Nařízení Rady (ES) č. 2012/2002
ze dne 11. listopadu 2002
o zřízení Fondu solidarity Evropské unie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na třetí pododstavec článku 159 a na článek 308 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů [4],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V případě závažných katastrof by mělo Společenství ukázat svou solidaritu s obyvatelstvem postižených regionů poskytnutím finanční pomoci, aby tak přispělo k urychlenému návratu k běžným životním podmínkám v postižených regionech. Pomoc by měla být využívána především v případě přírodních katastrof.
(2) Stávající nástroje hospodářské a sociální soudržnosti jsou schopné financovat opatření na prevenci rizik a opravu poškozené infrastruktury. Měl by však být stanoven rovněž doplňkový nástroj odlišný od stávajících nástrojů Společenství, který umožní Společenství jednat rychle a účinně za účelem co nejrychlejší pomoci při mobilizaci záchranných služeb pro okamžité potřeby obyvatel a přispění k brzké nápravě poškozené infrastruktury, takže bude moci dojít k obnově ekonomické aktivity v postižených regionech.
(3) Evropská unie by rovněž měla projevit solidaritu se státy, se kterými se v současné době jedná o přistoupení k Evropské unii. Rozšíření oblasti působnosti tohoto nařízení na výše uvedené státy vyžaduje použití článku 308 Smlouvy.
(4) Pomoc Společenství by měla doplňovat opatření dotyčných států a pokrývat část veřejných výdajů na nápravu škod způsobených závažnou katastrofou.
(5) V souladu se zásadou subsidiarity by se pomoc v rámci tohoto nástroje měla omezit na závažné katastrofy většího rozsahu, které mají závažné důsledky pro životní podmínky, životní prostředí nebo hospodářství.
(6) "Závažnou katastrofou" ve smyslu tohoto nařízení by se měla rozumět jakákoli katastrofa alespoň v jednom z dotyčných států, jež má za následek významné škody vyčíslené finančně nebo jako procentní poměr hrubého národního důchodu (HND). Pro umožnění intervencí v případě katastrof, jež jsou významné, avšak nedosahují požadovaných prahových hodnot, může být za zcela výjimečných okolností poskytnuta pomoc, pokud je stejnou katastrofou postižen sousední stát způsobilý pro podporu nebo pokud je větší část obyvatelstva určitého regionu zasažena katastrofou se závažnými a dlouhotrvajícími následky pro životní podmínky.
(7) Akce Společenství by neměla zbavovat odpovědnosti třetí osoby, jež jsou podle zásady "znečišťovatel platí" odpovědné za způsobené škody, nebo odrazovat členské státy a Společenství od preventivních opatření.
(8) Tento nástroj by měl umožnit rychlé rozhodování o závazku týkajícím se zvláštních finančních prostředků a jejich co nejrychlejší uvolnění. Správní postupy by měly být odpovídajícím způsobem upraveny a omezeny na zcela nezbytné minimum. Za tímto účelem byla dne 7. listopadu 2002 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí uzavřena interinstitucionální dohoda o financování Fondu solidarity Evropské unie, jež doplňuje interinstitucionální dohodu ze dne 6. května 1999 o rozpočtové kázni a o zdokonalení rozpočtového procesu.
(9) Pro přijímající stát může být žádoucí, v rámci jeho ústavního, institucionálního, právního nebo finančního systému, zapojit regionální nebo místní orgány do uzavření dohody k provedení rozhodnutí o příspěvku, přičemž přijímající stát zůstává za všech okolností odpovědný za provádění pomoci a řízení a kontrolu opatření podporovaných financováním ze strany Společenství.
(10) Prováděcí pravidla k tomuto nástroji je třeba upravit podle naléhavosti situace.
