SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2010/75/EU
ze dne 24. listopadu 2010
o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění)
(přepracované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve směrnici Rady 78/176/EHS ze dne 20. února 1978 o odpadech z průmyslu oxidu titaničitého (4), směrnici Rady 82/883/EHS ze dne 3. prosince 1982 o postupech monitorování životního prostředí ovlivněného vypouštěním odpadů z průmyslu oxidu titaničitého a dozoru nad ním (5), směrnici Rady 92/112/EHS ze dne 15. prosince 1992 o postupech harmonizace programů snižování a úplného vyloučení znečišťování odpady z průmyslu oxidu titaničitého (6), směrnici Rady 1999/13/ES ze dne 11. března 1999 o omezování emisí těkavých organických sloučenin vznikajících při používání organických rozpouštědel při některých činnostech a v některých zařízeních (7), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/76/ES ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů (8), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ES ze dne 23. října 2001 o omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší z velkých spalovacích zařízení (9) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/1/ES ze dne 15. ledna 2008 o integrované prevenci a omezování znečištění (10) je třeba provést řadu podstatných změn. Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by tyto směrnice měly být přepracovány.
(2)
Za účelem prevence, snižování a pokud možno úplného vyloučení znečištění vyplývajícího z průmyslových činností v souladu se zásadou „znečišťovatel platí“ a zásadou prevence znečištění je zapotřebí stanovit obecný rámec pro kontrolu hlavních průmyslových činností, přičemž přednost mají zásahy prováděné přímo u zdroje znečištění a zajištění šetrného hospodaření s přírodními zdroji, případně s přihlédnutím k ekonomické situaci a zvláštním místním charakteristikám lokality, v níž je daná průmyslová činnost prováděna.
(3)
Rozdílné přístupy k omezování emisí do ovzduší, vody či půdy odděleně mohou spíše podporovat přenos znečištění z jedné složky životního prostředí na druhou, než aby chránily životní prostředí jako celek. Je proto vhodné stanovit integrovaný přístup k prevenci a omezování emisí do ovzduší, vody a půdy, k nakládání s odpady, k energetické účinnosti a k předcházení haváriím. Takový přístup rovněž přispěje k dosažení rovných podmínek v Unii sjednocením požadavků kladených na environmentální profil průmyslových zařízení.
(4)
Je vhodné provést revizi právních předpisů týkajících se průmyslových zařízení v zájmu zjednodušení a vyjasnění stávajících ustanovení, snížení zbytečné administrativní zátěže a provedení závěrů obsažených ve sděleních Komise „Tematická strategie o znečišťování ovzduší“ ze dne 21. září 2005 (dále jen „Tematická strategie o znečišťování ovzduší“), „Tematická strategie pro ochranu půdy“ ze dne 22. září 2006 a „Tematická strategie pro předcházení vzniku odpadů a jejich recyklaci“ ze dne 21. prosince 2005, jež byly přijaty v návaznosti na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES ze dne 22. července 2002 o šestém akčním programu Společenství pro životní prostředí (11). Uvedená sdělení mají za cíl ochranu lidského zdraví a životního prostředí, čehož nelze dosáhnout bez dalšího snižování emisí vyplývajících z průmyslových činností.
(5)
V zájmu zajištění prevence a omezování znečištění by mělo být každé zařízení v provozu jen za podmínky, že má povolení, nebo v případě některých zařízení a činností používajících organická rozpouštědla pouze za podmínky, že má povolení nebo je registrováno.
(6)
Za předpokladu, že je zajištěn soulad s touto směrnicí, členské státy samy určí přístup pro stanovení povinností provozovatelů zařízení. Členské státy se tedy mohou rozhodnout udělit povolení buď jednomu provozovateli odpovídajícímu za celé zařízení, nebo rozdělit odpovědnost mezi několik provozovatelů různých částí zařízení. Stanoví-li stávající právní systém pro každé zařízení pouze jednoho odpovědného provozovatele, může se členský stát rozhodnout, že tento systém zachová.
(7)
Aby se usnadnilo udělování povolení, měly by být členské státy schopny stanovit v obecně závazných pravidlech požadavky pro určité kategorie zařízení.
(8)
Je důležité předcházet haváriím a mimořádným událostem a omezit jejich důsledky. Odpovědnost spojenou s důsledky havárií a mimořádných událostí pro životní prostředí upravuje příslušné vnitrostátní právo a případně další příslušné právo Unie.
(9)
Aby nedošlo ke zdvojení právní úpravy, nemělo by povolení pro zařízení, na které se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (12), obsahovat mezní hodnoty emisí pro přímé emise skleníkových plynů uvedených v příloze I této směrnice, není-li to nezbytné pro vyloučení vzniku jakéhokoli podstatného místního znečištění nebo není-li zařízení z uvedeného systému vyňato.
(10)
Tato směrnice v souladu s článkem 193 Smlouvy o fungování Evropské unie není překážkou tomu, aby členské státy zachovávaly či zaváděly přísnější ochranná opatření, např. požadavky v oblasti emisí skleníkových plynů, pokud jsou tato opatření slučitelná se Smlouvami a pokud byla oznámena Komisi.
(11)
Provozovatelé by měli podávat žádosti o povolení obsahující informace nezbytné pro stanovení podmínek povolení příslušným orgánem. Při podávání žádostí o povolení by měli provozovatelé mít možnost využít informace, které vyplývají z uplatňování směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (13) a směrnice Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (14).
(12)
Součástí povolení by měla být všechna nezbytná opatření, aby byla zajištěna vysoká úroveň ochrany životního prostředí jako celku a aby bylo zajištěno, že je zařízení provozováno v souladu s obecnými zásadami, kterými se řídí hlavní povinnosti provozovatele. Povolení by mělo rovněž zahrnovat mezní hodnoty emisí pro znečišťující látky nebo ekvivalentní parametry nebo technická opatření, odpovídající požadavky na ochranu půdy a podzemních vod a požadavky na monitorování. Podmínky povolení je třeba stanovit na základě nejlepších dostupných technik.
(13)
S cílem stanovit nejlepší dostupné techniky a omezit v Unii nerovnováhu v úrovni emisí z průmyslových činností by měly být prostřednictvím výměny informací se zúčastněnými subjekty vypracovány, přezkoumány, a kde je to nezbytné, aktualizovány referenční dokumenty o nejlepších dostupných technikách (dále jen „referenční dokumenty o BAT“) a hlavní prvky referenčních dokumentů o BAT (dále jen „závěry o BAT“) by měly být přijímány postupem projednávání ve výboru. V tomto ohledu by Komise měla postupem projednávání ve výboru stanovit pokyny pro sběr údajů, pro vypracovávání referenčních dokumentů o BAT a pro zajištění jejich kvality. Na závěry o BAT by se mělo odkazovat při stanovení podmínek povolení. Mohou je doplnit i další zdroje. Komise by měla usilovat o to, aby referenční dokumenty o BAT byly aktualizovány nejpozději osm let po zveřejnění předchozí verze.
(14)
S cílem zajistit účinnou a aktivní výměnu informací vedoucí k vysoké kvalitě referenčních dokumentů o BAT by Komise měla vytvořit fórum fungující transparentním způsobem. Měla by být stanovena praktická opatření pro výměnu informací a dostupnost referenčních dokumentů o BAT, zejména s cílem zajistit, aby členské státy a zúčastněné subjekty na základě stanovených pokynů poskytovaly údaje v dostatečné kvalitě a v dostatečném množství, které umožní určit nejlepší dostupné techniky a nově vznikající techniky.
(15)
Je důležité poskytnout příslušným orgánům dostatečnou pružnost, aby stanovily takové mezní hodnoty emisí, které zajistí, že emise za běžných provozních podmínek nepřekročí úrovně emisí spojené s nejlepšími dostupnými technikami. Za tímto účelem může příslušný orgán stanovit mezní hodnoty emisí, které se od úrovní emisí spojených s nejlepšími dostupnými technikami odlišují použitými hodnotami, obdobími a referenčními podmínkami, lze-li prostřednictvím výsledků monitorování emisí prokázat, že emise nepřekročily úrovně emisí spojené s nejlepšími dostupnými technikami. Dodržení mezních hodnot emisí, jež jsou stanoveny v povoleních, vede k dosažení emisí, které jsou nižší než tyto jejich mezní hodnoty.
(16)
Pro účely zohlednění určitých zvláštních okolností, kdy by použití úrovní emisí spojených s nejlepšími dostupnými technikami vedlo k nákladům, jejichž výše by nebyla přiměřená přínosům pro životní prostředí, by měly mít příslušné orgány možnost stanovit mezní hodnoty emisí, jež se od uvedených úrovní odchylují. Takovéto odchylky by měly vycházet z hodnocení zohledňujícího přesně definovaná kritéria. Mezní hodnoty emisí stanovené v této směrnici by neměly být překročeny. V žádném případě by nemělo být způsobeno závažné znečištění a celkově by mělo být dosaženo vysoké úrovně ochrany životního prostředí.
(17)
Aby provozovatelé mohli zkoušet nově vznikající techniky, jež by mohly poskytovat buď vyšší obecnou úroveň ochrany životního prostředí, nebo alespoň stejnou úroveň ochrany životního prostředí a vyšší úspory nákladů než stávající nejlepší dostupné techniky, měl by mít příslušný orgán možnost udělovat dočasné výjimky z úrovní emisí spojených s nejlepšími dostupnými technikami.
(18)
Změny stávajícího zařízení mohou být příčinou vyššího stupně znečištění. Provozovatelé by měli oznámit příslušnému orgánu každou plánovanou změnu, která by mohla ovlivnit životní prostředí. Podstatné změny stávajících zařízení, jež by mohly mít významné nepříznivé účinky na lidské zdraví či na životní prostředí, by neměly být učiněny bez povolení uděleného v souladu s touto směrnicí.
(19)
Rozmetávání hnojiv významně přispívá k emisím znečišťujících látek do ovzduší a vody. V zájmu splnění cílů uvedených v tematické strategii o znečištění ovzduší a v právních předpisech Unie na ochranu vod je nezbytné, aby Komise znovu posoudila nutnost zavést co nejvhodnější kontroly těchto emisí prostřednictvím uplatňování nejlepších dostupných technik.
(20)
Intenzivní chov drůbeže a dobytka významně přispívá k emisím znečišťujících látek do ovzduší a vody. V zájmu splnění cílů uvedených v tematické strategii o znečišťování ovzduší a v právu Unie na ochranu vod je nezbytné, aby Komise znovu posoudila nutnost zavést diferenciované prahové hodnoty kapacity pro různé druhy drůbeže, čímž by byla definována oblast působnosti této směrnice, a nutnost zavést co nejvhodnější kontroly emisí pocházejících ze zařízení pro chov dobytka.
(21)
V zájmu zohlednění vývoje nejlepších dostupných technik nebo dalších změn zařízení by se měly podmínky povolení pravidelně přezkoumávat, a je-li to nezbytné, aktualizovat, zvláště pokud jsou přijaty nové nebo aktualizované závěry o BAT.
(22)
Ve zvláštních případech, v nichž z přezkoumání a aktualizace povolení vyplyne, že k zavedení nových nejlepších dostupných technik může být po zveřejnění rozhodnutí týkající se závěrů o BAT zapotřebí delšího období než čtyř let, mohou příslušné orgány stanovit v podmínkách povolení delší období, pokud je to řádně odůvodněno na základě kritérií stanovených touto směrnicí.
(23)
Je třeba zajistit, aby provoz zařízení nevedl ke zhoršování jakosti půdy a podzemních vod. Součástí podmínek povolení by proto měla být vhodná opatření pro předcházení emisím do půdy a podzemních vod a pravidelný dohled nad těmito opatřeními s cílem zamezit únikům látek, rozlití kapalin, mimořádným událostem nebo haváriím, k nimž by mohlo dojít během používání zařízení a skladování. Rovněž je nezbytné monitorování půdy a podzemních vod zaměřené na významné nebezpečné látky, aby bylo možno případné znečištění půdy a podzemních vod brzy odhalit, a přijmout díky tomu vhodná nápravná opatření dříve, než se znečištění rozšíří. Při určování frekvence tohoto monitorování lze zohlednit druh preventivních opatření a rozsah a uskutečňování dohledu nad nimi.
(24)
Aby bylo zajištěno, že se provozem zařízení nezhorší kvalita půdy a podzemních vod, je nezbytné určit stav kontaminace půdy a podzemních vod prostřednictvím základní zprávy. Základní zpráva by měla být praktickým nástrojem umožňujícím v rámci možností kvantifikované srovnání stavu místa popsaného ve zprávě a stavu tohoto místa po úplném ukončení činnosti, aby bylo možno zjistit, zda došlo k výraznému zvýšení znečištění půdy či podzemních vod. Základní zpráva by tudíž měla obsahovat informace využívající stávající údaje získané z rozborů půdy a podzemních vod a historické údaje vztahující se k využívání daného místa v minulosti.
(25)
Při hodnocení míry, do jaké došlo k výraznému znečištění půdy a podzemních vod způsobenému provozovatelem, které by dávalo vzniknout povinnosti uvést dané místo do stavu popsaného v základní zprávě, by členské státy měly v souladu se zásadou „znečišťovatel platí“ vzít v úvahu podmínky povolení, jež byly platné po dobu příslušné činnosti, opatření pro předcházení znečištění přijatá daným zařízením a relativní nárůst znečištění ve srovnání s kontaminační zátěží uvedenou v základní zprávě. Odpovědnost za znečištění, jež nebylo způsobeno provozovatelem, upravují příslušné vnitrostátní právo a případně další příslušné právo Unie.
(26)
V zájmu zajištění účinného uplatňování a prosazování této směrnice by měli provozovatelé příslušnému orgánu pravidelně podávat zprávy o dodržování podmínek povolení. Členské státy by měly zajistit, aby provozovatel i příslušný orgán v případě nedodržování této směrnice přijali nezbytná opatření a stanovili systém inspekcí v oblasti životního prostředí. Členské státy by měly zajistit, aby byl k dispozici dostatečný personál s dovednostmi a kvalifikacemi potřebnými pro účinné provádění uvedených kontrol.
(27)
V souladu s Aarhuskou úmluvou o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí (15) je nezbytná účinná účast veřejnosti na přijímání rozhodnutí tak, aby měla možnost vyjádřit své názory a obavy, které mohou být pro tato rozhodnutí podstatné, a aby činitelé s rozhodovací pravomocí měli možnost vzít tyto názory a obavy v úvahu, čímž se zvyšuje zodpovědnost a transparentnost rozhodovacího procesu a přispívá se k uvědomělému vztahu veřejnosti k otázkám životního prostředí a k veřejné podpoře učiněných rozhodnutí. Dotčené osoby z řad veřejnosti by měly mít přístup k právní ochraně, a přispívat tak k hájení práva na život v prostředí přiměřeném pro zdraví a blaho člověka.
(28)
Spalování paliva v zařízeních s celkovým jmenovitým tepelným výkonem nižším než 50 MW významně přispívá k emisím znečišťujících látek do ovzduší. V zájmu splnění cílů uvedených v tematické strategii o znečištění ovzduší je nutné, aby Komise znovu posoudila potřebu zavést co nejvhodnější kontroly emisí z těchto zařízení. Uvedený přezkum by měl zohlednit zvláštnosti spalovacích zařízení používaných ve zdravotnických zařízeních, zejména s ohledem na jejich výjimečné použití v případě nouze.
(29)
Na emisích znečišťujících látek do ovzduší, které významně ovlivňují lidské zdraví a životní prostředí, se značnou měrou podílejí velká spalovací zařízení. S cílem tento vliv snížit a usilovat o splnění požadavků směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES ze dne 23. října 2001 o národních emisních stropech pro některé látky znečisťující ovzduší (16) a cílů stanovených v tematické strategii o znečišťování ovzduší je nutno na úrovni Unie pro určité kategorie spalovacích zařízení a znečišťujících látek stanovit přísnější mezní hodnoty emisí.
(30)
Komise by měla znovu zvážit potřebu zavést mezní hodnoty emisí platné pro celou Unii a upravit mezní hodnoty emisí stanovené v příloze V pro určitá velká spalovací zařízení, s přihlédnutím k přezkoumání a aktualizaci příslušných referenčních dokumentů o BAT. V této souvislosti by Komise měla přihlédnout ke konkrétní podobě energetických systémů rafinérií.
(31)
Vzhledem k povaze některých domácích tuhých paliv je vhodné u spalovacích zařízení spalujících taková paliva použít spíše minimální stupeň odsíření než mezní hodnoty emisí pro oxid siřičitý. Navíc vzhledem k tomu, že zvláštní vlastnosti ropné břidlice mohou znemožnit použití stejných technik pro snížení obsahu síry nebo dosažení stejné účinnosti při odsíření jako u jiných paliv, je u zařízení využívající toto palivo vhodný mírně nižší minimální stupeň odsíření.
(32)
V případě náhlého přerušení dodávky paliva či plynu s nízkým obsahem síry, které je způsobeno vážným nedostatkem tohoto paliva či plynu, by měl mít příslušný orgán možnost udělit dočasné výjimky, jimiž by se povolilo, aby emise z dotyčných spalovacích zařízení přesáhly mezní hodnoty emisí stanovené v této směrnici.
(33)
Za účelem omezení nepříznivých vlivů znečištění na životní prostředí by dotyčný provozovatel neměl spalovací zařízení provozovat déle než 24 hodin poté, co dojde ke špatné funkci nebo poruše čisticího zařízení, a délka provozu bez čisticího zařízení nesmí za žádných okolností ve dvanáctiměsíčním období překročit 120 hodin. Pokud však převažuje potřeba zachovat dodávky energie nebo je nutno zabránit celkovému zvýšení emisí vznikajících z provozu jiného spalovacího zařízení, měly by mít příslušné orgány možnost udělit z těchto lhůt výjimku.
(34)
K zajištění vysoké úrovně ochrany životního prostředí a lidského zdraví a k zamezení pohybu odpadu přes hranice do zařízení provozovaných podle nižších norem v oblasti životního prostředí je nutno stanovit a dodržovat přísné provozní podmínky, technické požadavky a mezní hodnoty emisí pro zařízení spalující nebo spoluspalující odpady v Unii.
(35)
Používání organických rozpouštědel při některých činnostech a v některých zařízeních vede k emisím organických sloučenin do ovzduší, které přispívají k tvorbě fotochemických oxidantů v místním rozsahu i v rozsahu překračujícím hranice států, což poškozuje přírodní zdroje a má škodlivé účinky na lidské zdraví. Proti používání organických rozpouštědel je proto třeba učinit preventivní opatření a stanovit požadavek na dodržování mezních hodnot emisí u organických sloučenin, jakož i vhodné provozní podmínky. Provozovatelům by mělo být umožněno plnit požadavky plánu snižování emisí namísto dodržování mezních hodnot emisí stanovených v této směrnici, je-li možné dosáhnout rovnocenného snížení emisí pomocí jiných opatření, jako například používáním produktů nebo postupů s nízkým nebo nulovým obsahem rozpouštědel.
(36)
Ovzduší a vodu mohou významně znečišťovat zařízení, která vyrábějí oxid titaničitý. Aby se tyto dopady snížily, je třeba na úrovni Unie stanovit pro některé znečišťující látky přísnější mezní hodnoty emisí.
(37)
Pokud jde o zahrnutí zařízení pro výrobce keramických výrobků vypalováním do oblasti působnosti vnitrostátních právních a správních předpisů přijatých k provedení této směrnice na základě povahy odvětví průmyslu jednotlivých členských států, a v zájmu jasnějšího výkladu této působnosti by se členské státy měly rozhodnout, zda uplatní jak kritérium výrobní kapacity, tak kritérium kapacity pece, nebo zda uplatní pouze jedno z těchto dvou kritérií.
(38)
S cílem zjednodušit podávání zpráv a snížit nadbytečnou administrativní zátěž by Komise měla určit metody, které umožní sladit způsob předkládání údajů podle této směrnice s ostatními požadavky práva Unie, a zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 166/2006 ze dne 18. ledna 2006, kterým se zřizuje evropský registr úniků a přenosů znečišťujících látek (17).
(39)
V zájmu zajištění jednotných podmínek provádění by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci k přijetí pokynů pro sběr údajů, vypracování referenčních dokumentů o BAT a zabezpečení jejich kvality včetně vhodnosti jejich obsahu a formátu, přijetí rozhodnutí o závěrech týkajících se BAT, zavedení podrobných pravidel pro určení období zahájení a ukončení a pro přechodné národní plány týkající se velkých spalovacích zařízení a stanovení druhu, formátu a četnosti informací, které mají členské státy poskytovat Komisi. V souladu s článkem 291 Smlouvy o fungování Evropské unie se pravidla a obecné zásady týkající se mechanismů, s jejichž pomocí členské státy kontrolují výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi, mají stanovit předem formou nařízení přijatého řádným legislativním postupem. Do přijetí tohoto nového nařízení zůstává v platnosti rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (18), s výjimkou regulativního postupu s kontrolou, který se nepoužije.
(40)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o stanovení dne, od kterého mají být kontinuálně měřeny emise těžkých kovů, dioxinů a furanů do ovzduší, a o přizpůsobování některých částí příloh V, VI a VII vědeckému a technickému pokroku. V případě zařízení na spalování odpadu a zařízení na spoluspalování odpadu to může mimo jiné zahrnovat i stanovení kritérií, která by umožnila výjimky z kontinuálního monitorování celkových emisí tuhých znečišťujících látek. Je zvláště důležité, aby Komise vedla během přípravné fáze odpovídající konzultace, včetně konzultací s odborníky.
(41)
S cílem řešit rozsáhlé znečištění životního prostředí, například těžkými kovy, dioxiny a furany, by měla Komise předložit návrhy na zavedení celounijních minimálních požadavků na mezní hodnoty emisí a návrhy pravidel monitorování a posuzování souladu, přičemž tyto návrhy budou vycházet ze studie, která vyhodnotí, jak jsou v rámci určitých činností uplatňovány nejlepší dostupné techniky a jaký mají tyto činnosti dopad na životní prostředí jako celek.
(42)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě této směrnice a zajistit jejich uplatňování. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(43)
Aby měla stávající zařízení dost času se technicky přizpůsobit novým požadavkům této směrnice, měly by se na tato zařízení vztahovat některé nové požadavky až po uplynutí stanovené lhůty ode dne použitelnosti této směrnice. Je třeba, aby byl spalovacím zařízením dán dostatek času na zavedení nezbytných opatření na snižování emisí za účelem splnění mezních hodnot emisí stanovených v příloze V.
(44)
Jelikož cílů této směrnice, totiž zajištění vysoké úrovně ochrany životního prostředí a zlepšení kvality tohoto prostředí, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu přeshraniční povahy znečišťování z průmyslových činností lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné.
(45)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie. Cílem této směrnice je především podpořit uplatňování článku 37 uvedené listiny.
(46)
Povinnost provést tuto směrnici ve vnitrostátním právu by se měla omezovat na ustanovení, která představují věcnou změnu v porovnání s předchozími směrnicemi. Povinnost provést ve vnitrostátním právu nezměněná ustanovení vyplývá z předchozích směrnic.
(47)
V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (19) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(48)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic uvedených v části B přílohy IX ve vnitrostátním právu,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanoví pravidla týkající se integrované prevence a omezování znečištění vznikajícího v důsledku průmyslových činností.
Stanoví rovněž pravidla, která mají vyloučit, anebo pokud to není proveditelné, snížit emise do ovzduší, vody a půdy a předcházet vzniku odpadů, v zájmu dosažení vysoké úrovně ochrany životního prostředí jako celku.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na průmyslové činnosti, které způsobují znečištění, uvedené v kapitolách II až VI.
2. Tato směrnice se nevztahuje na výzkum, vývoj a zkoušení nových výrobků a postupů.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„látkou“ jakýkoli chemický prvek a jeho sloučeniny, s výjimkou:
a)
radioaktivních látek definovaných v článku 1 směrnice Rady 96/29/Euratom ze dne 13. května 1996, kterou se stanoví základní bezpečnostní standardy na ochranu zdraví pracovníků a obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření (20);
b)
geneticky modifikovaných mikroorganismů definovaných v čl. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/41/ES ze dne 6. května 2009 o uzavřeném nakládání s geneticky modifikovanými mikroorganismy (21);
c)
geneticky modifikovaných organismů definovaných v čl. 2 bodě 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí (22);
2)
„znečištěním“ lidskou činností přímo či nepřímo způsobené vniknutí látek, vibrací, tepla nebo hluku do ovzduší, vody nebo půdy, které může být škodlivé lidskému zdraví, nepříznivě ovlivnit kvalitu životního prostředí, vést ke škodám na hmotném majetku anebo omezit či narušit hodnotu životního prostředí a další zákonné způsoby využití životního prostředí;
3)
„zařízením“ stacionární technická jednotka, ve které probíhá jedna či více činností uvedených v příloze I nebo v části 1 přílohy VII a jakékoli další s nimi přímo spojené činnosti na tomtéž místě, které po technické stránce souvisejí s činnostmi uvedenými ve zmíněných přílohách a mohly by ovlivnit emise a znečištění;
4)
„emisemi“ přímé nebo nepřímé uvolňování látek, vibrací, tepla nebo hluku z bodových nebo difúzních zdrojů v zařízení do ovzduší, vody či půdy;
5)
„mezní hodnotou emisí“ objem vyjádřený pomocí určitých specifických parametrů, koncentrace nebo hladiny určité emise, který nesmí být během jednoho či více časových úseků překročen;
6)
„normou kvality životního prostředí“ souhrn požadavků, které musí dané životní prostředí nebo jeho určitá část v daném čase splňovat a které jsou stanoveny právem Unie;
7)
„povolením“ písemné oprávnění k provozu celého zařízení, spalovacího zařízení, zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu, anebo jeho části;
8)
„obecně závaznými pravidly“ mezní hodnoty emisí nebo jiné podmínky, přinejmenším na odvětvové úrovni, které jsou přijaty za účelem přímého použití ke stanovení podmínek pro povolení;
9)
„podstatnou změnou“ změna v povaze, funkci či rozsahu zařízení, spalovacího zařízení, zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu, která může mít významné nepříznivé účinky na lidské zdraví nebo životní prostředí;
10)
„nejlepšími dostupnými technikami“ nejúčinnější a nejpokročilejší stadium vývoje činností a jejich provozních metod dokládající praktickou vhodnost určité techniky jako základu pro stanovení mezních hodnot emisí a dalších podmínek povolení, jejichž smyslem je předejít vzniku emisí, nebo pokud to není proveditelné, tyto emise omezit, a zabránit tak nepříznivým dopadům na životní prostředí jako celek, přičemž
a)
„technikami“ se rozumí jak používaná technologie, tak způsob, jakým je zařízení navrženo, budováno, udržováno, provozováno a vyřazováno z činnosti;
b)
„dostupnými“ technikami se rozumějí techniky, které byly vyvinuty v měřítku umožňujícím jejich zavedení v příslušném průmyslovém odvětví za ekonomicky a technicky přijatelných podmínek s ohledem na náklady a přínosy, bez ohledu na to, zda jsou tyto techniky v dotyčném členském státě používány či vyráběny, pokud jsou provozovateli za rozumných podmínek dostupné;
c)
„nejlepšími“ technikami se rozumějí techniky nejúčinnější z hlediska dosažení vysoké úrovně ochrany životního prostředí jako celku;
11)
„referenčním dokumentem o BAT“ dokument, jenž je výsledkem výměny informací uspořádané podle článku 13, je vypracován pro určené činnosti a popisuje zejména použité techniky, současné úrovně emisí a spotřeby, zvažované techniky pro určení nejlepších dostupných technik, jakož i závěry o BAT a jakékoli nově vznikající techniky, se zvláštním přihlédnutím ke kritériím uvedeným v příloze III;
12)
„závěry o BAT“ dokument obsahující části referenčního dokumentu o BAT stanovící závěry o nejlepších dostupných technikách, jejich popis, informace k hodnocení jejich použitelnosti, úrovně emisí spojené s nejlepšími dostupnými technikami, související monitorování, související úrovně spotřeby a případně příslušná sanační opatření;
13)
„úrovněmi emisí spojenými s nejlepšími dostupnými technikami“ rozsah úrovní emisí získaný za běžných provozních podmínek použitím nejlepší dostupné techniky nebo kombinací nejlepších dostupných technik, jak jsou popsány v závěrech o BAT, vyjádřený jako průměr za určitý časový úsek za specifikovaných referenčních podmínek.
14)
„nově vznikající technikou“ nová technika průmyslové činnosti, která by mohla v případě, že bude vyvinuta ke komerčním účelům, poskytovat buď vyšší obecnou úroveň ochrany životního prostředí, nebo alespoň stejnou úroveň ochrany životního prostředí a vyšší úspory nákladů než stávající nejlepší dostupné techniky;
15)
„provozovatelem“ fyzická nebo právnická osoba, která zařízení, spalovací zařízení, zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu zcela nebo zčásti provozuje nebo řídí, nebo pokud tak stanoví vnitrostátní právo, na kterou byla přenesena rozhodující hospodářská pravomoc nad technickou funkcí zařízení;
16)
„veřejností“ jedna nebo více fyzických nebo právnických osob a jejich sdružení, organizace nebo skupiny v souladu s vnitrostátním právem nebo zvyklostmi;
17)
„dotčenou veřejností“ veřejnost, která je nebo by mohla být ovlivněna rozhodováním o udělení nebo aktualizaci povolení nebo podmínek povolení nebo která má na tomto rozhodování zájem; pro účely této definice se nevládní organizace prosazující ochranu životního prostředí a splňující požadavky podle vnitrostátního práva považují za organizace mající na rozhodnutí zájem;
18)
„nebezpečnými látkami“ látky nebo směsi vymezené v článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí (23);
19)
„základní zprávou“ informace o stavu kontaminace půdy a podzemních vod relevantními nebezpečnými látkami;
20)
„podzemními vodami“ podzemní vody ve smyslu čl. 2 bodu 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (24);
21)
„půdou“ svrchní vrstva zemské kůry, která se nachází mezi pevným skalním podložím a zemským povrchem. Půda je složena z minerálních částic, organické hmoty, vody, vzduchu a živých organismů;
22)
„inspekcí v oblasti životního prostředí“ veškeré činnosti, včetně prohlídek na místě, monitorování emisí a kontrol interních zpráv a následných dokumentů, ověřování vlastního monitorování, kontrol používaných technik a vhodnosti řízení zařízení z hlediska životního prostředí, prováděné příslušným orgánem nebo jeho jménem s cílem kontrolovat zařízení z hlediska dodržování podmínek stanovených v povolení, podporovat dodržování těchto podmínek a tam, kde to je nezbytné, monitorovat jejich dopad na životní prostředí;
23)
„drůbeží“ drůbež ve smyslu čl. 2 bodu 1 směrnice 90/539/EHS o veterinárních podmínkách pro obchod s drůbeží a násadovými vejci uvnitř Společenství a jejich dovoz ze třetích zemí (25);
24)
„palivem“ jakýkoli tuhý, kapalný nebo plynný spalitelný materiál;
25)
„spalovacím zařízením“ technické zařízení, v němž se paliva oxidují za účelem využití takto vyrobeného tepla;
26)
„komínem“ konstrukce s jedním nebo dvěma průduchy zajišťujícími odvod odpadních plynů za účelem jejich vypuštění do ovzduší;
27)
„provozními hodinami“ doba vyjádřená v hodinách, během níž je celé spalovací zařízení nebo jeho část v provozu a vypouští emise do ovzduší, s výjimkou doby uvádění zařízení do provozu a ukončování jeho provozu;
28)
„stupněm odsíření“ poměr množství síry nevyloučené spalovacím zařízením do ovzduší v daném časovém úseku k množství síry obsažené v pevném palivu, které bylo do spalovacího zařízení přivedeno a použito ve stejném časovém úseku;
29)
„domácím tuhým palivem“ přírodní pevné palivo, jež je spalováno ve spalovacím zařízení určeném zvláště pro ně a jež se těží místně;
30)
„určujícím palivem“ palivo, pro něž je mezní hodnota emisí stanovená v části 1 přílohy V nejvyšší ze všech paliv, jež se používají ve spalovacím zařízení ke spalování více druhů paliv využívajícím zbytky pocházející z destilace a zpracování při rafinaci surové ropy pro vlastní spotřebu, samostatně či s jinými palivy, anebo má-li několik paliv shodnou mezní hodnotu emisí, to z těchto paliv, jež má nejvyšší tepelný příkon;
31)
„biomasou“
a)
produkty, které sestávají z rostlinného materiálu pocházejícího ze zemědělství nebo lesnictví a které lze použít jako palivo za účelem získání jeho energetického obsahu;
b)
následující odpad:
i)
rostlinný odpad ze zemědělství nebo lesnictví;
ii)
rostlinný odpad z potravinářského průmyslu, pokud se vniklé teplo opětovně použije;
iii)
rostlinný odpad z výroby čerstvé vlákniny a z výroby papíru z buničiny, pokud se spoluspaluje v místě výroby a vzniklé teplo se využije;
iv)
korkový odpad;
v)
dřevný odpad s výjimkou dřevného odpadu, který může obsahovat halogenované organické sloučeniny nebo těžké kovy v důsledku ošetření látkami na ochranu dřeva nebo nátěrovými hmotami, včetně zejména dřevného odpadu ze stavebnictví a z demolic;
32)
„spalovacím zařízením ke spalování více druhů paliv“ spalovací zařízení, v němž se mohou současně nebo střídavě spalovat dva nebo více druhů paliv;
33)
„plynovou turbínou“ rotující stroj, který přeměňuje tepelnou energii v mechanickou práci a který se skládá především z kompresoru, tepelného zařízení, ve kterém se palivo oxiduje za účelem ohřátí pracovního média, a turbíny;
34)
„plynovým motorem“ motor s vnitřním spalováním fungující na principu Ottova cyklu a využívající ke spalování paliva zážehového zapalování nebo, v případě dvojpalivového motoru, vznětového zapalování;
35)
„naftovým motorem“ motor s vnitřním spalováním fungující na principu Dieslova cyklu a využívající ke spalování paliva vznětového zapalování;
36)
„malou izolovanou soustavou“ malá izolovaná soustava ve smyslu čl. 2 bodu 26 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou (26);
37)
„odpadem“ odpad ve smyslu čl. 3 bodu 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech (27);
38)
„nebezpečným odpadem“ nebezpečný odpad ve smyslu čl. 3 bodu 2 směrnice 2008/98/ES;
39)
„smíšeným komunálním odpadem“ odpad z domácností stejně jako živnostenský či průmyslový odpad a odpad z úřadů, který je svou charakteristikou a složením podobný odpadu z domácností, ale s výjimkou frakcí uvedených pod číslem 20 01 v příloze rozhodnutí Komise 2000/532/ES (28), které jsou sbírány odděleně u zdroje, a s výjimkou dalších odpadů uvedených ve zmíněné příloze pod číslem 20 02;
40)
„zařízením na spalování odpadu“ stacionární nebo mobilní technická jednotka a zařízení určené k tepelnému zpracování odpadů, s využitím tepla vzniklého spalováním nebo bez něho, prostřednictvím spalování oxidací odpadu a dalšími způsoby tepelného zpracování, jako jsou pyrolýza, zplynování nebo plazmové procesy, pokud jsou látky tímto zpracováním vzniklé následně spáleny;
41)
„zařízením na spoluspalování odpadu“ stacionární nebo mobilní technická jednotka, jejímž hlavním účelem je výroba energie nebo hmotných produktů a která využívá odpad jako normální nebo přídavné palivo nebo ve které je odpad tepelně zpracován za účelem jeho odstranění prostřednictvím spalování oxidací odpadu a dalšími způsoby tepelného zpracování, jako jsou pyrolýza, zplynování nebo plazmové procesy, pokud jsou látky tímto zpracováním vzniklé následně spáleny;
42)
„jmenovitou kapacitou“ součet kapacit spalování všech pecí, z nichž se zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu skládá, jak je uvedl výrobce a potvrdil provozovatel, s řádným přihlédnutím ke spalnému teplu odpadu vyjádřenému jako množství odpadu spálené za hodinu;
43)
„dioxiny a furany“ polychlorované p-dibenzodioxiny a dibenzofurany uvedené v části 2 přílohy VI;
44)
„organickou sloučeninou“ sloučenina obsahující přinejmenším uhlík a jeden nebo více z těchto prvků: vodík, halogeny, kyslík, síra, fosfor, křemík nebo dusík, s výjimkou oxidů uhlíku a anorganických uhličitanů a hydrogenuhličitanů;
45)
„těkavou organickou sloučeninou“ organická sloučenina nebo frakce kreosotu, která má při teplotě 293,15 K tlak par 0,01 kPa nebo vyšší nebo která za konkrétních podmínek použití vykazuje odpovídající těkavost;
46)
„organickým rozpouštědlem“ těkavá organická sloučenina, která se používá
a)
samostatně nebo ve spojení s jinými látkami, aniž by přitom prošla chemickou změnou, k rozpouštění surovin, produktů nebo odpadů;
b)
jako čisticí prostředek k rozpouštění znečišťujících látek;
c)
jako odmašťovací prostředek;
d)
jako dispergační činidlo;
e)
jako prostředek používaný k úpravě viskozity;
f)
jako prostředek používaný k úpravě povrchového napětí;
g)
jako plastifikátor;
h)
jako konzervant;
47)
„nátěrovou hmotou“ nátěrová hmota ve smyslu čl. 2 bodu 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/42/ES ze dne 21. dubna 2004 o omezování emisí těkavých organických sloučenin vznikajících při používání organických rozpouštědel v některých barvách a lacích a výrobcích pro opravy nátěru vozidel (29).
