce a zeleniny a v nichž produkce ovoce a zeleniny představuje nejméně 15 % celkové zemědělské produkce, může být podpora uvedená v prvním pododstavci na žádost dotyčného členského státu uhrazena Společenstvím."
b) Článek 52 se nahrazuje tímto:
"Článek 52
1. Náklady spojené s platbou vyrovnávací platby Společenství za stažení produktů z trhu a s financováním provozního fondu Společenstvím, zvláštní opatření uvedená v článku 17 a v článcích 53, 54 a 55 a kontroly odborníků členských států zpřístupněné Komisi při použití čl. 40 odst. 1 se považují za intervence zaměřené na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1258/19992 [27].
2. Náklady spojené s podporou poskytovanou členskými státy v souladu s článkem 14 a čl. 15 odst. 6 druhým pododstavcem se považují za intervence zaměřené na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1258/1999. Tyto výdaje může spolufinancovat Společenství.
3. Komise stanoví postupem podle článku 46 prováděcí pravidla k odstavci 2 tohoto článku.
4. Ustanovení hlavy VI se použijí, aniž je dotčeno používání nařízení Rady (EHS) č. 4045/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole opatření tvořících součást systému financování záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), prováděné členskými státy, a o zrušení směrnice 77/435/EHS [28].
Článek 55
1. Zrušují se tato nařízení:
- nařízení (EHS) č. 4256/88,
- nařízení (ES) č. 950/97, (ES) č. 951/97, (ES) č. 952/97 a nařízení (EHS) č. 867/90,
- nařízení (EHS) č. 2078/92, (EHS) č. 2079/92, (EHS) č. 2080/92,
- nařízení (EHS) č. 1610/89.
2. Zrušují se tato ustanovení:
- článek 21 nařízení (EHS) č. 3763/91 [29],
- článek 32 nařízení (EHS) č. 1600/92 [30],
- článek 27 nařízení (EHS) č. 1601/92 [31],
- článek 13 nařízení (EHS) č. 2019/93 [32].
3. Nařízení a ustanovení zrušená podle odstavců 1 a 2 se nadále použijí na akce schválené Komisí v rámci těchto nařízení před 1. lednem 2000.
4. Směrnice Rady a Komise, kterými se podle čl. 21 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 950/97 stanoví seznamy znevýhodněných oblastí nebo které tyto seznamy pozměňují, zůstávají v platnosti, pokud nedojde k jejich změně v rámci programů.
Článek 56
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení se použije na podporu Společenství ode dne 1. ledna 2000."
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. května 1999.
REGULAMENTO (CE) N.o 1257/1999 DO CONSELHO
de 17 de Maio de 1999
relativo ao apoio do Fundo Europeu de Orientação e de Garantia Agrícola (FEOGA) ao desenvolvimento rural e que altera e revoga determinados regulamentos
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, os seus artigos 36.o e 37.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão(1),
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu(2),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social(3),
Tendo em conta o parecer do Comité das Regiões(4),
Tendo em conta o parecer do Tribunal de Contas(5),
(1) Considerando que uma política comum de desenvolvimento rural deve acompanhar e complementar os outros instrumentos da política agrícola comum e, em consequência, contribuir para a realização dos objectivos desta política previstos no n.o 1 do artigo 33.o do Tratado;
(2) Considerando que, segundo o n.o 2, alínea a), do artigo 33.o do Tratado, na elaboração da política agrícola comum e dos métodos especiais que ela possa implicar, tomar-se-á em consideração a natureza particular da actividade agrícola decorrente da estrutura social da agricultura e das disparidades estruturais e naturais entre as diversas regiões agrícolas;
(3) Considerando que, segundo o artigo 159.o do Tratado, a execução das políticas comuns terá em conta os objectivos da política comum de coesão económica e social enunciados nos artigos 158.o e 160.o e contribuirá para a sua realização; que, por conseguinte, as medidas de desenvolvimento rural devem contribuir para essa política nas regiões menos desenvolvidas (objectivo n.o 1) e nas regiões com dificuldades estruturais (objectivo n.o 2), definidas no Regulamento (CE) n.o 1260/1999 do Conselho, de 21 de Junho de 1999, que estabelece disposições gerais sobre os fundos estruturais(6);
(4) Considerando que as medidas destinadas a apoiar a melhoria das estruturas agrícolas foram introduzidas na política agrícola comum já em 1972; que, durante quase duas décadas, foram feitas tentativas para integrar a política das estruturas agrícolas no contexto económico e social, em sentido lato, das zonas rurais; que a reforma de 1992 reforçou a dimensão ambiental da agricultura, que é o mais importante utilizador de terras;
(5) Considerando que a política rural na Comunidade é actualmente aplicada através de um conjunto de instrumentos complexos;
(6) Considerando que, nos próximos anos, a agricultura terá de se adaptar a novas realidades e às alterações que caracterizam a evolução dos mercados, à política de mercado e regras comerciais, às exigências e preferências dos consumidores e ao próximo alargamento da Comunidade; que essas alterações afectarão não só os mercados agrícolas mas também, de um modo geral, as economias locais das zonas rurais; que a política de desenvolvimento rural deve ter por objectivo restabelecer e reforçar a competitividade das zonas rurais e, por conseguinte, contribuir para a manutenção e criação de emprego nessas zonas;
(7) Considerando que essa evolução deve ser incentivada e apoiada através da reorganização e simplificação dos instrumentos de desenvolvimento rural existentes;
(8) Considerando que essa reorganização deve ter em conta a experiência adquirida com a aplicação dos instrumentos existentes e, em consequência, basear-se nesses instrumentos, que são, por um lado, os utilizados no quadro dos actuais objectivos prioritários, que consistem em promover o desenvolvimento rural através da aceleração do ajustamento das estruturas agrícolas no âmbito da reforma da política agrícola comum e em facilitar o desenvolvimento e o ajustamento estrutural das zonas rurais [objectivos n.os 5a) e 5b)], nos termos do Regulamento (CEE) n.o 2052/88 do Conselho, de 24 de Junho de 1988, relativo às missões dos fundos com finalidade estrutural, à sua eficácia e à coordenação das suas intervenções, entre si, com as intervenções do Banco Europeu de Investimento e com as dos outros instrumentos financeiros existentes,(7), e do Regulamento (CEE) n.o 4256/88 do Conselho, de 19 de Dezembro de 1988, que estabelece disposições de aplicação do Regulamento (CEE) n.o 2052/88 no que respeita ao FEOGA, secção Orientação(8), e, por outro lado, os introduzidos, a título de medidas de acompanhamento da reforma da política agrícola comum de 1992, pelo Regulamento (CEE) n.o 2078/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, relativo a métodos de produção agrícola compatíveis com as exigências de protecção do ambiente e à preservação do espaço natural(9), pelo Regulamento (CEE) n.o 2079/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que institui um regime comunitário de ajudas à reforma antecipada na agricultura(10), e pelo Regulamento (CEE) n.o 2080/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que institui um regime comunitário de ajudas às medidas florestais na agricultura(11);
(9) Considerando que o quadro de uma política de desenvolvimento rural reformada deve abranger todas as zonas rurais na Comunidade;
(10) Considerando que as três medidas de acompanhamento instituídas pela reforma da política agrícola comum de 1992 (regime agro-ambiental, reforma antecipada e arborização) devem ser complementadas pelo regime para as zonas desfavorecidas e as regiões com condicionantes ambientais;
(11) Considerando que as outras medidas de desenvolvimento rural devem fazer parte de programas de desenvolvimento integrado a favor das regiões do objectivo n.o 1 e 2 e podem fazer parte de programas a favor das regiões do objectivo n.o 2;
(12) Considerando que, nas zonas rurais, as medidas de desenvolvimento rural devem acompanhar e complementar as políticas de mercado;
(13) Considerando que o apoio do FEOGA ao desenvolvimento rural se deve basear num quadro jurídico único que defina as medidas elegíveis para esse apoio, os seus objectivos e os critérios de elegibilidade;
(14) Considerando que, dada a diversidade das zonas rurais da União, a política de desenvolvimento rural deve aplicar o princípio da subsidiariedade; que, por conseguinte, essa política deve ser tão descentralizada quanto possível e privilegiar a participação e uma abordagem "a partir da base"; que, assim sendo, os critérios de elegibilidade para o apoio ao desenvolvimento rural não devem exceder o necessário para a realização dos objectivos da política de desenvolvimento rural;
(15) Considerando que, porém, a coerência com os outros instrumentos da política agrícola comum e com as outras políticas impõe a definição de critérios básicos de apoio a nível comunitário; que, nomeadamente, devem ser evitadas distorções injustificadas da concorrência resultantes de medidas de desenvolvimento rural;
(16) Considerando que, para garantir a flexibilidade e simplificar a legislação, o Conselho deverá atribuir à Comissão todas as competências de execução necessárias, nos termos do terceiro travessão do artigo 202.o do Tratado;
(17) Considerando que a estrutura agrícola na Comunidade é caracterizada por um grande número de explorações desprovidas de condições estruturais que permitam assegurar aos agricultores e às suas famílias rendimentos e condições de vida equitativos;
(18) Considerando que o objectivo da ajuda comunitária ao investimento consiste na modernização das explorações agrícolas e no aumento da sua viabilidade;
(19) Considerando que as condições comunitárias de elegibilidade para a ajuda ao investimento, estabelecidas pelo Regulamento (CE) n.o 950/97 do Conselho, de 20 de Maio de 1997, relativo à melhoria da eficácia das estruturas agrícolas(12), devem ser simplificadas;
(20) Considerando que a concessão de vantagens específicas aos jovens agricultores pode facilitar não só a sua instalação mas também a adaptação da estrutura das suas explorações após a sua primeira instalação;
(21) Considerando que a evolução e a especialização da agricultura exigem um nível adequado de formação geral, técnica e económica das pessoas envolvidas em actividades agrícolas e silvícolas, especialmente no que se refere às novas orientações da gestão, produção e comercialização;