(11) Pro opatření financovaná tímto nástrojem by neměla být pro stejný účel poskytnuta podpora na základě nařízení Rady (ES) č. 1164/94 ze dne 16. května 1994 o zřízení Fondu soudržnosti [5], nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech [6], nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) [7], nařízení Rady (EHS) č. 3906/89 ze dne 18. prosince 1989 o hospodářské pomoci Maďarské republice a Polské lidové republice [8], nařízení Rady (ES) č. 1267/1999 ze dne 21. června 1999 o zřízení nástroje předvstupních strukturálních politik [9], nařízení Rady (ES) č. 1268/1999 ze dne 21. června 1999 o podpoře Společenství pro předvstupní opatření v oblasti zemědělství a rozvoje venkova v kandidátských zemích střední a východní Evropy v předvstupním období [10], nařízení Komise (ES) č. 2760/98 ze dne 18. prosince 1998 o provádění programu přeshraniční spolupráce v rámci programu Phare [11], nařízení Rady (ES) č. 1266/1999 ze dne 21. června 1999 o koordinaci podpory kandidátským zemím v rámci předvstupní strategie a o změně nařízení (EHS) č. 3906/89 [12], nařízení Rady (ES) č. 555/2000 ze dne 13. března 2000 o provádění operací v rámci předvstupní strategie pro Kyperskou republiku a Republiku Malta [13] nebo nařízení Rady (ES) č. 2236/95 ze dne 18. září 1995, kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování finanční pomoci Společenství v oblasti transevropských sítí [14]. Škoda nahrazená v rámci nástrojů Společenství nebo mezinárodních nástrojů pro náhradu zvláštních škod by neměla být zároveň hrazena tímto nástrojem.
(12) Při provádění finanční pomoci Společenství se vyžaduje maximální průhlednost a náležitá kontrola používání prostředků.
(13) Aby Společenství mělo možnost zasáhnout v případě více závažných katastrof ve stejném roce, je nutné obezřetné finanční řízení.
(14) Ve výjimečných případech a s ohledem na finanční prostředky dostupné v rámci tohoto nástroje v roce, v němž došlo ke katastrofě, je třeba přijmout ustanovení ohledně možných doplňkových příspěvků na základě tohoto nástroje, a to z prostředků pro následující rok.
(15) Měla by být stanovena lhůta pro použití poskytnuté finanční pomoci a přijímající státy by měly odůvodnit způsob použití získané pomoci. Částka získané pomoci, jež je následně získána zpět od třetí osoby, nebo částka, která přesáhla konečné ohodnocení škod, by měla být vrácena.
(16) S ohledem na výjimečné okolnosti by měly mít nárok na pomoc v rámci tohoto nástroje státy zasažené katastrofami počínaje létem roku 2002.
(17) Aby se zajistila rychlá pomoc zemím zasaženým nedávnými povodněmi, je třeba urychleně přijmout tento nástroj; je proto nezbytné udělit výjimku z šestitýdenního období poskytnutého vnitrostátním parlamentům na posouzení podle části I bodu 3 Protokolu o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvám o založení Evropských společenství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zřizuje se Fond solidarity Evropské unie (dále jen "fond"), aby Společenství mohlo rychle, účinně a pružně reagovat na nouzové situace podle podmínek tohoto nařízení.
Článek 2
1. Na žádost členského státu nebo státu, se kterým se jedná o přistoupení k Evropské unii (dále jen "přijímající stát"), může být pomoc z fondu uvolněna, pokud na jeho území dojde k závažné přírodní katastrofě s vážnými následky pro životní podmínky, životní prostředí nebo hospodářství v jednom nebo více regionech nebo v jednom nebo více státech.
2. "Závažnou katastrofou" ve smyslu tohoto nařízení se rozumí jakákoli katastrofa, jež má alespoň v jednom z uvedených států za následek škody v odhadované výši přesahující 3 miliardy eur v cenách roku 2002 nebo škody vyšší než 0,6 % hrubého národního důchodu (HND).
Ve výjimečných případech může sousední členský stát nebo stát, se kterým se jedná o přistoupení k Evropské unii, jež byly zasaženy stejnou katastrofou, rovněž získat pomoc z fondu.
Za výjimečných okolností, i když nejsou splněna kvantitativní kritéria stanovená v prvním pododstavci, může rovněž získat pomoc z fondu region, pokud byl postižen mimořádnou katastrofou, zejména přírodní, která zasáhla podstatnou část obyvatelstva, se závažnými a trvalými následky pro životní podmínky a hospodářskou stabilitu regionu. Celková roční částka pomoci podle tohoto pododstavce se stanoví v maximální výši 7,5 % roční částky, kterou má fond k dispozici. Zvláštní důraz se klade na vzdálené nebo izolované regiony, jako jsou ostrovní a nejvzdálenější regiony vymezené v čl. 299 odst. 2 Smlouvy. Komise co nejpečlivěji posoudí všechny žádosti, jež jí jsou podány na základě tohoto pododstavce.
Článek 3
1. Pomoc z fondu se poskytuje ve formě příspěvků. Pro každou zjištěnou katastrofu obdrží přijímající stát jeden finanční příspěvek.
