ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 21. října 2010
o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států
(2010/707/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 148 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (3),
s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost (4),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Smlouva o fungování Evropské unie ve svém článku 145 stanoví, že členské státy a Unie pracují na rozvoji koordinované strategie zaměstnanosti a zejména na podpoře kvalifikace, vzdělání a přizpůsobivosti pracovníků a schopnosti trhů práce reagovat na hospodářské změny, aby dosáhly cílů vymezených v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Členské státy považují podporu zaměstnanosti za záležitost společného zájmu a slaďují své odpovídající činnosti podle článku 148 Smlouvy o fungování EU v Radě, přičemž přihlížejí k vnitrostátním zvyklostem, které se týkají odpovědnosti sociálních partnerů.
(2)
Smlouva o EU v čl. 3 odst. 3 stanoví, že Unie směřuje k plné zaměstnanosti a bojuje proti sociálnímu vyloučení a diskriminaci, podporuje sociální spravedlnost a ochranu, a upravuje iniciativy Unie zajišťující koordinaci sociálních politik členských států. Článek 8 Smlouvy o fungování EU stanoví, že při všech svých činnostech usiluje Unie o odstranění nerovností a podporuje rovné zacházení pro muže a ženy. Článek 9 této smlouvy stanoví, že při vymezování a provádění svých politik a činností přihlíží Unie k požadavkům spojeným s podporou vysoké úrovně zaměstnanosti, zárukou přiměřené sociální ochrany, bojem proti sociálnímu vyloučení a vysokou úrovní všeobecného a odborného vzdělávání.
(3)
Smlouva o fungování EU stanoví, že Rada přijme hlavní zásady zaměstnanosti a hlavní směry hospodářských politik, jež slouží jako vodítka pro politiky členských států.
(4)
Lisabonská strategie zahájená v roce 2000 vycházela z toho, že si EU s ohledem na celosvětovou konkurenci, technologické změny, výzvy v oblasti životního prostředí a stárnutí populace uvědomila potřebu zvýšit svoji zaměstnanost, produktivitu a konkurenceschopnost, a zároveň posílit sociální soudržnost. Lisabonská strategie byla obnovena v roce 2005 poté, co došlo k jejímu přezkumu v polovině období, z tohoto přezkumu vyplynulo, že je třeba se více zaměřit na růst a na větší počet a vyšší kvalitu pracovních míst.
(5)
Lisabonská strategie pro růst a zaměstnanost pomohla dosáhnout konsensu, pokud jde o hlavní směřování hospodářských politik a politik zaměstnanosti v EU. V rámci této strategie Rada přijala hlavní směry hospodářských politik a hlavní směry politik zaměstnanosti v rozhodnutí 2005/600/ES (5), které revidovala rozhodnutím 2008/618/ES (6). Těchto 24 hlavních směrů představovalo základ národních programů reforem a stanovilo klíčové makroekonomické a mikroekonomické reformní priority, jakož i priority reformy trhu práce v Unii jako celku. Ze zkušenosti však vyplývá, že priority stanovené těmito hlavními směry nebyly dostatečně jasné a jejich vzájemné vazby mohly být silnější. To omezilo jejich dopad na tvorbu vnitrostátních politik.
(6)
Finanční a hospodářská krize, která začala v roce 2008, způsobila významný úbytek pracovních míst, značný pokles potenciálního produktu a vedla k dramatickému zhoršení veřejných financí. V reakci na krizi však členským státům pomohl plán evropské hospodářské obnovy, částečně prostřednictvím koordinovaných fiskálních pobídek, přičemž euro působilo z hlediska makroekonomického jako stabilizační prvek. Krize tedy ukázala, že koordinace politik EU může přinést významné výsledky, pokud se bude posilovat a účinně provádět. Krize rovněž zdůraznila vzájemnou provázanost výkonnosti hospodářství a celkového stavu zaměstnanosti členských států.
(7)
Komise navrhla vytvořit pro další desetiletí novou strategii, „strategii Evropa 2020“, která Unii umožní vyjít z krize v silnější pozici a nasměrovat její hospodářství k inteligentnějšímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění, doprovázenému vysokou mírou zaměstnanosti, produktivity a sociální soudržnosti. Pět hlavních cílů, které jsou uvedeny v rámci příslušných hlavních směrů, představuje sdílené cíle, jež slouží jako vodítka pro opatření členských států - s ohledem na jejich příslušné výchozí pozice a vnitrostátní kontext - i pro opatření Unie. Členské státy by dále měly maximálně usilovat o dosažení vnitrostátních cílů a o odstranění překážek, jež brzdí růst.