(22) Considerando que é necessário um esforço especial para formar e informar os agricultores sobre métodos de produção agrícola compatíveis com o ambiente;
(23) Considerando que, para melhorar a viabilidade das explorações agrícolas, é conveniente incentivar a reforma antecipada na actividade agrícola, tendo em conta a experiência adquirida com a aplicação do Regulamento (CEE) n.o 2079/92;
(24) Considerando que o apoio às zonas desfavorecidas deve contribuir para a manutenção da utilização agrícola das terras, a preservação do espaço natural e a manutenção e a promoção de métodos de exploração sustentáveis;
(25) Considerando que as zonas desfavorecidas devem ser classificadas com base em critérios comuns;
(26) Considerando que não é necessário estabelecer uma nova classificação das zonas desfavorecidas a nível comunitário;
(27) Considerando que, para garantir a eficácia do regime de apoio e a realização dos seus objectivos, é necessário fixar as condições de elegibilidade para as indemnizações compensatórias;
(28) Considerando que, para aplicar restrições à utilização agrícola em regiões com condicionantes ambientais, pode ser necessário conceder aos agricultores apoio para resolver os seus problemas específicos decorrentes dessas restrições;
(29) Considerando que, nos próximos anos, será atribuída uma importância cada vez maior aos instrumentos agro-ambientais destinados a apoiar o desenvolvimento sustentável das zonas rurais e a responder ao aumento crescente das exigências da sociedade em matéria de serviços ecológicos;
(30) Considerando que o apoio agro-ambiental previsto no Regulamento (CEE) n.o 2078/92 deve ser continuado em relação a medidas ambientais com objectivos determinados, tendo em conta a experiência adquirida com a aplicação desse regime, pormenorizadamente descrita no balanço da Comissão, apresentado nos termos do n.o 2 do artigo 10.o do Regulamento (CEE) n.o 2078/92;
(31) Considerando que o regime de ajudas agro-ambientais deve continuar a incentivar os agricultores a operarem em benefício do conjunto da sociedade, através da introdução ou manutenção de métodos de exploração compatíveis com as crescentes exigências de protecção e melhoria do ambiente, dos recursos naturais, dos solos e da diversidade genética, bem como de preservação da paisagem e do espaço natural;
(32) Considerando que a melhoria da transformação e comercialização dos produtos agrícolas deve ser incentivada através do apoio aos investimentos nesse domínio;
(33) Considerando que, em grande medida, esse apoio pode basear-se nas condições actuais previstas no Regulamento (CE) n.o 951/97 do Conselho, de 20 de Maio de 1997, relativo à melhoria das condições de transformação e comercialização dos produtos agrícolas(13);
(34) Considerando que é necessário assegurar a viabilidade dos investimentos e a participação dos agricultores nos benefícios económicos das acções realizadas;
(35) Considerando que a silvicultura é parte integrante do desenvolvimento rural e que, por conseguinte, convém incluir medidas florestais no regime de apoio ao desenvolvimento rural; que o apoio à silvicultura deve evitar distorções de concorrência e ser neutro em termos de mercado;
(36) Considerando que as medidas florestais devem ser adoptadas em função dos compromissos internacionais da Comunidade e dos Estados-Membros e ser baseadas nos planos florestais dos Estados-Membros; que estas medidas devem igualmente ter em conta os problemas específicos resultantes da alteração climática;
(37) Considerando que as medidas florestais se devem alinhar pelos regimes actuais previstos no Regulamento (CEE) n.o 1610/89 do Conselho, de 29 de Maio de 1989, que estabelece as disposições de aplicação do Regulamento (CEE) n.o 4256/88 no que se refere à acção do desenvolvimento e à valorização das florestas nas zonas rurais na Comunidade(14), e no Regulamento (CEE) n.o 867/90 do Conselho, de 29 de Março de 1990, relativo à melhoria das condições de transformação e comercialização dos produtos silvícolas(15);
(38) Considerando que a florestação de terras agrícolas é especialmente importante do ponto de vista da utilização dos solos e do ambiente e como contribuição para aumentar a oferta de produtos florestais; que deve, pois, ser mantido o regime de ajudas em vigor ao abrigo do Regulamento (CEE) n.o 2080/92, tendo em conta a experiência adquirida com a aplicação desse regime, pormenorizadamente descrita no balanço da Comissão apresentado nos termos do n.o 3 do seu artigo 8.o;
(39) Considerando que devem ser concedidos pagamentos a actividades de manutenção e melhoria da estabilidade ecológica das florestas em certas regiões;
(40) Considerando que é conveniente apoiar outras medidas relacionadas com as actividades agrícolas e a sua reconversão; que a lista das medidas elegíveis deve ser definida com base na experiência adquirida e tendo em conta a necessidade de basear o desenvolvimento rural parcialmente em actividades e serviços não agrícolas, a fim de inverter a tendência para a desvitalização económica e social e para o despovoamento do meio rural; que devem ser apoiadas medidas destinadas a eliminar as desigualdades e a promover a igualdade de oportunidades entre homens e mulheres;
(41) Considerando que os consumidores procuram cada vez mais produtos agrícolas e géneros alimentícios obtidos por modo biológico; que se está, assim, a criar um novo mercado de produtos agrícolas; que a agricultura biológica melhora a sustentabilidade das actividades das explorações agrícolas, contribuindo assim para os objectivos gerais do presente regulamento; que as medidas específicas de apoio ao desenvolvimento rural podem incidir na produção, transformação e comercialização dos produtos biológicos;
(42) Considerando que as medidas de desenvolvimento rural elegíveis para apoio comunitário devem observar o direito comunitário e ser coerentes com outras políticas comunitárias e outros instrumentos da política agrícola comum;
(43) Considerando que se deve excluir do âmbito do presente regulamento o apoio a certas medidas elegíveis a título de outros instrumentos da política agrícola comum, nomeadamente as que se enquadram no âmbito de aplicação dos regimes de apoio existentes no quadro das organizações comuns de mercado, com excepções justificadas por critério objectivos;
(44) Considerando que, dada a existência de ajudas para os agrupamentos de produtores e suas uniões no quadro de várias organizações comuns de mercado, não parece continuar a ser necessário um apoio específico aos agrupamentos de produtores no âmbito do desenvolvimento rural; que, por conseguinte, o regime de ajudas do Regulamento (CE) n.o 952/97 do Conselho, de 20 de Maio de 1997, relativo aos agrupamentos de produtores e suas uniões(16), não deve ser mantido;
(45) Considerando que o financiamento do apoio comunitário às medidas de acompanhamento e outras medidas de desenvolvimento rural em zonas não abrangidas pelo objectivo n.o 1 deve ser financiado pela secção Garantia do FEOGA; que as regras financeiras de base previstas no Regulamento (CE) n.o 1260/1999 foram alteradas nesse sentido;
(46) Considerando que o financiamento do apoio comunitário às medidas de desenvolvimento rural nas zonas abrangidas pelo objectivo n.o 1 deve continuar a ser assegurado pela secção Orientação do FEOGA, com excepção das três medidas de acompanhamento actuais e do apoio às zonas desfavorecidas e às regiões com condicionantes ambientais;
(47) Considerando que, em relação ao apoio às medidas de desenvolvimento rural abrangidas pela programação dos objectivos n.os 1 e 2, deve ser aplicado o Regulamento (CE) n.o 1260/1999, nomeadamente no que respeita à programação integrada dessas medidas; que, no entanto, as regras relativas ao financiamento devem ter em conta o financiamento das medidas nas regiões do objectivo n.o 2, pela secção Garantia;
(48) Considerando que as medidas de desenvolvimento rural não abrangidas pela programação dos objectivos n.os 1 e 2 devem ser objecto de uma programação de desenvolvimento rural de acordo com regras específicas; que as taxas de apoio para essas medidas serão diferenciadas de acordo com os princípios gerais estabelecidos no n.o 1 do artigo 29.o do Regulamento (CE) n.o 1260/1999, tendo suficientemente em conta a necessidade de coesão económica e social; que, em consequência, as taxas de apoio serão, em princípio, diferentes para as zonas abrangidas pelos objectivos n.os 1 e 2 e para as outras zonas; que as taxas previstas no presente regulamento correspondem a taxas máximas de apoio comunitário;
(49) Considerando que, para além dos programas de desenvolvimento rural, a Comissão deve poder, por sua própria iniciativa, decidir da realização de estudos sobre desenvolvimento rural, independentemente da iniciativa de desenvolvimento rural prevista nos artigos 19.o e 20.o do Regulamento (CE) n.o 1260/1999;
(50) Considerando que devem ser estabelecidas regras adequadas para o acompanhamento e a avaliação do apoio ao desenvolvimento rural, utilizando como referência indicadores bem definidos a aprovar e definir antes da execução dos programas;
(51) Considerando que as medidas de desenvolvimento rural devem ser elegíveis para auxílios a conceder pelos Estados-Membros sem qualquer co-financiamento comunitário; que, dado o considerável impacto económico desses auxílios, é conveniente, para assegurar a sua coerência com as medidas elegíveis para apoio comunitário e para simplificar os procedimentos, estabelecer regras específicas para os auxílios de Estado;
(52) Considerando que deve ser possível adoptar regras transitórias para facilitar a passagem do regime de apoio actual ao novo regime de apoio ao desenvolvimento rural;
(53) Considerando que o novo regime de apoio, previsto no presente regulamento, substitui os regimes de apoio existentes que deverão, portanto, ser revogados; que, por conseguinte, a derrogação aplicável, nos actuais regimes, às regiões ultraperiféricas e às Ilhas do Mar Egeu também deve ser revogada; que, ao programarem-se as medidas de desenvolvimento rural, se criarão novas regras prevendo a flexibilidade, as adaptações e as derrogações necessárias para responder às necessidades específicas dessas regiões,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