2. Cílem fondu je doplnit úsilí dotyčných států a uhradit část jejich veřejných výdajů, a to za účelem pomoci přijímajícím státům při provádění těchto základních záchranných opatření, podle typu katastrofy:
a) okamžitá obnova zničené infrastruktury a provozů v odvětví energetiky, vod a odpadních vod, telekomunikací, dopravy, zdravotnictví a vzdělávání;
b) poskytnutí dočasného ubytování a financování záchranných prací k zajištění okamžitých potřeb postiženého obyvatelstva;
c) okamžité zajištění ochranných zařízení a opatření na okamžitou ochranu kulturního dědictví;
d) okamžité vyčištění oblastí zasažených katastrofou včetně přírodních oblastí.
3. Platby z fondu jsou v zásadě omezeny na financování opatření na zmírnění nepojistitelných škod a budou získány zpět, jestliže jsou náklady na nápravu škody následně uhrazeny třetí osobou v souladu s článkem 8.
Článek 4
1. Dotčený členský stát může co nejdříve, nejpozději však do deseti týdnů od vzniku první škody způsobené katastrofou, podat Komisi žádost o pomoc z fondu, přičemž uvede veškeré dostupné informace týkající se mimo jiné
a) celkové škody způsobené katastrofou a jejího dopadu na dotyčné obyvatelstvo a hospodářství;
b) odhadované výše nákladů na opatření uvedená v článku 3;
c) jakýchkoli jiných finančních zdrojů Společenství;
d) jakýchkoliv jiných vnitrostátních nebo mezinárodních finančních zdrojů, včetně veřejného a soukromého pojistného, jež by mohlo přispět k vyrovnání nákladů na nápravu škod.
2. Na základě těchto informací a veškerých vysvětlení poskytnutých dotyčným státem Komise posoudí, zda jsou splněny podmínky pro uvolnění prostředků z fondu, a určí co nejdříve v rámci dostupných prostředků navrhovanou částku případné finanční pomoci. K 1. říjnu každého roku by měla zůstat k dispozici alespoň jedna čtvrtina roční částky na pokrytí potřeb, které vzniknou do konce roku.
Komise zajistí spravedlivé posouzení žádostí podaných státy.
3. Komise předloží rozpočtovému orgánu návrhy potřebné ke schválení odpovídajících přidělených částek. Tyto návrhy obsahují veškeré dostupné informace uvedené v odstavci 1 a veškeré další věcné informace, jež má Komise k dispozici, důkaz o splnění podmínek uvedených v článku 2 a odůvodnění navrhovaných částek.
4. Jakmile jsou uvedené částky rozpočtovým orgánem schváleny, přijme Komise rozhodnutí o poskytnutí finančního příspěvku, který bezodkladně vyplatí v jediné splátce přijímajícímu státu po podpisu dohody uvedené v článku 5.
5. Výdaj je způsobilý pro příspěvek ode dne uvedeného v odstavci 1.
Článek 5
1. Komise a přijímající stát uzavřou v souladu s ústavními, institucionálními, právními nebo finančními předpisy přijímajícího státu a Společenství dohodu k provedení rozhodnutí o poskytnutí finančního příspěvku. Tato dohoda obsahuje zejména údaje o druhu a místě opatření, jež mají být z fondu financována.
2. Komise zajistí, aby závazky, jež přijaly členské státy v rámci tohoto nařízení, přijaly v rámci odpovídajících dohod a nástrojů i státy, se kterými se jedná o přistoupení k Evropské unii.
3. Odpovědnost za volbu jednotlivých opatření a provádění finanční pomoci podle dohody má přijímající stát, a to v souladu s podmínkami tohoto nařízení, rozhodnutí o poskytnutí finanční pomoci a dohody. Přijímající stát vykonává tuto odpovědnost, aniž je tím dotčena odpovědnost Komise za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie, v souladu s ustanoveními finančního nařízení pro společnou nebo decentralizovanou správu.
Článek 6
1. Přijímající stát odpovídá za koordinaci příspěvku fondu na opatření uvedená v článku 3 na straně jedné s pomocí od Evropské investiční banky (EIB) a jiných finančních nástrojů Společenství na straně druhé.