(8)
Členské státy by měly v rámci komplexních „ústupových strategií“ přijímaných v souvislosti s hospodářskou krizí uskutečnit ambiciózní reformy, které zajistí makroekonomickou stabilitu, podporu většího počtu a vyšší kvality pracovních míst a udržitelnost veřejných financí, zlepší konkurenceschopnost a produktivitu, sníží makroekonomickou nerovnováhu a posílí výkonnost trhu práce. Ukončení fiskálních stimulů by mělo být prováděno a koordinováno v rámci Paktu o stabilitě a růstu.
(9)
Členské státy a Evropská unie by měly v rámci strategie Evropa 2020 provádět reformy zaměřené na „inteligentní růst“, tedy růst, jehož hybnou silou jsou znalosti a inovace. Reformy by se měly zaměřit na zvyšování kvality vzdělávání, zajištění přístupu ke vzdělání pro všechny a na zlepšování výsledků výzkumu a produktivity podniků a na další zlepšování regulačního rámce tak, aby se prosazovaly inovace a předávání znalostí v celé Unii. Reformy by rovněž měly podporovat soukromé podnikání, rozvoj malých a středních podniků (MSP) a napomáhat přerodu kreativních myšlenek v inovativní produkty, služby a postupy, které mohou vytvářet růst, kvalitní a udržitelná pracovní místa, územní, ekonomickou a sociální soudržnost a které mohou účinněji reagovat na evropské a celosvětové společenské výzvy. V této souvislosti má zásadní význam maximální využívání informačních a komunikačních technologií.
(10)
Politiky Unie a členských států, včetně jejich programů reforem, by se měly zaměřit na „udržitelný růst“. Udržitelný růst znamená vytvoření energeticky účinné, udržitelné a konkurenceschopné ekonomiky, která účinně využívá zdroje, spravedlivé rozdělování nákladů a přínosů a využívání vedoucího postavení Evropy ve vývoji nových postupů a technologií, včetně ekologických technologií. Členské státy a Unie by měly provádět reformy, které jsou zapotřebí ke snižování emisí skleníkových plynů a účinnému využívání zdrojů a které budou napomáhat při předcházení zhoršování stavu životního prostředí a ztrátě biologické rozmanitosti. Měly by rovněž zdokonalit podnikatelské prostředí, podněcovat tvorbu „zelených pracovních míst“ a pomáhat podnikům při modernizaci jejich průmyslové základny.
(11)
Politiky Unie a programy reforem členských států by se také měly zaměřit na „růst podporující začlenění“. Růst podporující začlenění znamená vytvoření soudržné společnosti, jejíž členové jsou schopni předjímat a zvládat změny, a aktivně se tak podílejí na životě společnosti a na fungování ekonomiky. Reformy členských států by proto měly zajistit přístup a příležitosti pro každého v průběhu života, a snížit tak chudobu a sociální vyloučení, a to prostřednictvím odstranění překážek omezujících účast na trhu práce, zejména pokud jde o ženy, starší pracovníky, mladé lidi, osoby se zdravotním postižením a legální migranty. Reformy by rovněž měly zajistit, aby z hospodářského růstu měli prospěch všichni občané a všechny regiony, a posílit růst zvyšující zaměstnanost spočívající v důstojné práci. Ústředním tématem programů reforem členských států by proto mělo být zajištění účinného fungování trhu práce, a to prostřednictvím investic do úspěšných přechodů na trhu práce, systémů vzdělávání a odborné přípravy, rozvoje vhodných dovedností, zvyšování kvality pracovních míst a boje proti segmentaci, strukturální nezaměstnanosti, nezaměstnanosti mladých lidí a neaktivitě při zajišťování odpovídající a udržitelné sociální ochrany a aktivního začleňování s cílem snižovat chudobu a předcházet jí, a to při věnování zvláštní pozornosti boji proti chudobě v důsledku nedostatečného odměňování v zaměstnání a snižování chudoby ve skupinách, které jsou nejvíce ohroženy sociálním vyloučením, včetně dětí a mladých lidí, a při současném dodržování dohodnuté fiskální konsolidace.