Článek 4
Povinnost mít povolení
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření zajišťující, že žádné zařízení, spalovací zařízení, zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu není provozováno bez povolení.
Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy stanovit postup pro registraci zařízení, na které se vztahuje pouze kapitola V.
Postup registrace musí být popsán v závazném předpise a zahrnovat přinejmenším oznámení provozovatele příslušnému orgánu o záměru provozovat zařízení.
2. Členské státy mohou stanovit, že se povolení vztahuje na dvě či více zařízení anebo části zařízení, pokud jsou provozovány stejným provozovatelem na stejném místě.
Vztahuje-li se jedno povolení na dvě či více zařízení, musí obsahovat podmínky, které zajistí, že požadavky této směrnice splňuje každé zařízení.
3. Členské státy mohou stanovit, že se povolení vztahuje na několik částí zařízení provozovaného různými provozovateli. V povolení se v tomto případě uvedou povinnosti jednotlivých provozovatelů.
Článek 5
Udělení povolení
1. Aniž jsou dotčeny jiné požadavky stanovené ve vnitrostátním právu nebo v právu Unie, udělí příslušný orgán povolení, pokud zařízení vyhovuje požadavkům této směrnice.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření k tomu, aby v případě, že se povolovacího řízení účastní více než jeden příslušný orgán nebo více než jeden provozovatel nebo je uděleno více než jedno povolení, byly podmínky pro udělení povolení a povolovací řízení plně koordinovány, aby byl zajištěn účinný integrovaný přístup všech orgánů, které jsou pro toto řízení příslušné.
3. V případě nového zařízení nebo podstatné změny zařízení, na které se vztahuje článek 4 směrnice 85/337/EHS, je pro udělení povolení nutno posoudit a použít i veškeré takto získané významné informace či závěry učiněné podle článků 5, 6, 7 a 9 uvedené směrnice.
Článek 6
Obecně závazná pravidla
Aniž je dotčena povinnost mít povolení, mohou členské státy zařadit požadavky pro určité kategorie zařízení, spalovacích zařízení, zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu do obecně závazných pravidel.
Přijmou-li se obecně závazná pravidla, může povolení jednoduše zahrnovat odkaz na tato pravidla.
Článek 7
Mimořádné události a havárie
Aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí (30), přijmou členské státy v případě jakékoli mimořádné události či havárie, která má závažné dopady na životní prostředí, nezbytná opatření k zajištění toho, aby
a)
provozovatel ihned informoval příslušný orgán;
b)
provozovatel ihned přijal opatření k omezení dopadů na životní prostředí a k zamezení dalších možných mimořádných událostí nebo havárií;
c)
příslušný orgán vyžadoval od provozovatele přijetí veškerých vhodných doplňujících opatření, jež tento orgán považuje za nezbytné k omezení dopadů na životní prostředí a k zamezení dalších možných mimořádných událostí nebo havárií.
Článek 8
Nedodržení podmínek povolení
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění, aby byly dodržovány podmínky povolení.
2. Pokud jsou podmínky povolení porušeny, členské státy zajistí, aby
a)
provozovatel ihned informoval příslušný orgán;
b)
provozovatel ihned přijal opatření, která zajistí nápravu v nejkratší možné době;
c)
příslušný orgán vyžadoval od provozovatele přijetí veškerých vhodných doplňujících opatření, jež tento orgán považuje za nezbytné k zajištění nápravy.
Pokud porušení podmínek povolení představuje bezprostřední ohrožení lidského zdraví nebo nebezpečí, že dojde k bezprostřednímu závažnému nepříznivému dopadu na životní prostředí, a není-li zjednána náprava podle prvního pododstavce písm. b) a c), je provozování zařízení, spalovacího zařízení, zařízení na spalování odpadu, zařízení na spoluspalování odpadu nebo jejich příslušné části pozastaveno.
Článek 9
Emise skleníkových plynů
1. Pokud jsou emise skleníkových plynů ze zařízení uvedeny v příloze I směrnice 2003/87/ES ve vztahu k činnosti prováděné v uvedeném zařízení, neobsahuje povolení mezní hodnoty emisí pro přímé emise uvedeného plynu, ledaže je to nezbytné k tomu, aby nebylo způsobeno žádné podstatné místní znečištění životního prostředí.
2. Členské státy se mohou rozhodnout, že pro činnosti uvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES nestanoví požadavky týkající se energetické účinnosti s ohledem na spalovací jednotky nebo jiné jednotky emitující oxid uhličitý v místě, kde se zařízení nachází.
3. Pokud je to nezbytné, příslušné orgány povolení náležitě pozmění.
4. Odstavce 1 až 3 se nevztahují na zařízení dočasně vyňatá ze systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Unii v souladu s článkem 27 směrnice 2003/87/ES.
KAPITOLA II
USTANOVENÍ PRO ČINNOSTI UVEDENÉ V PŘÍLOZE I
Článek 10
Oblast působnosti
Tato kapitola se vztahuje na činnosti uvedené v příloze I, které dosahují kapacitních prahových hodnot uvedených ve zmíněné příloze, jsou-li stanoveny.
Článek 11
Obecné zásady základních povinností provozovatele
Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby byla zařízení provozována v souladu s těmito zásadami:
a)
jsou učiněna všechna vhodná preventivní opatření proti znečišťování;
b)
jsou použity nejlepší dostupné techniky;
c)
nedochází k významnému znečišťování;
d)
předchází se vzniku odpadů v souladu se směrnicí 2008/98/ES;
e)
jestliže odpady vznikají, jsou v pořadí podle priority a v souladu se směrnicí 2008/98/ES připraveny k opětovnému použití, recyklovány, využívány, anebo, pokud využití není technicky a ekonomicky možné, odstraněny s vyloučením či omezením jakýchkoli dopadů na životní prostředí;
f)
energie je využívána účinně;
g)
jsou přijata nezbytná opatření, která mají předcházet výskytu havárií a omezovat jejich následky;
h)
při úplném ukončení činnosti jsou přijata nezbytná opatření k zabránění jakémukoli riziku znečištění a k navrácení místa provozu do uspokojivého stavu definovaného v souladu s článkem 22.
Článek 12
Žádosti o povolení
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření zajišťující, aby žádost o povolení obsahovala popis
a)
zařízení a jeho činností;
b)
surovin a pomocných materiálů, dalších látek a energie, která je v zařízení používána anebo jím produkována;
c)
zdrojů emisí ze zařízení;
d)
podmínek místa zařízení;
e)
tam, kde je to povinné, základní zprávy podle čl. 22 odst. 2;
f)
povahy a množství předpokládaných emisí ze zařízení do jednotlivých složek prostředí, jakož i určení významných účinků těchto emisí na životní prostředí;
g)
navrhované technologie a dalších metod určených pro předcházení, nebo pokud to není možné, ke snížení emisí ze zařízení;
h)
opatření k předcházení vzniku odpadů, které v zařízení vznikají, a k přípravě jejich opětovného použití, recyklaci a využití;
i)
dalších opatření plánovaných k dodržování obecných zásad základních povinností provozovatele stanovených v článku 11;
j)
opatření plánovaných k monitorování emisí do životního prostředí;
k)
hlavních náhradních řešení k navrhovaným technologiím, technikám a opatřením prověřených žadatelem, ve formě přehledu.
Žádost o povolení musí též obsahovat shrnutí údajů, které jsou uvedeny v prvním pododstavci, bez technických podrobností a odborných pojmů.
2. Pokud informace poskytnuté v souladu s požadavky směrnice Rady 85/337/EHS nebo bezpečnostní zpráva vypracovaná v souladu se směrnicí 96/82/ES nebo informace poskytnuté v souladu s jiným právním předpisem splňují některý z požadavků odstavce 1, je možné tyto informace do žádosti zahrnout nebo je k žádosti přiložit.
Článek 13
Referenční dokumenty o BAT a výměna informací
1. Za účelem vypracování, přezkoumání a případné nezbytné aktualizace referenčních dokumentů o BAT pořádá Komise výměnu informací mezi členskými státy, dotčenými průmyslovými odvětvími, nevládními organizacemi, které podporují ochranu životního prostředí, a Komisí.
2. Výměna informací se týká zejména
a)
výkonnosti zařízení a technik z hlediska emisí, vyjádřených případně jako krátkodobé a dlouhodobé průměry, a souvisejících referenčních podmínek, spotřeby a povahy surovin, spotřeby vody, využívání energie a vzniku odpadů;
b)
používaných technik, souvisejícího monitorování, mezisložkových vlivů, ekonomické a technické přijatelnosti a rozvoje v těchto oblastech;
c)
nejlepších dostupných technik a nově vznikajících technik zjištěných v návaznosti na posouzení otázek uvedených v písmenech a) a b).
3. Komise zřídí a pravidelně svolává fórum složené ze zástupců členských států, dotčených průmyslových odvětví a nevládních organizací, které podporují ochranu životního prostředí.
Komise získá stanovisko fóra k praktickým záležitostem pro výměnu informací, a zejména
a)
k jednacímu řádu fóra;
b)
k pracovnímu programu pro výměnu informací;
c)
k pokynům pro sběr údajů;
d)
k pokynům pro vypracování referenčních dokumentů o BAT a zabezpečení jejich kvality včetně vhodnosti jejich obsahu a formátu.
Pokyny uvedené v druhém pododstavci písm. c) a d) zohlední stanovisko fóra a přijmou se regulativním postupem podle čl. 75 odst. 2.
4. Komise obdrží a zveřejní stanovisko fóra k navrhovanému obsahu referenčních dokumentů o BAT a pro účely postupů stanovených v odstavci 5 toto stanovisko zohlední.
5. Rozhodnutí o závěrech o BAT se přijímají regulativním postupem podle čl. 75 odst. 2.
6. Po přijetí rozhodnutí podle odstavce 5 Komise referenční dokument o BAT neprodleně zpřístupní veřejnosti a zajistí, aby byly závěry o BAT dostupné ve všech úředních jazycích Unie.
7. Do přijetí příslušného rozhodnutí podle odstavce 5 se závěry o nejlepších dostupných technikách z referenčních dokumentů o BAT přijatých Komisí přede dnem uvedeným v článku 83 použijí jako závěry o BAT pro účely této kapitoly, s výjimkou čl. 15 odst. 3 a 4.
Článek 14
Podmínky povolení
1. Členské státy zajistí, aby v povolení byla uvedena veškerá opatření nutná ke splnění požadavků podle článků 11 a 18.
Tato opatření obsahují alespoň
a)
mezní hodnoty emisí pro znečišťující látky uvedené v příloze II a další znečišťující látky, které by mohly být emitovány z dotyčného zařízení ve významném množství, se zřetelem k jejich povaze a možnosti přenosu z jedné složky životního prostředí do druhé;
b)
vhodné požadavky na ochranu půdy a podzemní vody a opatření k monitorování odpadů, které v zařízení vznikají, a k nakládání s nimi;
c)
vhodné požadavky na monitorování emisí uvádějící
i)
metody, frekvenci a postup vyhodnocování měření a
ii)
v případě použití čl. 15 odst. 3 písm. b) požadavek, aby výsledky monitorování emisí byly k dispozici pro táž časová období a referenční podmínky jako v případě úrovní emisí spojených s nejlepšími dostupnými technikami;
d)
povinnost předkládat příslušnému orgánu pravidelně a alespoň jednou za rok
i)
informace na základě výsledků monitorování emisí podle písmene c) a další požadované údaje, jež příslušnému orgánu umožní ověřit soulad s podmínkami povolení; a
ii)
použije-li se čl. 15 odst. 3 písm. b), shrnutí výsledků monitorování emisí umožňující srovnání s úrovněmi emisí spojenými s nejlepšími dostupnými technikami;
e)
vhodné požadavky na pravidelnou údržbu a na dohled nad opatřeními přijatými k zabránění emisím do půdy a podzemních vod podle písmene b) a vhodné požadavky na pravidelné monitorování půdy a podzemních vod v souvislosti s příslušnými nebezpečnými látkami, které se mohou na daném místě vyskytovat, a s ohledem na možnost kontaminace půdy a podzemních vod v místě zařízení;
f)
opatření pro případ jiných než běžných provozních podmínek, jako je spouštění, odstavování, neúmyslný únik látek, špatná funkce, krátkodobá přerušení a úplné ukončení provozu;
g)
ustanovení týkající se minimalizace dálkového přenosu znečištění či znečištění přesahujícího hranice států;
h)
podmínky pro posouzení dodržování mezních hodnot emisí nebo odkaz na platné požadavky stanovené jinde.
2. Pro účely odst. 1 písm. a) mohou být mezní hodnoty doplněny nebo nahrazeny ekvivalentními parametry nebo jinými technickými opatřeními, která zajistí rovnocennou úroveň ochrany životního prostředí.
3. Při stanovení podmínek povolení se jako reference použijí závěry o BAT.
4. Aniž je dotčen článek 18, může příslušný orgán stanovit přísnější podmínky povolení, než jsou podmínky, které lze splnit využitím nejlepších dostupných technik, jež jsou popsány v závěrech o BAT. Členské státy mohou stanovit pravidla, na jejichž základě může příslušný orgán takové přísnější podmínky stanovit.
5. Stanoví-li příslušný orgán podmínky povolení na základě nejlepších dostupných technik, které nejsou popsány v žádných příslušných závěrech o BAT, zajistí, aby
a)
byla dotyčná technika určena se zvláštním přihlédnutím ke kritériím uvedeným v příloze III a
b)
byly splněny požadavky stanovené v článku 15.
Neobsahují-li závěry o BAT uvedené v prvním pododstavci hodnoty emisí spojené s nejlepšími dostupnými technikami, zajistí příslušný orgán, aby technika uvedená v prvním pododstavci zajišťovala míru ochrany životního prostředí rovnocennou nejlepším dostupným technikám popsaným v závěrech o BAT.
6. Nevztahují-li se žádné závěry o BAT na činnosti nebo typ výrobního procesu prováděné v zařízení nebo nezabývají-li se tyto závěry všemi možnými dopady činnosti nebo procesu na životní prostředí, stanoví příslušný orgán po předchozí konzultaci s provozovatelem podmínky povolení na základě nejlepších dostupných technik, které určí pro dotyčné činnosti nebo procesy, přičemž zvláštní pozornost věnuje kritériím uvedeným v příloze III.
7. U zařízení uvedených v bodě 6.6 přílohy I se použijí odstavce 1 až 6 tohoto článku, aniž jsou dotčeny právní předpisy týkající se dobrých životních podmínek zvířat.
Článek 15
Mezní hodnoty emisí, ekvivalentní parametry a technická opatření
1. Mezní hodnoty emisí pro znečišťující látky se vztahují k bodu, kde emise zařízení opouštějí, a žádné ředění před uvedeným bodem se při zjišťování těchto hodnot nebere v úvahu.
V případě nepřímých výpustí znečišťujících látek do vody může být při určování mezních hodnot emisí pro dotyčné zařízení za předpokladu, že je zaručena rovnocenná úroveň ochrany životního prostředí jako celku a že výsledkem není vyšší stupeň znečištění životního prostředí, vzat v úvahu čisticí efekt čistírny odpadních vod.
2. Aniž je dotčen článek 18, musí mezní hodnoty emisí, ekvivalentní parametry a jiná technická opatření uvedená v čl. 14 odst. 1 a 2 vycházet z nejlepších dostupných technik, aniž je předepsáno použití jakékoli konkrétní metody či technologie.
3. Příslušný orgán stanoví mezní hodnoty emisí, které zajišťují, že za běžných provozních podmínek emise nepřekročí úrovně emisí spojené s nejlepšími dostupnými technikami, jak jsou stanoveny v rozhodnutích o závěrech o BAT uvedených v čl. 13 odst. 5, a to jedním z těchto způsobů:
a)
stanovením mezních hodnot emisí, které nepřekračují úrovně emisí spojené s nejlepšími dostupnými technikami. Tyto mezní hodnoty emisí jsou vyjádřeny za stejné období jako úrovně emisí spojené s nejlepšími dostupnými technikami nebo za období kratší a za totožných referenčních podmínek; nebo
b)
stanovením jiných mezních hodnot emisí, než jsou hodnoty uvedené v písmeni a), pokud jde o hodnoty, období a referenční podmínky.
Použije-li se písmeno b), příslušný orgán nejméně jednou ročně posoudí výsledky monitorování emisí s cílem zajistit, aby emise za běžných provozních podmínek nepřekračovaly úrovně emisí spojené s nejlepšími dostupnými technikami.
4. Odchylně od odstavce 3, a aniž je dotčen článek 18, může příslušný orgán v konkrétních případech stanovit mírnější mezní hodnoty emisí. Takovou odchylku lze použít, pouze pokud posouzení prokáže, že by dosažení úrovní emisí spojených s nejlepšími dostupnými technikami popsanými v závěrech o BAT vedlo k nákladům, jejichž výše by nebyla přiměřená přínosům pro životní prostředí, a to z důvodů:
a)
zeměpisné polohy daného zařízení nebo jeho místních environmentálních podmínek; nebo
b)
technické charakteristiky daného zařízení.
Příslušný orgán doloží v příloze k podmínkám povolení důvody vedoucí k použití prvního pododstavce, včetně výsledku posouzení a odůvodnění uložených podmínek.
Mezní hodnoty emisí stanovené v souladu s prvním pododstavcem však nesmějí překročit mezní hodnoty emisí, jsou-li tyto hodnoty v přílohách této směrnice stanoveny.
Příslušný orgán v každém případě zajistí, aby nedošlo k závažnému znečištění a aby bylo celkově dosaženo vysoké úrovně ochrany životního prostředí.
Na základě informací poskytnutých členskými státy v souladu s čl. 72 odst. 1, zejména pokud jde o uplatňování tohoto odstavce, může Komise v případě potřeby vyhodnotit a prostřednictvím pokynů dále upřesnit kritéria, jež mají být při použití tohoto odstavce zohledněna.
Příslušný orgán znovu posoudí použití prvního pododstavce v rámci každého přezkoumávání podmínek povolení podle článku 21.
5. Příslušný orgán může ke zkoušení a použití nově vznikajících technik udělit dočasnou výjimku z požadavků odstavců 2 a 3 tohoto článku a čl. 11 písm. a) a b) v celkové délce nepřesahující devět měsíců, je-li po uplynutí uvedené lhůty používání techniky buď zastaveno, nebo se při činnosti dosáhne alespoň úrovní emisí spojených s nejlepšími dostupnými technikami.
Článek 16
Požadavky na monitorování
1. Požadavky na monitorování uvedené v čl. 14 odst. 1 písm. c) vycházejí ze závěrů týkajících se monitorování, které jsou popsány v závěrech o BAT, pokud existují.
2. Četnost pravidelného monitorování uvedeného v čl. 14 odst. 1 písm. e) stanoví příslušný orgán v povolení pro každé jednotlivé zařízení nebo v obecně závazných pravidlech.
Aniž je dotčen první pododstavec, provádí se pravidelné monitorování nejméně jednou za pět let v případě podzemních vod a jednou za deset let v případě půdy, není-li toto monitorování založeno na systematickém hodnocení rizika kontaminace.
Článek 17
Obecně závazná pravidla k činnostem uvedeným v příloze I
1. Při přijímání obecně závazných pravidel zajistí členské státy integrovaný přístup a vysokou úroveň ochrany životního prostředí rovnocennou úrovni, jíž lze dosáhnout prostřednictvím jednotlivých podmínek povolení.
2. Obecně závazná pravidla vycházejí z nejlepších dostupných technik, aniž by k zajištění souladu s články 14 a 15 předepisovala použití jakékoli techniky či konkrétní technologie.
3. Členské státy zajišťují aktualizaci obecně závazných pravidel tak, aby zohledňovala vývoj nejlepších dostupných technik a bylo dosaženo souladu s článkem 21.
4. Obecně závazná pravidla přijatá v souladu s odstavci 1, 2 a 3 obsahují odkaz na tuto směrnici nebo se takový odkaz učiní při jejich úředním vyhlášení.
Článek 18
Normy kvality životního prostředí
Pokud určitá norma kvality životního prostředí vyžaduje dodržení přísnějších podmínek, než jakých lze dosáhnout použitím nejlepších dostupných technik, uvedou se v povolení dodatečná opatření, aniž jsou dotčena jiná opatření, která mohou být k dosažení souladu s normami kvality životního prostředí učiněna.
Článek 19
Vývoj nejlepších dostupných technik
Členské státy zajistí, aby příslušný orgán sledoval vývoj nejlepších dostupných technik nebo aby byl informován o tomto vývoji a o zveřejnění všech nových nebo aktualizovaných závěrů o BAT, a tyto informace poskytují dotčené veřejnosti.
Článek 20
Změny zařízení uskutečňované provozovatelem
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření zajišťující, aby provozovatel uvědomil příslušný orgán o jakýchkoli plánovaných změnách povahy, funkce či rozsahu zařízení, jež by mohly mít následky pro životní prostředí. V případě potřeby provede příslušný orgán aktualizaci povolení.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření zajišťující, aby se žádná podstatná změna, kterou provozovatel plánuje, neuskutečnila bez povolení uděleného v souladu s touto směrnicí.
Žádost o povolení a rozhodnutí příslušného orgánu se vztahuje na části zařízení a údaje uvedené v článku 12, které mohou být touto podstatnou změnou ovlivněny.
3. Každá změna povahy, funkce či rozsahu zařízení se považuje za podstatnou, pokud sama o sobě dosahuje kapacitních prahových hodnot stanovených v příloze I.
Článek 21
Přezkoumání a aktualizace podmínek povolení příslušným orgánem
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření zajišťující, aby příslušný orgán v souladu s odstavci 2 až 5 pravidelně přezkoumával všechny podmínky povolení a v případě, že je to nutné pro zajištění souladu s touto směrnicí, tyto podmínky aktualizoval.
2. Na žádost příslušného orgánu předloží provozovatel veškeré informace, které jsou nezbytné k přezkoumání podmínek povolení, zejména včetně výsledků monitorování emisí a jiných údajů umožňujících srovnání provozu zařízení s nejlepšími dostupnými technikami popsanými v příslušných závěrech o BAT a s úrovněmi emisí spojenými s nejlepšími dostupnými technikami.
Příslušný orgán při přezkoumávání podmínek povolení použije všechny informace získané z monitorování nebo inspekcí.
3. Do čtyř let od zveřejnění rozhodnutí o závěrech o BAT podle čl. 13 odst. 5 týkajícího se hlavní činnosti zařízení příslušný orgán zajistí, aby
a)
všechny podmínky povolení pro dotyčné zařízení byly přezkoumány a v případě nutnosti aktualizovány s cílem zajistit soulad s touto směrnicí, zejména s čl. 15 odst. 3 a 4 tam, kde jsou použitelné;
b)
zařízení tyto podmínky povolení dodržovalo.
Při přezkoumání se zohlední všechny nové nebo aktualizované závěry o BAT použitelné pro dané zařízení, které byly v souladu s čl. 13 odst. 5 přijaty od udělení povolení nebo jeho posledního přezkoumání.
4. Pokud se na zařízení nevztahují žádné závěry o BAT, podmínky povolení se přezkoumají a v případě nutnosti aktualizují, pokud vývoj v oblasti nejlepších dostupných technik umožňuje významné snížení emisí.
5. Podmínky povolení se přezkoumají a v případě potřeby aktualizují alespoň v jednom z těchto případů:
a)
znečištění působené zařízením je tak značné, že je nutné znovu prověřit mezní hodnoty emisí uvedené v povolení anebo do povolení zahrnout mezní hodnoty nové;
b)
bezpečnost provozu vyžaduje, aby byly použity jiné techniky;
c)
je nezbytné dodržovat novou nebo revidovanou normu kvality životního prostředí v souladu s článkem 18.
Článek 22
Uzavření zařízení
1. Aniž je dotčena směrnice 2000/60/ES, směrnice 2004/35/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/118/ES ze dne 12. prosince 2006 o ochraně podzemních vod před znečištěním a zhoršováním stavu (31) a příslušné právní předpisy Unie o ochraně půdy, stanoví příslušný orgán podmínky povolení tak, aby při úplném ukončení činností bylo zajištěno dodržení odstavců 3 a 4 tohoto článku.
2. Pokud činnost zahrnuje používání, výrobu nebo uvolňování příslušných nebezpečných látek, a s ohledem na možnost kontaminace půdy a podzemních vod v místě zařízení vypracuje provozovatel základní zprávu a předloží ji příslušnému orgánu před zahájením provozu zařízení či před první aktualizací povolení pro zařízení provedenou po 7. lednu 2013.
Základní zpráva musí obsahovat informace, které jsou zapotřebí k určení stavu půdy a kontaminace podzemních vod, aby bylo možno učinit kvantifikované srovnání se stavem při úplném ukončení činností podle odstavce 3.
Základní zpráva obsahuje přinejmenším tyto informace:
a)
informace o stávajícím využití a případně o minulých využitích daného místa;
b)
dostupné stávající informace o rozborech půdy a podzemních vod popisující stav místa v době vypracování zprávy anebo nové rozbory půdy a podzemních vod s ohledem na možnost znečištění půdy a podzemních vod nebezpečnými látkami, jež mají být dotyčným zařízením používány, vyráběny nebo uvolňovány.
Splňují-li informace poskytnuté v souladu s jinými vnitrostátními právními předpisy či předpisy Unie požadavky tohoto odstavce, mohou být zahrnuty do předkládané základní zprávy nebo k ní mohou být připojeny.
Komise vypracuje pokyny týkající se obsahu základní zprávy.
3. Při úplném ukončení činností posoudí provozovatel stav kontaminace půdy a podzemních vod příslušnými nebezpečnými látkami používanými, vyráběnými nebo uvolňovanými daným zařízením. Pokud zařízení oproti stavu uvedenému v základní zprávě podle odstavce 2 způsobilo významné znečištění půdy nebo podzemních vod těmito nebezpečnými látkami, učiní provozovatel kroky nezbytné k odstranění znečištění tak, aby bylo dané místo uvedeno do zmíněného stavu. Za tímto účelem lze zohlednit technickou proveditelnost takových opatření.
Aniž je dotčen první pododstavec, přijme provozovatel po úplném ukončení činnosti a v případě, že kontaminace půdy a podzemních vod daného místa představuje významné riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí v důsledku povolených činností prováděných provozovatelem před první aktualizací povolení vztahujícího se k zařízení po 7. lednu 2013, a s přihlédnutím k podmínkám místa zařízení stanoveným podle čl. 12 odst. 1 písm. d) nezbytná opatření k odstranění, regulaci, izolaci nebo snížení množství příslušných nebezpečných látek tak, aby dané místo, vzhledem k současnému nebo budoucímu schválenému způsobu využívání, přestalo uvedené riziko představovat.
4. Pokud se od provozovatele nepožaduje vypracování základní zprávy podle odstavce 2, učiní provozovatel po úplném ukončení činnosti nezbytná opatření, která jsou zaměřena na odstranění, regulaci, izolaci nebo snížení množství příslušných nebezpečných látek tak, aby dané místo, vzhledem k současnému nebo budoucímu schválenému způsobu využívání, již v důsledku kontaminace půdy a podzemních vod plynoucí z povolených činností a s přihlédnutím k podmínkám místa zařízení stanoveným podle čl. 12 odst. 1 písm. d) nepředstavovalo žádné významné riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí.
Článek 23
Inspekce v oblasti životního prostředí
1. Členské státy zřídí systém pro inspekce zařízení v oblasti životního prostředí, zaměřené na přezkoumání plné šíře významných účinků dotyčného zařízení na životní prostředí.
Členské státy zajistí, aby provozovatelé poskytovali příslušným orgánům veškerou nezbytnou pomoc při jakékoli prohlídce na místě, při odebírání vzorků a při shromažďování veškerých potřebných informací, které jsou pro plnění jejich povinností v rámci této směrnice nezbytné.
2. Členské státy zajistí, aby se na všechna zařízení vztahoval plán inspekcí v oblasti životního prostředí na celostátní, regionální nebo místní úrovni a aby byl tento plán pravidelně přezkoumáván a podle potřeby aktualizován.
3. Každý plán inspekcí v oblasti životního prostředí musí obsahovat
a)
obecné posouzení příslušných významných otázek v oblasti životního prostředí;
b)
zeměpisnou oblast, na kterou se vztahuje;
c)
seznam zařízení, na která se vztahuje;
d)
postupy pro vypracování programu běžných inspekcí v oblasti životního prostředí podle odstavce 4;
e)
postupy pro mimořádné inspekce v oblasti životního prostředí podle odstavce 5;
f)
je-li to nezbytné, ustanovení o spolupráci mezi různými inspekčními orgány.
4. Příslušný orgán na základě plánů inspekcí pravidelně vypracovává programy běžných inspekcí v oblasti životního prostředí, včetně četnosti prohlídek na místě u různých druhů zařízení.
Doba mezi dvěma prohlídkami na místě se stanoví na základě systematického posuzování rizik v oblasti životního prostředí u dotyčných zařízení, přičemž v případě zařízení představujících nejvyšší riziko nesmí být delší než jeden rok a v případě zařízení představujících nejnižší riziko delší než tři roky.
Pokud inspekce zjistí závažné porušení podmínek povolení, bude do šesti měsíců od ní provedena dodatečná prohlídka na místě.
Při systematickém posuzování rizik v oblasti životního prostředí se vychází alespoň z těchto kritérií:
a)
možné a skutečné dopady dotyčných zařízení na lidské zdraví a životní prostředí při zohlednění úrovní a druhů emisí, citlivosti místního prostředí a rizika havárií;
b)
historie dodržování podmínek povolení;
c)
účast provozovatele v systému Unie pro environmentální řízení podniků a audit (EMAS) podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 (32).
Komise může přijmout pokyny týkající se kritérií pro posouzení rizik v oblasti životního prostředí.
5. Mimořádné inspekce v oblasti životního prostředí se provádějí co nejdříve a případně před udělením, přezkoumáním či aktualizací povolení za účelem prošetření závažných stížností týkajících se životního prostředí a vyšetření závažných havárií, mimořádných událostí a případů nedodržování požadavků v oblasti životního prostředí.
6. V návaznosti na každou prohlídku na místě vypracuje příslušný orgán zprávu, v níž budou popsána příslušná zjištění o tom, jak dané zařízení dodržuje podmínky povolení, a závěry o případné nutnosti dalších opatření.
Zpráva se oznámí dotyčnému provozovateli do dvou měsíců od provedení prohlídky na místě. Zprávu příslušný orgán zpřístupní veřejnosti v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí (33) do čtyř měsíců po uskutečnění prohlídky na místě.
Aniž je dotčen čl. 8 odst. 2, zajistí příslušný orgán, aby provozovatel v přiměřené době přijal veškerá nutná opatření, která byla ve zprávě určena.
Článek 24
Přístup k informacím a účast veřejnosti na povolovacím řízení
1. Členské státy zajistí, aby dotčená veřejnost dostávala včasnou a účinnou možnost účasti na řízení o
a)
udělování povolení pro nová zařízení;
b)
udělování povolení pro veškeré podstatné změny;
c)
udělování nebo aktualizaci povolení zařízení v případě návrhu na uplatnění čl. 15 odst. 4;
d)
aktualizaci povolení nebo podmínek povolení pro zařízení v souladu s čl. 21 odst. 5 písm. a).
Pro tuto účast platí postup stanovený v příloze IV.
2. Po přijetí rozhodnutí o udělení, přezkoumání či aktualizaci povolení příslušný orgán zpřístupní veřejnosti, a to i prostřednictvím internetu v souvislosti s písmeny a), b) a f), tyto informace:
a)
obsah rozhodnutí včetně kopie povolení a případných následných aktualizací;
b)
důvody, na kterých je rozhodnutí založeno;
c)
výsledky konzultací konaných před přijetím rozhodnutí a vysvětlení, jakým způsobem byly tyto výsledky v daném rozhodnutí zohledněny;
d)
názvy referenčních dokumentů o BAT s významem pro dotyčné zařízení nebo činnost;
e)
způsob zohlednění nejlepších dostupných technik a úrovní emisí přiřazených k nejlepším dostupným technikám v podmínkách povolení uvedených v článku 14, včetně mezních hodnot emisí;
f)
je-li udělena výjimka podle čl. 15 odst. 4, konkrétní důvody pro tuto výjimku vycházející z kritérií uvedených v daném odstavci a stanovených podmínek.
3. Příslušný orgán rovněž zpřístupní veřejnosti, a to i prostřednictvím internetu, alespoň pokud jde o písmeno a):
a)
opatření přijatá provozovatelem při úplném ukončení činností v souladu s článkem 22;
b)
výsledky monitorování emisí vyžadovaného podmínkami pro vydání povolení, které má příslušný orgán k dispozici.