2. Opatření, pro která je poskytnuta pomoc v rámci tohoto nařízení, nesmějí využívat pomoc z fondů a nástrojů upravovaných nařízeními (ES) č. 1164/94, (ES) č. 1260/1999, (ES) č. 1257/1999, (ES) č. 1267/1999, (ES) č. 1268/1999, (EHS) č. 3906/89, (ES) č. 2760/98, (ES) č. 555/2000 a (ES) č. 2236/95 a musí být v souladu s nařízením (ES) č. 1266/1999. Přijímající stát zajistí soulad s tímto ustanovením.
3. Škodu nahrazenou na základě nástrojů Společenství nebo mezinárodních nástrojů vztahujících se k náhradě zvláštních škod nelze zároveň hradit z fondu.
Článek 7
Opatření financovaná fondem musí být slučitelná s ustanoveními Smlouvy, a akty přijatými na jejím základě, s politikami a opatřeními Společenství a s nástroji předvstupní pomoci.
Článek 8
1. Finanční pomoc musí být použita do jednoho roku ode dne jejího vyplacení Komisí. Část finanční pomoci, která nebyla použita v této lhůtě v souladu s podmínkami tohoto nařízení, vrátí přijímající státu Komisi.
Přijímající státy usilují o každou možnou náhradu od třetích osob.
2. Nejpozději do šesti měsíců po uplynutí lhůty jednoho roku ode dne výplaty finanční pomoci předloží přijímající stát zprávu o použití finanční pomoci s odůvodněním výdajů, ve kterém jsou uvedeny ostatní zdroje finanční pomoci pro dotyčná opatření, včetně vyplaceného pojistného a náhrady od třetích osob. Zpráva podrobně popíše preventivní opatření zavedená nebo navržená členským státem za účelem omezení rozsahu škod a co možná nejúčinnějšího zabránění opakování podobné katastrofy.
Na konci tohoto postupu Komise ukončí pomoc prostřednictvím fondu.
3. Pokud jsou náklady na nápravu škod následně uhrazeny třetí osobou, Komise požaduje na přijímajícím státu náhradu odpovídající částky finanční pomoci.
Článek 9
Žádosti o finanční pomoc a rozhodnutí o poskytnutí pomoci z fondu a finanční dohoda, zprávy a jakékoli jiné související dokumenty jsou vyjádřeny v eurech.
Článek 10
1. Ve výjimečných případech a pokud zbývající dostupné finanční prostředky fondu v roce, kdy došlo ke katastrofě, nestačí k uhrazení částky pomoci považované rozpočtovým orgánem za nezbytnou, může Komise navrhnout čerpání chybějících prostředků z fondu pro následující rok. Roční rozpočtový strop fondu v roce, kdy došlo ke katastrofě, a v roce následujícím, musí být za všech okolností dodržen.
2. V případě výrazně nižšího ohodnocení vzniklých škod zjištěného na základě nových skutečností Komise požaduje od přijímajícího státu náhradu odpovídající částky finanční pomoci.
Článek 11
Rozhodnutí o financování a veškeré dohody a smlouvy z nich vyplývající stanoví kontroly prováděné Komisí prostřednictvím Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) a kontroly na místě prováděné Komisí a Účetním dvorem vhodnými postupy.
Článek 12
Před 1. červencem předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o činnosti fondu v předcházejícím roce. Tato zpráva obsahuje zejména informace podle článků 3, 4 a 8.
Článek 13
Odchylně od lhůty stanovené v čl. 4 odst. 1 členské státy a státy, se kterými se jedná o přistoupení k Evropské unii, jež byly postiženy katastrofami vymezenými v článku 2, mohou od 1. srpna 2002 žádat o pomoc z fondu do dvou měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 14
Rada přezkoumá toto nařízení na návrh Komise nejpozději do 31. prosince 2006.
Článek 15
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
V Bruselu dne 11. listopadu 2002.
Regulamento (CE) n.o 2012/2002 do Conselho
de 11 de Novembro de 2002
que institui o Fundo de Solidariedade da União Europeia
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o terceiro parágrafo do seu artigo 159.o e o seu artigo 308.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão(1),
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu(2),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social(3),
Tendo em conta a resolução do Comité das Regiões(4),
Considerando o seguinte:
(1) Em situações de catástrofe de grandes proporções, a Comunidade deve mostrar-se solidária com a população das regiões afectadas, prestando-lhe um auxílio financeiro que contribua para o rápido restabelecimento de condições de vida normais nas regiões sinistradas. O auxílio deve ser mobilizado principalmente em caso de catástrofes naturais.