(12)
Předpokladem oživení růstu a zvládání demografických výzev je zvýšení zaměstnanosti žen. Zřetelné hledisko rovnosti žen a mužů jakožto součást všech příslušných politických oblastí má proto zásadní význam pro uskutečnění všech aspektů hlavních směrů v členských státech. Měly by být vytvořeny podmínky podporující nabídku přiměřených, dostupných a vysoce kvalitních služeb v oblasti péče o děti předškolního věku. Měla by být uplatňována zásada stejné odměny mužů a žen za stejnou nebo rovnocennou práci.
(13)
Strukturální reformy Unie a členských států mohou účinně napomáhat růstu a zaměstnanosti, jestliže posilují konkurenceschopnost Unie ve světové ekonomice, otevírají nové příležitosti pro evropské vývozce a poskytují konkurenční přístup k důležitým dovozům. Reformy by proto měly zohlednit dopady na vnější konkurenceschopnost tak, aby se posílil evropský růst a podíl na otevřených a konkurenčně spravedlivých trzích po celém světě.
(14)
Strategie Evropa 2020 se musí opírat o integrovaný soubor evropských a vnitrostátních politik, které by členské státy a Unie měly provádět úplně a včas tak, aby docházelo k přelévání pozitivních účinků koordinovaných strukturálních reforem a zajistil se soustavnější příspěvek evropských politik k cílům této strategie. Hlavní směry jsou pro členské státy rámcem pro koncipování, provádění a monitorování vnitrostátních politik v kontextu celkové strategie EU. Hlavní cíle strategie Evropa 2020, vyjmenované pod příslušnými hlavními směry, by měly být pro členské státy vodítkem při vymezování jejich vlastních vnitrostátních cílů a všech dílčích cílů, a to při zohlednění jejich příslušných výchozích pozic a vnitrostátního kontextu a v souladu s jejich vnitrostátními rozhodovacími postupy. Při této činnosti mohou členské státy vycházet z ukazatelů vypracovaných Výborem pro zaměstnanost či případně Výborem pro sociální ochranu. Hlavní cíl v oblasti zaměstnanosti zaměřuje pozornost na snižování nezaměstnanosti zranitelných skupin včetně mladých lidí.
(15)
Politika soudržnosti a strukturální fondy patří mezi důležité prováděcí mechanismy pro dosažení priorit inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění v členských státech a jejich regionech. Evropská rada ve svých závěrech ze dne 17. června 2010 zdůraznila, že pro úspěch nové strategie Evropa 2020 je důležité podporovat hospodářskou, sociální a územní soudržnost a rozvíjet infrastrukturu.
(16)
Při koncipování a provádění národních programů reforem s ohledem na tyto hlavní směry by členské státy měly zajistit účinné řízení politiky v oblasti zaměstnanosti. I když jsou tyto hlavní směry určeny členským státům, strategie Evropa 2020 by se podle potřeby měla provádět, monitorovat a vyhodnocovat ve spolupráci se všemi celostátními, regionálními i místními orgány, měla by intenzivně zapojovat parlamenty, jakož i sociální partnery a zástupce občanské společnosti, kteří se budou podílet na tvorbě národních programů reforem, na jejich provádění a celkové informovanosti o strategii.
(17)
Strategie Evropa 2020 se opírá o menší soubor hlavních směrů, které nahrazují původní soubor 24 směrů a zaměřují se na otázky zaměstnanosti a hlavní otázky hospodářské politiky provázaným způsobem. Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států, které jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí, jsou vnitřně propojeny s hlavními směry hospodářských politik členských států a Unie uvedenými v příloze doporučení Rady ze dne 13. července 2010 o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (7). Dohromady tvoří „integrované hlavní směry strategie Evropa 2020“.
(18)
Tyto nové integrované hlavní směry jsou v souladu se závěry Evropské rady. Členským státům poskytují jasná vodítka, pokud jde o definování národních programů reforem a provádění reforem s ohledem na jejich vzájemnou provázanost a v souladu s Paktem o stabilitě a růstu. Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly být základem pro veškerá doporučení, která může Rada podat konkrétnímu členskému státu na základě čl. 148 odst. 4 Smlouvy o fungování EU, stejně jako pro doporučení podávaná konkrétnímu členskému státu na základě čl. 121 odst. 4 uvedené smlouvy, a tím pro vytvoření provázaného souboru doporučení. Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly být rovněž podkladem pro přípravu společné zprávy o zaměstnanosti, kterou Rada a Evropská komise zasílají každoročně Evropské radě.