4. Odstavce 1, 2 a 3 tohoto článku platí s výhradou omezení stanovených v čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice 2003/4/ES.
Článek 25
Přístup k právní ochraně
1. Členské státy zajistí, aby v souladu s příslušným vnitrostátním právním řádem měly osoby z řad dotčené veřejnosti možnost dosáhnout přezkumu soudem nebo jiným nezávislým a nestranným orgánem zřízeným ze zákona, a mohly tak napadat hmotnou nebo procesní zákonnost jakýchkoli rozhodnutí, jednání nebo opomenutí podléhajících článku 24, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
mají dostatečný zájem;
b)
namítají porušení práva v případech, kdy to správní právo procesní členského státu požaduje jako předběžnou podmínku.
2. Členské státy stanoví, v jaké fázi mohou být rozhodnutí, jednání nebo opomenutí napadena.
3. Členské státy určí, co představuje dostatečný zájem a porušování práva, v souladu s cílem poskytnout zúčastněné veřejnosti široký přístup k právní ochraně.
K tomuto účelu je zájem jakékoli nevládní organizace, která podporuje ochranu životního prostředí a splňuje veškeré požadavky vnitrostátního práva, pokládán pro účely odst. 1 písm. a) za dostatečný.
Pro účely odst. 1 písm. b) se předpokládá, že tyto organizace mají práva, která mohou být porušena.
4. Odstavce 1, 2 a 3 nevylučují možnost předběžného přezkumu správním orgánem a nedotýkají se požadavku, aby tam, kde to vyžaduje vnitrostátní právo, byly před předáním věci k soudnímu přezkumu vyčerpány postupy správního přezkumu.
Každé takové řízení musí být spravedlivé, nestranné a včasné a nesmí být nepřiměřeně nákladné.
5. Členské státy zajistí, aby byly veřejnosti poskytnuty praktické informace o přístupu ke správnímu a soudnímu přezkumu.
Článek 26
Účinky přesahující hranice států
1. Je-li si členský stát vědom, že by provoz určitého zařízení mohl mít závažný nepříznivý vliv na životní prostředí v jiném členském státě, nebo pokud o to členský stát, který by mohl být významně zasažen, požádá, předá členský stát, na jehož území byla podána žádost o povolení podle článku 4 nebo čl. 20 odst. 2, druhému členskému státu veškeré informace, které musí sdělit nebo zpřístupnit podle přílohy IV, ve stejnou dobu, kdy je zpřístupní veřejnosti.
Tyto informace slouží jako podklad pro jakékoli nezbytné konzultace v rámci dvoustranných vztahů mezi těmito členskými státy na základě vzájemnosti a rovnoprávnosti.
2. V rámci svých dvoustranných vztahů členské státy zajistí, aby v případech uvedených v odstavci 1 byly žádosti po přiměřenou dobu též zpřístupněny veřejnosti členského státu, která by mohla být dotčena, aby takto mohla využít práva na podání připomínek předtím, než příslušný orgán rozhodne.
3. Při rozhodování o žádosti o povolení bere příslušný orgán v úvahu výsledky veškerých konzultací podle odstavců 1 a 2.
4. Příslušný orgán uvědomí každý členský stát, s nímž byly vedeny konzultace podle odstavce 1, o rozhodnutí o žádosti a poskytne mu informace podle čl. 24 odst. 2. Tento druhý členský stát přijme nezbytná opatření, aby zajistil zpřístupnění těchto informací vhodným způsobem dotčené veřejnosti na svém území.
Článek 27
Nově vznikající techniky
1. Členské státy tam, kde je to vhodné, podporují vývoj a uplatňování nově vznikajících technik, zejména těch nově vznikajících technik, které jsou uvedeny v referenčních dokumentech o BAT.
2. Komise stanoví pokyny, které budou členským státům napomáhat při podpoře vývoje a uplatňování nově vznikajících technik podle odstavce 1.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO SPALOVACÍ ZAŘÍZENÍ
Článek 28
Oblast působnosti
Tato kapitola se vztahuje na spalovací zařízení o celkovém jmenovitém tepelném příkonu 50 MW nebo více, bez ohledu na typ použitého paliva.
Tato kapitola se nevztahuje na následující spalovací zařízení:
a)
zařízení, ve kterých se produkty spalování používají k přímému ohřevu, sušení nebo jakémukoli jinému zpracování předmětů nebo materiálů;
b)
zařízení k dospalování určená k čištění odpadních plynů spalováním, která nejsou provozována jako nezávislá spalovací zařízení;
c)
zařízení k regeneraci katalyzátorů pro katalytické štěpení;
d)
zařízení pro přeměnu sirovodíku na síru;
e)
reaktory používané v chemickém průmyslu;
f)
koksárenské baterie;
g)
ohřívače větru vysokých pecí;
h)
jakákoli technická zařízení používaná k pohonu vozidla, plavidla nebo letadla;
i)
plynové turbíny a plynové motory používané na těžebních plošinách;
j)
zařízení, která používají jako palivo tuhý nebo kapalný odpad jiný než odpad uvedený v čl. 3 bodě 31 písm. b).
Článek 29
Agregační pravidla
1. Jsou-li odpadní plyny ze dvou nebo více samostatných spalovacích zařízení odváděny společným komínem, považuje se propojení utvořené v těchto zařízeních za jediné spalovací zařízení a jejich kapacity se pro účely výpočtu celkového jmenovitého tepelného příkonu sčítají.
2. Jsou-li dvě nebo více samostatných spalovacích zařízení, jimž bylo poprvé uděleno povolení nebo jejichž provozovatelé poprvé podali úplnou žádost o toto povolení dne 1. července 1987 nebo po něm, umístěna tak, že by s přihlédnutím k technickým a ekonomickým faktorům jejich odpadní plyny mohly být podle posouzení příslušného orgánu odváděny společným komínem, považuje se propojení utvořené v těchto zařízeních za jediné spalovací zařízení a jejich kapacity se pro účely výpočtu celkového jmenovitého tepelného příkonu sčítají.
3. Pro účely výpočtu celkového jmenovitého tepelného příkonu v případě propojení spalovacích zařízení podle odstavců 1 a 2 se nezohledňují jednotlivá spalovací zařízení se jmenovitým tepelným příkonem nižším než 15 MW.
Článek 30
Mezní hodnoty emisí
1. Odpadní plyny ze spalovacích zařízení musí být řízeným způsobem vypouštěny komínem s jedním nebo dvěma odvody spalin, jehož výška se vypočte tak, aby se chránilo lidské zdraví a životní prostředí.
2. Veškerá povolení pro zařízení zahrnující spalovací zařízení, kterým bylo uděleno povolení nebo jejichž provozovatelé podali úplnou žádost o povolení před 7. lednem 2013, pokud je takové zařízení uvedeno do provozu do 7. ledna 2014, musí obsahovat podmínky zajišťující, aby emise z těchto zařízení do ovzduší nepřesáhly mezní hodnoty emisí stanovené v části 1 přílohy V.
Veškerá povolení pro zařízení zahrnující spalovací zařízení, kterým byla udělena výjimka podle čl. 4 odst. 4 směrnice 2001/80/ES a která budou v provozu po 1. lednu 2016, musí obsahovat podmínky zajišťující, aby emise z těchto zařízení do ovzduší nepřesáhly mezní hodnoty emisí stanovené v části 2 přílohy V.
3. Veškerá povolení pro zařízení zahrnující spalovací zařízení, na něž se nevztahuje odstavec 2, musí obsahovat podmínky zajišťující, aby emise z těchto zařízení do ovzduší nepřesáhly mezní hodnoty emisí stanovené v části 2 přílohy V.
4. Mezní hodnoty emisí stanovené v částech 1 a 2 přílohy V a minimální stupně odsíření stanovené v části 5 uvedené přílohy se použijí pro emise z každého společného komína ve vztahu k celkovému jmenovitému tepelnému příkonu celého spalovacího zařízení. Stanoví-li příloha V, že mezní hodnoty emisí lze použít pro část spalovacího zařízení s omezeným počtem provozních hodin, použijí se tyto mezní hodnoty na emise z dotyčné části zařízení, avšak ve vztahu k celkovému jmenovitému tepelnému příkonu celého spalovacího zařízení.
5. Příslušný orgán může na dobu nejvýše šesti měsíců udělit výjimku z povinnosti dodržovat mezní hodnoty emisí pro oxid siřičitý podle odstavců 2 a 3 u takového spalovacího zařízení, které dosud běžně používá palivo s nízkým obsahem síry, pokud provozovatel nemůže uvedené mezní hodnoty plnit z důvodu přerušení dodávky paliva s nízkým obsahem síry, které je způsobeno vážným nedostatkem tohoto paliva.
Členské státy Komisi neprodleně uvědomí o každé výjimce udělené podle prvního pododstavce.
6. Příslušný orgán může udělit výjimku z povinnosti dodržovat mezní hodnoty emisí podle odstavců 2 a 3 v případě, že je spalovací zařízení používající pouze plynné palivo nuceno výjimečně používat jiná paliva z důvodu náhlého přerušení dodávky plynu, a muselo by z tohoto důvodu být vybaveno zařízením na čištění odpadních plynů. Tuto výjimku lze udělit pouze na dobu nepřesahující deset dnů, pokud nepřevažuje potřeba zachovat dodávku energie.
Provozovatel neprodleně uvědomí příslušný orgán o každém konkrétním případu uvedeném v prvním pododstavci.
Členské státy o každé výjimce udělené podle prvního pododstavce okamžitě uvědomí Komisi.
7. Dojde-li k rozšíření spalovacího zařízení, použijí se na rozšířenou část zařízení ovlivněnou touto změnou mezní hodnoty emisí stanovené v části 2 přílohy V ve vztahu k celkovému jmenovitému tepelnému příkonu celého spalovacího zařízení. V případě změny spalovacího zařízení, která může mít dopad na životní prostředí a která se týká části zařízení, jež má jmenovitý tepelný příkon 50 MW nebo více, se mezní hodnoty emisí stanovené v části 2 přílohy V použijí na tu část zařízení, která se změnila ve vztahu k celkovému jmenovitému tepelnému příkonu celého spalovacího zařízení.
8. Mezní hodnoty emisí stanovené v částech 1 a 2 přílohy V se nevztahují na tato spalovací zařízení:
a)
naftové motory;
b)
regenerační kotle v zařízeních na výrobu buničiny.
9. Komise na základě nejlepších dostupných technik přezkoumá, zda je nutné zavést mezní hodnoty emisí na úrovni celé Unie a zda je nutné změnit mezní hodnoty emisí stanovené v příloze V
a)
pro spalovací zařízení uvedená v odstavci 8;
b)
pro spalovací zařízení v rafineriích, v nichž se spalují zbytky pocházející z destilace či zpracování při rafinaci surové ropy pro vlastní spotřebu, samostatně či s jinými palivy, s přihlédnutím ke konkrétní podobě energetických systémů daných rafinerií;
c)
pro spalovací zařízení spalující plyny jiné než zemní plyn;
d)
pro spalovací zařízení v chemických zařízeních využívající kapalné zbytky z výroby jakožto nekomerční palivo pro vlastní spotřebu.
O výsledku tohoto přezkumu, případně doplněné legislativním návrhem, podá Komise zprávu Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2013.
Článek 31
Stupeň odsíření
1. V případě spalovacích zařízení spalujících domácí tuhá paliva, která v důsledku vlastností tohoto paliva nemohou splnit mezní hodnoty emisí pro oxid siřičitý podle čl. 30 odst. 2 a 3, mohou členské státy namísto nich použít minimální stupně odsíření stanovené v části 5 přílohy V, a to v souladu s pravidly pro dodržování mezních hodnot stanovenými v části 6 uvedené přílohy a po předchozím schválení technické zprávy uvedené v čl. 72 odst. 4 písm. a) příslušným orgánem.
2. V případě spalovacích zařízení spalujících domácí tuhá paliva, která spoluspalují odpady a která v důsledku vlastností domácího tuhého paliva nemohou splnit mezní hodnoty emisí Cproc pro oxid siřičitý stanovené v bodech 3.1 nebo 3.2 části 4 přílohy VI, mohou členské státy namísto toho použít minimální stupně odsíření stanovené v části 5 přílohy V, a to v souladu s pravidly pro dodržování mezních hodnot stanovenými v části 6 uvedené přílohy. Pokud se členské státy rozhodnou použít tento odstavec, rovná se Codpad podle bodu 1 části 4 přílohy VI 0 mg/Nm3.
3. Komise do 31. prosince 2019 přezkoumá možnost použití minimálních stupňů odsíření stanovených v části 5 přílohy V zejména s přihlédnutím k nejlepším dostupným technikám a k přínosům plynoucím ze snížených emisí oxidu siřičitého.
Článek 32
Přechodný národní plán
1. V období od 1. ledna 2016 do 30. června 2020 mohou členské státy vypracovat a provádět přechodný národní plán, který se bude vztahovat na spalovací zařízení, jimž bylo vydáno první povolení před 27. listopadem 2002 nebo jejichž provozovatel před tímto dnem podal úplnou žádost o povolení a jež byla uvedena do provozu nejpozději 27. listopadu 2003. Tento plán u každého spalovacího zařízení, na které se vztahuje, zahrne emise jedné nebo více těchto znečišťujících látek: oxidů dusíku, oxidu siřičitého a tuhých znečišťujících látek. U plynových turbín se plán vztahuje pouze na emise oxidů dusíku.
Přechodný národní plán se nevztahuje na spalovací zařízení,
a)
na něž se vztahuje čl. 33 odst. 1;
b)
v rafineriích spalující plyny s nízkou výhřevností ze zplyňování rafinérských zbytků nebo zbytky pocházející z destilace či zpracování při rafinaci surové ropy pro vlastní spotřebu, samostatně či s jinými palivy;
c)
na něž se vztahuje článek 35;
d)
pro než byla udělena výjimka podle čl. 4 odst. 4 směrnice 2001/80/ES.
2. Spalovací zařízení, na něž se plán vztahuje, mohou být osvobozena od dodržování mezních hodnot emisí uvedených v čl. 30 odst. 2 pro znečišťující látky, které jsou předmětem plánu, nebo tam, kde je to použitelné, od dodržování stupňů odsíření podle článku 31.
Mezní hodnoty emisí pro oxidy dusíku, oxid siřičitý a tuhé znečišťující látky stanovené v povolení pro spalovací zařízení platném k 31. prosinci 2015, zejména v souladu s požadavky směrnic 2001/80/ES a 2008/1/ES, je třeba přinejmenším zachovat.
Spalovací zařízení s celkovým jmenovitým tepelným příkonem přesahujícím 500 MW, jež spalují tuhá paliva a jimž bylo první povolení vydáno po 1. červenci 1987, musí dodržovat mezní hodnoty emisí oxidů dusíku stanovené v části 1 přílohy V.
3. Přechodný národní plán stanoví pro všechny znečišťující látky, na něž se vztahuje, strop uvádějící maximální celkové roční množství emisí za všechna zařízení zahrnutá do plánu, a to na základě celkového skutečného jmenovitého tepelného příkonu každého zařízení k 31. prosinci 2010, jeho skutečných ročních provozních hodin a použitého paliva, v průměrných hodnotách za posledních deset let provozu až do roku 2010.
Strop pro rok 2016 se vypočítá na základě příslušných mezních hodnot emisí stanovených v přílohách III až VII směrnice 2001/80/ES nebo tam, kde je to použitelné, na základě stupňů odsíření stanovených v příloze III směrnice 2001/80/ES. V případě plynových turbín se použijí mezní hodnoty emisí pro oxidy dusíku stanovené pro tato zařízení v části B přílohy VI směrnice 2001/80/ES. Stropy pro roky 2019 a 2020 se vypočítají na základě mezních hodnot příslušných emisí stanovených v části 1 přílohy V této směrnice nebo tam, kde je to použitelné, příslušných stupňů odsíření stanovených v části 5 přílohy V této směrnice. Stropy pro roky 2017 a 2018 se stanoví při uplatnění lineárního poklesu stropů mezi roky 2016 a 2019.
Skutečnost, že zařízení, které bylo zařazeno do přechodného národního plánu, je uzavřené nebo již nespadá do oblasti působnosti kapitoly III, není důvodem ke zvýšení celkových ročních emisí ze zbývajících zařízení, na která se plán vztahuje.
4. Přechodný národní plán obsahuje rovněž ustanovení o monitorování a podávání zpráv splňující prováděcí pravidla stanovená podle čl. 41 písm. b), jakož i opatření plánovaná pro jednotlivá zařízení, s cílem zajistit včasné dodržení mezních hodnot emisí, které budou platit od 1. července 2020.
5. Členské státy sdělí Komisi své přechodné národní plány nejpozději 1. ledna 2013.
Komise plán posoudí, a pokud nevznese připomínky do dvanácti měsíců od jeho obdržení, považuje dotyčný členský stát svůj plán za přijatý.
Pokud se Komise domnívá, že plán není v souladu s prováděcími pravidly stanovenými podle čl. 41 písm. b), vyrozumí dotyčný členský stát o tom, že jeho plán nemůže být přijat. Pokud jde o hodnocení nové verze plánu, již členský stát sdělí Komisi, činí lhůta uvedená v druhém pododstavci šest měsíců.
6. Členské státy informují Komisi o všech následných změnách plánu.
Článek 33
Odchylka pro spalovací zdroje s omezenou životností
1. V období od 1. ledna 2016 do 31. prosince 2023 mohou být spalovací zařízení osvobozena od dodržování mezních hodnot emisí uvedených v čl. 30 odst. 2 a tam, kde je to použitelné, stupňů odsíření podle článku 31 a od zařazení do přechodného národního plánu podle článku 32, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
provozovatel spalovacího zařízení se v písemném prohlášení podaném příslušnému orgánu nejpozději 1. ledna 2014 zaváže, že v období od 1. ledna 2016 do 31. prosince 2023 nebude zařízení v provozu více než 17 500 provozních hodin;
b)
provozovatel je povinen předložit každý rok příslušnému orgánu záznam o počtu provozních hodin od 1. ledna 2016;
c)
mezní hodnoty emisí pro oxid siřičitý, oxidy dusíku a tuhé znečišťující látky stanovené v povolení pro spalovací zařízení a platné k 31. prosinci 2015, zejména podle požadavků uvedených ve směrnicích 2001/80/ES a 2008/1/ES, jsou dodržovány alespoň během zbývající doby provozní životnosti spalovacího zařízení. Spalovací zařízení s celkovým jmenovitým tepelným příkonem přesahujícím 500 MW, jež spalují tuhá paliva a jimž bylo první povolení uděleno po 1. červenci 1987, dodržují mezní hodnoty emisí oxidů dusíku stanovené v části 1 přílohy V; a
d)
spalovacímu zařízení nebyla udělena výjimka podle čl. 4 odst. 4 směrnice 2001/80/ES.
2. Nejpozději 1. ledna 2016 sdělí všechny členské státy Komisi seznam veškerých spalovacích zařízení, na něž se vztahuje odstavec 1, přičemž uvedou jejich celkový jmenovitý tepelný příkon, druhy používaných paliv a příslušné mezní hodnoty emisí pro oxid siřičitý, oxidy dusíku a tuhé znečišťující látky. U zařízení, na která se vztahuje odstavec 1, poskytují členské státy Komisi jednou ročně záznam o počtu provozních hodin od 1. ledna 2016.
3. V případě spalovacího zařízení, které je k 6. lednu 2011 součástí malé izolované soustavy, na něž k tomuto dni připadá nejméně 35 % dodávek elektrické energie v dané soustavě a které z důvodu své technické povahy není schopno dodržovat mezní hodnoty emisí uvedené v čl. 30 odst. 2, činí počet provozních hodin podle odst. 1 písm. a) tohoto článku 18 000 od 1. ledna 2020 a nejdéle do 31. prosince 2023, přičemž dnem uvedeným v odst. 1 písm. b) a v odstavci 2 tohoto článku je 1. leden 2020.
4. V případě spalovacího zařízení s celkovým jmenovitým tepelným příkonem přesahujícím 1 500 MW, jehož provoz byl zahájen před 31. prosincem 1986 a jež spaluje domácí tuhé palivo s čistou výhřevností nižší než 5 800 kJ/kg, s hmotnostním obsahem vlhkosti vyšším než 45 %, se souhrnným hmotnostním obsahem vlhkosti a popela vyšším než 60 % a s obsahem oxidu vápenatého v popelu vyšším než 10 %, činí počet provozních hodin podle odst. 1 písm. a) 32 000.
Článek 34
Malé izolované soustavy
1. Spalovací zařízení, která jsou k 6. lednu 2011 součástí malé izolované soustavy, mohou být do 31. prosince 2019 osvobozena od dodržování mezních hodnot emisí podle čl. 30 odst. 2 a tam, kde je to použitelné, stupňů odsíření podle článku 31. Do 31. prosince 2019 musí být zachovány alespoň mezní hodnoty emisí stanovené v povoleních pro tato spalovací zařízení především podle požadavků směrnic 2001/80/ES a 2008/1/ES.
2. Spalovací zařízení s celkovým jmenovitým tepelným příkonem přesahujícím 500 MW, jež spalují tuhá paliva a jimž bylo první povolení vydáno po 1. červenci 1987, musí dodržovat mezní hodnoty emisí oxidů dusíku stanovené v části 1 přílohy V.
3. Pokud se v členském státě nacházejí spalovací zařízení, na něž se vztahuje tato kapitola a jež jsou součástí malé izolované soustavy, sdělí tento členský stát před 7. lednem 2013 Komisi jejich seznam, celkové roční množství spotřeby energie dotyčné malé izolované soustavy a množství energie získané propojením s dalšími soustavami.
Článek 35
Centrální zdroje tepla
1. Do 31. prosince 2022 může být spalovací zařízení osvobozeno od povinnosti dodržovat mezní hodnoty emisí uvedené v čl. 30 odst. 2 a stupně odsíření uvedené v článku 31, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
celkový jmenovitý tepelný příkon spalovacího zařízení nepřesahuje 200 MW;
b)
první povolení pro zařízení bylo vydáno před 27. listopadem 2002 nebo provozovatel tohoto zařízení před tímto dnem podal úplnou žádost o povolení a toto zařízení bylo uvedeno do provozu nejpozději 27. listopadu 2003;
c)
nejméně 50 % užitného tepla vyrobeného daným zařízením, vyjádřeno jako klouzavý průměr za období pěti let, je dodáváno v podobě páry či horké vody do veřejné sítě dálkového vytápění; a
d)
mezní hodnoty emisí pro oxid siřičitý, oxidy dusíku a tuhé znečišťující látky stanovené v povolení spalovacího zařízení a platné k 31. prosinci 2015, zejména v souladu s požadavky směrnic 2001/80/ES a 2008/1/ES, jsou přinejmenším zachovány do 31. prosince 2022.
2. Nejpozději 1. ledna 2016 sdělí všechny členské státy Komisi seznam veškerých spalovacích zařízení, na něž se vztahuje odstavec 1, přičemž uvedou jejich celkový jmenovitý tepelný příkon, druhy používaných paliv a příslušné mezní hodnoty emisí pro oxid siřičitý, oxidy dusíku a tuhé znečišťující látky. Kromě toho členské státy během období uvedeného v odstavci 1 pro všechna spalovací zařízení, na něž se zmíněný odstavec vztahuje, jednou ročně uvědomí Komisi o podílu užitného tepla vyrobeného každým zařízením dodaného v podobě páry či horké vody do veřejné sítě dálkového vytápění, vyjádřeném jako klouzavý průměr za předchozích pět let.
Článek 36
Geologické ukládání oxidu uhličitého
1. Členské státy zajistí, aby provozovatelé všech spalovacích zařízení o jmenovitém elektrickém výkonu 300 MW nebo více, pro která bylo původní stavební povolení, nebo pokud stavební řízení neproběhlo, původní povolení k provozu uděleno po vstupu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES ze dne 23. dubna 2009 o geologickém ukládání oxidu uhličitého (34) v platnost, posoudili, zda jsou splněny tyto podmínky:
a)
jsou dostupná vhodná úložiště,
b)
přepravní zařízení jsou technicky a ekonomicky proveditelná,
c)
je technicky a ekonomicky proveditelné dodatečné vybavení zařízením pro zachytávání oxidu uhličitého.
2. Jsou-li podmínky stanovené v odstavci 1 splněny, zajistí příslušný orgán, aby byl v místě zařízení vyhrazen vhodný prostor pro umístění zařízení nezbytného pro zachytávání a stlačování oxidu uhličitého. Příslušný orgán určí, zda jsou tyto podmínky splněny, na základě posouzení podle odstavce 1 a dalších dostupných informací, zejména informací o ochraně životního prostředí a lidského zdraví.
Článek 37
Špatná funkce nebo porucha čisticího zařízení
1. Členské státy zajistí, aby povolení obsahovala opatření pro případ, kdy dojde ke špatné funkci nebo poruše čisticího zařízení.
2. V případě poruchy požádá příslušný orgán provozovatele, aby omezil nebo zastavil provoz zařízení, nedojde-li do 24 hodin k obnovení normálního provozu, nebo aby provozoval zařízení za použití nízkoemisních paliv.
Provozovatel ohlásí každou špatnou funkcí nebo poruchu čisticího zařízení příslušnému orgánu do 48 hodin poté, co k ní dojde.
V libovolném dvanáctiměsíčním období nesmí celková délka provozu bez čisticího zařízení překročit 120 hodin.
Příslušný orgán může udělit výjimku ze lhůt stanovených v prvním a třetím pododstavci v jednom z těchto případů:
a)
převažuje potřeba zachovat dodávku energie;
b)
spalovací zařízení s poruchou by bylo nahrazeno na omezenou dobu jiným zařízením, které by způsobilo celkové zvýšení emisí.
Článek 38
Monitorování emisí do ovzduší
1. Členské státy zajistí, aby se monitorování látek znečišťujících ovzduší uskutečňovalo v souladu s částí 3 přílohy V.
2. Instalace a funkčnost zařízení automatických systémů monitorování podléhají revizi a ročnímu přezkoušení v souladu s částí 3 přílohy V.
3. Příslušný orgán určí místa odběru vzorků a měření, jež se pro monitorování emisí mají používat.
4. Veškeré výsledky monitorování musí být zaznamenány, zpracovávány a předkládány tak, aby příslušný orgán mohl ověřit splnění provozních podmínek a mezních hodnot emisí obsažených v povolení.
Článek 39
Dodržování mezních hodnot emisí
Mezní hodnoty emisí do ovzduší se považují za splněné, jsou-li splněny podmínky stanovené v části 4 přílohy V.
Článek 40
Spalovací zařízení ke spalování více druhů paliv
1. U spalovacího zařízení spalujícího více druhů paliv a používajícího současně dva nebo více druhů paliv stanoví příslušný orgán mezní hodnoty emisí tímto postupem:
a)
přiřadí každému jednotlivému palivu a znečišťující látce mezní hodnoty emisí odpovídající celkovému jmenovitému tepelnému příkonu celého spalovacího zařízení, jak je stanoveno v částech 1 a 2 přílohy V;
b)
určí vážené mezní hodnoty emisí jednotlivých druhů paliv, a to tak, že jednotlivé mezní hodnoty emisí uvedené v písmenu a) vynásobí tepelným příkonem každého paliva a tento součin se vydělí součtem tepelných příkonů všech paliv;
c)
sečte vážené mezní hodnoty emisí pro jednotlivá paliva.
2. V případě spalovacích zařízení spalujících více druhů paliv, na která se vztahuje čl. 30 odst. 2 a která používají zbytky pocházející z destilace či zpracování při rafinaci surové ropy pro vlastní spotřebu, samostatně či s jinými palivy, lze namísto mezních hodnot emisí stanovených podle odstavce 1 použít tyto mezní hodnoty emisí:
a)
činí-li podíl, jímž přispívá určující palivo k součtu tepelných příkonů všech paliv, 50 % nebo více, mezní hodnotu emisí stanovenou v části 1 přílohy V pro určující palivo;
b)
činí-li podíl, jímž přispívá určující palivo k součtu tepelných příkonů všech paliv, méně než 50 %, mezní hodnotu emisí stanovenou těmito kroky:
i)
pro každé z používaných paliv se použijí mezní hodnoty emisí stanovené v části 1 přílohy V odpovídající celkovému jmenovitému tepelnému příkonu spalovacího zařízení;
ii)
vypočítá se mezní hodnota emisí určujícího paliva, a to tak, že se mezní hodnota emisí určená pro dotyčné palivo podle bodu i) vynásobí dvěma a od výsledného součinu se odečte mezní hodnota emisí toho z použitých paliv, jež má podle části 1 přílohy V mezní hodnotu emisí nejnižší, v závislosti na celkovém jmenovitém tepelném příkonu spalovacího zařízení;
iii)
určí se vážená mezní hodnota emisí pro každé palivo, a to tak, že se mezní hodnota emisí určená podle bodů i) a ii) vynásobí tepelným příkonem dotyčného paliva a výsledný součin se vydělí součtem tepelných příkonů všech paliv;
iv)
sečtou se vážené mezní hodnoty emisí určené podle bodu iii).
3. V případě spalovacích zařízení spalujících více druhů paliv, na která se vztahuje čl. 30 odst. 2 a která používají zbytky pocházející z destilace či zpracování při rafinaci surové ropy pro vlastní spotřebu, samostatně či s jinými palivy, lze namísto mezních hodnot emisí stanovených podle odstavce 1 nebo 2 tohoto článku použít průměrné mezní hodnoty emisí pro oxid siřičitý stanovené v části 7 přílohy V.
Článek 41
Prováděcí pravidla
Stanoví se prováděcí pravidla
a)
pro stanovení období zahajování a ukončování provozu uvedených v čl. 3 bodě 27 a v části 4 bodě 1 přílohy V a
b)
pro přechodné národní plány uvedené v článku 32, a zejména stanovení emisních stropů a souvisejícího monitorování a předkládání zpráv.
Tato prováděcí pravidla se přijímají regulativním postupem podle čl. 75 odst. 2. Komise předloží vhodné návrhy nejpozději 7. července 2011.
KAPITOLA IV
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO ZAŘÍZENÍ NA SPALOVÁNÍ ODPADU A ZAŘÍZENÍ NA SPOLUSPALOVÁNÍ ODPADU
Článek 42
Oblast působnosti
1. Tato kapitola se vztahuje na zařízení na spalování odpadu a na zařízení na spoluspalování odpadu, která spalují nebo spoluspalují tuhý nebo kapalný odpad.
Tato kapitola se nevztahuje na zařízení provádějící zplyňování nebo pyrolýzu, jsou-li plyny, které jsou výsledkem tohoto tepelného zpracování odpadu, vyčištěny do takové míry, že se před jejich spálením již nejedná o odpad, a nemohou-li být zdrojem většího množství emisí než spalování zemního plynu.
Pro účely této kapitoly zahrnují zařízení na spalování odpadu a zařízení na spoluspalování odpadu veškeré spalovací linky nebo spoluspalovací linky, příjem odpadu, skladování, zařízení pro předběžnou úpravu odpadů na místě, systémy přívodu odpadu, paliva a vzduchu, kotle, zařízení pro čištění odpadních plynů, místní zařízení pro zpracování nebo skladování zbytků a jímání odpadních vod, komíny, zařízení a systémy pro řízení spalovacích nebo spoluspalovacích provozů a pro zaznamenávání a monitorování podmínek spalování a spoluspalování.
Pokud se k tepelnému zpracování odpadu používají jiné procesy než oxidace, například pyrolýza, zplyňování nebo plazmové procesy, považují se za zařízení na spalování či spoluspalování odpadu obě části pro tepelné zpracování i následné spalování.
Pokud spoluspalování odpadu probíhá tak, že hlavním účelem zařízení není výroba energie ani hmotných produktů, ale spíše tepelné zpracování odpadů, pokládá se takové zařízení za zařízení na spalování odpadu.
2. Tato kapitola se nepoužije
a)
na zařízení, kde jsou zpracovávány pouze tyto odpady:
i)
odpad uvedený v čl. 3 bodě 31 písm. b);
ii)
radioaktivní odpad;
iii)
těla uhynulých zvířat v působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (35);
iv)
odpad vznikající při průzkumu a těžbě ložisek ropy a zemního plynu z námořních zařízení a spalovaný na palubě těchto zařízení;
b)
na pokusná zařízení využívaná k výzkumu, vývoji a zkoušení s cílem zlepšit proces spalování, která zpracují méně než 50 tun odpadu za rok.
Článek 43
Definice zbytku
Pro účely této kapitoly se „zbytkem“ rozumí jakýkoli kapalný či pevný odpad, jenž vzniká v zařízení na spalování odpadu či v zařízení na spoluspalování odpadu.
Článek 44
Žádosti o povolení
Žádost o povolení provozovat zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu musí obsahovat popis opatření určených k zajištění toho, aby byly splněny tyto požadavky:
a)
zařízení je navrženo a vybaveno a bude udržováno a provozováno způsobem, který splňuje požadavky této kapitoly, s přihlédnutím ke kategoriím odpadů, které v něm budou spalovány nebo spoluspalovány;
b)
teplo vznikající při procesech spalování nebo spoluspalování je podle možností využíváno k výrobě tepla, páry nebo elektřiny;
c)
množství vznikajících zbytků a jejich škodlivost budou minimalizovány a zbytky budou podle možnosti recyklovány;
d)
zbytky, jejichž vzniku není možno předejít a nelze snížit jejich množství ani je recyklovat, budou odstraněny v souladu s vnitrostátním právem a s právem Unie.
Článek 45
Podmínky povolení
1. Povolení musí obsahovat
a)
výčet všech druhů odpadů, které lze spalovat, přinejmenším s druhy odpadů podle Evropského seznamu odpadů stanoveného rozhodnutím 2000/532/ES, pokud je to možné, a popřípadě s údaji o množství každého druhu odpadů;
b)
údaj o celkové kapacitě zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu;
c)
mezní hodnoty pro emise do ovzduší a vody;
d)
požadavky na pH, teplotu a průtok při vypouštění odpadních vod;
e)
postupy a četnost odběru vzorků a měření, které se mají použít v zájmu splnění podmínek stanovených pro monitorování emisí;
f)
maximální přípustnou dobu technicky nutných odstávek, poruch či selhání čisticích nebo měřicích zařízení, během kterých mohou emise do ovzduší a vypouštění odpadních vod překračovat předepsané mezní hodnoty emisí.
2. Vedle požadavků stanovených v odstavci 1 musí povolení udělené pro zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu využívající nebezpečný odpad obsahovat
a)
seznam množství různých kategorií nebezpečného odpadu, které mohou být zpracovány;
b)
minimální a maximální hmotnostní toky těchto nebezpečných odpadů, jejich minimální a maximální spalné teplo a jejich maximální obsah polychlorovaných bifenylů, pentachlorophenolu, chloru, fluoru, síry, těžkých kovů a jiných znečišťujících látek.
3. Členské státy si mohou stanovit seznamy kategorií odpadu obsažených v povolení, které mohou být spoluspalovány v určitých kategoriích zařízení na spoluspalování odpadu.