TÍTULO I
ÂMBITO DE APLICAÇÃO E OBJECTIVOS
Artigo 1.o
1. O presente regulamento estabelece o quadro do apoio comunitário a favor de um desenvolvimento rural sustentável.
2. As medidas de desenvolvimento rural acompanharão e complementarão outros instrumentos da política agrícola comum, contribuindo assim para a realização dos objectivos enunciados no artigo 33.o do Tratado.
3. As medidas de desenvolvimento rural:
- integrar-se-ão nas medidas de promoção do desenvolvimento e ajustamento estrutural das regiões menos desenvolvidas (objectivo n.o 1), e
- acompanharão as medidas de apoio à reconversão económica e social das zonas com dificuldades estruturais (objectivo n.o 2),
nas regiões em causa, tendo em conta os fins específicos do apoio comunitário a título dos objectivos enunciados nos artigos 158.o e 160.o do Tratado e no Regulamento (CE) n.o 1260/1999, de acordo com as condições previstas no presente regulamento.
Artigo 2.o
O apoio ao desenvolvimento rural, ligado às actividades agrícolas e à sua reconversão, pode incidir:
- na melhoria das estruturas das explorações agrícolas e das estruturas de transformação e comercialização de produtos agrícolas,
- na reconversão e reorientação do potencial de produção agrícola, na introdução de novas tecnologias e na melhoria da qualidade dos produtos,
- no incentivo à produção não alimentar,
- no desenvolvimento sustentável da silvicultura,
- na diversificação de actividades tendo em vista o desenvolvimento de actividades complementares ou alternativas,
- na manutenção e reforço de um tecido social viável nas zonas rurais,
- no desenvolvimento das actividades económicas e na manutenção e criação do emprego, a fim de assegurar uma melhor exploração do potencial existente,
- na melhoria das condições de trabalho e de vida,
- na manutenção e promoção de métodos de exploração com reduzido consumo de factores de produção,
- na preservação e promoção da natureza com alto valor natural e de uma agricultura sustentável que respeite as exigências ambientais,
- na eliminação das desigualdades e na promoção da igualdade de oportunidades entre homens e mulheres, nomeadamente através do apoio a projectos iniciados e executados por mulheres.
Artigo 3.o
Será concedido apoio às medidas de desenvolvimento rural definidas no título II, nas condições aí estabelecidas.
TÍTULO II
MEDIDAS DE DESENVOLVIMENTO RURAL
CAPÍTULO I
INVESTIMENTOS NAS EXPLORAÇÕES AGRÍCOLAS
Artigo 4.o
O apoio aos investimentos nas explorações agrícolas contribuirá para a melhoria dos rendimentos agrícolas e das condições de vida, de trabalho e de produção.
Esses investimentos devem prosseguir um ou mais dos seguintes objectivos:
- redução dos custos de produção,
- melhoria e reconversão da produção,
- melhoria da qualidade,
- preservação e melhoria do ambiente natural, condições de higiene e normas relativas ao bem-estar dos animais,
- promoção da diversificação das actividades na exploração.
Artigo 5.o
O apoio aos investimentos será concedido às explorações agrícolas:
- cuja viabilidade económica possa ser demonstrada,
- que satisfaçam as normas mínimas de ambiente, higiene e bem-estar dos animais,
- cujo agricultor possua aptidões e capacidades profissionais adequadas.
Artigo 6.o
Ficam excluídos do apoio os investimentos que tenham por objectivo um aumento da produção que não encontre escoamento normal no mercado.
Artigo 7.o
Os Estados-Membros fixarão limites para o investimento total elegível para apoio.
É fixado um limite máximo de 40 % e 50 % nas zonas desfavorecidas para o montante total do apoio, expresso em percentagem do volume de investimento elegível. Se os investimentos forem feitos por jovens agricultores, na acepção do capítulo II, estas percentagens podem atingir um máximo de 45 % e 55 % nas zonas desfavorecidas.
CAPÍTULO II
INSTALAÇÃO DE JOVENS AGRICULTORES
Artigo 8.o
1. Serão concedidas ajudas para facilitar a instalação de jovens agricultores desde que estes preencham os seguintes requisitos:
- tenham menos de 40 anos,
- possuam aptidões e capacidades profissionais adequadas,
- se instalem pela primeira vez numa exploração agrícola,
- sejam titulares de uma exploração
i) cuja viabilidade económica possa ser demonstrada, e
ii) que satisfaça as normas mínimas de ambiente, higiene e bem-estar dos animais,
e
- se instalem na qualidade de chefes da exploração.
Podem ser aplicadas condições específicas quando o jovem agricultor não se instale como único chefe da exploração. Essas condições devem ser equivalentes às exigidas a um jovem agricultor que se instale como único chefe da exploração.
2. As ajudas à instalação podem incluir:
- um prémio único, cujo montante máximo elegível consta do anexo,
- uma bonificação dos juros dos empréstimos contraídos para cobrir as despesas de instalação; o valor capitalizado dessa bonificação não pode exceder o valor do prémio.
CAPÍTULO III
FORMAÇÃO
Artigo 9.o
O apoio à formação profissional contribuirá para a melhoria das aptidões e capacidades profissionais dos agricultores e outras pessoas ocupadas em actividades agrícolas e silvícolas e para a sua reconversão profissional.
A formação destina-se, sobretudo:
- à preparação de agricultores para a reorientação qualitativa da produção, a aplicação de métodos de produção compatíveis com a manutenção e a valorização da paisagem, a protecção do ambiente, as normas de higiene e de bem-estar dos animais e a aquisição da aptidão profissional necessária para gerir uma exploração agrícola economicamente viável, e
- à preparação de proprietários florestais e de outras pessoas ocupadas em actividades silvícolas para aplicação de práticas de gestão de florestas, por forma a melhorar as funções económica, ecológica ou social das florestas.
CAPÍTULO IV
REFORMA ANTECIPADA
Artigo 10.o
1. O apoio à reforma antecipada na agricultura contribuirá para os seguintes objectivos:
- proporcionar um rendimento aos agricultores idosos que decidam cessar as suas actividades agrícolas,
- favorecer a substituição desses agricultores idosos por agricultores que possam, sempre que necessário, melhorar a viabilidade económica das restantes explorações,
- reafectar terras agrícolas a utilizações não agrícolas quando a sua afectação a fins agrícolas não seja possível em condições satisfatórias de viabilidade económica.
2. O apoio à reforma antecipada pode incluir medidas destinadas a proporcionar um rendimento aos trabalhadores agrícolas.
Artigo 11.o
1. O cedente de uma exploração agrícola deve:
- cessar definitivamente qualquer actividade agrícola comercial, podendo, no entanto, continuar a praticar a agricultura para fins não comerciais e conservar a utilização dos edifícios onde continue a habitar,
- ter uma idade não inferior a 55 anos, sem ter atingido a idade normal da reforma no momento da cessão,
- ter exercido a actividade agrícola nos 10 anos anteriores à cessão.