(19)
Výbor pro zaměstnanost a Výbor pro sociální ochranu by v souladu se svými příslušnými mandáty vyplývajícími ze Smlouvy měly sledovat pokrok, pokud jde o sociální hledisko a hledisko zaměstnanosti hlavních směrů politik zaměstnanosti. Při tom by měly vycházet především z činností v rámci otevřené metody koordinace v oblasti zaměstnanosti a sociální ochrany a sociálního začleňování. Výbor pro zaměstnanost by měl navíc udržovat těsné kontakty s ostatními příslušnými přípravnými orgány Rady, a to i v oblasti vzdělávání.
(20)
I když se tyto směry musí vypracovávat každý rok, měly by zůstat až do roku 2014 stabilní, aby bylo možné se zaměřit na jejich provádění,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států se přijímají ve znění uvedeném v příloze.
Článek 2
Hlavní směry se zohlední v politikách zaměstnanosti jednotlivých členských států, které tyto státy oznámí v rámci národních programů reforem.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Lucemburku dne 21. října 2010.
DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
tal-21 ta' Ottubru 2010
dwar il-linji gwida għall-politika tal-Istati Membri dwar l-impjiegi
(2010/707/UE)
IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikolu 148(2) tiegħu,
Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Wara li kkunsidra l-Opinjoni tal-Parlament Ewropew (1),
Wara li kkunsidra l-Opinjoni tal-Kumitat Ekonomiku u Soċjali Ewropew (2),
Wara li kkunsidra l-Opinjoni tal-Kumitat tar-Reġjuni (3),
Wara li kkunsidra l-Opinjoni tal-Kumitat tal-Impjiegi (4),
Billi:
(1)
It-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea (TFUE) jistipula fl-Artikolu 145 li l-Istati Membri u l-Unjoni għandhom jaħdmu flimkien biex jiżviluppaw strateġija kkoordinata għall-impjiegi u b’mod partikolari għall-promozzjoni ta' forza ta' xogħol b’ħiliet, imħarrġa u li tadatta kif ukoll swieq ta' xogħol li jirreaġixxu għat-tibdil ekonomiku bil-għan li jiksbu l-objettivi definiti fl-Artikolu 3 tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea (TUE). L-Istati Membri, wara li jikkunsidraw il-prattiki nazzjonali relatati mar-responsabbiltajiet tal- ġestjoni u l-impjiegi, għandhom iqisu l-promozzjoni tal-impjiegi bħala kwistjoni ta' interess komuni u għandhom jikkoordinaw l-azzjoni tagħhom f’dak ir-rigward fi ħdan il-Kunsill, f’konformità mad-dispożizzjonijiet tal-Artikolu 148 tat-TFUE.
(2)
It-TFUE jistipula fl-Artikolu 3(3) li l-Unjoni għandha timmira lejn impjiegi għal kulħadd u għandha tiġġieled kontra l-esklużjoni soċjali u d-diskriminazzjoni, u għandha tippromwovi l-ġustizzja soċjali u l-protezzjoni u jipprevedi inizjattivi tal-Unjoni biex tiġi żgurata l-koordinazzjoni tal-politika soċjali tal-Istati Membri. L-Artikolu 8 tat-TFUE jistipula li fl-attivitajiet kollha tagħha, l-Unjoni għandu jkollha l-għan li telimina l-inugwaljanzi u tippromwovi l-ugwaljanza bejn l-irġiel u n-nisa. L-Artikolu 9 tiegħu jipprevedi li fid-definizzjoni u l-implimentazzjoni tal-politika u l-attivitajiet tagħha, l-Unjoni għandha tieħu kont tar-rekwiżiti marbuta mal-promozzjoni ta' livell għoli ta' impjiegi, mal-garanzija ta' protezzjoni soċjali adegwata, mal-ġlieda kontra l-esklużjoni soċjali kif ukoll ma' livell għoli ta' edukazzjoni u taħriġ.
(3)
It-TFUE jipprevedi li l-linji gwida dwar l-impjiegi u l-linji gwida ġenerali dwar il-politika ekonomika għandhom jiġu adottati mill-Kunsill sabiex ikunu ta' gwida għal-linji politiċi tal-Istati Membri.
(4)
L-Istrateġija ta' Lisbona, varata fl-2000, kienet ibbażata fuq ir-rikonoxximent tal-ħtieġa tal-UE li żżid l-impjiegi, il-produttività u l-kompetittività tagħha, filwaqt li ssaħħaħ il-koeżjoni soċjali, quddiem il-kompetizzjoni globali, it-tibdil teknoloġiku, l-isfidi ambjentali u t-tixjiħ tal-popolazzjoni. L-Istrateġija ta' Lisbona ġiet imnedija mill-ġdid fl-2005, wara reviżjoni ta' nofs it-terminu li wasslet għal enfasi ikbar fuq it-tkabbir, u fuq iktar impjiegi u impjiegi aħjar.