(2) Os instrumentos de coesão económica e social existentes permitem o financiamento de acções de prevenção dos riscos e de reparação das infra-estruturas danificadas. Importa, porém, prever igualmente um instrumento suplementar, a distinguir dos instrumentos comunitários existentes, que permita à Comunidade agir com celeridade e eficácia e contribuir rapidamente para a mobilização dos serviços de socorro destinados a prover às necessidades imediatas da população e a contribuir para a reconstrução a curto prazo das principais infra-estruturas danificadas, de modo a favorecer a retoma da actividade económica.
(3) A União Europeia também deve demonstrar solidariedade em relação aos países que estão actualmente a negociar a sua adesão. Tornar a aplicação do presente regulamento extensiva a esses Estados exige o recurso ao artigo 308.o do Tratado.
(4) A ajuda comunitária deve complementar os esforços dos Estados afectados, cobrindo uma parte das despesas públicas mobilizadas para fazer face aos prejuízos causados por uma catástrofe de grandes proporções.
(5) De acordo com o princípio da subsidiariedade, o auxílio prestado ao abrigo deste instrumento deve limitar-se às catástrofes de grandes proporções com graves repercussões nas condições de vida dos cidadãos, no meio natural ou na economia.
(6) Na acepção do presente regulamento, entende-se por "catástrofe de grandes proporções" qualquer catástrofe que, em pelo menos um dos Estados abrangidos, provoque prejuízos importantes, em termos financeiros ou em percentagem do rendimento nacional bruto (RNB). Para possibilitar a intervenção em caso de catástrofes que, embora importantes, não atinjam o nível mínimo requerido, também pode ser prestado auxílio, em circunstâncias excepcionais, se um dos países limítrofes potencialmente beneficiários for afectado pela mesma catástrofe, ou quando a maior parte da população de uma região específica for afectada por uma catástrofe com repercussões graves e duradouras nas condições de vida dos cidadãos.
(7) A acção comunitária não deve eximir terceiros que, de acordo com o princípio do "poluidor-pagador", são os primeiros responsáveis pelos danos por si causados, nem desencorajar as acções preventivas a nível dos Estados-Membros e da Comunidade.
(8) O instrumento deve, nomeadamente, permitir decisões rápidas para autorizar e mobilizar, com a máxima brevidade, recursos financeiros específicos. Os procedimentos administrativos devem ser adaptados nesse sentido e limitados ao mínimo estritamente necessário. Para o efeito, o Parlamento Europeu, o Conselho e a Comissão celebraram em 7 de Novembro de 2002, o Acordo Interinstitucional relativo ao financiamento do Fundo de Solidariedade da União Europeia, complementar ao Acordo Interinstitucional, de 6 de Maio de 1999 sobre a disciplina orçamental e a melhoria do processo orçamental.
(9) Pode ser desejável que o Estado beneficiário, no respeito das suas disposições constitucionais, institucionais, jurídicas e financeiras, associe as autoridades regionais ou locais à elaboração e aplicação das regras de execução, mantendo-se embora sempre responsável pela implementação do auxílio e pela gestão e controlo das operações apoiadas pelo financiamento comunitário.
(10) As regras de execução do instrumento devem ser adaptadas à urgência da situação.
(11) As acções financiadas por este instrumento não devem beneficiar, ao mesmo título, de intervenções ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 1164/94 do Conselho, de 16 de Maio de 1994, que institui o Fundo de Coesão(5), do Regulamento (CE) n.o 1260/1999 do Conselho, de 21 de Junho de 1999, que estabelece disposições gerais sobre os Fundos estruturais(6), do Regulamento (CE) n.o 1257/1999 do Conselho, de 17 de Maio de 1999, relativo ao apoio do Fundo Europeu de Orientação e de Garantia Agrícola (FEOGA) ao desenvolvimento rural(7), do Regulamento (CEE) n.o 3906/89 do Conselho, de 18 de Dezembro de 1989, relativo à ajuda económica a favor da República da Hungria e da República da Polónia(8), do Regulamento (CE) n.o 1267/1999 do Conselho, de 21 de Junho de 1999, que cria um instrumento estrutural de pré-adesão(9), do Regulamento (CE) n.o 1268/1999 do Conselho, de 21 de Junho de 1999, relativo ao apoio comunitário a medidas de pré-adesão em matéria de agricultura e desenvolvimento rural nos países candidatos da Europa Central e Oriental durante o período de pré-adesão(10), do Regulamento (CE) n.o 2760/98 da Comissão, de 18 de Dezembro de 1998, relativo à execução de um programa de cooperação transfronteiriça no âmbito do programa Phare(11), do Regulamento (CE) n.o 1266/1999 do Conselho, de 21 de Junho de 1999, relativo à coordenação da assistência aos países candidatos no âmbito da estratégia de pré-adesão e que altera o Regulamento (CEE) n.o 3906/89(12), do Regulamento (CE) n.o 555/2000 do Conselho, de 13 de Março de 2000, relativo à execução de acções no âmbito da estratégia de pré-adesão da República de Chipre e da República de Malta(13), ou do Regulamento (CE) n.o 2236/95 do Conselho, de 18 de Setembro de 1995, que determina as regras gerais para a concessão de um apoio financeiro comunitário no domínio das redes transeuropeias(14). Os prejuízos reparados ao abrigo de instrumentos comunitários ou internacionais relacionados com a compensação de prejuízos específicos não devem beneficiar, ao mesmo título, de auxílio ao abrigo do presente instrumento.