2. O cessionário de uma exploração agrícola deve:
- suceder ao cedente na qualidade de chefe da exploração agrícola ou retomar a totalidade ou parte das terras libertadas. A viabilidade económica da exploração do cedente deve ser melhorada dentro de um período e segundo condições a definir, nomeadamente, em termos da capacidade profissional do cessionário, da superfície e do volume de trabalho ou de rendimento, em função da região e do tipo de produção,
- possuir aptidões e capacidades profissionais adequadas,
- comprometer-se a exercer a actividade agrícola na exploração durante pelo menos cinco anos, segundo as normas mínimas de ambiente, higiene e bem-estar dos animais.
3. Todo o trabalhador deve:
- cessar definitivamente qualquer actividade agrícola,
- ter uma idade não inferior a 55 anos, sem ter atingido a idade normal de reforma,
- ter consagrado pelo menos metade do seu tempo de trabalho à agricultura, como membro do agregado familiar ou trabalhador agrícola, durante os últimos cinco anos,
- ter trabalhado na exploração do cedente durante um período mínimo equivalente a dois anos a tempo inteiro, durante os quatro anos anteriores à reforma antecipada do cedente,
- estar inscrito num regime de segurança social.
4. Um cessionário não agrícola pode ser qualquer pessoa ou organismo que retome terras libertadas para as afectar a utilizações não agrícolas, como a silvicultura ou a criação de reservas ecológicas, de um modo compatível com a protecção ou melhoria da qualidade do ambiente e do espaço natural.
5. As condições previstas no presente artigo serão aplicáveis durante todo o período em que o cedente receba o apoio à reforma antecipada.
Artigo 12.o
1. Os montantes máximos elegíveis para apoio comunitário constam do anexo.
2. A duração do apoio à reforma antecipada não excederá um período total de 15 anos para o cedente e de 10 anos para o trabalhador agrícola. A duração desse apoio não continuará após o septuagésimo quinto aniversário de um cedente, nem após a idade normal de reforma de um trabalhador.
Quando, no caso de um cedente, o Estado-Membro pague uma pensão de reforma normal, o apoio à reforma antecipada será concedido a título de complemento, tendo em conta o montante da pensão nacional de reforma.
CAPÍTULO V
ZONAS DESFAVORECIDAS E REGIÕES COM CONDICIONANTES AMBIENTAIS
Artigo 13.o
O apoio às zonas desfavorecidas contribuirá para os seguintes objectivos:
a) Compensar as zonas afectadas por condições naturais desfavoráveis
- garantir a continuidade da utilização das terras agrícolas e, em consequência, contribuir para a manutenção de uma comunidade rural viável,
- manter o espaço natural,
- manter e promover métodos de exploração sustentáveis que respeitem especialmente as exigências de protecção do ambiente;
b) Compensar as regiões com condicionantes ambientais
- assegurar o respeito das exigências ambientais e garantir a exploração de terras em regiões com condicionantes ambientais.
Artigo 14.o
1. Os agricultores das zonas desfavorecidas podem receber indemnizações compensatórias.
2. As indemnizações compensatórias serão concedidas, por hectare de superfície utilizada para fins agrícolas, aos agricultores que:
- cultivem uma superfície mínima de terra a definir,
- se comprometam a continuar a sua actividade agrícola numa zona desfavorecida durante, pelo menos, cinco anos a contar do primeiro pagamento da indemnização compensatória, e
- apliquem as boas práticas agrícolas correntes, compatíveis com a necessidade de protecção do ambiente e manutenção do espaço natural, nomeadamente métodos de agricultura sustentável.
3. Sempre que a presença de resíduos de substâncias proibidas pela Directiva 96/22/CE(17) ou de resíduos de substâncias autorizadas por essa directiva mas utilizadas ilegalmente, seja, nos termos das disposições aplicáveis da Directiva 96/23/CE(18), detectada num animal que pertença ao efectivo bovino de um produtor, ou sempre que uma substância ou produto não autorizado, ou uma substância ou produto autorizado pela Directiva 96/22/CE mas detido ilegalmente, seja encontrado, sob qualquer forma, na exploração de um produtor, será a este retirada a indemnização compensatória em relação ao ano civil em que a infracção tenha sido detectada.
Em caso de reincidência, o período de exclusão pode, consoante a gravidade da infracção, ser prorrogado até cinco anos a contar do ano em que a reincidência tenha sido detectada.
Em caso de obstrução por parte do proprietário ou do detentor dos animais durante a realização de inspecções ou durante a colheita das amostras necessárias para aplicação dos planos nacionais de controlo dos resíduos ou durante a realização das investigações e controlos previstos na Directiva 96/23/CE, serão aplicáveis as sanções previstas no primeiro parágrafo.
Artigo 15.o
1. As indemnizações compensatórias serão fixadas a um nível que:
- seja suficiente para contribuir eficazmente para compensar as deficiências existentes, e
- evite a compensação excessiva.
2. As indemnizações compensatórias serão devidamente moduladas em função:
- da situação e dos objectivos de desenvolvimento próprios da região,
- da gravidade das deficiências naturais permanentes que afectem a actividade agrícola,
- dos problemas ambientais específicos a resolver,
- do tipo de produção e, se for caso disso, da estrutura económica da exploração.
3. As indemnizações compensatórias serão fixadas a um nível situado entre os montantes mínimo e máximo constantes do anexo.
Podem ser concedidas indemnizações compensatórias mais elevadas do que este montante máximo desde que o montante médio de todas as indemnizações compensatórias concedidas ao nível de programação em causa não supere esse máximo. Todavia, em casos devidamente justificados por circunstâncias objectivas, os Estados-Membros podem, para efeitos de cálculo do montante médio, apresentar uma combinação de vários programas regionais.
Artigo 16.o
1. Podem ser concedidos, aos agricultores sujeitos a restrições de utilização agrícola em zonas com condicionantes ambientais, pagamentos para compensar despesas e perdas de rendimento resultantes da aplicação de restrições à utilização agrícola por força de disposições comunitárias de protecção do ambiente, na medida em que esses pagamentos sejam necessários para resolver os problemas decorrentes dessas disposições.
2. O montante dos pagamentos deve ser estabelecido por forma a evitar quaisquer compensações excessivas, especialmente quando os pagamentos se destinem a zonas desfavorecidas.
3. O montante máximo para o apoio comunitário consta do anexo.
Artigo 17.o
As zonas desfavorecidas incluem:
- zonas de montanha (artigo 18.o),
- outras zonas desfavorecidas (artigo 19.o), e
- zonas afectadas por desvantagens específicas (artigo 20.o).
Artigo 18.o
1. Entende-se por zonas de montanha as que se caracterizam por uma considerável limitação das possibilidades de utilização da terra e por um considerável aumento do custo do trabalho, devido:
- à existência de condições climatéricas muito difíceis resultantes da altitude, que se traduzam por um período vegetativo sensivelmente encurtado, ou
- a altitudes inferiores, à presença na maior parte do território de fortes inclinações que impeçam a utilização de máquinas ou exijam a utilização de equipamento específico muito oneroso, ou
- à combinação deste dois factores, quando a importância das desvantagens resultantes de cada um deles considerado separadamente seja menos acentuada, desde que essa combinação dê lugar a uma desvantagem equivalente.
2. As zonas situadas a Norte do paralelo 62 e certas zonas adjacentes são equiparadas a zonas de montanha.
Artigo 19.o
Entende-se por zonas desfavorecidas ameaçadas de abandono da utilização das terras e nas quais seja necessária a manutenção do espaço natural, as zonas agrícolas homogéneas do ponto de vista das condições naturais de produção, que apresentem simultaneamente as seguintes características:
- presença de terras pouco produtivas, de difícil cultivo e com fracas potencialidades, que não possam ser melhoradas sem custos excessivos e que sejam sobretudo adequadas para a produção animal extensiva,
- uma produção sensivelmente inferior à média em termos dos principais índices de rendimento económico da agricultura, devido à fraca produtividade do meio natural,
- uma população escassa, ou com tendência para a diminuição, que dependa predominantemente da actividade agrícola e cujo declínio acelerado poria em causa a viabilidade e o povoamento da zona em causa.
Artigo 20.o
Podem ser equiparadas a zonas desfavorecidas outras zonas afectadas por desvantagens específicas, nas quais a actividade agrícola deva ser mantida, onde necessário e sob certas condições, para conservar ou melhorar o meio ambiente, manter o espaço natural e preservar o potencial turístico da zona, ou por motivos de protecção da costa.
Artigo 21.o
A área total das zonas referidas nos artigos 16.o e 20.o não pode exceder 10 % da superfície do Estado-Membro em causa.