4. Příslušný orgán pravidelně přehodnocuje a v případě nutnosti aktualizuje podmínky povolení.
Článek 46
Omezování emisí
1. Odpadní plyny ze zařízení na spalování odpadu a zařízení na spoluspalování odpadu se vypouštějí regulovaným způsobem komínem, jehož výška musí být vypočtena tak, aby bylo chráněno lidské zdraví a životní prostředí.
2. Emise ze zařízení na spalování odpadu a zařízení na spoluspalování odpadu do ovzduší nesmějí překročit mezní hodnoty emisí stanovené v částech 3 a 4 přílohy VI nebo určené v souladu s částí 4 uvedené přílohy.
Pokud v zařízení na spoluspalování odpadu pochází z nebezpečných odpadů více než 40 % tepla vznikajícího spalováním nebo pokud zařízení spoluspaluje neupravený smíšený komunální odpad, použijí se mezní hodnoty emisí stanovené v části 3 přílohy VI.
3. Vypouštění odpadních vod, které vznikají čištěním odpadních plynů, do vodního prostředí se co nejvíce omezí a koncentrace znečišťujících látek nesmějí překročit mezní hodnoty emisí stanovené v části 5 přílohy VI.
4. Mezní hodnoty emisí se uplatní v bodě, ve kterém jsou odpadní vody ze zařízení na čištění odpadních plynů vypouštěny ze zařízení na spalování odpadu a zařízení na spoluspalování odpadu.
Jsou-li odpadní vody z čištění odpadních plynů čištěny mimo zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu v čistírně odpadních vod určené pouze k čištění tohoto druhu odpadních vod, uplatní se mezní hodnoty emisí stanovené v části 5 přílohy VI v místě, ve kterém jsou tyto vody vypouštěny z čistírny odpadních vod. Jsou-li odpadní vody z čištění odpadních plynů čištěny společně s odpadními vodami z jiných zdrojů v místě svého vzniku či mimo ně, vypočte provozovatel na základě výsledků měření stanovených v části 6 bodě 2 přílohy VI hmotnostní bilance s cílem stanovit míry emisí v místě konečného vypouštění odpadních vod vznikajících při čištění odpadních plynů.
Za žádných okolností se odpadní vody nesmějí ředit za účelem splnění mezních hodnot emisí stanovených v části 5 přílohy VI.
5. Prostory zařízení na spalování odpadu a zařízení na spoluspalování odpadu, včetně přilehlých skladovacích prostor pro odpady, musí být navrženy a provozovány tak, aby se zabránilo nepovolenému nebo náhodnému uvolnění jakýchkoli znečišťujících látek do půdy a povrchových i podzemních vod.
K zachycení odtoků znečištěných srážkových vod z prostoru zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu anebo znečištěných vod vznikajících při rozlití kapalin nebo hašení požárů musí být zajištěna skladovací kapacita. Tato skladovací kapacita musí být dostatečná, aby bylo možno zajistit testování a v případě nutnosti i čištění těchto vod před jejich vypouštěním.
6. Aniž je dotčen čl. 50 odst. 4 písm. c), nesmějí zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu ani jednotlivé pece tvořící součást zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu za žádných okolností pokračovat ve spalování odpadů po období delší než čtyři hodiny bez přerušení, pokud jsou překročeny mezní hodnoty emisí.
Kumulovaná doba provozu za těchto podmínek za jeden rok nesmí překročit 60 hodin.
Časový úsek stanovený v druhém pododstavci se vztahuje na ty pece, které jsou napojeny na stejné zařízení na čištění odpadních plynů.
Článek 47
Porucha
V případě poruchy provozovatel omezí nebo odstaví provoz co nejdříve, jak je to proveditelné, až do doby, než může být obnoven normální provoz.
Článek 48
Monitorování emisí
1. Členské státy zajistí, aby se monitorování emisí uskutečňovalo v souladu s částmi 6 a 7 přílohy VI.
2. Instalace a funkčnost zařízení automatických měřicích systémů musí být předmětem kontroly, dozoru a ročních přezkoušení, jak stanoví část 6 bod 1 přílohy VI.
3. Příslušný orgán určí místa odběru vzorků a měření, jež mají být používána k monitorování emisí.
4. Veškeré výsledky monitorování musí být zaznamenány, zpracovávány a předkládány tak, aby příslušný orgán mohl ověřit splnění provozních podmínek a mezních hodnot emisí obsažených v povolení.
5. Jakmile budou v Unii dostupné vhodné měřicí postupy, stanoví Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 76 a za podmínek stanovených v článcích 77 a 78 den, od kterého budou emise těžkých kovů, dioxinů a furanů do ovzduší měřeny kontinuálně.
Článek 49
Dodržování mezních hodnot emisí
Mezní hodnoty emisí do ovzduší a do vody jsou pokládány za splněné, pokud jsou splněny podmínky uvedené v části 8 přílohy VI.
Článek 50
Provozní podmínky
1. Zařízení na spalování odpadu musí být provozována tak, aby se dosáhlo úrovně spalování, při které je obsah celkového organického uhlíku ve strusce a zbytkovém popelu nižší než 3 % nebo jejich ztráty po spálení jsou nižší než 5 % hmotnosti suchého materiálu. Podle potřeby se použijí metody předběžné úpravy odpadu.
2. Zařízení na spalování odpadu musí být navržena, vybavena, postavena a provozována tak, aby byl plyn vznikající při spalování odpadu po posledním vstřiku spalovacího vzduchu ohřát řízeným a stejnoměrným způsobem i za nejméně příznivých podmínek na dobu alespoň dvou sekund na teplotu alespoň 850 °C.
Zařízení na spoluspalování odpadu musí být navržena, vybavena, postavena a provozována tak, aby byl plyn vznikající při spoluspalování odpadu ohřát řízeným a stejnoměrným způsobem i za nejméně příznivých podmínek po dobu alespoň dvou sekund na teplotu alespoň 850 °C.
Pokud je spalován nebo spoluspalován nebezpečný odpad s obsahem halogenovaných organických látek, vyjádřených jako chlor, vyšším než 1 %, musí teplota požadovaná pro dosažení souladu s prvním a druhým pododstavcem dosahovat alespoň 1 100 °C.
V zařízeních na spalování odpadu se teploty stanovené v prvním a třetím pododstavci měří v blízkosti vnitřní stěny spalovací komory. Příslušný orgán může povolit měření v jiném reprezentativním místě spalovací komory.
3. Každá spalovací komora zařízení na spalování odpadu musí být vybavena nejméně jedním pomocným hořákem. Tento hořák se automaticky zapne, pokud teplota spalin po posledním vstřiku spalovacího vzduchu poklesne pod teploty stanovené v odstavci 2. Tento hořák musí být rovněž využíván během uvádění zařízení do provozu a jeho odstavování z provozu s cílem zajistit, aby se uvedené teploty se ve spalovací komoře udržely po celou tuto dobu, dokud je ve spalovací komoře nějaký nespálený odpad.
Pomocný hořák nesmí spalovat palivo, které může způsobit emise vyšší, než jsou emise vznikající spalováním plynového oleje definovaného v čl. 2 bodě 2 směrnice Rady 1999/32/ES ze dne 26. dubna 1999 o obsahu síry v některých kapalných palivech (36), zkapalněného plynu nebo zemního plynu.
4. Zařízení na spalování odpadu a zařízení na spoluspalování odpadu musí provozovat automatický systém, který zabrání přívodu odpadu v těchto situacích:
a)
při uvádění do provozu, dokud není dosaženo teploty stanovené v odstavci 2 tohoto článku nebo teploty stanovené podle čl. 51 odst. 1;
b)
kdykoli není zachována teplota stanovená v odstavci 2 tohoto článku nebo teplota stanovená podle čl. 51 odst. 1;
c)
kdykoli kontinuální měření prokáží, že je v důsledku poruch nebo selhání zařízení na čištění odpadních plynů překročena jakákoli mezní hodnota emisí.
5. Veškeré teplo vznikající v zařízeních na spalování odpadu nebo zařízeních na spoluspalování odpadu musí být využito v co nejvyšší možné míře.
6. Infekční klinický odpad se umísťuje přímo do spalovací pece, aniž by byl předem míšen s jinými kategoriemi odpadu a aniž by se s ním přímo manipulovalo.
7. Členské státy zajistí, aby byla zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu provozována a kontrolována fyzickou osobou, která je k řízení zařízení způsobilá.
Článek 51
Povolování změny provozních podmínek
1. Za předpokladu, že jsou splněny ostatní požadavky stanovené touto kapitolou, může příslušný orgán povolit podmínky odlišné od podmínek stanovených v čl. 50 odst. 1, 2 a 3 a pro teplotu v odstavci 4 uvedeného článku a upřesněné v povolení pro určité kategorie odpadu a pro určité tepelné procesy. Členské státy mohou stanovit pravidla, kterými se tato povolení řídí.
2. V případě zařízení na spalování odpadu nesmějí tyto změny provozních podmínek vést ke vzniku většího množství zbytků s vyšším obsahem organických znečišťujících látek v porovnání se zbytky, které by bylo možno předpokládat při splnění podmínek stanovených v čl. 50 odst. 1, 2 a 3.
3. Emise celkového organického uhlíku a oxidu uhelnatého ze zařízení na spoluspalování odpadu, jimž byla povolena změna provozních podmínek podle odstavce 1, musí rovněž splňovat mezní hodnoty emisí stanovené v části 3 přílohy VI.
Emise celkového organického uhlíku z kotlů spalujících kůru v papírnách a celulózkách, které spoluspalují odpad v místě jeho vzniku, které byly v provozu a měly povolení udělené před 28. prosincem 2002 a kterým byla povolena změna provozních podmínek podle odstavce 1, musí rovněž splňovat mezní hodnoty emisí stanovené v části 3 přílohy VI.
4. Členské státy sdělí Komisi všechny provozní podmínky povolené podle odstavců 1, 2 a 3 a výsledky ověření jejich plnění jako součást údajů poskytovaných v souladu s požadavky na podávání zpráv podle článku 72.
Článek 52
Dodávka a příjem odpadu
1. Provozovatel zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu musí učinit všechna opatření týkající se dodávky a příjmu odpadu s cílem předcházet v co nejvyšší možné míře znečišťování ovzduší, půdy a povrchových i podzemních vod, jakož i jiným negativním dopadům na životní prostředí, obtěžování zápachem a hlukem a přímým ohrožením lidského zdraví nebo je maximálně omezovat.
2. Provozovatel zařízení stanoví hmotnost každého druhu odpadu, pokud možno podle Evropského seznamu odpadů stanoveného rozhodnutím 2000/532/ES, před přijetím odpadu do zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu.
3. Před přijetím nebezpečného odpadu do zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu provozovatel shromáždí dostupné informace o odpadu pro účely ověření, zda přijetím odpadu neporuší požadavky povolení specifikované v čl. 45 odst. 2.
Uvedené informace musí obsahovat
a)
veškeré administrativní údaje o procesu vzniku odpadu obsažené v dokumentech uvedených v odst. 4 písm. a);
b)
fyzikální, a pokud možno, i chemické složení odpadu a všechny další údaje nutné k vyhodnocení vhodnosti odpadu pro zamýšlený spalovací proces;
c)
nebezpečné vlastnosti odpadu, látky, se kterými se nemá směšovat, a předběžná opatření nutná při manipulaci s daným odpadem.
4. Před přijetím nebezpečného odpadu do zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu musí provozovatel provést přinejmenším
a)
kontrolu dokumentů požadovaných směrnicí 2008/98/ES a dokumentů případně požadovaných nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (37) a právními předpisy o přepravě nebezpečných věcí;
b)
odběr reprezentativních vzorků, není-li to nežádoucí, pokud možno ještě před vyložením, aby bylo možno ověřit soulad údajů stanovených podle odstavce 3 s danými odpady provedením kontroly a aby příslušné orgány mohly zjistit charakteristiku spalovaných odpadů.
Vzorky uvedené v písmenu b) jsou uchovávány nejméně po dobu jednoho měsíce po spálení nebo spoluspálení dotčeného odpadu.
5. Příslušný orgán může udělit výjimky z odstavců 2, 3 a 4 zařízením na spalování odpadu nebo zařízením na spoluspalování odpadu, která jsou součástí zařízení, na něž se vztahuje kapitola II, a která pouze spalují nebo spoluspalují odpad vzniklý v uvedeném zařízení.
Článek 53
Zbytky
1. Zbytky musí být minimalizovány, pokud jde o jejich množství a škodlivost. Zbytky musí být recyklovány pokud možno přímo v daném zařízení nebo mimo dané zařízení.
2. Přeprava a dočasné skladování suchých zbytků ve formě prachu se musí uskutečňovat tak, aby nedošlo k jejich rozptýlení do prostředí.
3. Před určením postupů pro odstranění nebo recyklaci zbytků musí být provedeny vhodné zkoušky k zjištění fyzikálních a chemických charakteristik a znečišťujícího potenciálu zbytků. Tyto zkoušky se musí zaměřit na celkový rozpustný podíl a rozpustný podíl těžkých kovů.
Článek 54
Podstatná změna
Změna provozu zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu zpracovávajícího v zařízení, na něž se vztahuje kapitola II, pouze odpad neklasifikovaný jako nebezpečný, která zasáhne spalování nebo spoluspalování nebezpečného odpadu, je pokládána za podstatnou změnu.
Článek 55
Podávání zpráv a informování veřejnosti o zařízeních na spalování odpadu a zařízeních na spoluspalování odpadu
1. Žádosti o nová povolení pro zařízení na spalování odpadu a zařízení na spoluspalování odpadu se zpřístupní veřejnosti na jednom nebo více místech na přiměřenou dobu, která umožní veřejnosti vznést k žádostem připomínky před tím, než příslušný orgán vydá rozhodnutí. Toto rozhodnutí, včetně alespoň kopie povolení a všech jeho dalších doplňků a změn, se rovněž zpřístupní veřejnosti.
2. Pro zařízení na spalování odpadu a zařízení na spoluspalování odpadu se jmenovitou kapacitou dvě a více tun za hodinu uvede zpráva podle článku 72 informace o funkci a monitorování zařízení a popíše stav průběhu procesů spalování a spoluspalování a úroveň emisí do ovzduší a do vody v porovnání s mezními hodnotami emisí. Uvedené informace se zpřístupní veřejnosti.
3. Příslušný orgán vede seznam zařízení na spalování odpadu a zařízení na spoluspalování odpadu se jmenovitou kapacitou menší než dvě tuny za hodinu, který zpřístupní veřejnosti.
KAPITOLA V
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO ZAŘÍZENÍ A ČINNOSTI POUŽÍVAJÍCÍ ORGANICKÁ ROZPOUŠTĚDLA
Článek 56
Oblast působnosti
Tato kapitola se vztahuje na činnosti stanovené v části 1 přílohy VII, které dosahují prahových hodnot spotřeby uvedených v části 2 zmíněné přílohy, jsou-li stanoveny.
Článek 57
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
1)
„stávajícím zařízením“ zařízení, které bylo v provozu k 29. březnu 1999 anebo kterému bylo uděleno povolení před 1. dubnem 2001 nebo bylo před tímto dnem registrováno nebo jehož provozovatel předložil úplnou žádost o povolení před 1. dubnem 2001 a které bylo uvedeno do provozu nejpozději 1. dubna 2002;
2)
„odpadními plyny“ konečný plynný odpad obsahující těkavé organické sloučeniny nebo jiné znečišťující látky vypouštěný do ovzduší z komína nebo ze zařízení na snižování emisí;
3)
„fugitivními emisemi“ emise těkavých organických sloučenin do ovzduší, půdy a vody, které nejsou součástí odpadních plynů, a rozpouštědla obsažená v jakýchkoli produktech, není-li v části 2 přílohy VII stanoveno jinak;
4)
„celkovými emisemi“ součet fugitivních emisí a emisí v odpadních plynech;
5)
„směsí“ směs ve smyslu čl. 3 bodu 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek a o zřízení evropské agentury pro chemické látky (38);
6)
„adhezivním materiálem“ směs, včetně všech organických rozpouštědel nebo směsí obsahujících organická rozpouštědla nezbytná pro své správné použití, která se používá ke slepení oddělených částí výrobku;
7)
„tiskařskou barvou“ směs, včetně všech organických rozpouštědel nebo směsí obsahujících organická rozpouštědla nezbytná pro své správné použití, která se používá k tisku textu nebo obrazu na určitý povrch;
8)
„lakem“ průhledná nátěrová hmota;
9)
„spotřebou“ celkové množství organických rozpouštědel spotřebovaných v zařízení za kalendářní rok nebo za jakékoli jiné období dvanácti měsíců, snížené o množství všech těkavých organických sloučenin, které jsou regenerovány pro opětovné využití;
10)
„vstupním množstvím“ celkové množství organických rozpouštědel v čisté formě a ve směsích, které se používá při provádění určité činnosti, včetně rozpouštědel recyklovaných uvnitř zařízení i mimo ně, přičemž organická rozpouštědla se počítají pokaždé, kdy jsou použita při provádění dané činnosti;
11)
„opětovným využitím“ použití regenerovaných organických rozpouštědel ze zařízení k jakémukoli technickému nebo komerčnímu účelu včetně jejich využití jako paliva, s vyloučením definitivního odstranění regenerovaných rozpouštědel jakožto odpadu;
12)
„podmínkami záchytu“ takové podmínky provozu zařízení, kdy jsou těkavé organické sloučeniny uvolňované během činnosti zachycovány a vedeny do komína nebo do zařízení na snižování emisí, a nejsou proto zcela fugitivní;
13)
„uváděním do provozu a odstavováním z provozu“ operace, kterými se uvádí technologický proces, provozní zařízení nebo zásobník do provozního nebo pohotovostního stavu nebo kterými se tento stav ukončuje, s výjimkou pravidelných fází provozních výkyvů v podmínkách běžného provozu.
Článek 58
Nahrazení nebezpečných látek
Látky nebo směsi, které jsou z důvodu obsahu těkavých organických sloučenin klasifikovány nařízením (ES) č. 1272/2008 jako karcinogenní, mutagenní nebo toxické pro reprodukci a kterým jsou přiřazeny standardní věty o nebezpečnosti H340, H350, H350i, H360D nebo H360F nebo které musí být těmito větami označovány, musí být co nejdříve a v nejvyšší možné míře nahrazeny méně škodlivými látkami nebo směsmi.
Článek 59
Omezování emisí
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, která zajistí, aby všechna zařízení splňovala jeden z těchto požadavků:
a)
emise těkavých organických sloučenin ze zařízení nepřekračují mezní hodnoty emisí v odpadních plynech a mezní hodnoty fugitivních emisí nebo mezní hodnoty celkových emisí a jsou splněny ostatní požadavky stanovené v částech 2 a 3 přílohy VII;
b)
jsou splněny požadavky plánu snižování emisí stanoveného v části 5 přílohy VII, pokud se dosáhne snížení emisí rovnocenného tomu, kterého by se dosáhlo uplatněním mezních hodnot emisí uvedených v písmenu a).
V souladu s čl. 72 odst. 1 podají členské státy Komisi zprávu o pokroku v dosahování rovnocenného snížení emisí uvedeného v prvním pododstavci písm. b).
2. Odchylně od odst. 1 prvního pododstavce písm. a) může příslušný orgán, pokud mu provozovatel prokáže, že pro určité zařízení není mezní hodnota emisí pro fugitivní emise ekonomicky a technicky dosažitelná, povolit, aby emise překročily tuto mezní hodnotu emisí, není-li důvod obávat se významných rizik pro lidské zdraví nebo životní prostředí a prokáže-li provozovatel příslušnému orgánu, že jsou používány nejlepší dostupné techniky.
3. Odchylně od odstavce 1 může v případě činností natírání spadajících do bodu 8 tabulky v části 2 přílohy VII, jež nelze provozovat za podmínek záchytu, příslušný orgán povolit, aby emise zařízení nesplňovaly požadavky stanovené v uvedeném odstavci, pokud provozovatel příslušnému orgánu prokáže, že takové splnění není ekonomicky a technicky dosažitelné a že jsou používány nejlepší dostupné techniky.
4. Výjimky uvedené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku oznámí členské státy Komisi v souladu s čl. 72 odst. 2.
5. Za účelem ochrany lidského zdraví a životního prostředí se emise těkavých organických sloučenin, kterým jsou přiřazeny standardní věty o nebezpečnosti H340, H350, H350i, H360D nebo H360F nebo které musí být těmito větami označovány, nebo emise halogenovaných těkavých organických sloučenin, kterým jsou přiřazeny standardní věty o nebezpečnosti H341 nebo H351 nebo které musí být těmito větami označovány, omezují v podmínkách záchytu, a to do té míry, do jaké je to technicky a ekonomicky proveditelné, přičemž se nepřekračují příslušné mezní hodnoty emisí stanovené v části 4 přílohy VII.
6. Zařízení, ve kterých se provádějí dvě nebo více činností, z nichž každá překračuje prahové hodnoty uvedené v části 2 přílohy VII, musí,
a)
co se týče látek uvedených v odstavci 5, splňovat požadavky uvedeného odstavce pro každou činnost zvlášť;
b)
co se týče všech ostatních látek,
i)
splňovat požadavky odstavce 1 pro každou činnost zvlášť;
ii)
nebo mít celkové emise těkavých organických sloučenin pod úrovní, jež by musela být dodržena v případě uplatnění bodu i).
7. Je třeba přijmout veškerá vhodná preventivní opatření k minimalizaci emisí těkavých organických sloučenin během operací uvádění do provozu a odstavování z provozu.
Článek 60
Monitorování emisí
Členské státy buď prostřednictvím specifikace podmínek v povolení, nebo obecně závaznými pravidly zajistí, aby se měření emisí uskutečňovala v souladu s částí 6 přílohy VII.
Článek 61
Dodržování mezních hodnot emisí
Mezní hodnoty emisí v odpadních plynech se považují za dodržené, jsou-li splněny podmínky stanovené v části 8 přílohy VII.
Článek 62
Podávání zpráv o dodržování podmínek
Provozovatel poskytne příslušnému orgánu na požádání údaje, které tomuto příslušnému orgánu umožní ověřit splnění jednoho z těchto požadavků:
a)
mezních hodnot emisí v odpadních plynech, mezních hodnot fugitivních emisí a mezních hodnot celkových emisí;
b)
požadavků plánu snižování emisí podle části 5 přílohy VII;
c)
výjimky udělené v souladu s čl. 59 odst. 2 a 3.
To může zahrnovat plán hospodaření s rozpouštědly vypracovaný v souladu s částí 7 přílohy VII.
Článek 63
Podstatná změna stávajících zařízení
1. Změna maximálního vstupního množství organických rozpouštědel stávajícího zařízení, vyjádřeno jako denní průměr, za provozních podmínek jiných než uvádění zařízení do provozu, odstavování z provozu a údržby se považuje za podstatnou, pokud vede ke zvýšení emisí těkavých organických sloučenin o více než
a)
25 % pro zařízení, které provádí buď činnosti spadající do pásma nižších prahových hodnot v případě položek 1, 3, 4, 5, 8, 10, 13, 16 nebo 17 části 2 přílohy VII, nebo činnosti spadající do některé z ostatních položek uvedených v části 2 přílohy VII, a které má roční spotřebu rozpouštědel nižší než 10 tun;
b)
10 % pro všechna ostatní zařízení.
2. Pokud se na stávajícím zařízení provádí podstatná změna nebo pokud se toto zařízení v důsledku podstatné změny poprvé ocitne v oblasti působnosti této směrnice, považuje se ta část zařízení, která prošla podstatnou změnou, buď za nové zařízení, nebo za stávající zařízení v případě, že celkové emise z celého zařízení nepřekračují úroveň, která by musela být dodržena, pokud by se část zařízení, na níž byla uskutečněna podstatná změna, považovala za nové zařízení.
3. V případě uskutečnění podstatné změny zkontroluje příslušný orgán, zda zařízení dodržuje požadavky této směrnice.
Článek 64
Výměna informací o nahrazování organických rozpouštědel
Komise pořádá výměnu informací s členskými státy, dotčeným odvětvím a nevládními organizacemi podporujícími ochranu životního prostředí o používání organických rozpouštědel a jejich potenciálních náhražek a o technikách, které mají nejmenší potenciální účinky na ovzduší, vodu, půdu, ekosystémy a lidské zdraví.
Výměna informací se pořádá ke všem těchto otázkám:
a)
použití;
b)
potenciální účinky na lidské zdraví, zejména v případě expozice na pracovišti;
c)
potenciální účinky na životní prostředí;
d)
hospodářské důsledky, zejména náklady a přínosy dostupných možností.
Článek 65
Přístup k informacím
1. Rozhodnutí příslušného orgánu, včetně nejméně jedné kopie povolení, a všechny jeho následné aktualizace se zpřístupní veřejnosti.
Veřejnosti se dále zpřístupní obecně závazná pravidla vztahující se na zařízení a seznam zařízení, jež jsou předmětem povolování a registrace.
2. Veřejnosti se zpřístupní rovněž výsledky monitorování emisí požadovaného podle článku 60, které má příslušný orgán k dispozici.
3. Odstavce 1 a 2 tohoto článku se použijí s výhradou omezení uvedených v čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice 2003/4/ES.
KAPITOLA VI
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO ZAŘÍZENÍ NA VÝROBU OXIDU TITANIČITÉHO
Článek 66
Oblast působnosti
Tato kapitola se vztahuje na zařízení na výrobu oxidu titaničitého.
Článek 67
Zákaz odstraňování odpadu
Členské státy zakáží odstraňování níže uvedeného odpadu jeho umístěním do jakéhokoli vodního útvaru, moře nebo oceánu:
a)
pevného odpadu;
b)
matečných louhů vznikajících ve fázi filtrace po hydrolýze roztoku síranu titaničitého ze zařízení používajících sulfátový proces, včetně kyselého odpadu smíchaného s takovými louhy a obsahujícího celkem více než 0,5 % volné kyseliny sírové a různé těžké kovy a včetně matečných louhů zředěných tak, aby obsahovaly 0,5 % nebo méně volné kyseliny sírové;
c)
odpadu ze zařízení používajících chloridový proces obsahujícího více než 0,5 % volné kyseliny chlorovodíkové a různé těžké kovy, včetně odpadu zředěného tak, aby obsahoval 0,5 % nebo méně volné kyseliny chlorovodíkové;
d)
filtračních solí, kalů a kapalných odpadů vznikajících při úpravě (koncentraci nebo neutralizaci) s odpadem uvedeným v písmenech b) a c) a obsahujících různé těžké kovy, avšak nezahrnujících neutralizované a přefiltrované, popřípadě čištěné odpady, které obsahují těžké kovy pouze ve stopových množstvích a které mají před jakýmkoli zředěním hodnotu pH vyšší než 5,5.
Článek 68
Omezování emisí do vody
Emise ze zařízení do vody nesmějí překročit mezní hodnoty emisí stanovené v části 1 přílohy VIII.
Článek 69
Prevence a omezování emisí do ovzduší
1. Je nutno předejít emisím kapiček kyseliny ze zařízení.
2. Emise ze zařízení do ovzduší nesmějí překročit mezní hodnoty emisí stanovené v části 2 přílohy VIII.
Článek 70
Monitorování emisí
1. Členské státy zajistí monitorování emisí do vody, aby příslušný orgán mohl ověřovat dodržování podmínek povolení a článku 68.
2. Členské státy zajistí monitorování emisí do ovzduší, aby příslušný orgán mohl ověřovat dodržování podmínek povolení a článku 69. Toto monitorování zahrnuje alespoň monitorování emisí podle části 3 přílohy VIII.
3. Monitorování se uskutečňuje v souladu s normami CEN, nebo nejsou-li normy CEN k dispozici, podle norem ISO nebo jiných vnitrostátních či mezinárodních norem, které zajistí získání údajů srovnatelné odborné kvality.
KAPITOLA VII
USTANOVENÍ O VÝBORU, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ
Článek 71
Příslušné orgány
Členské státy určí orgány příslušné pro plnění povinností vyplývajících z této směrnice.
Článek 72
Podávání zpráv členskými státy
1. Členské státy zajistí, aby měla Komise k dispozici informace o uplatňování této směrnice, o reprezentativních údajích o emisích a ostatních formách znečištění, o mezních hodnotách emisí, o uplatňování nejlepších dostupných technik v souladu s články 14 a 15, zejména o udělení výjimek v souladu s čl. 15 odst. 4, a o pokroku ve vývoji a používání nově vznikajících technik v souladu s článkem 27. Členské státy předkládají tyto informace v elektronické podobě. Členské státy předkládají tyto informace v elektronické podobě.
2. Druh, formát a četnost informací, které mají být poskytovány podle odstavce 1, se stanoví regulativním postupem podle čl. 75 odst. 2. Přitom se stanoví, kterých konkrétních činností a znečišťujících látek se mají údaje podle odstavce 1 týkat.
3. U všech spalovacích zařízení, na která se vztahuje kapitola III této směrnice, provádějí členské státy ode dne 1. ledna 2016 jednou ročně inventuru emisí oxidu siřičitého, oxidů dusíku a tuhých znečišťujících látek a energetického příkonu.
S ohledem na agregační pravidla uvedená v článku 29 se příslušnému orgánu předkládají pro každé spalovací zařízení tyto údaje:
a)
celkový jmenovitý tepelný příkon (MW) spalovacího zařízení;
b)
druh spalovacího zařízení: kotel, plynová turbína, plynový motor, naftový motor, jiné (s uvedením druhu zařízení);
c)
datum zahájení provozu spalovacího zařízení;
d)
celkové roční emise (v tunách za rok) oxidu siřičitého, oxidů dusíku a tuhých znečišťujících látek (jako celkových suspendovaných částic);
e)
počet provozních hodin spalovacího zařízení;
f)
celkovou roční výši energetického příkonu vztaženou na výhřevnost (TJ/rok) rozčleněnou na tyto kategorie paliva: černé uhlí, hnědé uhlí, biomasa, rašelina, ostatní tuhá paliva (s uvedením druhu), kapalná paliva, zemní plyn, ostatní plyny (s uvedením druhu).
Údaje, které jsou každý rok získávány pro jednotlivá zařízení v rámci těchto inventur, se na požádání zpřístupní Komisi.
Přehled inventur se zpřístupní Komisi každé tři roky, a to během dvanácti měsíců po skončení posuzovaného tříletého období. V tomto přehledu jsou samostatně uváděny údaje pro spalovací zařízení v rafineriích.
Komise do 24 měsíců po skončení posuzovaného tříletého období zpřístupní členských státům a veřejnosti přehled obsahující srovnání a vyhodnocení údajů z těchto inventur, v souladu se směrnicí 2003/4/ES.
4. Počínaje 1. lednem 2016 členské státy každý rok předkládají Komisi zprávy obsahující tyto údaje:
a)
pro spalovací zařízení, na něž se vztahuje článek 31, obsah síry v používaných domácích tuhých palivech a dosažený stupeň odsíření, v průměru za každý měsíc; v průběhu prvního roku uplatňování článku 31 se uvádí také technické odůvodnění, proč není možné splnit mezní hodnoty emisí uvedené v čl. 30 odst. 2 a 3; a
b)
pro spalovací zařízení, jejichž roční provoz v klouzavém průměru za pět let nepřesahuje dobu 1 500 provozních hodin za rok, počet provozních hodin za rok.
Článek 73
Přezkum
1. Do 7. ledna 2016 a poté každé tři roky předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu obsahující posouzení uplatňování této směrnice, vycházející z informací uvedených v článku 72.
Zpráva obsahuje hodnocení týkající se nezbytných opatření na úrovni Unie v podobě přijetí nebo aktualizace celounijních minimálních požadavků pro mezní hodnoty emisí a pravidla monitorování a dosahování souladu pro činnosti v rámci závěrů o BAT přijatých v období předchozích tří let, a to na základě těchto kritérií:
a)
vliv daných činností na životní prostředí jako celek; a
b)
stav uplatňování nejlepších dostupných technik u dotčených činností.
Hodnocení zohlední stanovisko fóra uvedeného v čl. 13 odst. 4.
Kapitola III a příloha V této směrnice jsou chápány tak, že představují celounijní minimální požadavky v případě velkých spalovacích zařízení.
V případě potřeby se ke zprávě přiloží legislativní návrhy. Je-li v hodnocení uvedeném v druhém pododstavci tato potřeba zjištěna, obsahují legislativní návrhy ustanovení týkající se stanovení nebo aktualizace celounijních minimálních požadavků pro mezní hodnoty emisí a pravidla monitorování a posouzení souladu pro dotčené činnosti.
2. Komise do 31. prosince 2012 přezkoumá potřebu kontrolovat emise:
a)
ze spalování paliva v zařízeních s celkovým jmenovitým tepelným příkonem nižším než 50 MW,
b)
z intenzivního chovu dobytka a
c)
z rozmetávání hnojiv.
Komise výsledky tohoto přezkumu sdělí Evropskému parlamentu a Radě a případně je doplní legislativním návrhem.
3. Do 31. prosince 2011 předloží Komise v příloze I Evropskému parlamentu a Radě zprávu o stanovení:
a)
jednotlivých prahových hodnot kapacity pro chov různých druhů drůbeže, včetně specifického případu křepelek;
b)
prahových hodnot kapacity pro současný chov různých druhů zvířat v témže zařízení.
Komise výsledky tohoto přezkumu sdělí Evropskému parlamentu a Radě a případně je doplní legislativním návrhem.
Článek 74
Změny příloh
Aby mohla být ustanovení této směrnice přizpůsobena vědeckému a technickému pokroku na základě nejlepších dostupných technik, přijímá Komise akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 76 a za podmínek uvedených v článcích 77 a 78, pokud jde o přizpůsobení části 3 a 4 přílohy V, části 2, 6, 7 a 8 přílohy VI a části 5, 6, 7 a 8 přílohy VII tomuto vědeckému a technickému pokroku.
Článek 75
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
Článek 76
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 48 odst. 5 a článku 74 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 6. ledna 2011. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 77.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 77 a 78.
Článek 77
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 48 odst. 5 a článku 74 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájil interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, vyvine úsilí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí informovat druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mělo být zrušeno, a možné důvody tohoto zrušení.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 78
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě stanovené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, zveřejní se akt v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím tohoto období, pokud Evropský parlament i Rada informují Komisi o tom, že nehodlají vyslovit námitky.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky ve lhůtě stanovené v odstavci 1. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
Článek 79
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě této směrnice. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí takto stanovené sankce Komisi do 7. ledna 2013 a neprodleně jí oznámí všechny následné změny těchto ustanovení.