(5)
L-Istrateġija ta' Lisbona għat-tkabbir u l-impjiegi għenet biex jinħoloq kunsens dwar id-direzzjoni ġenerali tal-politika ekonomika tal-UE u ta' dawk dwar l-impjiegi. Skont l-istrateġija, kemm il-linji gwida ġenerali għall-politika ekonomika kif ukoll il-linji gwida dwar l-impjiegi ġew adottati mid-Deċiżjoni tal-Kunsill 2005/600/KE (5) u riveduti fid-Deċiżjoni tal-Kunsill 2008/618/KE (6). L-24 linji gwida kienu l-bażijiet għall-Programmi Nazzjonali ta' Riforma, li jispjegaw il-prijoritajiet prinċipali ta' riforma makroekonomiċi, mikroekonomiċi u tas-suq tax-xogħol għall-Unjoni komplessivament. Madankollu, l-esperjenza turi li l-linji gwida ma stabbilixxewx prijoritajiet ċari biżżejjed u li r-rabtiet bejniethom setgħu kienu iktar b’saħħithom. Dan illimita l-impatt tagħhom fuq it-tfassil ta' politika nazzjonali.
(6)
Il-kriżi finanzjarja u ekonomika li bdiet fl-2008 rriżultat f’telf sinifikanti ta' impjiegi u produzzjoni potenzjali u wasslet għal deterjorament drammatiku fil-finanzi pubbliċi. Il-Pjan Ewropew ta' Rilanċ Ekonomiku madankollu għen lill-Istati Membri biex jindirizzaw il-kriżi, parzjalment permezz ta' stimolu fiskali kkoordinat, filwaqt li l-euro pprovdiet ankraġġ għall-istabbiltà makroekonomika. Għalhekk il-kriżi wriet li anke meta l-koordinazzjoni tal-linji politiċi tal-Unjoni tissaħħaħ u ssir iktar effettiva, hija tista’ tagħti riżultati sinifikanti. Il-kriżi enfasizzat ukoll l-interdipendenza mill-qrib tal-prestazzjoni ekonomika u tal-impjiegi tal-Istati Membri.
(7)
Il-Kummissjoni pproponiet li tistabbilixxi strateġija ġdida għad-deċennju li jmiss, imsejħa l-Istrateġija Ewropa 2020, sabiex tippermetti lill-Unjoni toħroġ iktar b’saħħitha mill-kriżi, u biex iddawwar l-ekonomija tagħha lejn tkabbir intelliġenti, sostenibbli u inklużiv, flimkien ma' livell għoli ta' impjiegi, produttività u koeżjoni soċjali. Ħames miri ewlenin, elenkati taħt il-linji gwida rilevanti, jikkostitwixxu objettivi kondiviżi li jiggwidaw l-azzjoni tal-Istati Membri, filwaqt li jieħdu kont tal-pożizzjonijiet inizjali relattivi tagħhom u ċ-ċirkostanzi nazzjonali, u li jiggwidaw ukoll l-azzjoni tal-Unjoni. L-Istati Membri għandhom, addizzjonalment, jagħmlu kull sforz biex jilħqu l-miri nazzjonali u biex jeliminaw l-ostakli li jillimitaw it-tkabbir.
(8)
Bħala parti mill-“istrateġiji ta' ħruġ” komprensivi għall-kriżi ekonomika, l-Istati Membri għandhom iwettqu riformi ambizzjużi biex jiżguraw l-istabbiltà makroekonomika, il-promozzjoni ta' iktar impjiegi u impjiegi aħjar u s-sostenibbiltà tal-finanzi pubbliċi, itejbu l-kompetittività u l-produttività, inaqqsu l-iżbilanċi makroekonomiċi u jsaħħu l-prestazzjoni tas-suq tax-xogħol. L-irtirar tal-istimolu fiskali għandu jiġi implimentat u kkoordinat fil-qafas tal-Patt ta' Stabbiltà u Tkabbir.