CAPÍTULO VI
MEDIDAS AGRO-AMBIENTAIS
Artigo 22.o
O apoio aos métodos de produção agrícola destinados a proteger o ambiente e a manter o espaço natural (agro-ambiente) deve contribuir para a realização dos objectivos das políticas comunitárias de agricultura e de ambiente.
Esse apoio promoverá:
- formas de exploração das terras agrícolas, compatíveis com a protecção e a melhoria do ambiente, da paisagem e das suas características, dos recursos naturais, dos solos e da diversidade genética,
- uma extensificação da exploração agrícola e manutenção de sistemas de pastagem extensivos, favoráveis em termos de ambiente,
- a conservação de espaços cultivados de grande valor natural que se encontrem ameaçados,
- a preservação da paisagem e das características históricas e tradicionais nas terras agrícolas,
- a utilização do planeamento ambiental nas práticas agrícolas.
Artigo 23.o
1. Será concedido apoio aos agricultores que assumam compromissos agro-ambientais durante, pelo menos, cinco anos. Se necessário, será definido um período mais longo para determinados tipos de compromissos, tendo em conta os seus efeitos ambientais.
2. Os compromissos agro-ambientais devem ir além da mera aplicação das boas práticas agrícolas correntes.
Esses compromissos devem dar origem a serviços que não sejam fornecidos por outras medidas de apoio, como as medidas de apoio ao mercado ou as indemnizações compensatórias.
Artigo 24.o
1. O apoio concedido como contrapartida dos compromissos agro-ambientais será anual e calculado com base:
- na perda de rendimento,
- nas despesas adicionais resultantes dos compromissos,
- na necessidade de proporcionar um incentivo.
O custo de investimentos não produtivos em infra-estruturas necessários para o respeito dos compromissos pode igualmente ser tido em conta no cálculo do nível da ajuda anual.
2. Os montantes máximos anuais elegíveis para apoio comunitário constam do anexo. Esses montantes são baseados na área específica da exploração a que dizem respeito os compromissos agro-ambientais.
CAPÍTULO VII
MELHORIA DA TRANSFORMAÇÃO E COMERCIALIZAÇÃO DE PRODUTOS AGRÍCOLAS
Artigo 25.o
1. O apoio aos investimentos deve facilitar a melhoria e racionalização da transformação e comercialização dos produtos agrícolas e, por conseguinte, contribuir para aumentar a competitividade e o valor acrescentado dos referidos produtos.
2. Esse apoio contribuirá para a realização de um ou mais dos seguintes objectivos:
- orientar a produção em função da evolução previsível dos mercados ou favorecer a criação de novos mercados para a produção agrícola,
- melhorar ou racionalizar os circuitos de comercialização ou os processos de transformação,
- melhorar a apresentação e o acondicionamento dos produtos ou incentivar uma melhor utilização ou a eliminação de subprodutos ou desperdícios,
- aplicar novas tecnologias,
- favorecer investimentos inovadores,
- melhorar e controlar a qualidade,
- melhorar e controlar as condições sanitárias,
- proteger o ambiente.
Artigo 26.o
1. Será concedido apoio às pessoas que, em última instância, sejam responsáveis pelo financiamento dos investimentos em empresas:
- cuja viabilidade económica possa ser demonstrada,
- que cumpram as normas mínimas de ambiente, higiene e bem-estar dos animais.
2. Os investimentos devem contribuir para a melhoria da situação dos secotres de produção agrícola de base em causa e assegurar aos produtores desses produtos de base uma participação adequada nos benefícios económicos resultantes.
3. Deve-se demonstrar suficientemente a possibilidade de um escoamento normal no mercado para os produtos em causa.
Artigo 27.o
1. Os investimentos incidirão na transformação e comercialização dos produtos abrangidos pelo anexo I do Tratado, com excepção dos produtos da pesca.
2. Os investimentos obedecerão a critérios de selecção que fixarão prioridades e indicarão os tipos de investimento não elegíveis para apoio.
Artigo 28.o
1. Não são elegíveis para apoio os seguintes investimentos:
- investimentos ao nível do comércio retalhista,
- investimentos na transformação e comercialização de produtos provenientes de países terceiros.
2. O montante total da ajuda, expresso em percentagem do volume de investimento elegível, não pode exceder:
a) 50 % nas regiões abrangidas pelo objectivo n.o 1;
b) 40 % nas outras regiões.
CAPÍTULO VIII
SILVICULTURA
Artigo 29.o
1. O apoio à silvicultura deve contribuir para a manutenção e o desenvolvimento das funções económicas, ecológicas e sociais da floresta nas zonas rurais.
2. Esse apoio promoverá, nomeadamente, um ou mais dos seguintes objectivos:
- gestão florestal sustentável e desenvolvimento sustentável da silvicultura,
- manutenção e melhoria dos recursos florestais,
- aumento das zonas florestais.
3. Esse apoio será concedido apenas a florestas e a zonas na posse de proprietários privados ou das respectivas associações ou de municípios. Esta restrição não é aplicável às medidas previstas no n.o 1, sexto travessão, do artigo 30.o
4. Esse apoio contribuirá para o cumprimento dos compromissos da Comunidade e dos Estados-Membros a nível internacional e basear-se-á em programas florestais nacionais ou subnacionais ou instrumentos equivalentes que terão em conta os compromissos assumidos nas conferências ministeriais sobre protecção das florestas na Europa.
5. As medidas propostas nos termos do presente regulamento para as áreas classificadas de alto ou médio risco de incêndio florestal nos termos do Regulamento (CEE) n.o 2158/92 do Conselho, de 23 de Julho de 1992, relativo à protecção das florestas da Comunidade contra os incêndios(19), deverão observar os planos de protecção florestal apresentados pelos Estados-Membros nos termos do mesmo regulamento.
Artigo 30.o
1. O apoio à silvicultura incidirá numa ou mais das seguintes medidas:
- florestação de terras não elegíveis nos termos do artigo 31.o, desde que essa plantação seja adaptada às condições locais e compatível com o ambiente;
- investimento em florestas, tendo em vista uma melhoria significativa do seu valor económico, ecológico ou social,
- investimento para melhorar e racionalizar a colheita, transformação e comercialização de produtos florestais; os investimentos relacionados com a utilização da madeira como matéria-prima limitar-se-ão às operações técnicas anteriores à transformação industrial,
- promoção de novos mercados para a utilização e comercialização dos produtos florestais,
- constituição de associações de silvicultores criadas para apoiar os seus membros a realizar uma gestão sustentável e eficaz das suas florestas,
- restabelecimento do potencial de produção silvícola danificado por desastres naturais e por incêndios e introdução de instrumentos de prevenção adequados.
2. As regras previstas nos capítulos I e VII, com excepção do segundo parágrafo do artigo 7.o, serão aplicadas conforme for adequado para apoiar os investimentos.
Artigo 31.o
1. É concedido apoio à florestação das terras agrícolas, desde que as plantações sejam adaptadas às condições locais e compatíveis com o ambiente.
Esse apoio incluirá, para além das despesas de plantação:
- um prémio anual por hectare arborizado, destinado a cobrir as despesas de manutenção durante um período máximo de cinco anos,
- um prémio anual por hectare destinado a compensar, durante um período máximo de vinte anos, as perdas de rendimento decorrentes da florestação suportadas pelos agricultores ou pelas suas associações que cultivavam as terras antes da sua florestação, ou por qualquer outra entidade privada.
2. O apoio à florestação de terras agrícolas pertencentes a entidades públicas abrangerá apenas os custos de estabelecimento.
3. O apoio à florestação de terras agrícolas não será concedido:
- aos agricultores que beneficiem de apoio à reforma antecipada,
- à plantação de árvores de Natal.
No caso das plantações de espécies de crescimento rápido cultivadas a curto prazo, o apoio à florestação só será concedido para os custos de plantação.
4. Os montantes máximos anuais do prémio destinado a cobrir as perdas de rendimento elegíveis para apoio comunitário contam do anexo.
Artigo 32.o
1. A fim de:
- preservar e melhorar a estabilidade ecológica das florestas em regiões onde o seu papel protector e ecológico seja de interesse público e onde os custos das medidas de preservação e melhoria dessas florestas excedam os rendimentos obtidos com a sua exploração,
- manter corta-fogos através de práticas agrícolas,
serão concedidos pagamentos para as medidas que os beneficiários tomem nesse sentido, desde que o papel protector e ecológico dessas florestas seja garantido de modo sustentável e que as medidas a tomar sejam determinadas por contrato em que se especifique o seu custo.
2. Os pagamentos serão fixados entre os montantes mínimo e máximo constantes do anexo, com base no custo efectivo das medidas aplicadas, tal como previamente estipulado no contrato.
CAPÍTULO IX
PROMOÇÃO DA ADAPTAÇÃO E DO DESENVOLVIMENTO DAS ZONAS RURAIS
Artigo 33.o
É concedido apoio a medidas relacionadas com actividades agrícolas, com a sua reconversão e com actividades rurais, que não se enquadrem no âmbito de qualquer outra medida referida no presente título.