(12) Impõe-se um máximo de transparência na execução do auxílio financeiro da Comunidade, bem como um controlo apropriado da utilização das dotações.
(13) Impõe-se uma gestão financeira prudente, para que a Comunidade possa intervir quando ocorram várias catástrofes de grandes proporções no mesmo ano.
(14) Em casos excepcionais e em função da disponibilidade de recursos ao abrigo deste instrumento no ano em que ocorra a catástrofe, poderão ser previstas subvenções complementares deste instrumento ao abrigo do fundo do ano seguinte.
(15) Deve-se fixar uma data-limite de utilização do auxílio financeiro atribuído e prever a obrigatoriedade de os Estados beneficiários justificarem a utilização do auxílio recebido. Deve-se recuperar o auxílio recebido que tenha sido subsequentemente reembolsado por terceiros ou que exceda a avaliação definitiva dos danos.
(16) Em virtude de circunstâncias excepcionais, torna-se necessário prever que os países atingidos por catástrofes a partir do Verão de 2002 possam beneficiar de auxílio ao abrigo do presente instrumento.
(17) A fim de garantir um auxílio rápido aos países atingidos pelas recentes inundações, a aprovação do presente instrumento é extremamente urgente. Por conseguinte, é necessária uma derrogação ao período de seis semanas para análise pelos parlamentos nacionais, previsto no ponto I.3 do Protocolo relativo ao papel dos parlamentos nacionais na União Europeia, anexo ao Tratado da União Europeia e aos Tratados que instituem as Comunidades Europeias,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
É instituído um Fundo de Solidariedade da União Europeia, adiante designado por "fundo". O fundo destina-se a permitir que a Comunidade responda rapidamente, com eficácia e flexibilidade, a situações de emergência, nos termos do presente regulamento.
Artigo 2.o
1. A pedido de um Estado-Membro ou de um país cuja adesão à União Europeia esteja em negociação, adiante designado por "Estado beneficiário", a intervenção do Fundo pode ser desencadeada se ocorrer no território desse Estado uma catástrofe natural de grandes proporções com graves repercussões nas condições de vida dos cidadãos, no meio natural ou na economia de uma ou mais regiões ou de um ou mais Estados.
2. Na acepção do presente regulamento, entende-se por "catástrofe de grandes proporções" uma catástrofe que provoque prejuízos cuja estimativa, em pelo menos um dos Estados abrangidos, seja superior a mais de 3 mil milhões de euros, a preços de 2002, ou represente mais de 0,6 % do RNB do Estado em causa.
Excepcionalmente, também pode beneficiar do auxílio do fundo um Estado-Membro limítrofe, ou outro país vizinho cuja adesão à União Europeia esteja em negociação, que tenha sido atingido pela mesma catástrofe.
Todavia, em circunstâncias excepcionais, mesmo quando os critérios quantitativos previstos no primeiro parágrafo não se encontrem preenchidos, pode também beneficiar de auxílio do fundo uma região atingida por uma catástrofe de carácter extraordinário, sobretudo uma catástrofe natural, que afecte a maior parte da sua população e tenha repercussões graves e prolongadas nas condições de vida e na estabilidade económica da região. O auxílio total anual concedido ao abrigo do presente parágrafo limita-se a 7,5 % do montante anual disponibilizado para o fundo. Será prestada especial atenção às regiões remotas ou isoladas, como as regiões insulares e ultraperiféricas definidas no n.o 2 do artigo 299.o do Tratado. A Comissão deve analisar com o máximo rigor os pedidos que lhe sejam apresentados ao abrigo do presente parágrafo.