Článek 80
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s článkem 2, čl. 3 body 8, 11 až 15, 18 až 23, 26 až 30 a 34, 38 a 41, čl. 4 odst. 2 a 3, článkem 7, články 8 a 10, čl. 11 písm. e) a h), čl. 12 odst. 1 písm. e) a h), čl. 13 odst. 7, čl. 14 odst. 1 písm. c) bodem ii) a písm. d), e), f) a h) a odst. 2 až 7, čl. 15 odst. 2 až 5, články 16, 17 a 19, čl. 21 odst. 2 až 5, články 22, 23, 24, 27, 28 a 29, čl. 30 odst. 1, 2, 3, 4, 7 a 8, články 31 až 36, články 38 a 39, čl. 40 odst. 2 a 3, články 42 a 43, čl. 45 odst. 1, článkem 58, čl. 59 odst. 5, článkem 63, čl. 65 odst. 3, články 69 až 72 a článkem 79 a s prvním pododstavcem a body 1.1 a 1.4, bodem 2.5 písm. b), body 3.1, 4 a 5, bodem 6.1 písm. c), bodem 6.4 písm. b) a body 6.6, 6.10 a 6.11 přílohy I, přílohou II, bodem 12 přílohy III, přílohou V, částí 1 písm. b), částí 4 body 2.2, 2.4, 3.1 a 3.2, částí 6 body 2.5 a 2.6 a částí 8 bodem 1.1 písm. d) přílohy VI, částí 4 bodem 2, částí 5 bodem 1 a částí 7 bodem 3 přílohy VII a částí 1 bodem 1 a bodem 2 písm. c), částí 2 body 2 až 3 a částí 3 přílohy VIII do 7. ledna 2013.
Tyto předpisy použijí od téhož dne.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 81
Zrušení
1. Směrnice 78/176/EHS, 82/883/EHS, 92/112/EHS, 1999/13/ES, 2000/76/ES a 2008/1/ES ve znění aktů uvedených v části A přílohy IX se zrušují s účinkem ode dne 7. ledna 2014, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic uvedených v části B přílohy IX ve vnitrostátním právu.
2. Směrnice 2001/80/ES ve znění aktů uvedených v části A přílohy IX se zrušuje s účinkem od dne 1. ledna 2016, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic uvedených v části B přílohy IX ve vnitrostátním právu.
3. Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze X.
Článek 82
Přechodná ustanovení
1. Na zařízení provozující činnosti uvedené v bodě 1.1 pro činnosti s celkovým jmenovitým tepelným příkonem více než 50 MW, bodech 1.2 a 1.3, bodě 1.4 písm. a), bodech 2.1 až 2.6, bodech 3.1 až 3.5, bodech 4.1 až 4.6 pro činnosti týkající se výroby chemickým zpracováním, bodech 5.1 a 5.2 pro činnosti, na které se vztahuje směrnice 2008/1/ES, bodě 5.3 písm. a) bodech i) a ii), bodě 5.4, bodě 6.1 písm. a) a b), bodech 6.2 a 6.3, bodě 6.4. písm. a), písm. b) pro činnosti, na které se vztahuje směrnice 2008/1/ES a písm. c) a bodech 6.5 až 6.9 přílohy I, která jsou v provozu, kterým bylo uděleno povolení nebo jejichž provozovatelé podali úplnou žádost o povolení před 7. lednem 2013 a která byla uvedena do provozu nejpozději 7. ledna 2014, použijí členské státy právní a správní předpisy přijaté v souladu s čl. 80 odst. 1 ode dne 7. ledna 2014, s výjimkou kapitoly III a přílohy V.
2. Na zařízení provozující činnosti uvedené v bodě 1.1 pro činnosti s celkovým jmenovitým tepelným příkonem 50 MW, bodě 1.4 písm. b), bodech 4.1 až 4.6 pro činnosti týkající se výroby biologickým zpracováním, bodech 5.1 a 5.2 pro činnosti na které se nevztahuje směrnice 2008/1/ES, bodě 5.3 písm. a), bodech iii), iv) a v), bodě 5.3 písm. b), bodech 5.5 a 5.6, bodě 6.1 písm. c), bodě 6.4 písm. b) pro činnosti, na které se nevztahuje směrnice 2008/1/ES, a bodech 6.10 a 6.11 přílohy I, která jsou v provozu před 7. lednem 2013, použijí členské státy právní a správní předpisy přijaté v souladu s touto směrnicí ode dne 7. července 2015, s výjimkou kapitol III a IV a příloh V a VI.
3. Na spalovací zařízení uvedená v čl. 30 odst. 2 použijí členské státy právní a správní předpisy přijaté v souladu s čl. 80 odst. 1, aby bylo dosaženo souladu s kapitolou III a přílohou V, od 1. ledna 2016.
4. Na spalovací zařízení uvedená v čl. 30 odst. 3 členské státy ode dne 7. ledna 2013 již dále nepoužívají směrnici 2001/80/ES.
5. Na spalovací zařízení, která spoluspalují odpad, se část 4 bod 3.1 přílohy VI použije
a)
do dne 31. prosince 2015 v případě spalovacích zařízení uvedených v čl. 30 odst. 2;
b)
ode dne 7. ledna 2013 v případě spalovacích zařízení uvedených v čl. 30 odst. 3.
6. Na spalovací zařízení, která spoluspalují odpad, se část 4 bod 3.2 přílohy VI použije
a)
ode dne 1. ledna 2016 v případě spalovacích zařízení uvedených v čl. 30 odst. 2;
b)
ode dne 7. ledna 2013 v případě spalovacích zařízení uvedených v čl. 30 odst. 3.
7. Článek 58 se použije ode dne 1. června 2015. Do té doby látky nebo směsi, které jsou z důvodu obsahu těkavých organických sloučenin klasifikovány podle nařízení (ES) č. 1272/2008 jako karcinogenní, mutagenní nebo toxické pro reprodukci a kterým jsou přiřazeny standardní věty o nebezpečnosti H340, H350, H350i, H360D nebo H360F či standardní věty označující specifickou rizikovost R45, R46, R49, R60 nebo R61 nebo které jsou těmito větami označovány, musí být co nejdříve a v nejvyšší možné míře nahrazeny méně škodlivými látkami nebo směsmi.
8. Ustanovení čl. 59 odst. 5 se použije ode dne 1. června 2015. Do té doby se za účelem ochrany lidského zdraví a životního prostředí emise těkavých organických sloučenin, kterým jsou přiřazeny standardní věty o nebezpečnosti H340, H350, H350i, H360D nebo H360F či standardní věty označující specifickou rizikovost R45, R46, R49, R60 nebo R61 nebo které musí být těmito větami označovány, a emise halogenovaných těkavých organických sloučenin, kterým jsou přiřazeny standardní věty o nebezpečnosti H341 nebo H351 či věty označující specifickou rizikovost R40 nebo R68 nebo které musí být těmito větami označovány, omezují v podmínkách záchytu do té míry, do jaké je to technicky a ekonomicky proveditelné, přičemž nesmějí překračovat příslušné mezní hodnoty emisí stanovené v části 4 přílohy VII.
9. Část 4 bod 2 přílohy VII se použije ode dne 1. června 2015. Do té doby musí být v případě emisí halogenovaných těkavých organických sloučenin, jimž jsou přiřazeny standardní věty o nebezpečnosti H341 nebo H351 či standardní věty označující specifickou rizikovost R40 nebo R68 nebo které musí být těmito větami označovány, o celkovém hmotnostním toku všech sloučenin, které jsou příčinou označení H341 nebo H351 či označení R40 nebo R68, větším nebo rovném 100 g/h dodržena mezní hodnota emisí 20 mg/Nm3. Tato mezní hodnota emisí se týká součtu hmotností jednotlivých sloučenin.
Článek 83
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 84
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 24. listopadu 2010.
DIRETTIVA 2010/75/UE TAL-PARLAMENT EWROPEW U TAL-KUNSILL
tal-24 ta’ Novembru 2010
dwar l-emissjonijiet industrijali (il-prevenzjoni u l-kontroll integrati tat-tniġġis)
(tfassil mill-ġdid)
(Test b’rilevanza għaż-ŻEE)
IL-PARLAMENT EWROPEW U L-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidraw it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikolu 192(1) tiegħu,
Wara li kkunsidraw il-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Wara li kkunsidraw l-opinjoni tal-Kumitat Ekonomiku u Soċjali Ewropew (1),
Wara li kkunsidraw l-opinjoni tal-Kumitat tar-Reġjuni (2),
Filwaqt li jaġixxu f’konformità mal-proċedura leġiżlattiva ordinarja (3),
Billi:
(1)
Għandhom isiru għadd ta’ bidliet sostanzjali għad-Direttiva tal-Kunsill 78/176/KEE tal-20 ta’ Frar 1978 dwar skart mill-industrija tat-titanju diossidu (4), id-Direttiva tal-Kunsill 82/883/KEE tat-3 ta’ Diċembru 1982 fuq il-proċeduri ta’ sorveljanza u monitoraġġ ta’ ambjenti milquta mill-iskart tal-industrija tad-diossidu tat-titanju (5), id-Direttiva tal-Kunsill 92/112/KEE tal-15 ta’ Diċembru 1992 dwar proċeduri għall-armonizzar ta’ programmi għat-tnaqqis u eventwali eliminazzjoni ta’ tniġġis ikkawżat mill-iskart mill-industrija tad-diossidu tat-titanju (6), id-Direttiva tal-Kunsill 1999/13/KE tal-11 ta’ Marzu 1999 dwar il-limitazzjoni ta’ emissjonijiet ta’ taħlit volatili organiku minħabba l-użu ta’ solventi organiċi f’ċerti attivitajiet u installazzjonijiet (7), id-Direttiva 2000/76/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-4 ta’ Diċembru 2000 dwar l-inċinerazzjoni ta’ skart (8), u d-Direttiva 2001/80/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-23 ta’ Ottubru 2001 dwar il-limitazzjoni tal-emissjonijiet ta’ ċerti tniġġis fl-arja minn impjanti kbar ta’ kombustjoni (9), u d-Direttiva 2008/1/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-15 ta’ Jannar 2008 dwar il-prevenzjoni u l-kontroll integrati tat-tniġġis (10). Dawk id-Direttivi għandhom jiġu mfasslin mill-ġdid fl-interess taċ-ċarezza.
(2)
Sabiex ikun hemm prevenzjoni u tnaqqis u sa fejn hu possibbli l-eliminazzjoni ta’ tniġġis li jkun ġej minn attivitajiet industrijali, b’konformità mal-prinċipju ta’ “min iniġġes iħallas” u l-prinċipju tal-prevenzjoni tat-tniġġis, jeħtieġ li jiġi stabbilit qafas ġenerali għall-kontroll tal-attivitajiet industrijali ewlenin, billi tingħata prijorità lill-intervent f’ras il-għajn, tiġi żgurata l-ġestjoni prudenti tar-riżorsi naturali u jitqiesu, fejn ikun meħtieġ, is-sitwazzjoni ekonomika u l-karatteristiċi lokali speċifiċi tal-post fejn l-attività industrijali tkun qed titwettaq.
(3)
Diversi modi ta’ kontroll tal-emissjonijiet fl-arja, fl-ilma jew fil-ħamrija separatament jistgħu jħajru ċ-ċaqliq tat-tniġġis minn mezz ambjentali wieħed għal ieħor pjuttost milli jiġi protett l-ambjent kollu kemm hu. Jixraq, għalhekk, li jiġi pprovdut approċċ integrat għall-prevenzjoni u l-kontroll tal-emissjonijiet fl-arja, fl-ilma u fil-ħamrija, għall-immaniġġjar tal-iskart, l-effiċjenza fl-użu tal-enerġija u l-prevenzjoni tal-aċċidenti. Danl-approċċ se jikkontribwixxi wkoll għall-kisba ta’ livell ugwali fl-Unjoni billi jallinja r-rekwiżiti tar-rendiment ambjentali għall-installazzjonijiet industrijali.
(4)
Jixraq li tiġi rriveduta l-leġiżlazzjoni marbuta mal-installazzjonijiet industrijali sabiex jiġu ssimplifikati u ċċarati d-dispożizzjonijiet eżistenti, jitnaqqas il-piż amministrattiv mhux meħtieġ u jiġu implimentati l-konklużjonijiet tal-Komunikazzjonijiet tal-Kummissjoni tal-21 ta’ Settembru 2005 dwar l-Istrateġija Tematika dwar it-Tniġġis tal-Arja (minn hawn ‘il quddiem “l-Istrateġija Tematika dwar it-Tniġġis tal-Arja”), tat-22 ta’ Settembru 2006 dwar l-Istrateġija Tematika għall-Ħarsien tal-Ħamrija u tal-21 ta’ Diċembru dwar il-Prevenzjoni u r-Riċiklaġġ tal-Iskart adottati bħala segwitu għad-Deċiżjoni Nru 1600/2002/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-22 ta’ Lulju 2002 li tniżżel is-Sitt Programm ta’ Azzjoni tal-Komunità Ambjentali (11). Dawk il-komunikazzjonijiet jistabbilixxu għanijiet għall-protezzjoni tas-saħħa tal-bniedem u tal-ambjent li ma jkunux jistgħu jintlaħqu mingħajr aktar tnaqqis tal-emissjonijiet li jirriżultaw mill-attivitajiet industrijali.
(5)
Sabiex jiġu żgurati l-prevenzjoni u l-kontroll tat-tniġġis, kull installazzjoni għandha topera biss jekk ikollha permess jew, fil-każ ta’ ċerti installazzjonijiet u attivitajiet li jużaw solventi organiċi, biss jekk ikollha permess jew jekk tkun irreġistrata.
(6)
Huma l-Istati Membri li jistabbilixxu l-approċċ biex jiġu assenjati responsabbiltajiet lil operaturi ta’ installazzjonijiet kemm-il darba tkun żgurata l-konformità ma’ din id-Direttiva. L-Istati Membri jistgħu jagħżlu li jagħtu permess lil operatur responsabbli wieħed għal kull installazzjoni jew li jispeċifikaw ir-responsabbiltà fost diversi operaturi ta’ partijiet differenti ta’ installazzjoni. Fejn is-sistema legali attwali ta’ Stat Membru tipprevedi għal operatur responsabbli wieħed biss għal kull installazzjoni, dak l-Istat Membru jista’ jiddeċiedi li jżomm din is-sistema.
(7)
Sabiex jiġi ffaċilitat l-għoti tal-permessi, l-Istati Membri għandhom ikunu jistgħu jistabbilixxu rekwiżiti għal ċerti kategoriji ta’ installazzjonijiet permezz ta’ regoli ġenerali vinkolanti.
(8)
Huwa importanti li jiġu pprevenuti aċċidenti u inċidenti u li jiġu limitati l-konsegwenzi tagħhom. Ir-responsabbiltà rigward il-konsegwenzi ambjentali ta’ aċċidenti u inċidenti hija kwistjoni li taqa’ taħt il-liġi nazzjonali rilevanti u, fejn applikabbli, taħt il-liġi rilevanti tal-Unjoni.
(9)
Sabiex tiġi evitata d-duplikazzjoni tar-regolamentazzjoni, il-permess ta’ installazzjoni koperta mid-Direttiva 2003/87/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-13 ta’ Ottubru 2003 li tistabbilixxi skema għall-iskambju ta’ kwoti għall-emissjoni tal-gassijiet serra ġewwa l-Komunità (12) m’għandux għalfejn jinkludi valur limitu tal-emissjonijiet għall-emissjonijiet diretti ta’ gassijiet serra speċifikati fl-Anness I għal din id-Direttiva għajr jekk meħtieġ sabiex jiġi żgurat li ma jiġi kkawżat l-ebda tniġġis lokali sinifikanti jew meta installazzjoni tkun temporanjament eskluża minn dik l-iskema.
(10)
Skont l-Artikolu 193 tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea (TFUE), din id-Direttiva ma twaqqafx lill-Istati Membri milli jżommu jew jintroduċu miżuri protettivi aktar rigorużi, pereżempju r-rekwiżiti għall-emissjonijiet tal-gassijiet b’effett ta’ serra, bil-kondizzjoni li dawn il-miżuri jkunu kompatibbli mat-Trattati u l-Kummissjoni tkun ġiet mgħarrfa.
(11)
L-operaturi għandhom iressqu applikazzjonijiet għal permess li jkun fihom l-informazzjoni meħtieġa għall-awtorità kompetenti biex tistipula l-kondizzjonijiet għal permess. L-operaturi għandhom ikunu jistgħu jużaw informazzjoni li tirriżulta mill-applikazzjoni tad-Direttiva tal-Kunsill 85/337/KEE tas-27 ta’ Ġunju 1985 dwar l-istima tal-effetti ta’ ċerti proġetti pubbliċi u privati fuq l-ambjent (13) u d-Direttiva tal-Kunsill 96/82/KE tad-9 ta’ Diċembru 1996 dwar il-kontroll ta’ perikli ta’ aċċidenti kbar fl-użu ta’ sustanzi perikolużi (14) meta jitressqu applikazzjonijiet għal permess.
(12)
Il-permess għandu jinkludi l-miżuri kollha meħtieġa biex jinkiseb livell għoli ta’ protezzjoni tal-ambjent kollu kemm hu u biex ikun żgurat li l-installazzjoni tiġi mħaddma skont il-prinċipji ġenerali li jirregolaw l-obbligi bażiċi tal-operatur. Il-permess għandu wkoll jinkludi valuri limitu tal-emissjonijiet għas-sustanzi niġġiesa, jew parametri jew miżuri tekniċi ekwivalenti, rekwiżiti xierqa għall-ħarsien tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art u rekwiżiti ta’ monitoraġġ. Il-kondizzjonijiet għal permess għandhom ikunu msejsa fuq l-aħjar metodi tekniċi disponibbli.
(13)
Sabiex jiġu ddeterminati l-aħjar metodi tekniċi disponibbli u sabiex jiġu limitati l-iżbilanċi fl-Unjoni fir-rigward tal-livell tal-emissjonijiet mill-attivitajiet industrijali, dokumenti ta’ referenza għall-aħjar metodi tekniċi disponibbli (minn hawn ‘il quddiem “dokumenti ta’ referenza tal-BAT”) għandhom jitfasslu, jiġu riveduti u fejn meħtieġ aġġornati permezz ta’ skambju ta’ informazzjoni bejn il-partijiet interessati u l-elementi prinċipali tad-dokumenti ta’ referenza tal-BAT (minn hawn ‘il quddiem “konklużjonijiet tal-BAT”) jiġu adottati permezz tal-proċedura ta’ kumitat. F’dan ir-rigward, il-Kummissjoni għandha, permezz tal-proċedura ta’ kumitat, tistabbilixxi gwida dwar il-ġabra ta’ data, dwar l-elaborazzjoni tad-dokumenti ta’ referenza tal-BAT u dwar l-assigurazzjoni tal-kwalità tagħhom. Il-konklużjonijiet tal-BAT għandhom ikunu r-referenza għall-istipular tal-kondizzjonijiet għal permessi. Jistgħu jiġu ssupplimentati b’sorsi oħra. Il-Kummissjoni għandha timmira li taġġorna d-dokumenti ta’ referenza tal-BAT sa mhux aktar tard minn tmien snin wara l-pubblikazzjoni tal-verżjoni preċedenti.
(14)
Sabiex jiġi żgurat skambju ta’ informazzjoni effettiv u attiv li jirriżulta f’dokumenti ta’ referenza tal-BAT ta’ kwalità għolja, il-Kummissjoni għandha tistabbilixxi forum li jaħdem b’mod trasparenti. Għandhom jiġu stabbiliti arranġamenti prattiċi għall-iskambju ta’ informazzjoni u l-aċċessibbiltà ta’ dokumenti ta’ referenza tal-BAT, b’mod partikolari biex jiġi żgurat li l-Istati Membri u l-partijiet interessati jipprovdu data ta’ kwalità u kwantità suffiċjenti bbażata fuq gwida stabbilita li tippermetti d-determinazzjoni tal-aħjar metodi tekniċi disponibbli u metodi tekniċi emerġenti.
(15)
Huwa importanti li tiġi pprovduta flessibbiltà suffiċjenti lill-awtoritajiet kompetenti biex jiġu stabbiliti valuri limitu tal-emissjonijiet li jiżguraw li, taħt kondizzjonijiet normali ta’ tħaddim, l-emissjonijiet ma jaqbżux il-livelli ta’ emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli. Għal dan il-għan, l-awtorità kompetenti tista’ tistabbilixxi limiti ta’ emissjonijiet li jvarjaw mil-livelli ta’ emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli f’termini tal-valuri, il-perijodi ta’ żmien u l-kondizzjonijiet ta’ referenza applikati, bil-kondizzjoni li jkun jista’ jintwera, permezz tar-riżultati tal-monitoraġġ ta’ emissjonijiet, li l-emissjonijiet ma qabżux il-livelli ta’ emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli. Il-konformità mal-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fil-permessi tirriżulta f’emissjonijiet taħt dawk il-valuri limitu tal-emissjonijiet.
(16)
Sabiex jitqiesu ċerti ċirkostanzi speċifiċi fejn l-applikazzjoni tal-livelli ta’ emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli twassal għal spejjeż għolja b’mod disproporzjonat meta mqabbel mal-benefiċċji ambjentali, l-awtoritajiet kompetenti għandhom ikunu jistgħu jistabbilixxu valuri limitu tal-emissjonijiet li jiddevjaw minn dawk il-livelli. Tali devjazzjonijiet għandhom ikunu msejsa fuq valutazzjoni li tqis kriterji definiti sew. Il-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti f’din id-Direttiva m’għandhomx jinqabżu. Fi kwalunkwe każ, m’għandu jiġi kkawżat l-ebda tniġġis sinifikanti u għandu jinkiseb livell għoli ta’ protezzjoni tal-ambjent fl-intier tiegħu.
(17)
Sabiex l-operaturi jkunu jistgħu jittestjaw metodi tekniċi emerġenti li jkunu jistgħu jipprovdu livell ġenerali ogħla ta’ protezzjoni ambjentali, jew tal-inqas, l-istess livell ta’ protezzjoni ambjentali u ffrankar ogħla ta’ spejjeż mill-aħjar metodi tekniċi disponibbli eżistanti, l-awtorità kompetenti għandha tkun tista’ tagħti derogi temporanji mil-livelli tal-emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli.
(18)
Bidliet f’installazzjoni jistgħu jagħtu lok għal livelli ogħla ta’ tniġġis. L-operaturi għandhom jinnotifikaw lill-awtorità kompetenti b’kull bidla ppjanata li tista’ taffettwa l-ambjent. Bidliet sostanzjali għall-installazzjonijiet li jista’ jkollhom effetti negattivi sinifikanti fuq is-saħħa tal-bniedem jew l-ambjent m’għandhomx isiru mingħajr permess mogħti f’konformità ma’ din id-Direttiva.
(19)
It-tifrix ta’ demel jikkontribwixxi b’mod sinifikattiv għal emissjonijiet fl-arja u l-ilma ta’ sustanzi li jniġġsu. Bil-ħsieb li jintlaħqu l-objettivi stabbiliti fl-Istrateġija Tematika dwar it-Tniġġis tal-Arja u l-liġi tal-Unjoni dwar il-protezzjoni tal-ilma, jeħtieġ li l-Kummissjoni teżamina l-ħtieġa li jiġu stabbiliti l-aktar kontrolli adatti ta’ dawn l-emissjonijiet permezz tal-applikazzjoni tal-aħjar metodi tekniċi disponibbli.
(20)
It-trobbija intensiva tat-tjur u l-baqar tikkontribwixxi b’mod sinifikanti għall-emissjonijiet fl-arja u fl-ilma ta’ sustanzi li jniġġsu. Bil-ħsieb li jintlaħqu l-objettivi stabbiliti fl-Istrateġija Tematika dwar it-Tniġġis tal-Arja u fil-liġi tal-Unjoni dwar il-protezzjoni tal-ilma, huwa meħtieġ li l-Kummissjoni tirrivedi l-ħtieġa li jiġu stabbiliti limiti ta’ kapaċità ddivrenzjati għal speċi ta’ tjur differenti biex ikun iddefinit il-kamp ta’ applikazzjoni ta’ din id-Direttiva u tiġi riveduta l-ħtieġa li jiġu stabbiliti l-kontrolli l-aktar adatti dwar l-emissjonijiet minn installazzjonijiet tat-trobbija tal-baqar.
(21)
Sabiex jitqiesu l-iżviluppi fl-aħjar metodi tekniċi disponibbli jew bidliet oħrajn f’installazzjoni, il-kondizzjonijiet għal permess għandhom jiġu kkunsidrati mill-ġdid regolarment u, fejn meħtieġ, aġġornati, b’mod partikolari meta jiġu adottati konklużjonijiet tal-BAT ġodda jew aġġornati.
(22)
F’każijiet speċifiċi fejn ir-rikonsiderazzjoni u l-aġġornament tal-permessi juru li jista’ jkun meħtieġ perijodu itwal minn erba’ snin wara l-pubblikazzjoni ta’ deċiżjoni dwar il-konklużjonijiet tal-BAT biex jiġu introdotti l-aħjar metodi tekniċi ġodda disponibbli, l-awtoritajiet kompetenti jistgħu jistabbilixxu perijodu itwal fil-kondizzjonijiet tal-permess fejn dan ikun iġġustifikat abbażi tal-kriterji stabbiliti f’din id-Direttiva.
(23)
Jeħtieġ li jiġi żgurat li t-tħaddim ta’ installazzjoni ma jwassalx għal deterjorament tal-kwalità tal-ħamrija u tal-ilma ta’ taħt l-art. Il-kondizzjonijiet għal permess għandhom, għalhekk, jinkludu miżuri adatti għall-prevenzjoni ta’ emissjonijiet fil-ħamrija u fl-ilma ta’ taħt l-art u s-sorveljanza regolari ta’ dawk il-miżuri biex jiġu evitati li nixxigħat, tixrid, inċidenti jew aċċidenti ma jseħħux matul l-użu tat-tagħmir u matul il-ħżin. Sabiex jiġi skopert it-tniġġis possibbli tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art fi stadju bikri u, għaldaqstant, jittieħdu l-miżuri korrettivi adatti qabel ma jinfirex it-tniġġis, huwa meħtieġ ukoll il-monitoraġġ tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art għal sustanzi perikolużi rilevanti. Meta tiġi determinata l-frekwenza tal-monitoraġġ, jista’ jiġi kkunsidrat it-tip ta’ miżuri ta’ prevenzjoni u safejn tasal is-sorveljanza tagħhom u l-frekwenza tagħhom.
(24)
Sabiex jiġi żgurat li t-tħaddim ta’ installazzjoni ma jinvolvix deterjorament tal-kwalità tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art, huwa meħtieġ li, permezz ta’ rapport ta’ bażi, jiġi stabbilit l-istat ta’ kontaminazzjoni tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art. Ir-rapport ta’ bażi għandu jkun għodda prattika li tippermetti, safejn hu possibbli, tqabbil kwantifikat bejn l-istat tas-sit deskritt f’dak ir-rapport u l-istat tas-sit hekk kif jieqfu definittivament l-attivitajiet, sabiex jiġi aċċertat jekk kienx hemm żieda sinifikanti fit-tniġġis tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art. Għalhekk, ir-rapport ta’ bażi għandu jinkludi informazzjoni li jagħmel użu minn data eżistenti dwar il-kejl tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art u d-data storika marbuta mal-użi fil-passat tas-sit.
(25)
F’konformità mal-prinċipju li min iniġġes iħallas, fil-valutazzjoni tal-livell tas-sinifikat tat-tniġġis tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art ikkawżat mill-operatur li jġib miegħu l-obbligu li s-sit jirritorna għall-istat deskritt fir-rapport ta’ bażi, l-Istati Membri għandhom iqisu l-kondizzjonijiet tal-permess li kienu japplikaw tul iż-żmien kollu tal-attività kkonċernata, il-miżuri għall-prevenzjoni tat-tniġġis adottati għall-installazzjoni, u ż-żieda relattiva fit-tniġġis meta mqabbel mal-ammont tat-tniġġis identifikat fir-rapport ta’ bażi. Ir-responsabbiltà rigward it-tniġġis li mhux ikkawżat mill-operatur hija kwistjoni tal-liġi nazzjonali rilevanti u, fejn applikabbli, liġi rilevanti oħra tal-Unjoni.
(26)
Sabiex jiġu żgurati l-implimentazzjoni u l-infurzar effettivi ta’ din id-Direttiva, l-operaturi għandhom regolarment jirrappurtaw lill-awtorità kompetenti dwar il-konformità mal-kondizzjonijiet għal permess. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li kemm l-operatur kif ukoll l-awtorità kompetenti jieħdu l-miżuri meħtieġa fil-każ ta’ nuqqas ta’ konformità ma’ din id-Direttiva u jipprovdu għal sistema ta’ spezzjonijiet ambjentali. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li jkun disponibbli persunal biżżejjed bil-ħiliet u l-kwalifiki meħtieġa biex jagħmlu dawk l-ispezzjonijiet b’mod effettiv.
(27)
F’konformità mal-Konvenzjoni ta’ Århus dwar l-aċċess għall-informazzjoni, il-partieċipazzjoni pubblika fit-teħid ta’ deċiżjonijiet u l-aċċess għall-ġustizzja fi kwistjonijiet ambjentali (15), il-partieċipazzjoni effettiva min-naħa tal-pubbliku fit-teħid ta’ deċiżjonijiet tgħin lill-pubbliku biex jesprimi, u lil min jieħu d-deċiżjonijet li jqis, l-opinjonijiet u t-tħassib li jistgħu jkunu rilevanti għal dawk id-deċiżjonijiet, biex b’hekk jiżdiedu l-kontabbiltà u t-trasparenza tal-proċess tat-teħid ta’ deċiżjonijiet u jikkontribwixxu għall-għarfien mill-pubbliku tal-kwistjonijiet ambjentali u l-appoġġ għad-deċiżjonijiet meħuda. Il-membri tal-pubbliku kkonċernati għandu jkollhom aċċess għall-ġustizzja sabiex jikkontribwixxu għall-ħarsien tad-dritt li wieħed jgħix f’ambjent li huwa xieraq għas-saħħa u l-benesseri personali.
(28)
Il-kombustjoni ta’ karburant f’installazzjonijiet b’kapaċità termali kklassifikata totali taħt il-50 MW tikkontribwixxi b’mod sinifikattiv għall-emissjonijiet fl-arja ta’ sustanzi li jniġġsu. Bil-ħsieb li jintlaħqu l-għanijiet stabbiliti fl-Istrateġija Tematika dwar it-Tniġġis tal-Arja, huwa meħtieġ li l-Kummissjoni teżamina l-ħtieġa li jiġu stabbiliti l-aktar kontrolli adatti fuq l-emissjonijiet minn installazzjonijiet bħal dawn. Dik ir-reviżjoni għandha tqis l-ispeċifiċitajiet tal-impjanti ta’ kombustjoni użati fil-faċilitajiet tal-kura tas-saħħa, b’mod partikolari fir-rigward tal-użu eċċezzjonali tagħhom f’każ ta’ emerġenzi.
(29)
L-impjanti kbar ta’ kombustjoni jikkontribwixxu bil-kbir għall-emissjonijiet tas-sustanzi li jniġġsu fl-arja u dan jissarraf f’impatt sinifikattiv fuq saħħet il-bniedem u fuq l-ambjent. Sabiex jitnaqqas dak l-impatt u ssir ħidma biex jiġu sodisfatti r-rekwiżiti tad-Direttiva 2001/81/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-23 ta’ Ottubru 2001 dwar il-livelli nazzjonali massimi tal-emissjonijiet ta’ ċerti inkwinanti atmosferiċi (16) u l-għanijiet stabbiliti fl-Istrateġija Tematika dwar it-Tniġġis tal-Ajru, jeħtieġ li jiġu stabbiliti valuri limitu tal-emissjonijiet aktar stretti fuq il-livell tal-Unjoni għal ċerti kategoriji ta’ impjanti ta’ kombustjoni u s-sustanzi li jniġġsu.
(30)
Il-Kummissjoni għandha tirrivedi l-ħtieġa li jiġu stabbiliti valuri ta’ limitu għall-Unjoni kollha u li jiġu emendati l-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fl-Anness V għal ċerti impjanti ta’ kombustjoni kbar, b’kont meħud tar-reviżjoni u l-aġġornament tad-dokumenti ta’ referenza tal-BAT rilevanti. F’dan il-kuntest, il-Kummissjoni għandha tikkunsidra l-ispeċifiċità tas-sistemi tal-enerġija tar-raffineriji.
(31)
Minħabba fil-karatteristiċi ta’ ċerti karburanti solidi indiġeni, huwa adatt li jiġu applikati rati minimi ta’ eliminazzjoni tal-kubrit pjuttost milli valuri ta’ limitu tal-emissjonijiet għad-diossidu tal-kubrit għal impjanti tal-kombustjoni li jużaw tali karburanti. Barra minn hekk, billi l-karatteristiċi speċifiċi tax-shale taż-żejt jista’ ma jippermettix l-applikazzjoni tal-istess metodi tekniċi ta’ tnaqqis tal-kubrit jew il-kisba tal-istess effiċjenza fl-eliminazzjoni tal-kubrit bħal karburanti oħrajn, hija adatta rata minima ta’ eliminazzjoni tal-kubrit ftit aktar baxxa għall-impjanti li jużaw dan il-karburant.
(32)
Fil-każ ta’ interruzzjoni għall-għarrieda fil-provvista ta’ karburant jew gass b’kontenut baxx ta’ kubrit li tirriżulta minn nuqqas serju fil-provvista, l-awtorità kompetenti għandha tkun tista’ tagħti derogi temporanji sabiex tippermetti li l-emissjonijiet mill-impjanti ta’ kombustjoni kkonċernati jaqbżu l-valuri limitu tal-emissjonijiet stipulati f’din id-Direttiva.
(33)
L-operatur ikkonċernat m’għandux jopera impjant ta’ kombustjoni għal aktar minn 24 siegħa wara l-ħsara jew il-waqfien tal-apparat tat-tnaqqis u t-tħaddim mhux imnaqqas m’għandux jaqbeż il-120 siegħa f’perijodu ta’ 12-il xahar sabiex jillimita l-effetti negattivi tat-tniġġis fuq l-ambjent. Madankollu, meta jkun hemm ħtieġa urġenti ta’ provvisti tal-enerġija jew ikun hemm bżonn li tiġi evitata żieda ġenerali fl-emissjonijiet li jirriżultaw mill-operazzjoni minn impjant ieħor ta’ kombustjoni, l-awtoritajiet kompetenti għandhom ikunu jistgħu jagħtu deroga minn dawk il-limiti ta’ żmien.
(34)
Sabiex jiġi żgurat livell għoli ta’ protezzjoni ambjentali u tas-saħħa tal-bniedem u sabiex jiġi evitat ċaqliq transkonfinali ta’ skart għal impjanti li joperaw bi standards ambjentali aktar baxxi, jeħtieġ li jiġu stabbiliti u jinżammu kondizzjonijiet ta’ tħaddim, rekwiżiti tekniċi u valuri limitu tal-emissjonijiet stretti għall-impjanti li jinċineraw jew jikkoinċineraw l-iskart fi ħdan l-Unjoni.