Essas medidas dirão respeito:
- à melhoria fundiária,
- ao emparcelamento,
- à criação de serviços de substituição e gestão de explorações agrícolas,
- à comercialização de produtos agrícolas de qualidade,
- a serviços essenciais para a economia e população rurais,
- à renovação e desenvolvimento de pequenos aglomerados populacionais e à protecção e conservação do património rural,
- à diversificação de actividades no domínio agrícola ou próximo da agricultura, a fim de criar ocupações múltiplas ou rendimentos alternativos,
- à gestão dos recursos hídricos agrícolas,
- ao desenvolvimento e melhoria das infra-estruturas rurais, relacionadas com o desenvolvimento da agricultura,
- ao incentivo das actividades turísticas e artesanais,
- à protecção do ambiente em relação com a agricultura, silvicultura e conservação do espaço natural, assim como com a melhoria do bem-estar animal,
- ao restabelecimento do potencial de produção agrícola danificado por catástrofes naturais e à introdução de instrumentos de prevenção adequados,
- à engenharia financeira.
CAPÍTULO X
REGRAS DE EXECUÇÃO
Artigo 34.o
As regras de execução do presente título serão adoptadas nos termos do n.o 2 artigo 50.o do Regulamento (CEE) n.o 1260/1999.
Essas regras podem definir, nomeadamente:
- as condições de apoio aos investimentos nas explorações agrícolas (artigos 4.o a 7.o), incluindo as restrições necessárias que decorrem da aplicação do artigo 6.o,
- o período e as condições para a melhoria da viabilidade económica de uma exploração agrícola e as condições de utilização das terras libertadas em caso de reforma antecipada (n.o 2 do artigo 11.o),
- as condições para a concessão e cálculo dos subsídios compensatórios nas zonas desfavorecidas, incluindo no caso de utilização colectiva de terras agrícolas (artigos 14.o e 15.o), e dos pagamentos compensatórios nas regiões com condicionantes ambientais (artigo 16.o),
- condições relativas aos compromissos agro-ambientais (artigos 23.o e 24.o),
- critérios de selecção dos investimentos para a melhoria da transformação e comercialização de produtos agrícolas (n.o 2 do artigo 27.o),
- condições relativas às medidas florestais (capítulo VIII).
Segundo o mesmo processo, a Comissão pode estabelecer derrogações do segundo travessão do n.o 1 do artigo 28.o nas regiões ultraperiféricas, desde que os produtos transformados se destinem a ser comercializados na região em causa.
TÍTULO III
PRINCÍPIOS GERAIS E DISPOSIÇÕES ADMINISTRATIVAS E FINANCEIRAS
CAPÍTULO I
PRINCÍPIOS GERAIS
Subcapítulo I
Apoio do FEOGA
Artigo 35.o
1. O apoio comunitário à reforma antecipada (artigos 10.o a 12.o), às zonas desfavorecidas e regiões com condicionantes ambientais (artigos 13.o a 21.o), às medidas agro-ambientais (artigos 22.o a 24.o) e à florestação (artigo 31.o) será financiado pelo FEOGA, secção Garantia, em toda a Comunidade.
2. O apoio comunitário às outras medidas de desenvolvimento rural será financiado pelo FEOGA:
- secção Orientação, nas zonas abrangidas pelo objectivo n.o 1,
- secção Garantia, nas zonas não abrangidas pelo objectivo n.o 1.
3. O apoio às medidas referidas nos sexto, sétimo e nono travessões do artigo 33.o será financiado pelo FEOGA nas zonas abrangidas pelos objectivos n.os 1 e 2 e nas zonas em transição, desde que o seu financiamento não seja assegurado pelo Fundo Europeu de Desenvolvimento Regional (FEDER).
Artigo 36.o
1. No que se refere ao apoio às medidas de desenvolvimento rural referidas no n.o 2 do artigo 35.o:
- nas zonas abrangidas pelo objectivo n.o 1, é aplicável o Regulamento (CE) n.o 1260/1999, complementado pelas regras específicas previstas no presente regulamento,
- nas zonas abrangidas pelo objectivo n.o 2, é aplicável o Regulamento (CE) n.o 1260/1999, complementado pelas regras específicas previstas no presente regulamento, salvo disposição em contrário do presente regulamento.
2. No que se refere ao apoio às medidas de desenvolvimento rural financiadas pelo FEOGA, Secção Garantia, são aplicáveis as regras específicas do Regulamento (CE) n.o 1260/1999(20) e as disposições adoptadas em sua aplicação, salvo disposição em contrário do presente regulamento.
Subcapítulo II
Compatibilidade e coerência
Artigo 37.o
1. O apoio ao desenvolvimento rural só será concedido a medidas que cumpram a legislação comunitária.
2. Essas medidas devem ser coerentes com as restantes políticas comunitárias e com as medidas aplicadas em sua execução.
Em particular, nenhuma medida que se enquadre no âmbito do presente regulamento será elegível para apoio ao abrigo de outros regimes de apoio comunitário, se for incompatível com as condições específicas previstas no presente regulamento.
3. Será igualmente assegurada a coerência com as medidas aplicadas ao abrigo de outros instrumentos da política agrícola comum, nomeadamente entre as medidas de apoio ao desenvolvimento rural, por um lado, e as medidas aplicadas no âmbito das organizações comuns de mercado e as relativas à qualidade agrícola e à saúde, por outro, bem como entre as diferentes medidas de apoio ao desenvolvimento rural.
Para o efeito, não será concedido qualquer apoio, a título do presente regulamento:
- às medidas que se enquadrem no âmbito dos regimes de apoio ao abrigo das organizações comuns de mercado, com excepção das medidas, justificadas por critérios objectivos, que possam ser definidas nos termos do artigo 50.o,
- às medidas de apoio a projectos de investigação, de promoção de produtos agrícolas ou de erradicação de doenças de animais.
4. Os Estados-Membros podem estabelecer condições complementares ou mais restritivas para a concessão de apoio comunitário ao desenvolvimento rural, desde que essas condições sejam coerentes com os objectivos e requisitos previstos no presente regulamento.
Artigo 38.o
1. A mesma medida não pode ser simultaneamente objecto de pagamentos ao abrigo do presente regulamento e ao abrigo de qualquer outro regime de apoio comunitário.
2. O apoio a várias medidas a título do presente regulamento só pode ser acumulado se essas medidas forem coerentes e compatíveis entre elas. Se necessário, o nível do apoio será adoptado.
Artigo 39.o
1. Os Estados-Membros tomarão todas as medidas necessárias para garantir a compatibilidade e a coerência das medidas de apoio ao desenvolvimento rural nos termos do presente capítulo.
2. Os planos de desenvolvimento rural apresentados pelos Estados-Membros incluirão uma avaliação da compatibilidade e da coerência das medidas de apoio ao desenvolvimento rural previstas e uma indicação das medidas tomadas para garantir a compatibilidade e a coerência.
3. Se necessário, as medidas de apoio serão revistas posteriormente para garantir a sua compatibilidade e coerência.
CAPÍTULO II
PROGRAMAÇÃO
Artigo 40.o
1. As medidas de desenvolvimento rural financiadas pelo FEOGA, secção Orientação, farão parte da programação relativa às regiões do objectivo n.o 1, nos termos do Regulamento (CE) n.o 1260/1999.
2. As medidas de desenvolvimento rural que não as referidas no n.o 1 do artigo 35.o podem fazer parte da programação relativa às regiões do objectivo n.o 2, os termos do Regulamento (CE) n.o 1260/1999.
3. As outras medidas de desenvolvimento rural que não façam parte da programação, nos termos dos n.os 1 e 2, serão objecto da programação relativa ao desenvolvimento rural nos termos dos artigos 41.o a 44.o
4. No que se refere à adopção de medidas adequadas de desenvolvimento rural, os Estados-Membros podem igualmente submeter a aprovação os regimes nacionais que façam parte da programação, nos termos dos n.os 1 a 3, na medida em que tal seja conveniente para a manutenção de condições uniformes.
Artigo 41.o
1. Os planos de desenvolvimento rural serão estabelecidos ao nível geográfico considerado mais adequado. Esses planos serão preparados pelas autoridades competentes designadas pelo Estado-Membro e por ele apresentados à Comissão após consulta das autoridades e organizações competentes ao nível territorial adequado.
2. As medidas de apoio ao desenvolvimento rural a aplicar numa zona serão integradas, sempre que possível, num único plano. Se for necessário estabelecer vários planos, será indicada a relação entre as medidas previstas nos mesmos e assegurada a sua compatibilidade e coerência.
Artigo 42.o
Os planos de desenvolvimento rural abrangerão um período de sete anos a contar de 1 de Janeiro de 2000.