Artigo 3.o
1. O auxílio do fundo assume a forma de subvenção. Por cada catástrofe identificada, é atribuída uma subvenção única a um Estado beneficiário.
2. O fundo tem por objectivo complementar os esforços dos Estados em causa e cobrir uma parte das suas despesas públicas para ajudar o Estado beneficiário a realizar as operações essenciais de urgência a seguir indicadas, em função da natureza da catástrofe:
a) Restabelecimento imediato do funcionamento das infra-estruturas e equipamentos nos domínios da energia, do abastecimento de água e das águas residuais, das telecomunicações, dos transportes, da saúde e do ensino;
b) Execução de medidas provisórias de alojamento e prestação dos serviços de socorro destinados a prover às necessidades imediatas da população atingida;
c) Criação imediata de condições de segurança das infra-estruturas de prevenção e medidas de protecção imediata do património cultural;
d) Limpeza imediata das áreas sinistradas, incluindo zonas naturais.
3. Os pagamentos do fundo limitam-se, em princípio, a medidas financeiras para compensar prejuízos que não são cobertos por seguros e serão recuperados se a reparação dos prejuízos for subsequentemente paga por terceiros, nos termos do artigo 8.o
Artigo 4.o
1. Logo que possível, e o mais tardar no prazo de 10 semanas a contar da ocorrência dos primeiros prejuízos causados pela catástrofe, o Estado pode apresentar à Comissão um pedido de intervenção do fundo, facultando todas as informações disponíveis sobre, nomeadamente, os seguintes elementos:
a) Total dos prejuízos causados pela catástrofe e respectivo impacto na população e na economia em causa;
b) Estimativa do custo das operações referidas no artigo 3.o;
c) Outras fontes de financiamento comunitário;
d) Outras fontes de financiamento nacional ou internacional, incluindo seguros públicos e privados, susceptíveis de intervir na cobertura dos custos de reparação dos prejuízos.
2. Com base nessas informações e em quaisquer esclarecimentos do Estado em causa, a Comissão avalia se estão reunidas as condições de mobilização do Fundo e estabelece, logo que possível, o montante proposto da eventual subvenção, dentro dos limites dos recursos financeiros disponíveis. Anualmente, em 1 de Outubro, pelo menos um quarto do montante anual deve permanecer disponível a fim de cobrir necessidades que possam surgir até ao final do ano.
A Comissão assegura um tratamento equitativo dos pedidos apresentados pelos Estados.
3. A Comissão apresenta à autoridade orçamental as propostas necessárias à autorização das dotações correspondentes. Essas propostas devem incluir todas as informações disponíveis referidas no n.o 1 e qualquer outra informação relevante em poder da Comissão, a prova do cumprimento das condições do artigo 2.o e uma justificação dos montantes propostos.
4. Logo que as dotações sejam disponibilizadas pela autoridade orçamental, a Comissão deve aprovar uma decisão de atribuição de subvenção, que será paga de imediato e de uma só vez ao Estado beneficiário, depois de assinado o acordo referido no artigo 5.o
5. A elegibilidade das despesas tem início na data referida no n.o 1.
Artigo 5.o
1. A Comissão e o Estado beneficiário devem celebrar um acordo relativo à execução da decisão de concessão de auxílio financeiro, segundo as disposições constitucionais, institucionais, jurídicas e financeiras do Estado beneficiário e da Comunidade. Esse acordo deve descrever, nomeadamente, a natureza e localização das operações a financiar pelo fundo.
2. A Comissão garante que as obrigações que, em virtude do presente regulamento, decorrem para os Estados-Membros sejam igualmente assumidas pelos países cuja adesão à União Europeia está em negociação, no quadro dos acordos e instrumentos pertinentes.
3. O Estado beneficiário é responsável pela selecção das operações concretas e pela execução da subvenção no âmbito do acordo, nos termos do presente regulamento, da decisão de atribuição e do acordo. O Estado beneficiário exerce essa responsabilidade sem prejuízo da responsabilidade da Comissão relativamente à execução do orçamento geral da União Europeia e segundo as disposições do Regulamento Financeiro aplicáveis aos modos de gestão partilhada ou descentralizada.