(9)
Fl-Istrateġija Ewropa 2020, l-Istati Membri u l-Unjoni Ewropea għandhom jimplimentaw ir-riformi mmirati lejn “tkabbir intelliġenti”, jiġifieri tkabbir stimolat mill-għarfien u l-innovazzjoni. Ir-riformi għandhom jimmiraw lejn it-titjib fil-kwalità tal-edukazzjoni u li jiżguraw aċċess għal kulħadd, kif ukoll jimmiraw lejn it-tisħiħ tar-riċerka, il-prestazzjoni tan-negozju u aktar titjib tal-qafas regolatorju sabiex jiġu promossi l-innovazzjoni u t-trasferiment tal-għarfien fl-Unjoni kollha. Ir-riformi għandhom iħeġġu l-intraprenditorija, l-iżvilupp ta' intrapriżi żgħar u ta' daqs medju (SMEs) u jgħinu biex jittraduċu ideat kreattivi fi prodotti, servizzi u proċessi innovattivi li jistgħu joħolqu tkabbir, impjiegi sostenibbli u ta' kwalità, koeżjoni territorjali, ekonomika u soċjali, u jindirizzaw b’mod iktar effiċjenti l-isfidi relatati mas-soċjetà Ewropea u globali. Huwa essenzjali f’dan il-kuntest li jiġu sfruttati bi sħiħ it-teknoloġiji tal-informazzjoni u tal-komunikazzjoni.
(10)
Il-linji politiċi tal-Unjoni u tal-Istati Membri, anke permezz tal-programmi ta' riforma tagħhom, għandhom jimmiraw lejn “it-tkabbir sostenibbli”. It-tkabbir sostenibbli jfisser bini ta' ekonomija effiċjenti fir-riżorsi u fl-enerġija, li hi sostenibbli u kompetittiva, tqassim ġust tal-ispejjeż u l-benefiċċji u l-isfruttar tal-pożizzjoni ta' tmexxija tal-Ewropa fit-tellieqa għall-iżvilupp ta' proċessi u teknoloġiji ġodda, li jinkludu t-teknoloġiji ekoloġiċi. L-Istati Membri u l-Unjoni għandhom jimplimentaw ir-riformi meħtieġa biex jitnaqqsu l-emissjonijiet tal-gassijiet b’effett ta' serra u jużaw ir-riżorsi b’mod effiċjenti, li ser jgħinu wkoll fil-prevenzjoni mid-degradazzjoni ambjentali u t-telf tal-bijodiversità. Huma għandhom ukoll itejbu l-ambjent tan-negozju, jistimolaw il-ħolqien ta' impjiegi ekoloġiċi u jgħinu lill-intrapriżi jimmodernizzaw il-bażi industrijali tagħhom.
(11)
Il-linji politiċi tal-Unjoni u l-programmi ta' riforma tal-Istati Membri għandhom ukoll ikunu mmirati lejn “tkabbir inklużiv” It-tkabbir inklużiv ifisser bini ta' soċjeta koeżiva li fiha n-nies jingħataw is-setgħa li jantiċipaw u jamministraw il-bidla, u konsegwentement jipparteċipaw b’mod attiv fis-soċjetà u l-ekonomija. Ir-riformi tal-Istati Membri għandhom għalhekk jiżguraw aċċess u opportunitajiet għal kulħadd fiċ-ċiklu tal-ħajja kollu, biex b’hekk jitnaqqas il-faqar u l-esklużjoni soċjali, permezz tal-eliminazzjoni tal-ostakli għall-parteċipazzjoni fis-suq tax-xogħol speċjalment għan-nisa, il-ħaddiema anżjani, iż-żgħażagħ, il-persuni b’diżabbiltà u l-migranti legali. Huma għandhom ukoll jiżguraw li l-benefiċċji tat-tkabbir ekonomiku jilħqu liċ-ċittadini u lir-reġjuni kollha u jrawmu tkabbir li jtejjeb l-impjiegi, abbażi ta' xogħol diċenti. Għalhekk, l-iżgurar tal-funzjonament effettiv tas-swieq tax-xogħol permezz ta' investiment fi tranżizzjonijiet b’suċċess, fis-sistemi tal-edukazzjoni u t-taħriġ, fl-iżvilupp adattat tal-kapaċitajiet, f’titjib fil-kwalità tal-impjiegi, u fil-ġlieda kontra s-segmentazzjoni, il-qgħad strutturali, il-qgħad taż-żgħażagħ u n-nuqqas ta' attività filwaqt li tiġi żgurata protezzjoni soċjali adegwata u sostenibbli u inklużjoni attiva biex jiġi evitat u jitnaqqas il-faqar, b’attenzjoni partikolari għall-ġlieda kontra l-faqar fost min jaħdem u għat-tnaqqis tal-faqar fost il-gruppi l-iktar f’riskju ta' esklużjoni soċjali, inklużi t-tfal u ż-żgħażagħ, filwaqt li fl-istess ħin tiġi osservata l-konsolidazzjoni fiskali maqbula, għandhom ikunu fil-qalba tal-programmi ta' riforma tal-Istati Membri.