(35)
L-użu ta’ solventi organiċi f’ċerti attivitajiet u installazzjonijiet jagħti lok għal emissjonijiet ta’ komposti organiċi fl-arja li jikkontribwixxu għall-formazzjoni lokali u transkonfinali ta’ ossidanti fotokimiċi li jikkawżaw ħsara lir-riżorsi naturali u li għandhom effetti ta’ ħsara fuq is-saħħa tal-bniedem. Huwa, għalhekk, meħtieġ li tittieħed azzjoni preventiva kontra l-użu ta’ solventi organiċi u li tiġi stabbilita ħtieġa ta’ konformità mal-valuri limitu tal-emissjonijiet għall-komposti organiċi u kondizzjonijiet xierqa tat-tħaddim. L-operaturi għandhom ikunu permessi li jikkonformaw mar-rekwiżiti ta’ skema ta’ tnaqqis minflok jikkonformaw mal-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti f’din id-Direttiva meta miżuri oħra, bħall-użu ta’ prodotti bi ftit solvent u prodotti jew metodi tekniċi mingħajr solvent, jipprovdu mezzi alternattivi biex jilħqu tnaqqis ta’ emissjonijiet ekwivalenti.
(36)
L-installazzjonijiet li jipproduċu d-diossidu tat-titanju jistgħu jagħtu lok għal tniġġis sinifikanti fl-arja u fl-ilma. Sabiex jitnaqqsu dawn l-impatti, jeħtieġ li fuq il-livell tal-Unjoni jkun hemm valuri limitu tal-emissjonijiet aktar stretti għal ċerti sustanzi li jniġġsu.
(37)
Rigward l-inklużjoni ta’ installazzjonijiet fil-kamp ta’ applikazzjoni tal-liġijiet, regolamenti u dispożizzjonijiet amministrattivi nazzjonali li nġiebu fis-seħħ biex ikun hemm konformità ma’ din id-Direttiva ta’ installazzjonijiet għall-manifatturi ta’ prodotti taċ-ċeramika li jinħmew, fuq il-bażi tal-karatteristiċi tas-settur industrijali nazzjonali tagħhom, u sabiex jagħtu interpretazzjoni ċara tal-kamp ta’ applikazzjoni, l-Istati Membri għandhom jiddeċiedu jekk japplikawx kemm il-kriterji, il-kapaċità ta’ produzzjoni u l-kapaċità tal-forn, jew waħda biss miż-żewġ kriterji.
(38)
Sabiex jiġi ssimplifikat ir-rappurtar u jitnaqqas il-piż amministrattiv mhux meħtieġ, il-Kummissjoni għandha tidentifika metodi biex jiġi razzjonalizzat il-mod li bih id-data ssir disponibbli skont din id-Direttiva mar-rekwiżiti tal-liġi tal-Unjoni, u b’mod partikolari r-Regolament (KE) Nru 166/2006 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-18 ta’ Jannar 2006 dwar il-ħolqien ta’ Reġistru Ewropew dwar ir-Rilaxx u t-Trasferiment ta’ Inkwinanti (17).
(39)
Sabiex jiġu żgurati kondizzjonijiet uniformi għall-implimentazzjoni, is-setgħat tal-implimentazzjoni għandhom jiġu konferiti lill-Kummissjoni biex tadotta gwida dwar il-ġbir tad-data, dwar it-tfassil ta’ dokumenti ta’ referenza tal-BAT u dwar l-assigurazzjoni tal-kwalità tagħhom, inkluż jekk il-kontenut u l-format tagħhom huwiex adattat, sabiex jiġu adottati deċiżjonijiet dwar il-konklużjonijiet tal-BAT, jiġu stabbiliti regoli dettaljati dwar id-determinazzjoni tal-perijodi ta’ bidu u tmiem tat-tħaddim u għall-pjanijiet nazzjonali tranżizzjonali għall-impjanti l-kbar tal-kombustjoni, u jiġu stabbiliti t-tip, il-format u l-frekwenza tal-informazzjoni li l-Istati Membri għandhom jagħmlu disponibbli lill-Kummissjoni. Skont l-Artikolu 291 TFUE, ir-regoli u l-prinċipji ġenerali li jirrigwardaw il-mekkaniżmi għall-kontroll mill-Istati Membri tal-eżerċizzju mill-Kummissjoni tas-setgħat tal-implimentazzjoni għandhom jiġu stipulati bil-quddiem b’regolament adottat skont il-proċedura leġiżlattiva ordinarja. Sakemm jiġi adottat dak ir-Regolament il-ġdid, tibqa’ tapplika d-Deċiżjoni tal-Kunsill 1999/468/KE tat-28 ta’ Ġunju 1999 li tipprovdi l-proċeduri għall-eżerċizzju tas-setgħat tal-implimentazzjoni konferiti fuq il-Kummissjoni (18), bl-eċċezzjoni tal-proċedura regolatorja bi skrutinju, li mhix applikabbli.
(40)
Il-Kummissjoni għandha tingħata s-setgħa biex tadotta atti delegati f’konformità mal-Artikolu 290 TFUE fir-rigward tal-isabbiliment tad-data li minnha għandu jsir il-kejl kontinwu ta’ emissjonijiet fl-arja ta’ metalli tqal u dijossini u furani; u l-adattament ta’ ċerti partijiet tal-Annessi V, VI u VII għall-progress xjentifiku u tekniku. Fil-każ tal-impjanti tal-inċinerazzjoni tal-iskart u l-impjanti tal-koinċinerazzjoni tal-iskart, dan jista’ jinkludi, inter alia, il-ħolqien ta’ kriterji li jippermettu derogi mill-monitoraġġ kontinwu tal-emissjonijiet ta’ trab totali. Huwa partikolarment importanti li l-Kummissjoni twettaq konsultazzjonijiet adatti, matul il-ħidma preparatorja tagħha, inkluż fil-livell espert.
(41)
Sabiex jiġi indirizzat it-tniġġis ambjentali sinifikanti, pereżempju mill-metalli tqal u d-dijossini u l-furani, il-Kummissjoni għandha, abbażi tal-evalwazzjoni tal-implimentazzjoni tal-aħjar metodi tekniċi disponibbli minn ċerti attivitajiet jew tal-impatt ta’ dawn l-attivitajiet fuq l-ambjent b’mod ġenerali, tippreżenta proposti għal rekwiżiti minimi għall-valuri limitu ta’ emissjonijiet u għal regoli dwar il-monitoraġġ u l-konformità għall-Unjoni kollha.
(42)
L-Istati Membri għandhom jistabbilixxu regoli dwar il-pieni applikabbli għall-ksur tad-dispożizzjonijiet nazzjonali adottati skont din id-Direttiva u jiżguraw li dawn ikunu implimentati. Dawn il-pieni għandhom ikunu effettivi, proporzjonati u dissważivi.
(43)
Sabiex l-installazzjonijiet eżistenti jingħataw biżżejjed żmien biex jadattaw teknikament għar-rekwiżiti l-ġodda ta’ din id-Direttiva, xi wħud mir-rekwiżiti l-ġodda għandhom japplikaw għal dawk l-installazzjonijiet wara perijodu fiss mid-data tal-applikazzjoni ta’ din id-Direttiva. L-impjanti ta’ kombustjoni għandhom bżonn żmien biżżejjed biex jinstallaw il-miżuri ta’ tnaqqis meħtieġa sabiex jintlaħqu l-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fl-Anness V.
(44)
Ladarba l-għanijiet ta’ din id-Direttiva, jiġifieri biex jiġi żgurat livell għoli ta’ protezzjoni ambjentali u billi t-titjib tal-kwalità ambjentali ma jistgħux jinkisbu suffiċjentement mill-Istati Membri, u għaldaqstant, minħabba fin-natura transkonfinali tat-tniġġis mill-attivitajiet industrijali, jistgħu jinkisbu aħjar fuq il-livell tal-Unjoni, l-Unjoni tista’ tadotta miżuri skont il-prinċipju tas-sussidjarjetà kif stabbilit fl-Artikolu 5 tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea. Skont il-prinċipju tal-proporzjonalità, kif stabbilit f’dak l-Artikolu, din id-Direttiva ma tmurx lil hinn minn dak li huwa neċessarju sabiex jinkisbu dawk l-għanijiet.
(45)
Din id-Direttiva tirrispetta d-drittijiet fundamentali u tosserva l-prinċipji rikonoxxuti b’mod partikolari mill-Karta tad-Drittijiet Fundamentali tal-Unjoni Ewropea. B’mod partikolari, dan ir-Regolament ifittex li jippromwovi l-applikazzjoni tal-Artikolu 37 ta’ dik il-Karta.
(46)
L-obbligu tat-traspożizzjoni ta’ din id-Direttiva fil-liġi nazzjonali għandu jkun limitat għal dawk id-dispożizzjonijiet li jirrappreżentaw bidla sostantiva meta mqabbla mad-Direttivi preċedenti. L-obbligu tat-traspożizzjoni tad-dispożizzjonijiet li ma ġewx emendati toħroġ mid-Direttivi preċedenti.
(47)
Skont il-paragrafu 34 tal-Ftehim interistituzzjonali dwar regolamentazzjoni aħjar (19), l-Istati Membri huma mħeġġa sabiex ifasslu, għalihom infushom kif ukoll fl-interessi tal-Unjoni, it-tabelli tagħhom stess, li safejn ikun possibbli, juru l-korrelazzjoni bejn din id-Direttiva u l-miżuri ta’ traspożizzjoni, u li jagħmlu dawk it-tabelli pubbliċi.
(48)
Din id-Direttiva għandha tkun mingħajr preġudizzju għall-obbligi tal-Istati Membri marbuta mal-limiti ta’ żmien għat-traspożizzjoni fil-liġi nazzjonali u l-applikazzjoni tad-Direttivi stipulati fil-Parti B tal-Anness IX,
ADOTTAW DIN ID-DIRETTIVA:
KAPITOLU I
DISPOŻIZZJONIJIET KOMUNI
Artikolu 1
Suġġett
Din id-Direttiva tistabbilixxi regoli dwar il-prevenzjoni u l-kontroll integrati ta’ tniġġis li jinħoloq mill-attivitajiet industrijali.
Tippreskrivi wkoll regoli maħsuba għall-prevenzjoni jew, meta dan ma jkunx prattiku, għat-tnaqqis ta’ emissjonijiet fl-arja, fl-ilma u fl-art u għall-prevenzjoni tal-ġenerazzjoni tal-iskart, sabiex jinkiseb livell għoli ta’ protezzjoni tal-ambjent kollu kemm hu.
Artikolu 2
Kamp ta’ applikazzjoni
1. Din id-Direttiva għandha tapplika għall-attivitajiet industrijali li jagħtu lok għat-tniġġis imsemmi fil-Kapitoli II sa VI.
2. Din id-Direttiva m’għandhiex tapplika għal attivitajiet ta’ riċerka, attivitajiet ta’ żvilupp jew l-ittestjar ta’ prodotti u proċessi ġodda.
Artikolu 3
Definizzjonijiet
Għall-finijiet ta’ din id-Direttiva għandhom japplikaw id-definizzjonijiet li ġejjin:
(1)
“sustanza” tfisser kull element kimiku u l-komposti tiegħu, bl-eċċezzjoni tas-sustanzi li ġejjin:
(a)
sustanzi radjuattivi kif definiti fl-Artikolu 1 tad-Direttiva tal-Kunsill 96/29 Euratom tat-13 ta’ Mejju 1996 li tistabbilixxi standards bażiċi ta’ sigurtà għall-ħarsien tas-saħħa tal-ħaddiema u l-pubbliku ġenerali kontra l-perikli li jiġu minn radjazzjoni jonizzanti (20);
(b)
mikro-organiżmi modifikati ġenetikament kif definiti fil-punt (b) tal-Artikolu 2 tad-Direttiva 2009/41/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-6 ta’ Mejju 2009 dwar l-użu konfinat ta’ mikro-organiżmi modifikati ġenetikament (21);
(c)
organiżmi modifikati ġenetikament kif definiti fil-punt 2 tal-Artikolu 2 tad-Direttiva 2001/18/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-12 ta’ Marzu 2001 dwar ir-rilaxx intenzjonat fl-ambjent ta’ organiżmi modifikati ġenetikament (22);
(2)
“tniġġis” tfisser l-introduzzjoni diretta jew indiretta, bħala riżultat ta’ attivita umana, ta’ sustanzi, vibrazzjonijiet, sħana jew ħsejjes fl-arja, fil-baħar jew fl-art li jistgħu jkunu ta’ ħsara għas-saħħa tal-bniedem jew għall-kwalità tal-ambjent, li tirriżulta fi ħsara għal proprjetà materjali, jew tgħarraq jew tfixkel il-faċilitajiet u l-użi oħra leġittimi tal-ambjent;
(3)
“installazzjoni” tfisser unità teknika stazzjonarja li fiha titwettaq attività waħda jew aktar minn dawk elenkati fl-Anness I jew fil-Parti I tal-Anness VII, u kull attività oħra direttament assoċjata fuq l-istess sit li jkollhom konnessjoni teknika mal-attivitajiet elenkati f’dawk l-Annessi u li jista’ jkollhom effett fuq l-emissjonijiet u t-tniġġis;
(4)
“emissjoni” tfisser ir-rilaxx dirett jew indirett ta’ sustanzi, vibrazzjonijiet, sħanat jew ħsejjes minn sorsi individwali jew diffużi fl-installazzjoni għal ġewwa l-arja, l-ilma jew l-art;
(5)
“valur limitu tal-emissjonijiet” tfisser il-massa, espressa f’termini ta’ ċerti parametri speċifiċi, konċentrazzjoni u/jew livell ta’ emissjoni, li ma jistgħux jinqabżu matul perijodu wieħed jew aktar ta’ żmien.
(6)
“livell tal-kwalità ambjentali” tfisser is-sett ta’ rekwiżiti li għandhom jitħarsu fi żmien partikolari minn ambjent partikolari jew parti partikolari minnu, kif stabbilit fil-liġi tal-Unjoni;
(7)
“permess” tfisser awtorizzazzjoni bil-miktub biex titħaddem installazzjoni jew impjant ta’ kombustjoni, impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew impjant tal-koinċinerazzjoni tal-iskart sħaħ jew parti minnhom;
(8)
“regoli ġenerali vinkolanti” tfisser valuri limitu tal-emissjonijiet jew kondizzjonijiet oħrajn, mill-inqas fil-livell settorjali, li jiġu adottati bl-intenzjoni li jintużaw direttament biex jiġu stabbiliti l-kondizzjonijiet għal permess;
(9)
“bidla sostanzjali” tfisser bidla fin-natura jew it-tħaddim, jew estensjoni, ta’ installazzjoni jew impjant ta’ kombustjoni, impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew impjant tal-koinċinerazzjoni tal-iskart li jista’ jkollha effetti negattivi sinifikanti fuq is-saħħa tal-bniedem jew l-ambjent;
(10)
“l-aħjar metodi tekniċi disponibbli” tfisser l-istadju l-aktar effettiv u avanzat fl-iżvilupp ta’ attivitajiet u l-metodi tagħhom ta’ tħaddim li jindika l-adattabilità prattika ta’ metodi tekniċi partikolari li tipprovdi l-bażi għall-valuri limitu tal-emissjonijiet u kondizzjonijiet oħra tal-permessi maħsuba biex jiġu evitati u, fejn dan ma jkunx prattiku, li jitnaqqsu l-emissjonijiet u l-impatt fuq l-ambjent kollu kemm hu:
(a)
“metodi tekniċi” tinkludi kemm it-teknoloġija użata kif ukoll il-mod li bih l-installazzjoni tkun iddisinjata, mibnija, imħaddma u dekommissjonata;
(b)
“metodi tekniċi disponibbli” tfisser dawk żviluppati fuq skala li tkun tippermetti l-implimentazzjoni fis-settur rilevanti industrijali, taħt kondizzjonijiet ekonomiċi u teknikament vijabbli, waqt li jitqiesu l-ispejjeż u l-vantaġġi, sew jekk il-metodi tekniċi jkunu użati u prodotti ġewwa l-Istat Membru inkwistjoni sew jekk le, sakemm dawn ikunu raġonevolment aċċessibbli għall-operatur;
(c)
“l-aħjar” tfisser l-aktar waħda effettiva biex jinkiseb livell ġenerali għoli ta’ protezzjoni tal-ambjent kollu kemm hu;
(11)
“dokument ta’ referenza tal-BAT” tfisser dokument, li jirriżulta mill-iskambju ta’ informazzjoni organizzata skont l-Artikolu 13, imfassal għal attivitajiet definiti u li jiddeskrivi, b’mod partikolari, il-metodi tekniċi applikati, l-emissjonijiet preżenti u l-livelli ta’ konsum, il-metodi tekniċi kkunsidrati għad-determinazzjoni tal-aħjar metodi tekniċi disponibbli kif ukoll il-konklużjonijiet tal-BAT u kwalunkwe teknika emerġenti, fejn tingħata konsiderazzjoni speċjali lill-kriterji elenkati fl-Anness III;
(12)
“il-konklużjonijiet tal-BAT” tfisser dokument li jinkludi l-partijiet ta’ dokument ta’ referenza tal-BAT li jistabbilixxi l-konklużjonijiet dwar l-aħjar metodi tekniċi disponibbli, id-deskrizzjoni tagħhom, l-informazzjoni biex tiġi vvalutata l-applikabbiltà tagħhom, il-livelli ta’ emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli, il-monitoraġġ assoċjat, il-livelli ta’ konsum assoċjati u, fejn adatt, il-miżuri rilevanti ta’ rimedjazzjoni tas-sit;
(13)
“il-livelli ta’ emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli” tfisser il-firxa ta’ livelli ta’ emissjonijiet miksuba f’kondizzjonijiet normali ta’ tħaddim bl-użu tal-aħjar teknika disponibbli jew taħlita tal-aħjar metodi tekniċi disponibbli, kif deskritt fil-konklużjonijiet tal-BAT, espressa bħala medja fuq perijodu ta’ żmien stabbilit f’kondizzjonijiet ta’ referenza speċifikati;
(14)
“teknika emerġenti” tfisser teknika ġdida għal attività industrijali li, jekk żviluppata kummerċjalment, tista’ tipprovdi jew livell ġenerali ogħla ta’ protezzjoni tal-ambjent jew mill-anqas l-istess livell ta’ protezzjoni tal-ambjent u ffrankar akbar mill-aħjar metodi tekniċi disponibbli eżistenti;
(15)
“operatur” tfisser kull persuna fiżika jew ġuridika li topera jew tikkontrolla l-installazzjoni jew impjant ta’ kombustjoni, impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew impjant tal-koinċinerazzjoni tal-iskart kollha jew parti minnhom jew, fejn dan hu previst fil-legislazzjoni nazzjonali, li għaliha jkun ġie delegat poter ekonomiku deċiżiv fuq il-funzjonament tekniku tal-installazzjoni jew l-impjant;
(16)
“il-pubbliku” tfisser persuna waħda jew iktar fiżiċi jew ġuridiċi, u, skont il-leġiżlazzjoni jew il-prattika nazzjonali, l-assoċjazzjonijiet, l-organizzazzjonijiet jew il-gruppi tagħhom;
(17)
“il-pubbliku kkonċernat” tfisser il-pubbliku affettwat jew x’aktarx li jiġi affettwat bit-teħid ta’ deċiżjoni dwar il-ħruġ jew l-aġġornament ta’ permess jew ta’ kondizzjonijiet ta’ permess jew li għandu interess fihom; fis-sens tad-definizzjoni ta’ dan il-kunċett organizzazzjonijiet non-governattivi li jimpenjaw ruħhom favur l-ambjent u li jissodisfaw ir-rekwiżiti li japplikaw skont il-liġijiet nazzjonali, għandhom interess;
(18)
“sustanzi perikolużi” tfisser sustanzi jew taħlitiet kif definiti fl-Artikolu 3 tar-Regolament (KE) Nru 1272/2008 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-16 ta’ Diċembru 2008 dwar il-klassifikazzjoni, l-ittikkettar u l-imballaġġ tas-sustanzi u t-taħlitiet (23);
(19)
“rapport ta’ bażi” tfisser informazzjoni dwar il-qagħda tal-kontaminazzjoni tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art minn sustanzi perikolużi rilevanti;
(20)
“ilma ta’ taħt l-art” tfisser ilma ta’ taħt l-art kif definit fil-punt 2 tal-Artikolu 2 tad-Direttiva 2000/60/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-23 ta’ Ottubru 2000 li tistabbilixxi qafas għal azzjoni Komunitarja fil-qasam tal-politika tal-ilma (24);
(21)
“ħamrija” tfisser is-saff ta’ fuq nett tal-qoxra tad-Dinja li jinsab bejn il-qiegħ u l-wiċċ. Il-ħamrija hija magħmula minn partikoli minerali, materja organika, ilma, arja u organiżmi ħajjin;
(22)
“spezzjoni ambjentali” tfisser l-azzjonijiet kollha, inklużi ż-żjarat fil-post, il-monitoraġġ tal-emissjonijiet u l-verifiki tar-rapporti interni u tad-dokumenti ta’ segwitu, il-verifika tal-awtomonitoraġġ, il-verifika tal-metodi tekniċi użati u l-adegwatezza tal-ġestjoni ambjentali tal-installazzjoni, imwettqa mill-awtorità kompetenti jew f’isimha biex tivverifika u tippromwovi l-konformità tal-installazzjonijiet mal-kondizzjonijiet għal permess tagħhom u, fejn meħtieġ, biex tissorvelja l-impatt ambjentali tagħhom;
(23)
“tjur” tfisser it-tjur kif definit fil-punt 1 tal-Artikolu 2 tad-Direttiva 90/539/KEE dwar il-kondizzjonijiet tas-saħħa ta’ bhejjem li jirregolaw il-kummerċ intra-Komunitarju fi, u l-importazzjonijiet ta’ tjur u bajd tat-tfaqqis minn pajjiżi terzi (25);
(24)
“karburant” tfisser kull materjal kombustibbli solidu, likwidu jew li fih il-gass;
(25)
“impjant ta’ kombustjoni” tfisser kull apparat tekniku fejn il-karburanti jiġu ossidizzati sabiex jużaw is-sħana li tiġi ġġenerata;
(26)
“ċumnija” tfisser struttura li fiha tromba waħda jew aktar li jipprovdu passaġġ għall-gassijiet ta’ skart sabiex jiġu skarikati fl-arja;
(27)
“sigħat ta’ tħaddim” tfisser iż-żmien, espress f’sigħat, li matulu impjant ta’ kombustjoni, kollu kemm hu jew parti minnu, ikun qiegħed jiffunzjona u jitfa’ emissjonijiet fl-arja, minbarra l-perijodi tal-bidu u tal-għeluq;
(28)
“rata ta’ tneħħija tal-kubrit” tfisser il-proporzjon, matul perijodu partikolari ta’ żmien, tal-kwantità ta’ kubrit li ma jintefax fl-arja minn impjant ta’ kombustjoni għal kwantità ta’ kubrit li jinsab fil-karburant solidu li hu introdott fil-faċilitajiet tal-impjant ta’ kombustjoni u li jintuża fl-impjant matul l-istess perijodu ta’ żmien;
(29)
“karburant solidu indiġenu” tfisser karburant solidu magħmul b’mod naturali mqabbad f’impjant ta’ kombustjoni mfassal speċifikament għal dak il-karburant u estratt lokalment;
(30)
“karburant determinanti” tfisser il-karburant li, fost il-karburanti kollha f’impjant ta’ kombustjoni multikarburant li juża d-distillazzjoni u r-residwi ta’ konverżjoni mir-raffinament taż-żejt għall-konsum tiegħu proprju, waħdu jew b’karburnati oħrajn, għandu l-ogħla valur limitu tal-emissjonijiet kif stabbilit fil-Parti 1 tal-Anness V, jew, fil-każ ta’ diversi karburanti li għandhom l-istess valur limitu ta’ emissjonijiet, il-karburant li għandu l-ogħla input termiku fost dawk il-karburanti;
(31)
“bijomassa” tfisser kwalunkwe minn dawn:
(a)
prodotti li jikkonsistu minn kwalunkwe materja veġetali mill-agrikoltura jew il-forestrija li tista’ tiġi użata bħala karburant għall-iskop tal-irkuprar tal-kontenut tal-enerġija tagħha;
(b)
l-iskart li ġej:
(i)
skart veġetali mill-agrikoltura u l-forestrija;
(ii)
skart veġetali mill-industrija tal-ipproċessar tal-ikel, jekk is-sħana ġenerata tiġi rkuprata;
(iii)
skart veġetali fibruż mill-produzzjoni tal-polpa verġni u mill-produzzjoni ta’ karta mill-polpa, jekk tiġi koinċinerata fil-post tal-produzzjoni u s-sħana ġenerata tiġi rkuprata;
(iv)
skart tas-sufra;
(v)
skart tal-injam ħlief għall-iskart tal-injam li jista’ jkun fih komposti organiċi aloġenizzati jew metalli tqal bħala riżultat tat-trattament bi preservattiv jew kisi tal-injam u li jinkludi, b’mod partikolari, skart tal-injam bħal dak li joriġina mill-iskart tal-kostruzzjoni u d-demolizzjoni;
(32)
“impjant ta’ kombustjoni multikarburant” tfisser kwalunkwe impjant tal-kombustjoni li jista’ jitqabbad simultanjament jew alternatament b’ żewġ tipi ta’ karburant jew iktar;
(33)
“turbina tal-gass” tfisser kwalunkwe magna li ddur li taqleb l-enerġija termali f’xogħol mekkaniku, li tikkonsisti prinċipalment minn kumpressur, strument termiku fejn il-karburant huwa ossidizzat sabiex isaħħan il-fluwidu operattiv, u turbina;
(34)
“magna tal-gass” tfisser magna ta’ kombustjoni interna li tiffunzjona skont iċ-ċiklu ta’ Otto u li tuża aċċensjoni bi xrar jew, f’każ ta’ magni li jaħdmu b’żewġ tipi ta’ karburant, aċċensjoni bil-kompressjoni biex jinħaraq il-karburant;
(35)
“magna diżil” tfisser magna ta’ kombustjoni interna li tiffunzjona skont iċ-ċiklu tad-diżil u tuża aċċensjoni bil-kompressjoni biex jinħaraq il-karburant;
(36)
“sistema żgħira iżolata” tfisser sistema żgħira iżolata kif definita fil-punt 26 tal-Artikolu 2 tad-Direttiva 2003/54/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-26 ta’ Ġunju 2003 dwar ir-regoli komuni għas-suq intern fil-qasam tal-elettriku (26);
(37)
“skart” tfisser skart kif definit fil-punt 1 tal-Artikolu 3 tad-Direttiva 2008/98/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tad-19 ta’ Novembru 2008 dwar l-iskart (27);
(38)
“skart perikoluż” tfisser skart perikoluż kif definit fil-punt 2 tal-Artikolu 3 tad-Direttiva 2008/98/KE;
(39)
“skart muniċipali mħallat” tfisser skart mid-djar kif ukoll skart kummerċjali, industrijali u istituzzjonali li, minħabba fin-natura u l-kompożizzjoni tiegħu hu simili għall-iskart mid-djar, iżda li jeskludi l-frazzjonijiet indikati taħt l-intestatura 20 01 tal-Anness għad-Deċiżjoni 2000/532/KE (28) li jinġabru separatament mis-sors u li teskludi l-iskart l-ieħor imsemmi taħt l-intestatura 20 02 ta’ dak l-Anness;
(40)
“impjant ta’ inċinerazzjoni tal-iskart” tfisser kull apparat u tagħmir tekniku stazzjonarju jew mobbli dedikat għat-trattament ta’ sħana tal-iskart, bi jew mingħajr l-irkupru tas-sħana ġenerata, permezz tal-inċinerazzjoni bl-ossidazzjoni tal-iskart kif ukoll proċessi ta’ trattamenti oħra tas-sħana, bħall-pirolisi, il-gassifikazzjoni jew il-proċess tal-plasma, jekk is-sustanzi li jirriżultaw mit-trattament jiġu sussegwentement inċinerati;
(41)
“impjant ta’ koinċinerazzjoni tal-iskart” tfisser kull unità teknika stazzjonarja jew mobbli li l-iskop ewlieni tagħha hu l-ġenerazzjoni ta’ enerġija jew il-produzzjoni ta’ prodotti materjali u li tuża skart bħala karburant regolari jew addizzjonali jew li fiha l-iskart huwa ttrattat permezz tas-sħana għall-iskop ta’ tneħħija permezz tal-inċinerazzjoni bl-ossidazzjoni tal-iskart kif ukoll proċessi ta’ trattamenti oħra tas-sħana, bħall-pirolisi, il-gassifikazzjoni jew il-proċess tal-plażma, jekk is-sustanzi li jirriżultaw mit-trattament jiġu sussegwentement inċinerati;
(42)
“kapaċità nominali” tfisser it-total tal-kapaċitajiet ta’ inċinerazzjoni tal-ifran li minnhom jiġi kompost impjant ta’ inċinerazzjoni tal-iskart jew impjant ta’ koinċinerazzjoni tal-iskart, kif speċifikat mill-kostruttur u kkonfermat mill-operatur, b’konsiderazzjoni għall-valur kalorifiku tal-iskart, espress bħala kwantità tal-iskart inċinerat fis-siegħa;
(43)
“dijossini u furani” tfisser id-dijossini dibenżo-p-poliklorinati u dibenżofurani kollha elenkati fil-Parti 2 tal-Anness VI;
(44)
“kompost organiku” tfisser kwalunkwe kompost li jkollu fih minn tal-anqas l-element karbonju u wieħed jew aktar ta’ idroġenu, aloġeni, ossiġnu, kubrit, fosfru, silikon jew nitroġenu, bl-eċċezzjoni ta’ ossidi tal-karbonju u karbonati u bikarbonati inorganiċi;
(45)
“kompost organiku volatili” tfisser kull kompost organiku kif ukoll il-frazzjoni tal-krijożot, li jkollu 293,15 K pressjoni ta’ fwar ta’ 0,01 kPa jew aktar, jew li għandu volatilità korrispondenti taħt il-kondizzjonijiet partikolari tal-użu;
(46)
“solvent organiku” tfisser kull kompost organiku volatili li hu użat għal kwalunkwe minn dan li ġej:
(a)
waħdu jew magħqud ma’ aġenti oħra, u mingħajr ma jgħaddi minn tibdil kimiku, biex jinħallu materjali mhux maħduma, prodotti jew materjali tal-iskart;
(b)
bħala aġent tat-tindif biex iħoll kontaminanti;
(c)
bħala sustanza għat-taħlil;
(d)
bħala mezz ta’ dispersjoni;
(e)
bħala mezz għall-aġġustament tal-viskożità;
(f)
bħala mezz għall-aġġustament tat-tensjoni;
(g)
bħala plastiċizzatur;
(h)
bħala preservattiv;
(47)
“kisi” tfisser kisi kif definit fil-punt 8 tal-Artikolu 2 tad-Direttiva 2004/42/CE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-21 ta’ April 2004 dwar il-limitazzjonijiet ta’ emissjonijiet ta’ kompożizzjonijiet organiċi volatili minħabba l-użu ta’ solventi f’ċertu żebgħa u lostri u prodotti ta’ lostru mill-ġdid ta’ vetturi (29).
Artikolu 4
Obbligu ta’ pussess ta’ permess
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa biex jiżguraw li ebda installazzjoni jew impjant ta’ kombustjoni, impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew impjant tal-koinċinerazzjoni tal-iskart ma jitħaddem mingħajr permess.
B’deroga mill-ewwel subparagrafu, l-Istati Membri jistgħu jistabbilixxu proċedura għar-reġistrazzjoni tal-installazzjonijiet koperti biss mill-Kapitolu V.
Il-proċedura għar-reġistrazzjoni għandha tkun speċifikata f’att vinkolanti u li jinkludi minn tal-inqas notifika lill-awtorità kompetenti mill-operatur tal-intenzjoni li tiġi mħaddma installazzjoni.
2. L-Istati Membri jistgħu jagħżlu li jipprovdu li permess ikun ikopri żewġ installazzjonijiet jew aktar jew partijiet minn installazzjonijiet imħaddma mill-istess operatur fuq l-istess sit.
Meta permess ikun ikopri żewġ installazzjonijiet jew aktar, dan għandu jkun fih kondizzjonijiet li jiżguraw li kull installazzjoni tikkonforma mar-rekwiżiti ta’ din id-Direttiva.
3. L-Istati Membri jistgħu jagħżlu li jipprovdu li permess ikun ikopri diversi partijiet ta’ installazzjoni mħaddma minn operaturi differenti. F’każijiet bħal dawn, il-permess għandu jispeċifika r-responsabbiltajiet ta’ kull operatur.
Artikolu 5
Il-ħruġ ta’ permess
1. Mingħajr preġudizzju għal rekwiżiti oħrajn stabbiliti fil-liġi nazzjonali jew fil-liġi tal-Unjoni, l-awtorità kompetenti għandha toħroġ permess jekk l-installazzjoni tikkonforma mar-rekwiżiti ta’ din id-Direttiva.
2. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri kollha meħtieġa biex jiżguraw li l-kondizzjonijiet ta’, u l-proċeduri għall-ħruġ ta’ permess jiġu koordinati kollha kemm huma meta aktar minn awtorità kompetenti waħda jew aktar minn operatur wieħed ikunu involuti jew meta jingħata aktar minn permess wieħed, sabiex jiġi garantit approċċ integrat effettiv mill-awtoritajiet kompetenti kollha għal din il-proċedura.
3. Fil-każ ta’ installazzjoni ġdida jew bidla sostanzjali fejn japplika l-Artikolu 4 tad-Direttiva 85/337/KEE, kwalunkwe informazzjoni rilevanti miksuba jew konklużjoni milħuqa skont l-Artikoli 5, 6, 7 u 9 ta’ dik id-Direttiva għandhom jiġu eżaminati u użati għall-għanijiet tal-ħruġ tal-permess.
Artikolu 6
Regoli ġenerali vinkolanti
Mingħajr preġudizzju għall-obbligu ta’ pussess ta’ permess, l-Istati Membri jistgħu jinkludu rekwiżiti għal ċerti kategoriji ta’ installazzjonijiet, impjant ta’ kombustjoni, impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew impjanti tal-koinċinerazzjoni tal-iskart b’regoli ġenerali vinkolanti.
Meta jiġu adottati reġoli ġenerali vinkolanti, il-permess jista’ sempliċement jinkludi referenza għal dawn ir-regoli.
Artikolu 7
Inċidenti u aċċidenti
Mingħajr preġudizzju għad-Direttiva 2004/35/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-21 ta’ April 2004 dwar ir-responsabbiltà ambjentali f’dak li għandu x’jaqsam mal-prevenzjoni u r-rimedju għal danni ambjentali (30), fil-każ ta’ kwalunkwe inċident jew aċċident li jaffettwa lill-ambjent b’mod sinifikanti, l-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri kollha meħtieġa sabiex jiżguraw li:
(a)
l-operatur jinforma minnufih lill-awtorità kompetenti;
(b)
l-operatur jieħu l-miżuri minnufih sabiex jillimita l-konsegwenzi ambjentali u sabiex jipprevjeni aktar inċidenti jew aċċidenti possibbli;
(c)
l-awtorità kompetenti teħtieġ li l-operatur jieħu kwalunkwe miżura kumplimentari adegwata li l-awtorità kompetenti tikkunsidra meħtieġa sabiex jillimita l-konsegwenzi ambjentali u sabiex jipprevjeni aktar inċidenti jew aċċidenti possibbli.