Artigo 6.o
1. O Estado beneficiário assegura a coordenação da participação do Fundo nas operações referidas no artigo 3.o, por um lado, com as intervenções do Banco Europeu de Investimento (BEI) ou de outros instrumentos de financiamento comunitário, por outro.
2. As operações que recebam auxílio ao abrigo do presente regulamento não podem beneficiar de intervenções dos fundos ou instrumentos regulados pelos Regulamentos (CE) n.o 1164/94, (CE) n.o 1260/1999, (CE) n.o 1257/1999, (CE) n.o 1267/1999, (CE) n.o 1268/1999, (CE) n.o 3906/89, (CE) n.o 2760/98, (CE) n.o 555/2000 e (CE) n.o 2236/95 e devem cumprir o disposto no Regulamento (CE) n.o 1266/1999. O Estado beneficiário garante o cumprimento desta disposição.
3. Os prejuízos reparados ao abrigo de instrumentos comunitários ou internacionais relacionados com a compensação de prejuízos específicos não podem beneficiar, para o mesmo efeito, do auxílio do fundo.
Artigo 7.o
As operações financiadas pelo fundo devem ser compatíveis com o disposto no Tratado e nos actos adoptados por força do mesmo, com as políticas e acções comunitárias e com os instrumentos de assistência de pré-adesão.
Artigo 8.o
1. A subvenção deve ser utilizada no prazo de um ano a contar da data do seu desembolso pela Comissão. Nos termos do presente regulamento, a parte da subvenção que eventualmente não tenha sido utilizada nesse prazo será recuperada pela Comissão junto do Estado beneficiário.
Os Estados beneficiários devem procurar obter todas as compensações possíveis junto de terceiros.
2. O mais tardar seis meses após o termo do prazo de um ano a contar da data de desembolso da subvenção, o Estado beneficiário apresenta um relatório sobre a execução financeira da subvenção, com um mapa fundamentado das despesas e indicação de todas as outras fontes de financiamento das operações em causa, incluindo reembolsos de seguros e indemnizações obtidas de terceiros. O relatório deve mencionar as medidas de prevenção decididas e previstas pelo Estado beneficiário, a fim de limitar os prejuízos e evitar, tanto quanto possível, a repetição de catástrofes semelhantes.
Concluído este procedimento, a Comissão dá por terminada a intervenção do fundo.
3. Se o custo da reparação dos prejuízos for posteriormente coberto por terceiros, a Comissão reclamará ao Estado beneficiário o reembolso do montante correspondente da subvenção atribuída.
Artigo 9.o
Os montantes referidos nos pedidos de auxílio e nas decisões de atribuição da subvenção a título do fundo, bem como no acordo financeiro, nos relatórios e em quaisquer outros documentos relacionados, são expressos em euros.
Artigo 10.o
1. Em casos excepcionais e se os restantes recursos financeiros disponíveis no fundo no ano da catástrofe não forem suficientes para cobrir o montante do auxílio considerado necessário pela autoridade orçamental, a Comissão pode propor que a diferença seja financiada através do fundo para o ano subsequente. Os limites orçamentais anuais do fundo no ano da catástrofe e no ano subsequente devem ser respeitados em quaisquer circunstâncias.
2. Em caso de avaliação significativamente inferior dos prejuízos, comprovada por novos elementos, a Comissão deve reclamar ao Estado beneficiário o reembolso de um montante correspondente da subvenção atribuída.
Artigo 11.o
As decisões de financiamento e os acordos e contratos daí decorrentes preverão, nomeadamente, o exercício de um controlo pela Comissão, designadamente pelo Organismo Europeu de Luta Antifraude (OLAF), bem como verificações a efectuar localmente pela Comissão e pelo Tribunal de Contas, segundo os procedimentos adequados.
Artigo 12.o
Antes de 1 de Julho, a Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório sobre as actividades do fundo no ano anterior. O relatório inclui, em especial, informações relativas aos artigos 3.o, 4.o e 8.o
Artigo 13.o
Em derrogação do prazo previsto no n.o 1 do artigo 4.o, os Estados-Membros e os Estados cuja adesão à União Europeia está em negociação, atingidos pelas catástrofes definidas no artigo 2.o, ocorridas a partir de 1 de Agosto de 2002, podem solicitar uma intervenção do Fundo nos dois meses subsequentes à data de entrada em vigor do presente regulamento.
Artigo 14.o
O Conselho reexamina o presente regulamento sob proposta da Comissão, o mais tardar até 31 de Dezembro de 2006.
Artigo 15.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 11 de Novembro de 2002.