Artigo 43.o
1. Os planos de desenvolvimento rural incluirão:
- uma descrição quantificada da situação actual, que indique as disparidades, as lacunas e as potencialidades de desenvolvimento, os recursos financeiros mobilizados e os principais resultados das operações empreendidas no período de programação precedente, tendo em conta os resultados disponíveis da avaliação,
- uma descrição da estratégia proposta, dos seus objectivos quantitativos, das prioridades de desenvolvimento rural seleccionadas, bem como a indicação da zona geográfica abrangida,
- uma avaliação do impacto económico, ambiental e social esperado, incluindo os efeitos a nível do emprego,
- um quadro financeiro global indicativo com os recursos financeiros nacionais e comunitários previstos para cada prioridade de desenvolvimento rural apresentada no contexto do plano e, sempre que o plano abranger zonas rurais do objectivo 2, a menção dos custos indicativos correspondentes às medidas de desenvolvimento rural tomadas para essas zonas ao abrigo do artigo 33.o,
- uma descrição das medidas previstas para a aplicação dos planos, nomeadamente os regimes de auxílio, incluindo os elementos necessários à avaliação do cumprimento das regras de concorrência,
- se for caso disso, informações sobre as necessidades em termos de estudos, projectos de demonstração e operações de formação ou de assistência técnica relativamente à preparação, aplicação ou adaptação das medidas em causa,
- a designação das autoridades competentes e dos órgãos responsáveis,
- as disposições que garantem uma aplicação eficaz e correcta dos planos, incluindo o seu acompanhamento e avaliação, a definição de indicadores quantitativos para a avaliação, as regras respeitantes aos controlos e sanções e a publicidade adequada,
- os resultados das consultas realizadas e a designação das autoridades e órgãos envolvidos, bem como os parceiros económicos e sociais, aos níveis adequados.
2. Nos seus planos, os Estados-Membros devem:
- prever medidas agro-ambientais para a totalidade dos seus territórios, de acordo com as suas necessidades específicas,
- garantir o equilíbrio necessário entre as diferentes medidas de apoio.
Artigo 44.o
1. Os planos de desenvolvimento rural serão apresentados, o mais tardar, seis meses a contar da data de entrada em vigor do presente regulamento.
2. A Comissão avaliará os planos propostos para determinar a sua coerência com o presente regulamento. A Comissão aprovará, com base nesses planos, nos seis meses seguintes à sua apresentação, documentos de programação em matéria de desenvolvimento rural nos termos do n.o 2 do artigo 50.o do Regulamento (CE) n.o 1260/1999.
CAPÍTULO III
MEDIDAS ADICIONAIS E INICIATIVAS COMUNITÁRIAS
Artigo 45.o
1. Nos termos do n.o 2 do artigo 21.o e do n.o 2 do artigo 50.o, do Regulamento (CE) n.o 1260/1999, a Comissão pode alargar o âmbito da assistência do FEOGA, secção Orientação, para além do previsto no n.o 2 do artigo 35.o do presente regulamento, e o financiamento das medidas elegíveis ao abrigo dos Regulamentos (CE) n.os 1262/1999(21), 1261/1999(22) e 1263/1999(23), tendo em vista a execução de todas as medidas da iniciativa comunitária de desenvolvimento rural.
2. O FEOGA, secção Garantia, pode, por iniciativa da Comissão, financiar estudos relacionados com a programação em matéria de desenvolvimento rural.
CAPÍTULO IV
DISPOSIÇÕES FINANCEIRAS
Artigo 46.o
1. O apoio comunitário a desenvolvimento rural financiado pelo FEOGA, secção Garantia, será objecto de um planeamento financeiro e de uma contabilidade anuais. Esse planeamento financeiro fará parte da programação em matéria de desenvolvimento rural (n.o 3 do artigo 40.o) ou da programação relativa ao objectivo n.o 2.
2. A Comissão fixará as dotações iniciais a atribuir aos Estados-Membros, repartidas num base anual, com base em critérios objectivos que tenham em conta as situações e necessidades específicas e os esforços a realizar especialmente em matéria de ambiente, criação de emprego e preservação da paisagem.
3. As dotações iniciais serão adaptadas com base nas despesas reais e nas previsões de despesas revistas apresentadas pelos Estados-Membros, tendo em conta os objectivos dos programas, dependerão dos fundos disponíveis e serão, em regra, coerentes com a intensidade da ajuda para as zonas rurais abrangidas pelo objectivo n.o 2.
Artigo 47.o
1. As disposições financeiras previstas nos artigos 31.o e 32.o (com excepção do quinto parágrafo do n.o 1), 34.o, 38.o e 39.o do Regulamento (CE) n.o 1260/1999 não serão aplicáveis às medidas de apoio ao desenvolvimento rural das regiões abrangidas pelo objectivo n.o 2.
A Comissão tomará as medidas necessárias para garantir uma aplicação eficiente e coerente dessas medidas, que devem satisfazer, pelo menos, normas equivalentes às estabelecidas nas disposições referidas no primeiro parágrafo, incluindo o princípio de uma autoridade única de gestão.
2. No que se refere às medidas abrangidas pela programação em matéria de desenvolvimento rural, a Comunidade participará no financiamento segundo princípios enunciados nos artigos 29.o e 30.o do Regulamento (CE) n.o 1260/1999.
Neste contexto:
- a participação comunitária não excederá 50 % da despesa elegível total e, como regra geral, será igual a, pelo menos, 25 % da despesa pública elegível nas zonas não abrangidas pelos objectivos n.os 1 e 2,
- as taxas aplicáveis aos investimentos geradores de receitas serão as previstas nas subalíneas ii) e iii) da alínea a) e nas subalíneas ii) e iii) da alínea b) do n.o 4 do artigo 29.o do Regulamento (CE) n.o 1260/1999. Para o efeito, as explorações agrícolas e florestais e as empresas de transformação e comercialização de produtos agrícolas e florestais são consideradas empresas na acepção da subalínea iii) da alínea b) do n.o 4 do artigo 29.o,
- a participação comunitária na programação de medidas previstas nos artigos 22.o a 24.o do presente regulamento elevar-se-á a 75 % nas regiões do objectivo n.o 1 e a 50 % nas outras regiões.
O quinto parágrafo do n.o 1 do artigo 32.o do Regulamento (CE) n.o 1260/1999 é aplicável a esses pagamentos.
3. Os pagamentos efectuados pelo FEOGA, secção Garantia, a título de assistência financeira, podem assumir a forma de adiantamentos para a execução de programas ou de pagamentos relativos a despesas realizadas.
CAPÍTULO V
ACOMPANHAMENTO E AVALIAÇÃO
Artigo 48.o
1. A Comissão e os Estados-Membros garantirão o acompanhamento eficaz da execução da programação em matéria de desenvolvimento rural.
2. Esse acompanhamento será efectuado através de procedimentos adoptados conjuntamente.
O acompanhamento será realizado através de indicadores físicos e financeiros específicos previamente definidos e adoptados.
Os Estados-Membros apresentarão relatórios anuais sobre a evolução da situação.
3. Se necessário, serão criados comités de acompanhamento.
Artigo 49.o
1. A avaliação das medidas abrangidas pela programação em matéria de desenvolvimento rural será realizada com base nos princípios enunciados nos artigos 40.o a 43.o do Regulamento (CE) n.o 1260/1999.
2. O FEOGA Garantia pode participar, no quadro dos recursos financeiros atribuídos aos programas, no financiamento de avaliações respeitantes ao desenvolvimento rural nos Estados-Membros. O FEOGA Garantia também pode, por iniciativa da Comissão, financiar avaliações a nível da Comunidade.
CAPÍTULO VI
NORMAS DE EXECUÇÃO
Artigo 50.o
As regras de execução do presente título serão adoptadas nos termos do n.o 2 do artigo 50.o do Regulamento (CE) n.o 1260/1999.
Essas regras podem, nomeadamente, definir pormenorizadamente:
- a apresentação de planos de desenvolvimento rural (artigos 41.o a 44.o),
- a revisão dos documentos de programação em matéria de desenvolvimento rural,
- o planeamento financeiro, em particular para garantir a disciplina orçamental (artigo 46.o) e a participação no financiamento (n.o 2 do artigo 47.o),
- o acompanhamento e a avaliação (artigos 48.o e 49.o),
- a forma de assegurar a coerência entre as medidas de desenvolvimento rural e as medidas de apoio introduzidas pelas organizações de mercado (artigo 37.o).
TÍTULO IV
AUXÍLIOS ESTATAIS
Artigo 51.o
1. Salvo disposição em contrário do presente título, os artigos 87.o e 89.o do Tratado são aplicáveis aos auxílios concedidos pelos Estados-Membros às medidas de apoio ao desenvolvimento rural.
No entanto, os artigos 87.o a 89.o do Tratado não são aplicáveis às contribuições financeiras dos Estados-Membros para as medidas que, nos termos do presente regulamento, recebam apoio comunitário no âmbito do artigo 36.o do Tratado.