Artikolu 8
Nuqqas ta’ konformità
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa biex jiżguraw li l-kondizzjonijiet għall-permess jiġu mħarsa
2. Fil-każ ta’ ksur tal-kondizzjonijiet għal permess, l-Istati Membri għandhom jiżguraw li:
(a)
l-operatur jinforma minnufih lill-awtorità kompetenti;
(b)
l-operatur jieħu minnufih il-miżuri meħtieġa biex jiżgura li jerġa’ jkun hemm konformità fl-inqas żmien possibbli;
(c)
l-awtorità kompetenti teħtieġ lill-operatur li jieħu kwalunkwe miżura kumplimentari adegwata li l-awtorità kompetenti tikkunsidra meħtieġa biex il-konformità tiġi restawrata.
Fejn il-ksur tal-kondizzjonijiet għal permess ikun ta’ periklu immedjat għas-saħħa tal-bniedem jew jhedded li jikkawża effett immedjat negattiv sinifikanti fuq l-ambjent, u sakemm ma jerġax ikun hemm konformità skont il-punti (b) u (c) tal-ewwel subparagrafu, it-tħaddim tal-installazzjoni, l-impjant ta’ kombustjoni, l-impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart, l-impjant tal-koinċinerazzjoni tal-iskart jew parti rilevanti tiegħu għandha tkun sospiża.
Artikolu 9
Emissjoni ta’ gassijiet serra
1. Meta l-emissjonijiet ta’ gassijiet serra minn installazzjoni jiġu speċifikati fl-Anness I għad-Direttiva 2003/87/KE fir-rigward ta’ attività mwettqa f’dik l-installazzjoni, il-permess m’għandux jinkludi valur limitu tal-emissjonijiet għall-emissjonijiet diretti ta’ dan il-gass, ħlief jekk meħtieġ sabiex jiġi żgurat li ma jiġi kkawżat l-ebda tniġġis lokali sinifikanti.
2. Għall-attivitajiet elenkati fl-Anness I għad-Direttiva 2003/87/KE, l-Istati Membri jistgħu jagħżlu li ma jimponux rekwiżiti relatati mal-effiċjenza tal-enerġija fir-rigward tal-unitajiet tal-kombustjoni jew emissjonijiet oħra li jemettu d-diossidu tal-karbonju fuq is-sit.
3. Fejn meħtieġ, l-awtoritajiet kompetenti għandhom jemendaw il-permess kif xieraq.
4. Il-paragrafi 1 sa 3 m’għandhomx japplikaw għall-installazzjonijiet esklużi temporanjament mill-iskema għall-iskambju ta’ kwoti ta’ emissjoni tal-gassijiet serra ġewwa l-Unjoni skont l-Artikolu 27 td-Direttiva 2003/87/KE.
KAPITOLU II
DISPOŻIZZJONIJIET GĦALL-ATTIVITAJIET ELENKATI FL-ANNESS I
Artikolu 10
Kamp ta’ applikazzjoni
Dan il-Kapitolu għandu japplika għall-attivitajiet stabbiliti fl-Anness I u li, fejn applikabbli, jilħqu l-limiti tal-kapaċità stabbiliti f’dak l-Anness.
Artikolu 11
Prinċipji ġenerali li jirregolaw l-obbligi bażiċi tal-operatur
L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri kollha meħtieġa biex jipprovdu li l-installazzjonijiet jitħaddmu skont il-prinċipji li ġejjin:
(a)
jittieħdu l-miżuri preventivi kollha xierqa kontra t-tniġġis;
(b)
jiġu applikati l-aħjar metodi tekniċi disponibbli;
(c)
ma jiġi kkawżat ebda tniġġis sinifikanti;
(d)
tiġi evitata l-ġenerazzjoni tal-iskart skont id-Direttiva 2008/98/KE;
(e)
fejn jiġi ġġenerat l-iskart, dan, f’ordni ta’ prijorità u skont id-Direttiva 2008/98/KE, jitħejja għal użu mill-ġdid, jiġi riċiklat, jinġabar lura jew, fejn dan mhux teknikament u ekonomikament possibbli, jintrema waqt li jiġi evitat jew jitnaqqas kull impatt fuq l-ambjent;
(f)
l-enerġija tintuża b’mod effiċjenti;
(g)
għandhom jittieħdu l-miżuri meħtieġa biex jiġu evitati aċċidenti u jiġu limitati l-konsegwenzi tagħhom;
(h)
jittieħdu l-miżuri meħtieġa mal-waqfien definittiv ta’ attivitajiet biex jiġi evitat kull riskju ta’ tniġġis u biex is-sit tat-tħaddim jinġieb lura għall-istat sodisfaċenti definit skont l-Artikolu 22.
Artikolu 12
Applikazzjonijiet għal permessi
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri kollha meħtieġa biex jiżguraw li applikazzjoni għal permess tkun tinkludi deskrizzjoni ta’ dan li ġej:
(a)
l-installazzjoni u l-attivitajiet tagħha;
(b)
il-materja prima u dik awżiljari, sustanzi oħra u l-enerġija użata fi jew ġenerata mill-installazzjoni;
(c)
is-sorsi tal-emissjonijiet mill-installazzjoni;
(d)
il-kondizzjonijiet tas-sit tal-installazzjoni;
(e)
fejn applikabbli, rapport ta’ bażi skont l-Artikolu 22(2);
(f)
in-natura u l-kwantitajiet ta’ emissjonijiet imbassra mill-installazzjoni f’kull element ambjentali kif ukoll l-identifikazzjoni tal-effetti sinifikanti tal-emissjonijiet fuq l-ambjent;
(g)
it-teknoloġija proposta u metodi tekniċi oħra għall-prevenzjoni jew, fejn dan ma jkunx possibbli, għat-tnaqqis ta’ emissjonijiet mill-installazzjoni;
(h)
il-miżuri għall-prevenzjoni, it-tħejjija għall-użu mill-ġdid, ir-riċiklaġġ u l-irkupru tal-iskart iġġenerat mill-installazzjoni;
(i)
miżuri oħra maħsuba għat-tħaris tal-prinċipji ġenerali tal-obbligi bażiċi tal-operatur kif previsti fl-Artikolu 11;
(j)
miżuri maħsuba għall-osservazzjoni tal-emissjonijiet fl-ambjent;
(k)
l-alternattivi prinċipali għat-teknoloġija, il-metodi tekniċi u l-miżuri proposti studjati f’deskrizzjoni fil-qosor mill-applikant.
Applikazzjoni għal permess għandha tinkludi wkoll sommarju mhux tekniku tad-dettalji msemmijin fl-ewwel subparagrafu.
2. Meta informazzjoni mogħtija skont ir-rekwiżiti previsti fid-Direttiva 85/337/KEE jew rapport ta’ sigurtà mħejji skont id-Direttiva tal-Kunsill 96/82/KE jew informazzjoni oħra mogħtija b’konformità ma’ leġiżlazzjoni oħra jkun jissodisfa kwalunkwe mir-rekwiżiti tal-paragrafu 1, dik l-informazzjoni tista’ tiġi inkluża fi, jew mehmuża ma’, l-applikazzjoni.
Artikolu 13
Dokumenti ta’ referenza tal-BAT u skambju ta’ informazzjoni
1. Sabiex tfassal, tirrivedi u, fejn meħtieġ, taġġorna d-dokumenti ta’ referenza tal-BAT, il-Kummissjoni għandha torganizza skambju ta’ informazzjoni bejn l-Istati Membri, l-industriji kkonċernati l-organizzazzjonijiet mhux governattivi li jippromwovu l-protezzjoni tal-ambjent u l-Kummissjoni.
2. L-iskambju ta’ informazzjoni għandu b’mod partikolari jindirizza dan li ġej:
(a)
il-prestazzjoni tal-installazzjonijiet u l-metodi tekniċi f’termini ta’ emissjonijiet, espressi bħala medji għal perijodu qasir u perijodu twil, fejn adatt, u l-kondizzjonijiet ta’ referenza assoċjati, il-konsum u n-natura tal-materja prima, il-konsum tal-ilma, l-użu tal-enerġija u l-ġenerazzjoni tal-iskart;
(b)
il-metodi tekniċi użati, il-monitoraġġ assoċjat, l-effetti transmedjali, il-vijabbiltà ekonomika u teknika u l-iżviluppi fihom;
(c)
l-aħjar metodi tekniċi disponibbli u l-metodi tekniċi emerġenti identifikati wara li jiġu kkunsidrati l-kwistjonijiet imsemmijin fil-punti (a) u (b).
3. Il-Kummissjoni għandha tistabbilixxi u tlaqqa’ regolarment forum magħmul minn rappreżentanti tal-Istati Membri, l-industriji kkonċernati u l-organizzazzjonijiet mhux governattivi li jippromwovu l-protezzjoni tal-ambjent.
Il-Kummissjoni għandha tikseb l-opinjoni tal-forum dwar l-arranġamenti prattiċi għall-iskambju ta’ informazzjoni u b’mod partikolari dwar dan li ġej:
(a)
ir-regoli ta’ proċedura tal-forum;
(b)
il-programm ta’ ħidma għall-iskambju ta’ informazzjoni;
(c)
gwida dwar il-ġbir ta’ data;
(d)
gwida dwar it-tfassil ta’ dokumenti ta’ referenza tal-BAT u dwar l-assigurazzjoni tal-kwalità tagħhom inkluża l-adegwatezza tal-kontenut u l-format tagħhom.
Il-gwida msemmija fil-punti (c) u (d) tat-tieni subparagrafu għandha tqis l-opinjoni tal-forum u għandha tiġi adottata f’konformità mal-proċedura regolatorja msemmija fl-Artikolu 75(2).
4. Il-Kummissjoni għandha takkwista u tagħmel disponibbli pubblikament l-opinjoni tal-forum dwar il-kontenut propost tad-dokumenti ta’ referenza tal-BAT u għandha tqis din l-opinjoni għall-proċeduri stabbiliti fil-paragrafu 5.
5. Deċiżjonijiet dwar il-konklużjonijiet tal-BAT għandhom jiġu adottati skont il-proċedura regolatorja bi skrutinju msemmija fl-Artikolu 75(2).
6. Wara l-adozzjoni ta’ deċiżjoni skont il-paragrafu 5, il-Kummissjoni għandha, mingħajr dewmien, tagħmel disponibbli pubblikament id-dokument ta’ referenza tal-BAT u tiżgura li l-konklużjonijiet tal-BAT ikunu disponibbli fil-lingwi uffiċjali kollha tal-Istati Membri.
7. Sakemm issir l-adozzjoni ta’ deċiżjoni rilevanti skont il-paragrafu 5, il-konklużjonijiet dwar l-aħjar metodi tekniċi disponibbli mid-dokumenti ta’ referenza tal-BAT adottati mill-Kummissjoni qabel id-data msemmija fl-Artikolu 83 għandhom japplikaw bħala konklużjonijiet tal-BAT għall-finijiet ta’ dan il-Kapitolu ħlief għall-Artikolu 15(3) u (4).
Artikolu 14
Kondizzjonijiet għal permess
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-permess ikun jinkludi l-miżuri kollha meħtieġa għall-konformità mar-rekwiżiti tal-Artikoli 11 u 18.
Dawk il-miżuri għandhom jinkludu mill-inqas dan li ġej:
(a)
il-valuri limitu tal-emissjonijiet għal sustanzi li jniġġsu elenkati fl-Anness II, u għal sustanzi oħra li jniġġsu, li x’aktarx joħorġu mill-installazzjoni kkonċernata fi kwantitajiet sinifikanti, wara li tkun ikkunsidrata n-natura u l-potenzjal tagħhom li jitrasferixxu t-tniġġis minn element ambjentali għal ieħor;
(b)
rekwiżiti adattati li jiżguraw il-protezzjoni tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art u miżuri li jikkonċernaw il-monitoraġġ u l-immaniġġar tal-iskart iġġenerat mill-installazzjoni;
(c)
rekwiżiti adattati għall-monitoraġġ tal-emissjonijiet, li jispeċifikaw:
(i)
il-metodoloġija tal-kejl, il-frekwenza u l-proċedura ta’ valutazzjoni; u
(ii)
fejn jiġi applikat il-punt (b) tal-Artikolu 15(3), li r-riżultati tal-monitoraġġ tal-emissjonijiet ikunu disponibbli għall-istess perijodi ta’ żmien u kondizzjonijiet ta’ referenza bħal-livelli ta’ emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli;
(d)
regolarment u mill-anqas darba fis-sena obbligu biex l-awtorità kompetenti tkun fornuta bi:
(i)
informazzjoni abbażi ta’ riżultati tal-monitoraġġ tal-emissjonijiet imsemmija fil-punt (c) u data oħra meħtieġa biex l-awtorità kompetenti tkun tista’ tivverifika l-konformità mal-kondizzjonijiet għal permess; u
(ii)
fejn jiġi applikat il-punt (b) tal-Artikolu 15(3), sommarju tar-riżultati tal-monitoraġġ tal-emissjonijiet li jippermetti li jsir paragun mal-livelli ta’ emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli;
(e)
rekwiżiti adatti għaż-żamma fl-ordni u s-sorveljanza regolari ta’ miżuri meħudin għall-prevenzjoni ta’ emissjonijiet fil-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art skont il-punt (b) u rekwiżiti adatti li jikkonċernaw il-monitoraġġ perijodiku ta’ ħamrija u ilma ta’ taħt l-art fir-rigward ta’ sustanzi perikolużi rilevanti li x’aktarx jinstabu fuq is-sit u b’konsiderazzjoni tal-possibbiltà ta’ kontaminazzjoni tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art fuq is-sit tal-installazzjoni;
(f)
miżuri relatati ma’ kondizzjonijiet minbarra l-kondizzjonijiet normali ta’ tħaddim bħall-bidu u t-tmien tat-tħaddim, tnixxijiet, ħsara, waqfien momentarju, u waqfien definittiv tat-tħaddim;
(g)
dispożizzjonijiet dwar it-tnaqqis ta’ tniġġis f’distanzi fit-tul jew transkonfinali;.
(h)
kondizzjonijiet għall-valutazzjoni tal-konformità mal-valuri limitu tal-emissjonijiet jew referenza għar-rekwiżiti applikabbli speċifikati x’imkien ieħor.
2. Għall-finijiet tal-punt (a) tal-paragrafu 1, il-valuri limitu tal-emissjonijiet jistgħu jiġu supplimentati jew mibdula b’parametri ekwivalenti jew miżuri tekniċi li jiżguraw livell ekwivalenti ta’ protezzjoni tal-ambjent.
3. Il-konklużjonijiet tal-BAT għandhom ikunu r-referenza għall-istipular tal-kondizzjonijiet għal permessi.
4. Mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 19, l-awtorità kompetenti tista’ tistabbilixxi kondizzjonijiet aktar stretti għal permess minn dawk li jistgħu jinkisbu bl-użu tal-aħjar metodi tekniċi disponibbli kif deskritt fil-konklużjonijiet tal-BAT. L-Istati Membri jistgħu jistabbilixxu regoli li bihom l-awtorità kompetenti tista’ tiffissa tali kondizzjonijiet aktar stetti.
5. Fejn l-awtorità kompetenti tistabbilixxi kondizzjonijiet għal permess abbażi tal-aħjar teknika disponibbli li ma hija deskritta fl-ebda waħda mill-konklużjonijiet rilevanti tal-BAT, hija għandha tiżgura li:
(a)
dik it-teknika hija ddeterminata billi tingħata konsiderazzjoni speċjali lill-kriterji elenkati fl-Anness III; u
(b)
jiġu rispettati r-rekwiżiti tal-Artikolu 15.
Fejn il-konklużjonijiet tal-BAT imsemmija fl-ewwel subparagrafu ma jkunx fihom livelli ta’ emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli, l-awtorità kompetenti għandha tiżgura li t-teknika msemmija fl-ewwel subparagrafu tiżgura livell ta’ protezzjoni ambjentali ekwivalenti għall-aħjar metodi tekniċi disponibbli deskritti fil-konklużjonijiet tal-BAT.
6. Fejn attività jew tip ta’ proċess ta’ produzzjoni imwettqa f’installazzjoni mhumiex koperti minn kwalunkwe waħda mill-konklużjonijiet tal-BAT jew fejn dawk il-konklużjonijiet ma jindirizzawx l-effetti ambjentali potenzjali kollha tal-attività jew il-proċess, l-awtorità kompetenti, wara konsultazzjoni minn qabel mal-operatur, għandha tistabbilixxi l-kondizzjonijiet għal permess abbażi tal-aħjar metodi tekniċi disponibbli li hi tkun iddeterminat għall-attivitajiet jew il-proċessi kkonċernati, billi tikkunsidra b’mod speċjali l-kriterji elenkati fl-Anness III.
7. Għall-installazzjonijiet imsemmija fil-punt 6.6 tal-Anness I, il-paragrafi 1 sa 6 ta’ dan l-Artikolu għandhom japplikaw mingħajr preġudizzju għal-leġiżlazzjoni relatata mat-trattament xieraq tal-annimali.
Artikolu 15
Valuri limitu tal-emissjonijiet, parametri ekwivalenti u miżuri tekniċi
1. Il-valuri limitu tal-emissjonijiet ta’ sustanzi li jniġġsu għandhom japplikaw fil-punt fejn l-emissjonijiet iħallu l-installazzjoni u, kwalunkwe dilwizzjoni qabel dak il-punt għandha tkun injorata meta dawk il-valuri jkunu qed jiġu stabbiliti.
Fir-rigward ta’ rilaxx indirett ta’ sustanzi li jniġġsu fl-ilma, jista’ jitqies l-effett ta’ impjant ta’ trattament tal-ilma meta jiġu stabbiliti l-valuri limitu tal-emissjonijiet tal-installazzjoni kkonċernata, bil-kondizzjoni li jiġi garantit livell ekwivalenti ta’ protezzjoni tal-ambjent kollu kemm hu u bil-kondizzjoni li dan ma jwassalx għal livelli ogħla ta’ tniġġis fl-ambjent.
2. Mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 19, il-valuri limitu tal-emissjonijiet u l-parametri ekwivalenti u l-miżuri tekniċi msemmijin fl-Artikolu 14(1) u (2) għandhom jiġu bbażati fuq l-aħjar metodi tekniċi disponibbli, mingħajr ma jiġi preskritt l-użu ta’ xi teknika jew teknoloġija speċifika
3. L-awtorità kompetenti għandha tistabbilixxi valuri limitu tal-emissjonijiet li jiguraw li, taħt kondizzjonijiet normali ta’ tħaddim, l-emissjonijiet ma jaqbżux il-livelli ta’ emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli kif stabbilit fid-deċiżjonijiet dwar il-konklużjonijiet tal-BAT imsemmijin fl-Artikolu 13(5) permezz ta’ wieħed minn dawn li ġejjin:
(a)
il-ħolqien ta’ valuri limitu tal-emissjonijiet li ma jaqbżux il-livelli ta’ emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli. Dawk il-valuri limitu tal-emissjonijiet għandhom ikunu espressi għall-istess perijodi jew perijodi ta’ żmien aqsar u skont l-istess kondizzjonijiet ta’ referenza bħal dawk il-livelli ta’ emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli; jew
(b)
il-ħolqien ta’ valuri limitu tal-emissjonijiet differenti minn dawk imsemmijin taħt il-punt (a) f’termini ta’ valuri, perijodi ta’ żmien u kondizzjonijiet ta’ referenza.
Fejn jiġi applikat il-punt (b), l-awtorità kompetenti għandha, mill-anqas darba fis-sena, tivvaluta r-riżultati tal-monitoraġġ tal-emissjonijiet sabiex ikun żgurat li l-emissjonijiet f’kondizzjonijiet normali ta’ tħaddim ma jkunux qabżu l-livelli ta’ emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli.
4. B’deroga mill-paragrafu 3 u mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 18, l-awtorità kompetenti tista’, f’każijiet speċifiċi, tistabbilixxi valuri limitu tal-emissjonijiet inqas stretti. Deroga ta’ dan it-tip tista’ tapplika biss fejn hemm evalwazzjoni li turi li l-kisba ta’ livelli ta’ emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli kif deskritti fil-konklużjonijiet tal-BAT twassal għal spejjeż sproporzjonalment ogħla meta mqabbla mal-benefiċċji ambjentali minħabba:
(a)
il-pożizzjoni ġeografika jew il-kondizzjonijiet ambjentali lokali tal-installazzjoni kkonċernata; jew
(b)
il-karatteristiċi tekniċi tal-installazzjoni kkonċernata.
L-awtorità kompetenti għandha tiddokumenta f’anness għall-kondizzjonijiet għal permess ir-raġunijiet għall-applikazzjoni tal-ewwel subparagrafu inkluż ir-riżultat tal-valutazzjoni u l-ġustifikazzjoni għall-kondizzjonijiet imposti.
Il-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti b’konformità mal-ewwel subparagrafu, madankollu, m’għandhomx jaqbżu l-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fl-Annessi għal din id-Direttiva, fejn applikabbli
L-awtorità kompetenti fi kwalunkwe każ għandha tiżgura li ma jiġi kkawżat l-ebda tniġġis sinifikanti u li jinkiseb livell għoli ta’ protezzjoni tal-ambjent kollu kemm hu.
Fuq il-bażi tal-informazzjoni pprovduta mill-Istati Membri skont l-Artikolu 72(1), b’mod partikolari dwar l-applikazzjoni ta’ dan il-paragrafu, il-Kummissjoni tista’, fejn meħtieġ, tevalwa u tiċċara aktar, permezz ta’ gwida, il-kriterji li għandhom jiġu kkunsidrati għall-applikazzjoni ta’ dan il-paragrafu.
L-awtorità kompetenti għandha tivvaluta mill-ġdid l-applikazzjoni tal-ewwel subparagrafu bħala parti minn kull rikonsiderazzjoni tal-kondizzjonijiet għal permess skont l-Artikolu 21.
5. L-awtorità kompetenti tista’ tagħti derogi temporanji mir-rekwiżiti tal-paragrafu 2 u 3 ta’ dan l-Artikolu u mill-punti (a) u (b) tal-Artikolu 11 għall-ittestjar u l-użu ta’ metodi tekniċi emerġenti għal perijodu totali ta’ żmien li ma jaqbiżx id-disa’ xhur, bil-kondizzjoni li wara l-perijodu speċifikat, jew it-teknika titwaqqaf jew inkella l-attività tilħaq il-livelli tal-emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli.
Artikolu 16
Rekwiżiti tal-monitoraġġ
1. Ir-rekwiżiti tal-monitoraġġ imsemmija fil-punt (c) tal-Artikolu 14(1) għandhom, fejn applikabbli, ikunu bbażati fuq il-konklużjonijiet dwar il-monitoraġġ kif deskritt fil-konklużjonijiet tal-BAT.
2. Il-frekwenza tal-monitoraġġ perijodiku kif imsemmi fil-punt (e) tal-Artikolu 14(1) għandha tiġi ddeterminata mill-awtorità kompetenti f’permess għal kull installazzjoni individwali jew f’regoli ġenerali vinkolanti.
Mingħajr preġudizzju għall-ewwel subparagrafu, il-monitoraġġ perijodiku għandu jitwettaq mill-inqas darba kull ħames snin għall-ilma ta’ taħt l-art u kull għaxar snin għall-ħamrija, sakemm tali monitoraġġ ma jkunx ibbażat fuq valutazzjoni sistematika tar-riskju ta’ kontaminazzjoni.
Artikolu 17
Regoli ġenerali vinkolanti għall-attivitajiet elenkati fl-Anness I
1. Meta jiġu adottati regoli ġenerali vinkolanti, l-Istati Membri għandhom jiżguraw approċċ integrat u livell għoli ta’ protezzjoni għall-ambjent kollu kemm hu ekwivalenti għal dak li jista’ jinkiseb b’kondizzjonijiet għal permess individwali.
2. Ir-regoli ġenerali vinkolanti għandhom ikunu bbażati fuq l-aħjar metodi tekniċi disponibbli, mingħajr il-preskrizzjoni tal-użu ta’ kwalunkwe teknika jew teknoloġija speċifika sabiex tkun żgurata konformità mal-Artikoli 14 u 15.
3. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li r-regoli ġenerali vinkolanti jiġu aġġornati biex jiġu kkunsidrati l-iżviluppi fl-aħjar metodi tekniċi disponibbli u sabiex tkun żgurata konformità mal-Artikoli 21.
4. Ir-regoli ġenerali vinkolanti adottati skont il-paragrafi 1 sa 3 għandu jkun fihom referenza għal din id-Direttiva jew għandhom ikunu akkumpanjati b’tali referenza fl-okkażjoni tal-pubblikazzjoni uffiċjali tagħhom.
Artikolu 18
Livelli ta’ kwalità ambjentali
Meta livell ta’ kwalità ambjentali jeħtieġ kondizzjonijiet aktar iebsa minn dawk li jistgħu jinkisbu bl-użu tal-aħjar metodi tekniċi disponibbli, għandhom jiġu inklużi kondizzjonijiet addizzjonali fil-permess, mingħajr preġudizzju għal miżuri oħra li jistgħu jittieħdu biex jitħarsu l-livelli ta’ kwalità ambjentali.
Artikolu 19
Żviluppi fl-aħjar metodi tekniċi disponibbli
L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-awtorità kompetenti ssegwi jew tkun infurmata bl-aħjar metodi tekniċi disponibbli u bil-pubblikazzjoni ta’ kwalunkwe konklużjonijiet ġodda jew aġġornati tal-BAT u għandhom jagħmlu dik l-informazzjoni disponibbli għall-pubbliku kkonċernat.
Artikolu 20
Bidliet minn operaturi għal installazzjonijiet
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa biex jiżguraw li l-operatur jinforma lill-awtorità kompetenti b’kull bidla ppjanata fin-natura jew il-funzjonament, jew estensjoni tal-installazzjoni li jista’ jkollha konsegwenzi għall-ambjent. Meta jkun il-każ, l- awtorità kompetenti għandha taġġorna l-permess.
2. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa biex jiżguraw li ebda tibdil sostanzjali ppjanat mill-operatur ma jsir mingħajr permess maħruġ skont din id-Direttiva.
L-applikazzjoni għal permess u d-deċiżjoni mill-awtorità kompetenti għandhom ikopru dawk il-partijiet tal-installazzjoni u dawk id-dettalji elenkati fl-Artikolu 12 li jistgħu jiġu effettwati mill-bidla sostanzjali.
3. Kwalunkwe bidla fin-natura jew fil-funzjonament jew estensjoni ta’ installazzjoni għandha titqies li tkun sostanzjali jekk il-bidla jew l-estensjoni fiha nfusha tilħaq il-limiti tal-kapaċità stabbiliti fl-Anness I.
Artikolu 21
Rikonsiderazzjoni u aġġornament tal-kondizzjonijiet għal permess mill-awtorità kompetenti
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa biex jiżguraw li l-awtorità kompetenti perijodikament tirrikunsidra, f’konformità mal-paragrafi 2 sa 5, il-kondizzjonijiet kollha għal permess u, fejn meħtieġ biex tiżgura konformità ma’ din id-Direttiva, taġġorna dawk il-kondizzjonijiet.
2. Fuq it-talba tal-awtorità kompetenti, l-operatur għandu jippreżenta l-informazzjoni kollha meħtieġa bil-għan li l-kondizzjonijiet għal permess ikunu rrikunsidrati, inkluż, b’mod partikolari, riżultati tal-monitoraġġ tal-emissjonijiet u data oħra, li tippermetti paragun tat-tħaddim tal-installazzjoni mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli deskritti fil-konklużjonijiet tal-BAT applikabbli u mal-livelli tal-emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli.
Meta tkun qed tirrikunsidra l-kondizzjonijiet għal permess, l-awtorità kompetenti għandha tuża kwalunkwe informazzjoni li toħroġ mill-monitoraġġ jew l-ispezzjonijiet.
3. Fi żmien erba’ snin mill-pubblikazzjoni ta’ deċiżjonijiet dwar il-konklużjonijiet tal-BAT skont l-Artikolu 13(5) rigward l-attività prinċipali ta’ installazzjoni, l-awtorità kompetenti għandha tiżgura li:
(a)
il-kondizzjonijiet kollha għal permess għall-installazzjoni kkonċernata jiġu rrikunsidrati u, fejn meħtieġ, aġġornati biex tiġi żgurata l-konformità ma’ din id-Direttiva u, b’mod partikolari, mal-Artikolu 15(3) u (4), fejn applikabbli;
(b)
l-installazzjoni tikkonforma ma’ dawk il-kondizzjonijiet għal permess.
Ir-rikunsiderazzjoni għandha tqis il-konklużjonijiet kollha tal-BAT ġodda jew aġġornati li japplikaw għall-installazzjoni u li ġew adottati skont l-Artikolu 13(5) minn meta l-permess inħareġ jew ġie rrikunsidrat l-aħħar.
4. Meta installazzjoni ma tkunx koperta minn kwalunkwe waħda mill-konklużjonijiet tal-BAT, il-kondizzjonijiet għal permess għandhom jiġu rrikunsidrati u, jekk meħtieġ, aġġornati meta l-iżviluppi fl-aħjar metodi tekniċi disponibbli jippermettu tnaqqis sinifikanti tal-emissjonijiet.
5. Il-kondizzjonijiet għal permess għandhom jiġu rikunsidrati u, fejn meħtieġ, aġġornati tal-anqas fil-każijiet li ġejjin:
(a)
it-tniġġis ikkawżat mill-installazzjoni hu ta’ sinifikat tali li jeħtieġ li l-valuri limitu eżistenti tal-emissjonijiet tal-permess jeħtieġ li jiġu riveduti jew jiġu inklużi valuri ġodda bħal dawn fil-permess;
(b)
is-sigurtà fit-tħaddim titlob li jintużaw metodi tekniċi oħra;
(c)
meta jkun meħtieġ li jkun hemm konformità ma’ standard ġdid jew rivedut tal-kwalità ambjentali skont l-Artikolu 18.
Artikolu 22
Għeluq tas-sit
1. Mingħajr preġudizzju għad-Direttiva 2000/60/KE, għad-Direttiva 2004/35/KE, għad-Direttiva 2006/118/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-12 ta’ Diċembru 2006 dwar il-protezzjoni tal-ilma ta’ taħt l-art kontra t-tniġġiż u d-deterjorament (31), u għal-liġi rilevanti tal-Unjoni dwar il-protezzjoni tal-ħamrija l-awtorità kompetenti għandha tistabbilixxi l-kondizzjonijiet għal permess biex tkun żgurata l-konformità mal-paragrafi 3 u 4 ta’ dan l-Artikolu mal-waqfien definittiv tal-attivitajiet.
2. Meta l-attività tinvolvi l-użu, il-produzzjoni jew ir-rilaxx ta’ sustanzi perikolużi rilevanti, u fir-rigward tal-possibbiltà ta’ kontaminazzjoni tal-ħamrija u tal-ilma ta’ taħt l-art fuq is-sit tal-installazzjoni, l-operatur għandu jħejji u jippreżenta lill-awtorità kompetenti rapport ta’ bażi qabel ma jibda jħaddem installazzjoni jew qabel ma permess għal installazzjoni jiġi aġġornat għall-ewwel darba wara s-7 ta’ Jannar 2013.
Ir- rapport ta’ bażi għandu jinkludi l-informazzjoni meħtieġa biex jiġi determinat l-istat ta’ kontaminazzjoni tal-ħamrija u tal-ilma ta’ taħt l-art sabiex isir tqabbil kwantitattiv mal-istat mal-waqfien definittiv tal-attivitajiet previsti taħt il-paragrafu 3.
Ir-rapport ta’ bażi għandu jinkludi mill-inqas l-informazzjoni li ġejja:
(a)
informazzjoni dwar l-użu preżenti u, fejn disponibbli, dwar l-użi tas-sit fil-passat;
(b)
fejn disponibbli, l-informazzjoni eżistenti dwar il-miżuri tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art li jirriflettu l-istat fil-mument li r-rapport jiġi mfassal jew, alternattivament, miżuri ġodda tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art li jikkunsidraw il-possibbiltà ta’ kontaminazzjoni tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art b’dawk is-sustanzi perikolużi li għandhom jintużaw, fejn prodotti jew rilaxxati mill-installazzjoni kkonċernata.
Fejn l-informazzjoni li hija pprovduta skont liġi oħra nazzjonali jew tal-Unjoni tissodisfa r-rekwiżiti ta’ dan il-paragrafu, dik l-informazzjoni tista’ tiġi inkluża fi, jew annessa għar-rapport ta’ bażi ppreżentat.
Il-Kummissjoni għandha tistabbilixxi l-gwida dwar il-kontenut tar-rapport ta’ bażi.
3. Mal-waqfien definittiv tal-attivitajiet, l-operatur għandu jivvaluta l-istat tal-kontaminazzjoni tal-ħamrija u tal-ilma ta’ taħt l-art minn sustanzi perikolużi rilevanti użati, prodotti jew rilaxxati mill-installazzjoni. Meta l-installazzjoni tkun ikkawżat tniġġis sinifikattiv tal-ħamrija u tal-ilma ta’ taħt l-art permezz ta’ sustanzi perikolużi rilevanti meta mqabbel mal-qagħda stabbilita fir-rapport ta’ bażi msemmi fil-paragrafu 2, l-operatur għandu jieħu l-miżuri meħtieġa biex dak it-tniġġis jiġi indirizzat biex b’hekk is-sit imur lura għal dak l-istat. Għal dak il-għan, tista’ titqies il-fattibbiltà teknika ta’ miżuri bħal dawn.
Mingħajr preġudizzju għall-ewwel subparagrafu, mal-waqfien definittiv tal-attivitajiet, u fejn il-kontaminazzjoni tal-ħamrija u l-ilma ta’ taħt l-art fuq is-sit ikun ta’ riskju sinifikanti għas-saħħa tal-bniedem jew għall-ambjent bħala riżultat tal-attivitajiet permessi mill-operatur qabel mal-permess għall-installazzjoni jiġi aġġornat għall-ewwel darba wara s-7 ta’ Jannar 2013 u b’kont meħud tal-kondizzjonijiet tas-sit tal-installazzjoni stabbiliti f’konformità mal-punt (d) tal-Artikolu 12(1), l-operatur għandu jieħu l-azzjonijiet meħtieġa mmirati lejn it-tneħħija, il-kontroll, il-konteniment jew it-tnaqqis ta’ sustanzi perikolużi rilevanti, sabiex is-sit, b’kont meħud tal-użu attwali jew futur approvat tiegħu, ma jibqax ikun ta’ riskju.
4. Meta l-operatur ma jkunx meħtieġ iħejji rapport ta’ bażi msemmi fil-paragrafu 2, l-operatur għandu, mal-waqfa definittiva tal-attivitajiet, jieħu l-azzjonijiet meħtieġa mmirati lejn it-tneħħija, il-kontroll, il-konteniment jew it-tnaqqis ta’ sustanzi perikolużi rilevanti sabiex is-sit, b’kont meħud tal-użu attwali jew futur approvat tiegħu, ma jkomplix ikun ta’ xi riskju sinifikanti għas-saħħa tal-bniedem jew l-ambjent minħabba l-kontaminazzjoni tal-ħamrija jew tal-ilma ta’ taħt l-art bħala riżultat tal-attivitajiet permessi u b’kont meħud tal-kondizzjonijiet tas-sit tal-installazzjoni stabbilit f’konformità mal-punt (d) tal-Artikolu 12(1).