(12)
Il-parteċipazzjoni akbar tan-nisa fil-forza tax-xogħol hija prekondizzjoni għat-tisħiħ tat-tkabbir u għall-indirizzar tal-isfidi demografiċi. Għalhekk, perspettiva viżibbli ta' ugwaljanza bejn is-sessi, integrata fl-oqsma ta' politika rilevanti kollha, hija kruċjali għall-implimentazzjoni tal-aspetti kollha tal-linji gwida tal-Istati Membri. Għandhom jinħolqu l-kondizzjonijiet biex jiġi appoġġat il-forniment ta' servizzi tal-kura tat-tfal adegwati, bi prezz li jista’ jintlaħaq u ta' kwalità għolja għat-tfal li jkunu iżgħar mill-età tal-iskola obbligatorja. Il-prinċipju ta' ħlas ugwali għall-ħaddiema rġiel u nisa għal xogħol ugwali jew xogħol ta' valur ugwali, għandu jiġi applikat.
(13)
Ir-riformi strutturali tal-Unjoni u tal-Istati Membri jistgħu jikkontribwixxu effettivament għat-tkabbir u l-impjiegi jekk isaħħu l-kompetittività tal-UE fl-ekonomija globali, jiftħu opportunitajiet ġodda għall-esportaturi Ewropej u jipprovdu aċċess kompetittiv għall-importazzjonijiet vitali. Għalhekk ir-riformi għandhom iqisu l-implikazzjonijiet fuq il-kompetittività esterna tagħhom biex irawmu tkabbir u parteċipazzjoni Ewropej fi swieq miftuħa u ġusti fid-dinja kollha.
(14)
L-Istrateġija Ewropa 2020 għandha tkun ibbażata fuq sett integrat ta' linji politiċi Ewropej u nazzjonali, li l-Istati Membri u l-Unjoni għandhom jimplimentaw bis-sħiħ u f’waqtu, sabiex jiksbu l-effetti mifruxin pożittivi ta' riformi strutturali kkoordinati u kontribut aktar konsistenti mil-linji politiċi Ewropej għall-objettivi tal-istrateġija. Il-linji gwida huma qafas għall-Istati Membri fit-tfassil, l-implimentazzjoni u l-monitoraġġ ta' linji politiċi nazzjonali fil-kuntest tal-istrateġija ġenerali tal-UE. Il-miri ewlenin ta' Ewropa 2020 elenkati taħt il-linji gwida rilevanti għandhom jiggwidaw lill-Istati Membri biex jiddefinixxu l-miri nazzjonali tagħhom u kwalunkwe mira sekondarja, b’kont meħud tal-pożizzjonijiet inizjali u ċ-ċirkostanzi nazzjonali relattivi tagħhom, u f’konformità mal-proċeduri nazzjonali tagħhom għat-teħid ta' deċiżjonijiet. Fejn jagħmlu dan, l-Istati Membri jistgħu jirrikorru għall-indikaturi żviluppati mill-Kumitat tal-Impjiegi jew mill-Kumitat tal-Protezzjoni Soċjali, skont il-każ. Il-mira ewlenija tal-impjiegi tiġbed l-attenzjoni għat-tnaqqis tal-qgħad ta' gruppi vulnerabbli, inklużi ż-żgħażagħ.
(15)
Il-politika ta' koeżjoni u l-fondi strutturali tagħha huma fost numru ta' mekkaniżmi importanti għall-ksib tal-prijoritajiet ta' tkabbir intelliġenti, sostenibbli u inklużiv fl-Istati Membri u r-reġjuni. Fil-konklużjonijiet tiegħu tas-17 ta' Ġunju 2010, il-Kunsill Ewropew enfasizza l-importanza li tiġi promossal-koeżjoni ekonomika, soċjali u territorjali sabiex tikkontribwixxi għas-suċċess tal-istrateġija Ewropa 2020 il-ġdida.