2. São proibidas as ajudas aos investimentos nas explorações agrícolas que excedam as percentagens referidas no artigo 7.o
Esta proibição não é aplicável:
- aos investimentos feitos principalmente no interesse público e relacionados com a preservação da paisagem tradicional configurada pelas actividades agrícolas e florestais e a relocalização de prédios rústicos,
- aos investimentos relacionados com a protecção e melhoria do ambiente,
- aos investimentos relacionados com a melhoria das condições de higiene das empresas pecuárias e do bem-estar dos animais.
3. São proibidos os auxílios estatais concedidos aos agricultores a título de compensação pelas desvantagens naturais em zonas desfavorecidas, se não respeitarem as condições dos artigos 14.o e 15.o
4. São proibidos os auxílios estatais destinados a apoiar agricultores que assumam compromissos agro-ambientais que não satisfaçam as condições dos artigos 22.o a 24.o No entanto, podem ser concedidas ajudas adicionais que excedam os montantes máximos fixados nos termos do n.o 2 do artigo 24.o, se se justificarem ao abrigo do n.o 1 do mesmo artigo. Em casos excepcionais, devidamente justificados, pode ser concedida uma derrogação do período mínimo previsto para esses compromissos nos termos do n.o 1 do artigo 23.o
Artigo 52.o
No âmbito do artigo 36.o do Tratado, os auxílios estatais destinados a fornecer um financiamento complementar para medidas de desenvolvimento rural relativamente à quais seja concedido um apoio comunitário devem ser notificados pelos Estados-Membros e aprovados pela Comissão, nos termos do presente regulamento, enquanto parte da programação prevista no artigo 40.o O primeiro período do n.o 3 do artigo 88.o do Tratado não é aplicável aos auxílios assim notificados.
TÍTULO V
DISPOSIÇÕES TRANSITÓRIAS E FINAIS
Artigo 53.o
1. Se forem necessárias medidas específicas para facilitar a transição do regime em vigor para o estabelecido no presente regulamento, essas medidas serão adoptadas pela Comissão nos termos do n.o 2 do artigo 50.o do Regulamento (CE) n.o 1260/1999.
2. Essas medidas serão adoptadas nomeadamente para a integração, no regime de desenvolvimento rural previsto no presente regulamento, das acções de apoio comunitário existentes, aprovadas pelo Comissão para um período com termo após 1 de Janeiro de 2000 ou sem qualquer prazo.
Artigo 54.o
1. O artigo 17.o do Regulamento (CEE) n.o 1696/71 do Conselho, de 26 de Julho de 1971, que estabelece uma organização comum de mercado no sector do lúpulo(24), passa a ter a seguinte redacção:
"Artigo 17.o
1. Os regulamentos relativos ao financiamento da política agrícola comum são aplicáveis ao mercado dos produtos referidos no n.o 1 do artigo 1.o, a contar da data de aplicação do regime previsto no presente regulamento.
2. A ajuda referida no artigo 8.o será objecto de um co-financiamento comunitário.
3. Os Estados-Membros devem pagar aos produtores a ajuda referida no artigo 12.o, entre 16 de Outubro e 31 de Dezembro do ano da campanha de comercialização para a qual foi apresentado o pedido.
4. A Comissão adoptará as regras de execução do presente artigo nos termos do artigo 20.o".
2. O artigo 6.o do Regulamento (CEE) n.o 404/93 do Conselho, de 13 de Fevereiro de 1993, que estabelece a organização comum de mercado no sector das bananas(25), passa a ter a seguinte redacção:
"Artigo 6.o
1. Os Estados-Membros concederão às organizações de produtores reconhecidas, durante os cinco anos subsequentes à data do respectivo reconhecimento, auxílios destinados a incentivar a sua constituição e a facilitar o seu funcionamento administrativo.
2. Esse auxílio:
- é fixado, para o primeiro, segundo, terceiro, quarto e quinto anos, em respectivamente, 5 %, 5 %, 4 %, 3 % e 2 % do valor da produção comercializada no quadro da organização de produtores,
- não excederá as despesas reais com a constituição e o funcinamento administrativo da organização em causa,
- será pago em fracções anuais durante um período máximo de sete anos a contar da data de reconhecimento.
O valor da produção anual será calculado com base:
- no volume anual efectivamente comercializado,
- nos preços médios de produção obtidos.
3. As organizações de produtores resultantes de organizações que já satisfazem, em grande medida, as condições do presente regulamento só serão elegíveis para o benefício dos auxílios previstos no presente artigo se forem o resultado de uma fusão que lhes permita atingir mais eficazmente os objectivos referidos no artigo 5.o No entanto, nesse caso, o auxílio só será concedido em relação às despesas com a constituição da organização (despesa realizada a título dos trabalhos preparatórios e da redacção do acto constitutivo e dos estatutos da associação).
4. A ajuda referida no presente artigo será comunicada à Comissão num relatório apresentado pelos Estados-Membros no termo de cada exercício financeiro.".
3. O Regulamento (CE) n.o 2200/96 do Conselho, de 28 de Outubro de 1996, que estabelece a organização comum de mercado no sector das frutas e produtos hortícolas(26) é alterado do seguinte modo:
a) No artigo 15.o, o n.o 6 passa a ter a seguinte redacção:
"6. Nas regiões da Comunidade em que o grau de organização dos produtores seja especialmente fraco, os Estados-Membros podem ser autorizados, mediante pedido devidamente justificado, a pagar às organização de produtores uma ajuda financeira nacional igual, no máximo, a metade das contribuições financeiras do produtores, a qual será cumulativa com o fundo operacional.
Para os Estados-Membros em que menos de 15 % da produção de frutas e produtos hortícolas seja comercializada por organizações de produtores e cuja produção de frutas e produtos hortícolas represente pelo menos 15 % da produção agrícola total, a ajuda referida no primeiro parágrafo pode ser parcialmente reembolsada pela Comunidade a pedido do Estado-Membro interessado.";
b) O artigo 52.o passa a ter a seguinte redacção:
"Artigo 52.o
1. As despesas ligadas ao pagamento da indemnização comunitária de retirada e ao financiamento comunitário do fundo operacional, as medidas específicas referidas no artigo 17.o e nos artigos 53.o, 54.o e 55.o, bem como as acções de controlo dos peritos dos Estados-Membros colocados à disposição da Comissão em aplicação do n.o 1 do artigo 40.o, são consideradas intervenções destinadas à estabilização dos mercados agrícolas na acepção do n.o 2, alínea b), do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1257/1999(27).
2. As despesas relativas às ajudas concedidas pelos Estados-Membros nos termos do artigo 14.o e do segundo parágrafo do n.o 6 do artigo 15.o serão consideradas intervenções destinadas à estabilização dos mercados agrícolas na acepção do n.o 2, alínea b), do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1257/1999. Essas despesas serão elegíveis para co-financiamento comunitário.
3. A Comissão adoptará as regras de execução do n.o 2 do presente artigo nos termos do artigo 46.o
4. O disposto no título VI é aplicável sem prejuízo do Regulamento (CE) n.o 4045/89 do Conselho, de 21 de Dezembro de 1989, relativo aos controlos, pelos Estados-Membros, das operações que fazem parte do sistema de financiamento pelo Fundo Europeu de Orientação e de Garantia Agrícola, secção Garantia, e que revoga a Directiva 77/435/CEE(28).".
Artigo 55.o
1. São revogados os seguintes regulamentos:
- Regulamento (CEE) n.o 4256/88,
- Regulamentos (CE) n.os 950/97, 951/97, 952/97, e Regulamento (CEE) n.o 867/90,
- Regulamentos (CEE) n.os 2078/92, 2079/92 e 2080/92,
- Regulamento (CEE) n.o 1610/89.
2. São revogadas as seguintes disposições:
- artigo 21.o do Regulamento (CEE) n.o 3763/91(29),
- artigo 32.o do Regulamento (CEE) n.o 1600/92(30),
- artigo 27.o do Regulamento (CEE) n.o 1601/92(31),
- artigo 13.o do Regulamento (CEE) n.o 2019/93(32).
3. Os regulamentos e disposições revogados pelos n.os 1 e 2 permanecem aplicáveis às acções aprovadas pela Comissão antes de 1 de Janeiro de 2000, ao abrigo dos regulamentos citados.
4. As directivas do Conselho e da Comissão que adoptam ou alteram as listas das zonas desfavorecidas nos termos dos n.os 2 e 3 do artigo 21.o do Regulamento (CE) n.o 950/97 permanecam aplicáveis, a menos que sofram novas alterações no quadro de programas.
Artigo 56.o
O presente regulamento entra em vigor sete dias após a sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
O presente regulamento é aplicável ao apoio comunitário a partir de 1 de Janeiro de 2000.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 17 de Maio de 1999.