(16)
Huma u jfasslu u jimplimentaw il-Programmi Nazzjonali ta' Riforma tagħhom b’kont meħud ta' dawn il-linji gwida, l-Istati Membri għandhom jiżguraw governanza effikaċi tal-politika tal-impjiegi. Filwaqt li dawn il-linji gwida huma indirizzati lejn l-Istati Membri, l-Istrateġija Ewropa 2020 għandha tiġi implimentata, immonitorjata u evalwata, kif adatt, fi sħubija mal-awtoritajiet nazzjonali, reġjonali u lokali kollha, bl-assoċjazzjoni mill-qrib tal-parlamenti, kif ukoll tal-imsieħba soċjali u rappreżentanti tas-soċjetà ċivili, li għandhom jikkontribwixxu għall-elaborazzjoni tal-Programmi Nazzjonali ta' Riforma, għall-implimentazzjoni tagħhom u għall-komunikazzjoni ġenerali dwar l-istrateġija.
(17)
L-istrateġija Ewropa 2020 hija bbażata fuq sett iżgħar ta' linji gwida, li jissostitwixxi s-sett preċedenti ta' 24 u tindirizza kwistjonijiet ta' impjiegi u ta' politika ekonomika ġenerali b’mod koerenti. Il-linji gwida għall-politika tal-impjiegi tal-Istati Membri, annessi ma' din id-Deċiżjoni, huma marbutin b’mod intrinsiku mal-linji gwida għall-politika ekonomika tal-Istati Membri u tal-Unjoni, annessi mar-Rakkomandazzjoni tal-Kunsill tat-13 ta' Lulju 2010 dwar linji gwida ġenerali għall-politika ekonomika tal-Istati Membri u tal-Unjoni (7). Flimkien, huma jifformaw il-“Linji Gwida Integrati tal-istrateġija Ewropa 2020”.
(18)
Dawn il-linji gwida integrati ġodda huma f’konformità mal-konklużjonijiet tal-Kunsill Ewropew. Huma jagħtu gwida preċiża lill-Istati Membri fid-definizzjoni tal-Programmi Nazzjonali ta' Riforma tagħhom u fl-implimentazzjoni tar-riformi, waqt li jirriflettu l-interdipendenza u b’mod konformi mal-Patt ta' Stabbiltà u Tkabbir. Il-linji gwida dwar l-impjiegi għandhom jifformaw il-bażi għal kwalunkwe rakkomandazzjoni speċifika għall-pajjiż li l-Kunsill jista’ jindirizza lill-Istati Membri skont l-Artikolu 148(4) tat-TFUE, b’mod parallel mar-rakkomandazzjonijiet speċifiċi għall-pajjiż indirizzati lill-Istati Membri skont l-Artikolu 121(4) tat-Trattat, sabiex jifforma pakkett koerenti ta' rakkomandazzjonijiet. Il-linji gwida dwar l-impjiegi għandhom ukoll jifformaw il-bażi għall-istabbiliment tar-Rapport Konġunt dwar l-Impjiegi li jintbagħat kull sena mill-Kunsill u l-Kummissjoni Ewropea lill-Kunsill Ewropew.
(19)
Il-Kumitat tal-Impjiegi u l-Kumitat tal-Protezzjoni Soċjali għandhom jimmonitorjaw il-progress fir-rigward tal-aspetti tal-impjiegi u dawk soċjali tal-linji gwida dwar l-impjiegi, f’konformità mal-mandati rispettivi tagħhom ibbażati fuq it-Trattat. B’mod partikolari dan għandu jibni fuq l-attivitajiet tal-metodu miftuħ ta' koordinazzjoni fl-oqsma tal-impjiegi u l-protezzjoni soċjali u l-inklużjoni soċjali. Barra minn hekk il-Kumitat tal-Impjiegi għandu jżomm kuntatt mill-qrib mal-istanzi preparatorji rilevanti l-oħra tal-Kunsill, anke fil-qasam tal-edukazzjoni.
(20)
Għalkemm dawn għandhom jitfasslu kull sena, dawn il-linji gwida għandhom jibqgħu stabbli sal-2014 biex ikun żgurat li l-attenzjoni tinżamm iċċentrata fuq l-implimentazzjoni,
ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
Huma b’dan adottati l-linji gwida, kif stabbiliti fl-Anness, għal-linji politiċi tal-Istati Membri dwar l-impjiegi.
Artikolu 2
Il-linji gwida għandhom jitqiesu fil-linji politiċi tal-Istati Membri dwar l-impjiegi, li dwarhom għandhom isiru rapporti fil-Programmi Nazzjonali ta' Riforma.
Artikolu 3
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lill-Istati Membri.
Magħmul fil-Lussemburgu, il-21 ta’ Ottubru 2010.