Artikolu 23
Spezzjonijiet ambjentali
1. L-Istati Membri għandhom jistabbilixxu sistema ta’ spezzjonijiet ambjentali tal-installazzjonijiet li tindirizza l-eżami tal-firxa sħiħa tal-effetti ambjentali rilevanti mill-installazzjonijiet ikkonċernati.
L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-operaturi joffru lill-awtoritajiet kompetenti l-għajnuna kollha meħtieġa biex jippermettu lil dawk l-awtoritajiet li jwettqu kwalunkwe żjara fuq is-sit, jieħdu kampjuni u jiġbru kull informazzjoni meħtieġa għat-twettiq tad-dmirijiet tagħhom għall-finijiet ta’ din id-Direttiva.
2. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-installazzjonijiet kollha jkunu koperti minn pjan ta’ spezzjoni ambjentali fil-livell nazzjonali, reġjonali jew lokali u għandhom jiżguraw li l-pjan jiġi eżaminat regolarment u fejn adatt, aġġornat.
3. Kull pjan ta’ spezzjoni ambjentali għandu jinkludi dan li ġej:
(a)
valutazzjoni ġenerali ta’ kwistjonijiet ambjentali sinifikanti rilevanti;
(b)
iż-żona ġeografika koperta mill-pjan ta’ spezzjoni;
(c)
reġistru tal-installazzjonijiet koperti mill-pjan;
(d)
proċeduri għat-tfassil ta’ programmi ta’ spezzjonijiet ambjentali ta’ rutina skont il-paragrafu 4;
(e)
proċeduri għal spezzjonijiet ambjentali mhux ta’ rutina skont il-paragrafu 5;
(f)
fejn meħtieġ, dispożizzjonijiet dwar il-kooperazzjoni bejn awtoritajiet ta’ spezzjoni differenti.
4. Abbażi tal-pjani ta’ spezzjoni, l-awtorità kompetenti għandha regolarment tfassal programmi għal spezzjonijiet ambjentali ta’ rutina, inkluża l-frekwenza taż-żjarat fuq is-siti għal tipi differenti ta’ installazzjonijiet.
Il-perijodu bejn żewġ żjarat fuq is-siti għandu jkun ibbażat fuq stima sistematika tar-riskji ambjentali tal-installazzjonijiet ikkonċernati u m’għandux jaqbeż is-sena għall-installazzjonijiet tal-ogħla riskju u tliet snin għall-installazzjonijiet tal-anqas riskju.
Jekk spezzjoni tkun identifikat każ importanti ta’ nuqqas ta’ konformità mal-kondizzjonijiet tal-permess, għandha ssir żjara addizzjonali tas-sit fi żmien sitt xhur minn dik l-ispezzjoni.
L-istima sistematika tar-riskji ambjentali għandha tkun ibbażata, mill-anqas, fuq il-kriterji li ġejjin:
(a)
l-impatti potenzjali u reali tal-installazzjonijiet ikkonċernati fuq is-saħħa tal-bniedem u l-ambjent b’kont meħud tal-livelli u t-tipi ta’ emissjonijiet, is-sensitività tal-ambjent lokali u r-riskju ta’ aċċidenti;
(b)
ir-reġistru tal-konformità mal-kondizzjonijiet għal permess;
(c)
il-Partieċipazzjoni tal-operatur fl-iskema tal-Unjoni ta’ ġestjoni u verifika ambjentali (EMAS), b’konformità mar-Regolament (KE) Nru 1221/2009 (32).
Il-Kummissjoni tista’ tadotta gwida dwar il-kriterji għall-valutazzjoni tar-riskji ambjentali.
5. Għandhom jitwettqu spezzjonijiet ambjentali li mhumiex ta’ rutina biex jiġu investigati malajr kemm jista’ jkun ilmenti ambjentali serji, aċċidenti ambjentali serji, inċidenti u ġrajjiet ta’ nuqqas ta’ konformità u, fejn xieraq, qabel il-ħruġ, il-konsiderazzjoni mill-ġdid jew l-aġġornament ta’ permess.
6. Wara kull żjara fuq il-post, l-awtorità kompetenti għandha tħejji rapport li jiddeskrivi s-sejbiet rilevanti fir-rigward tal-konformità tal-installazzjoni mal- kondizzjonijiet għal permess u l-konklużjonijiet dwar jekk hijiex meħtieġa aktar azzjoni.
Ir-rapport għandu jiġi notifikat lill-operatur ikkonċernat fi żmien xahrejn li fih tkun saret iż-żjara fuq il-post. Ir-rapport għandu jsir pubblikament disponibbli mill-awtorità kompetenti skont id-Direttiva 2003/4/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-28 ta’ Jannar 2003 dwar l-aċċess pubbliku għat-tagħrif ambjentali (33) fi żmien erba’ xhur wara li ssir iż-żjara fuq il-post.
Mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 8(2), l-awtorità kompetenti għandha tiżgura li l-operatur jieħu l-azzjonijiet meħtieġa kollha identifikati fir-rapport f’perijodu raġonevoli.
Artikolu 24
Aċċess għal informazzjoni u partieċipazzjoni pubblika fil-proċedura għal permess
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-pubbliku interessat jingħata opportunitajiet minn kmieni u effettivi sabiex jippartieċipa fil-proċeduri li ġejjin:
(a)
il-ħruġ ta’ permess għal installazzjonijiet ġodda;
(b)
il-ħruġ ta’ permess għal kwalunkwe bidla sostanzjali;
(c)
il-ħruġ jew l-aġġornament ta’ permess għal installazzjoni fejn l-applikazzjoni tal-Artikolu 15 (4) hija proposta;
(d)
l-aġġornament ta’ permess jew il-kondizzjonijiet għal permess għal installazzjoni skont il-punt (a) tal-Artikolu 21(5).
Il-proċedura stabbilita fl-Anness IV għandha tapplika għal din il-partieċipazzjoni.
2. Meta tkun ittieħdet deċiżjoni dwar il-ħruġ, il-konsiderazzjoni mill-ġdid jew l-aġġornament ta’ permess, l-awtorità kompetenti għandha tagħmel disponibbli lill-pubbliku, inkluż permezz tal-Internet fir-rigward tal-punti (a), (b) u (f), l-informazzjoni li ġejja:
(a)
il-kontenut tad-deċiżjoni, inkluża kopja tal-permess u ta’ kwalunkwe aġġornament sussegwenti;
(b)
ir-raġunijiet li fuqhom tkun imsejsa d-deċiżjoni;
(c)
ir-riżultati tal-konsultazzjonijiet li saru qabel ma ttieħdet id-deċiżjoni u spjegazzjoni ta’ kif tqiesu f’dik id-deċiżjoni;
(d)
it-titolu tad-dokumenti ta’ referenza tal-BAT rilevanti għall-installazzjoni jew l-attività kkonċernata;
(e)
kif il-kondizzjonijiet għal permess imsemmija fl-Artikolu 14, inklużi l-valuri limitu tal-emissjonijiet ikunu ġew determinati f’relazzjoni mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli u l-livelli tal-emissjonijiet assoċjati mal-aħjar metodi tekniċi disponibbli;
(f)
meta tingħata deroga skont l-Artikolu 15(4), ir-raġunijiet speċifiċi għal dik id-deroga bbażati fuq il-kriterji stabbiliti f’dak il-paragrafu u l-kondizzjonijiet imposti;
3. L-awtorità kompetenti għandha wkoll tagħmel disponibbli għall-pubbliku, inkluż permezz tal-Internet u mill-inqas fir-rigward tal-punt (a):
(a)
informazzjoni rilevanti dwar il-miżuri meħudin mill-operatur mal-waqfien definittiv tal-attivitajiet f’konformità mal-Artikolu 22;
(b)
ir-riżultati tal-monitoraġġ tal-emissjonijiet kif meħtieġ skont il-kondizzjonijiet għal permess u miżmumin mill-awtorità kompetenti.
4. Il-paragrafi 1, 2 u 3 ta’ dan l-Artikolu għandhom japplikaw suġġett għar-restrizzjonijiet stabbiliti fl-Artikolu 4(1) u (2) tad-Direttiva 2003/4/KE.
Artikolu 25
Aċċess għall-ġustizzja
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li, skont is-sistema legali nazzjonali rilevanti, il-membri tal-pubbliku interessati jkollhom aċċess għal proċedura ta’ reviżjoni quddiem qorti tal-ġustizzja jew korp ieħor indipendenti u imparzjali stabbilit bil-liġi biex jikkontestaw il-legalità sostantiva jew proċedurali ta’ deċiżjonijiet, atti jew omissjonijiet suġġetti għall-Artikolu 24 meta titwettaq waħda mill-kondizzjonijiet li ġejjin:
(a)
ikollhom interess suffiċjenti;
(b)
iżommu t-tnaqqir ta’ dritt, meta l-liġi amministrattiva proċedurali ta’ Stat Membru teħtieġ dan bħala prekondizzjoni.
2. L-Istati Membri għandhom jistabbilixxu f’liema stadju jistgħu jiġu kkontestati d-deċiżjonijiet, l-atti jew l-omissjonijiet.
3. Dak li jikkostitwixxi interess suffiċjenti u tnaqqir ta’ dritt għandhom jiġu stabbiliti mill-Istati Membri, b’mod konsistenti mal-għan li jingħata aċċess għall-ġustizzja lill-pubbliku interessat.
Għal dan il-fini, l-interess ta’ kull organizzazzjoni mhux governattiva li tippromwovi l-il-ħarsien ambjentali u li tissodisfa kwalunkwe rekwiżit skont il-liġi nazzjonali għandu jitqies biżżejjed għall-għan tal-punt (a) tal-paragrafu 1.
Dawn l-organizzazzjonijiet għandhom jitqiesu wkoll li għandhom drittijiet li huma kapaċi li jiġu mnaqqra għall-finijiet tal-punt (b) tal-paragrafu 1.
4. Il-paragrafi 1, 2 u 3 m’għandhomx jeskludu l-possibbiltà ta’ proċedura ta’ reviżjoni preliminari quddiem awtorità amministrattiva u m’għandhomx jaffettwaw ir-rekwiżit tal-eżawriment tal-proċeduri tar-reviżjoni amministrattiva qabel ir-rikors għall-proċeduri tar-reviżjoni ġudizzjarja, meta jeżisti dan ir-rekwiżit taħt il-liġi nazzjonali.
Kwalunkwe proċedura bħal din għandha tkun ġusta, ekwa, f’waqtha u ma tiswiex tant li tkun projbittiva.
5. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li informazzjoni prattika ssir disponibbli lill-pubbliku dwar l-aċċess għall-proċeduri amministrativi u ġudizzjarji tar-reviżjoni.
Artikolu 26
Effetti transkonfinali
1. Meta Stat Membru jkun konxju li l-ħidma ta’ installazzjoni x’aktarx li jkollha effetti negattivi sinifikanti fuq l-ambjent ta’ Stat Membru ieħor, jew meta Stat Membru li x’aktarx li jiġi affettwat b’mod sinifikanti hekk jitlob, l-Istat Membru li fit-territorju tiegħu kienet sottomessal-applikazzjoni għal permess skont l-Artikolu 4 jew l-Artikolu 20(2) għandu jibgħat lill-Istat Membru l-ieħor kwalunkwe informazzjoni meħtieġa li trid tingħata jew tkun magħmula disponibbli skont l-Anness IV fl-istess waqt li jagħmlu disponibbli lill-pubbliku.
Dik l-informazzjoni għandha sservi bħala bażi għal kwalunkwe konsultazzjoni meħtieġa fil-qafas tar-relazzjonijiet bilaterali bejn iż-żewġ Stati Membri fuq bażi reċiproka u ekwivalenti.
2. Fil-qafas tar-relazzjonijiet bilaterali tagħhom, l-Istati Membri għandhom jiżguraw li fil-każijiet msemmijin fil-paragrafu 1, l-applikazzjonijiet jitqiegħdu wkoll għal perijodu xieraq ta’ żmien għad-dispożizzjoni tal-pubbliku tal-Istat Membru li x’aktarx jiġi affettwat sabiex dan ikollu d-dritt li jikkummenta dwarhom qabel ma l-awtorità kompetenti tasal għad-deċiżjoni tagħha.
3. Għandhom jitqiesu r-riżultati ta’ kull konsultazzjoni skont il-paragrafi 1 u 2 meta l-awtorità kompetenti tasal għal deċiżjoni dwar l-applikazzjoni.
4. L-awtorità kompetenti għandha tgħarraf lil kwalunkwe Stat Membru, li jkun ġie kkonsultat skont il-paragrafu 1 bid-deċiżjoni meħuda dwar l-applikazzjoni u għandha tibgħatlu l-informazzjoni msemmija fl-Artikolu 24(2). Dak l-Istat Membru għandu jieħu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżgura li din l-informazzjoni tiġi magħmula disponibbli b’mod xierqa lill-pubbliku interessat fit-territorju tiegħu nnifsu.
Artikolu 27
Metodi tekniċi emerġenti
1. L-Istati Membri għandhom, fejn adatt, jinkoraġġixxu l-iżvilupp u l-applikazzjoni ta’ metodi tekniċi emerġenti, b’mod partikolari għal dawk il-metodi tekniċi emerġenti identifikati fid-dokumenti ta’ referenza tal-BAT.
2. Il-Kummissjoni għandha tistabbilixxi gwida biex tassisti lill-Istati Membri jinkoraġġixxu l-iżvilupp u l-applikazzjoni ta’ metodi tekniċi emerġenti kif imsemmi fil-paragrafu 1.
KAPITOLU III
DISPOŻIZZJONIJIET SPEĊJALI GĦALL-IMPJANTI TA’ KOMBUSTJONI
Artikolu 28
Kamp ta’ applikazzjoni
Dan il-Kapitolu għandu japplika għall-impjanti ta’ kombustjoni, li l-kapaċità termali kklassifikata totali tagħhom hija ugwali għal, jew ikbar minn, 50 MW, irrispettivament mit-tip ta’ karburant użat.
Dan il-Kapitolu m’għandux japplika għall-impjanti ta’ kombustjoni li ġejjin:
(a)
impjanti fejn il-prodotti tal-kombustjoni huma użati biex isaħħnu direttament, inixxfu, jew xi trattament ieħor ta’ oġġetti jew materjali;
(b)
impjanti ta’ post-kombustjoni disinjati biex jippurifikaw il-gassijiet tal-iskart bil-kombustjoni li mhumiex imħaddma bħala impjanti ta’ kombustjoni indipendenti;
(c)
faċilitajiet għar-riġenerazzjoni ta’ katalizzaturi għall-qsim katalitiku;
(d)
faċilitajiet għall-konverżjoni ta’ sulfide tal-idroġenu f’kubrit;
(e)
reatturi użati fl-industrija kimika;
(f)
fran tat-tip coke battery;
(g)
cowpers;
(h)
kull apparat tekniku użat fil-propulsjoni ta’ vettura, vapur jew ajruplan;
(i)
turbini tal-gass u magni tal-gass użati fuq pjattaformi lil hinn mill-kosta;
(j)
impjanti li jużaw kwalunkwe skart solidu jew likwidu bħala karburant minbarra l-iskart imsemmi fil-punt (b) tal-punt 31 tal-Artikolu 3.
Artikolu 29
Regoli ta’ aggregazzjoni
1. Meta l-gassijiet ta’ skart ta’ żewġ impjanti ta’ kombustjoni separati jew aktar, joħorġu minn ċumnija komuni, il-kombinazzjoni ffurmata minn dawn l-impjanti għandha titqies bħala impjant ta’ kombustjoni uniku u jingħaddu l-kapaċitajiet tagħhom għall-finijiet li tiġi kkalkulata l-kapaċità termali kklassifikata totali.
2. Meta żewġ impjanti jew iktar ta’ kombustjoni separati li nħarġilhom permess għall-ewwel darba fi jew wara l-1 ta’ Lulju 1987, jew li l-operaturi tagħhom ippreżentaw applikazzjoni kompluta għal permess fi jew wara dik id-data, jiġu installati b’mod li, meta wieħed iqis il-fatturi tekniċi u ekonomiċi, il-gassijiet ta’ skart tagħhom jistgħu fil-ġudizzju tal-awtorità kompetenti, ikunu skarikati permezz ta’ ċumnija komuni, il-kombinazzjoni ffurmata minn dawn l-impjanti għandha titqies bħala impjant ta’ kombustjoni uniku u jingħaddu l-kapaċitajiet tagħhom għall-finijiet li tiġi kkalkulata l-kapaċità termali kklassifikata totali.
3. Għall-finijiet li tiġi kkalkulata l-kapaċità termali kklassifikata totali ta’ kombinazzjoni ta’ impjanti ta’ kombustjoni msemmija fil-paragrafi 1 u 2, m’għandhomx ikunu kkunsidrati impjanti individwali ta’ kombustjoni b’kapaċità termali kklassifikata taħt il-15-il MW.
Artikolu 30
Valuri limitu tal-emissjonijiet
1. Gassijiet ta’ skart minn impjanti tal-kombustjoni għandhom jiġu mneħħija b’mod kontrollat permezz ta’ ċumnija, li jkollha tromba jew tnejn, li l-għoli tagħha jkun kalkulat b’mod li jħares is-saħħa tal-bniedem u l-ambjent.
2. Il-permessi kollha għall-installazzjonijiet li għandhom impjanti ta’ kombustjoni li ngħataw permess qabel is-7 ta’ Jannar 2013, jew li l-operaturi tagħhom ippreżentaw applikazzjoni kompluta għal permess qabel dik id-data, bil-kondizzjoni li dawn l-impjanti jibdew jitħaddmu mhux aktar tard mis-7 ta’ Jannar 2014, għandhom jinkludu kondizzjonijiet li jiżguraw li l-emissjonijiet fl-arja minn dawn l-impjanti ma jaqbżux il-valuri limitu tal-emissjonijiet imniżżla fil-Parti 1 tal-Anness V.
Il-permessi kollha għal installazzjonijiet li jinkludu impjanti ta’ kombustjoni li kienu ngħataw eżenzjoni kif imsemmi fl-Artikolu 4(4) tad-Direttiva 2001/80/KE u li jitħaddmu wara l-1 ta’ Jannar 2016, għandhom jinkludu kondizzjonijiet li jiżguraw li l-emissjonijiet fl-arja minn dawn l-impjanti ma jaqbżux il-valuri limitu tal-emissjonijiet imniżżla fil-Parti 2 tal-Anness V.
3. Il-permessi kollha għall-installazzjonijiet li għandhom impjanti ta’ kombustjoni mhux koperti mill-paragrafu 2 għandhom jinkludu kondizzjonijiet li jiżguraw li l-emissjonijiet lejn l-ajru minn dawn l-impjanti ma jaqbżux il-valuri limitu tal-emissjonijiet imniżżla fil-Parti 2 tal-Anness V.
4. Il-valuri limitu tal-emissjonijiet li jinsabu fil-Partijiet 1 u 2 tal-Anness V kif ukoll ir-rati minimi tat-tneħħija tal-kubrit stabbiliti fil-Parti 5 ta’ dak l-Anness għandhom japplikaw għall-emissjonijiet ta’ kull ċumnija komuni u fir-rigward tal-kapaċità termali kklassifikata totali tal-impjant ta’ kombustjoni. Fejn l-Anness V jipprevedi li l-valuri limitu tal-emissjonijiet jistgħu jiġu applikati għal Parti ta’ impjant ta’ kombustjoni b’għadd limitat ta’ sigħat ta’ tħaddim, dawk il-valuri limitu għandhom japplikaw għall-emissjonijiet ta’ dik il-Parti tal-impjant, iżda għandhom jiġu stabbiliti relattivament għall-kapaċità termali kklassifikata totali tal-impjant ta’ kombustjoni kollu.
5. L-awtorità kompetenti tista’ tagħti deroga għal massimu ta’ sitt xhur mill-obbligu ta’ konformità mal-valuri limitu tal-emissjonijiet previsti fil-paragrafi 2 u 3 għad-diossidu tal-kubrit fir-rigward ta’ impjant ta’ kombustjoni li għal dan l-iskop normalment juża karburant ta’ kubrit baxx, f’każijiet fejn l-operatur ma jistax jikkonforma ma’ dawk il-valuri limitu minħabba interruzzjoni fil-forniment ta’ karburant ta’ kubrit baxx kawżat minn nuqqas serju.
L-Istati Membri għandhom minnufih jgħarrfu lill-Kummissjoni b’kull deroga mogħtija taħt l-ewwel suparagrafu.
6. L-awtorità kompetenti tista’ tagħti deroga mill-obbligu ta’ konformità mal-valuri limitu tal-emissjonijiet previsti fil-paragrafi 2 u 3 f’każijiet fejn impjant ta’ kombustjoni li juża biss karburant ta’ gass, f’każ eċċezzjonali, irid idur għall-użu ta’ karburanti oħra minħabba interruzzjoni f’daqqa fil-forniment tal-gass u għal din ir-raġuni jkollu bżonn ikun mgħammar b’faċilità ta’ purifikazzjoni ta’ gass ta’ skart. Il-perijodu li għalih tingħata deroga bħal din m’għandux jaqbeż l-10 ijiem ħlief fejn ikun hemm bżonn urġenti li jinżammu l-provvisti tal-enerġija.
L-operatur għandu minnufih jgħarraf lill-awtorità kompetenti b’kull każ speċifiku msemmi fl-ewwel subparagrafu
L-Istati Membri għandhom jgħarrfu lill-Kummissjoni immedjatament b’kull deroga mogħtija taħt l-ewwel subparagrafu.
7. Meta impjant tal-kombustjoni jkun estiż, il-valuri limitu tal-emissjonijiet imniżżla fil-Parti 2 tal-Anness V għandhom japplikaw għall-Parti estiża tal-impjant affettwata minn din il-bidla u għandhom jiġu stabbiliti skont il-kapaċità termali kklassifikata totali tal-impjant ta’ kombustjoni kollu. Fil-każ ta’ bidla magħmula lil impjant ta’ kombustjoni, li jista’ jkollha konsegwenzi fuq l-ambjent u li qed taffettwa parti tal-impjant b’kapaċità termali kklassifikata ta’ 50 MW jew aktar, il-valuri limitu tal-emissjonijiet kif stabbiliti fil-Parti 2 tal-Anness V għandhom japplikaw għall-parti tal-impjant li nbidlet fir-rigward tal-kapaċità termali kklassifikata totali tal-impjant ta’ kombustjoni kollu.
8. Il-valuri limitu tal-emissjonijiet imniżżla fil-Partijiet 1 u 2 tal-Anness V m’għandhomx japplikaw għall-impjanti ta’ kombustjoni li ġejjin:
(a)
magni bid-diżil;
(b)
bojlers ta’ rkupru fl-installazzjonijiet għall-produzzjoni tal-polpa.
9. Għall-impjanti ta’ kombustjoni li ġejjin, abbażi tal-aħjar metodi tekniċi disponibbli, il-Kummissjoni għandha tirrevedi l-ħtieġa li jiġu stabbiliti valuri limitu tal-emissjonijiet madwar l-Unjoni u biex jiġu emendati l-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fl-Anness V għal:
(a)
l-impjanti ta’ kombustjoni msemmijin fil-paragrafu 8;
(b)
l-impjanti ta’ kombustjoni fir-raffineriji alimentati mir-residwi ta’ distillazzjoni u konverżjoni mir-raffinar ta’ żejt mhux raffinat għall-konsum tagħhom stess, waħdu jew ma’ karburanti oħrajn, b’kont meħud tal-ispeċifiċità tas-sistemi ta’ enerġija tar-raffineriji;
(c)
l-impjanti ta’ kombustjoni alimentati minn gassijiet li mhumiex gass naturali;
(d)
l-impjanti ta’ kombustjoni fl-installazzjonijiet kimiċi li jużaw residwi ta’ produzzjoni likwidi bħala karburant mhux kummerċjali għall-konsum proprju.
Il-Kummissjoni għandha, sal-31 ta’ Diċembru 2013, tirrapporta r-riżultati ta’ din ir-reviżjoni lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill akkumpanjati, jekk adatt, bi proposta leġiżlattiva.
Artikolu 31
Rata tat-tneħħija tal-kubrit
1. Għall-impjanti ta’ kombustjoni alimentati b’karburant solidu indiġenu, li ma jistgħux jikkonformaw mal-valuri limitu tal-emissjonijiet għad-diossidu tal-kubrit, imsemmi fl-Artikolu 30(2) u (3) minħabba l-karatteristiċi ta’ dan il-karburant, l-Istati Membri jistgħu japplikaw minflok ir-rati minimi tat-tneħħija tal-kubrit stabbiliti fil-Parti 5 tal-Anness V, skont ir-regoli ta’ konformità stabbiliti fil-Parti 6 ta’ dak l-Anness u b’validazzjoni minn qabel mill-awtorità kompetenti tar-rapport tekniku msemmi fil-punt (a) tal-Artikolu 72(4).
2. Għal impjanti ta’ kombustjoni alimentati b’karburant solidu indiġenu, li qed jagħmlu ko-inċinerazzjoni tal-iskart, u li ma jistgħux jikkonformaw mal-valuri Cproc għad-dijossidu tal-kubrit stipulati fil-punti 3.1 jew 3.2 tal-Parti 4 tal-Anness VI minħabba fil-karatteristiċi tal-karburant solidu indiġenu, l-Istati Membri jistgħu, minflok, japplikaw ir-rati minimi tat-tneħħija tal-kubrit stipulati fil-Parti 5 tal-Anness V, skont ir-regoli ta’ konformità stabbiliti fil-Parti 6 ta’ dak l-Anness. Jekk l-Istati Membri jagħżlu li japplikaw dan il-paragrafu, Cskart kif imsemmi fil-punt 1 tal-Parti 4 tal-Anness VI għandu jkun ugwali għal 0 mg/Nm3.
3. Sal-31 ta’ Diċembru 2019, il-Kummissjoni għandha tirrevedi l-possibbiltà tal-applikazzjoni tar-rati minimi ta’ tneħħija tal-kubrit stabbiliti fil-Parti 5 tal-Anness V, filwaqt li jitqiesu, b’mod partikolari. l-aħjar metodi tekniċi disponibbli u l-benefiċċji miksuba minn emissjonijiet imnaqqsa ta’ dijossidu tal-kubrit.
Artikolu 32
Pjan Nazzjonali Transitorju
1. Matul il-perijodu mill-1 ta’ Jannar 2016 sat-30 ta’ Ġunju 2020, l-Istati Membri jistgħu jfasslu u jimplimentaw pjan nazzjonali transitorju li jkopri impjanti ta’ kombustjoni li ngħataw l-ewwel permess qabel is-27 ta’ Novembru 2002 jew li l-operaturi tagħhom kienu ppreżentaw applikazzjoni kompluta għal permess qabel dik id-data, bil-kondizzjoni li l-impjant ma bediex jopera aktar tard mis-27 ta’ Novembru 2003. Għal kull impjant ta’ kombustjoni kopert mill-pjan, il-pjan għandu jkopri emissjonijiet ta’ waħda jew aktar mis-sustanzi li jniġġsu li ġejjin: ossidi tan-nitroġenu, diossidu tal-kubrit u trab. Għat-turbini tal-gass, l-emissjonijiet tal-ossidu tan-nitroġenu biss għandhom ikunu koperti mill-pjan.
Il-pjan nazzjonali transitorju m’għandux jinkludi kwalunkwe mill-impjanti ta’ kombustjoni li ġejjin:
(a)
dawk li għalihom japplika l-Artikolu 33(1);
(b)
dawk f’raffineriji alimentati minn gassijiet kalorifiċi baxxi mill-gassifikazzjoni ta’ residwi ta’ raffineriji jew ir-residwi ta’ distillazzjoni u konverżjoni mir-raffinar ta’ żejt mhux raffinat għall-konsum tagħhom stess, waħdu jew ma’ karburanti oħrajn;
(c)
dawk li għalihom japplika l-Artikolu 35;
(d)
dawk li jingħataw eżenzjoni kif imsemmi fl-Artikolu 4(4) tad-Direttiva 2001/80/KE.
2. L-impjanti ta’ kombustjoni koperti mill-pjan jistgħu jiġu eżentati mill-konformità mal-valuri għal-limitu ta’ emissjonijiet imsemmijin fl-Artikolu 30(2) għas-sustanzi li jniġġsu li huma suġġetti għall-pjan jew, fejn applikabbli, mar-rati tat-tneħħija tal-kubrit imsemmijin fl-Artikolu 31.
Il-valuri limitu tal-emissjonijiet għad-diossidu tal-kubrit, l-ossidi tan-nitroġenu u trab imniżżlin fil-permess tal-impjant ta’ kombustjoni applikabbli fil-31 ta’ Diċembru 2015, skont b’mod partikolari r-rekwiżiti tad-Direttivi 2001/80/KE u 2008/1/KE, għandhom mill-inqas jinżammu.
L-impjanti ta’ kombustjoni b’input termiku kkwalifikat totali ta’ aktar minn 500 MW alimentati minn karburanti solidi, li ngħataw l-ewwel permess wara l-1 ta’ Lulju 1987, għandhom jikkonformaw mal-valuri limitu tal-emissjonijiet għall-ossidi tan-nitroġenu stabbiliti fil-Parti 1 tal-Anness V.
3. Għal kull waħda mis-sustanzi li jniġġsu li huwa jkopri, il-pjan nazzjonali transitorju għandu jistabbilixxi limitu li jiddefinixxi l-emissjonijiet totali massimi ta’ kull sena għall-impjanti kollha koperti mill-pjan abbażi tal-input termali kkwotat totali ta’ kull impjant fil-31 ta’ Diċembru 2010, is-sigħat tiegħu ta’ tħaddim annwali attwali u l-użu tiegħu ta’ karburant, bil-medja tal-aħħar għaxar snin ta’ tħaddim sal-2010 u inkluża l-2010.
Il-limitu għas-sena 2016 għandu jiġi kkalkulat abbażi tal-valuri limitu ta’ emissjonijiet rilevanti stabbiliti fl-Annessi III sa VII għad-Direttiva 2001/80/KE jew, fejn applikabbli, abbażi tar-rati tat-tneħħija tal-kubrit stabbiliti fl-Anness III għad-Direttiva 2001/80/KE. Fil-każ tat-turbini tal-gass, għandhom jintużaw il-valuri limitu ta’ emissjonijiet għall-ossidi tan-nitroġenu stabbiliti għal impjanti bħal dawn fil-Parti B tal-Anness VI għad-Direttiva 2001/80/KE. Il-limiti għas-snin 2019 u 2020 għandu jiġi kkalkulat abbażi tal-valuri limitu ta’ emissjonijiet rilevanti stabbiliti fil-Parti 1 tal-Anness V għal din id-Direttiva jew, fejn applikabbli, ir-rati tat-tneħħija tal-kubrit rilevanti stabbiliti fil-Parti 5 tal-Anness V għal din id-Direttiva. Il-limiti għas-snin 2017 u 2018 għandhom jiġu stabbiliti b’mod li jipprovdu tnaqqis lineari tal-limiti bejn l-2016 u l-2019.
Fejn impjant inkluż fil-pjan nazzjonali transitorju jingħalaq jew ma jaqax aktar fil-kamp ta’ applikazzjoni tal-Kapitolu III, dan m’għandux jirriżulta f’żieda f’emissjonijiet totali annwali mill-impjanti li jifdal koperti mill-pjan.
4. Il-pjan nazzjonali transitorju għandu jinkludi wkoll dispożizzjonijiet dwar il-monitoraġġ u r-rappurtar li jikkonformaw mar-regoli implimentattivi stabbiliti skont il-punt (b) tal-Artikolu 41, kif ukoll il-miżuri previsti għal kull wieħed mill-impjanti sabiex tiġi żgurata konformità f’waqtha mal-valuri limitu tal-emissjonijiet li ser japplikaw mill-1 ta’ Lulju 2020.
5. L-Istati Membri għandhom jikkomunikaw il-pjani nazzjonali transitorji tagħhom lill-Kummissjoni sa mhux aktar tard mill-1 ta’ Jannar 2013.
Il-Kummissjoni għandha tevalwa l-pjanijiet u, fejn il-Kummissjoni ma tkun qajmet l-ebda oġġezzjoni fi żmien 12-il xahar minn meta tirċievi l-pjan, l-Istat Membru kkonċernat għandu jqis il-pjan tiegħu bħala wieħed li jkun ġie aċċettat.
Meta l-Kummissjoni tqis li l-pjan ma jkunx skont ir-regoli implimentattivi stabbiliti f’konformità mal-punt (b) tal-Artikolu 41, hija għandha tinforma lill-Istat Membru kkonċernat li l-pjan tiegħu ma jistax jiġi aċċettat. Fir-rigward tal-evalwazzjoni ta’ verżjoni ġdida ta’ pjan li Stat Membru jikkomunika lill-Kummissjoni, il-perijodu ta’ żmien imsemmi fit-tieni subparagrafu għandu jkun ta’ sitt xhur.
6. L-Istati Membri għandhom jinfurmaw lill-Kummissjoni bi kwalunkwe bidla sussegwenti għall-pjan.
Artikolu 33
Deroga għal tul ta’ ħajja limitat
1. Matul il-perijodu mill-1 ta’ Jannar 2016 sal-31 ta’ Diċembru 2023, l-impjanti ta’ kombustjoni jistgħu jiġu eżentati mill-konformità mal-valuri limitu tal-emissjonijiet imsemmijin fl-Artikolu 30(2) u mar-rati tat-tneħħija tal-kubrit imsemmijin fl-Artikolu 31, fejn applikabbli, u mill-inklużjoni tagħhom fil-pjan nazzjonali transitorju msemmi fl-Artikolu 32 bil-kondizzjoni li jiġu sodisfatti l-kondizzjonijiet li ġejjin:
(a)
l-operatur tal-impjant ta’ kombustjoni jimpenja ruħu, f’dikjarazzjoni bil-miktub ippreżentata sa mhux aktar tard mill-1 ta’ Jannar 2014 lill-awtorità kompetenti, li ma jħaddimx l-impjant għal aktar minn 17 500 siegħa ta’ tħaddim, li jibdew mill-1 ta’ Jannar 2016 u jispiċċaw mhux aktar tard mill-31 ta’ Diċembru 2023;
(b)
kull sena l-operatur huwa meħtieġ jippreżenta lill-awtorità kompetenti reġistru tal-għadd ta’ sigħat ta’ tħaddim mill-1 ta’ Jannar 2016;
(c)
il-valuri limitu tal-emissjonijiet għad-diossidu tal-kubrit, l-ossidi tan-nitroġenu u trab imniżżlin fil-permess tal-impjant ta’ kombustjoni applikabbli fil-31 ta’ Diċembru 2015, skont b’mod partikolari r-rekwiżiti tad-Direttivi 2001/80/KE u 2008/1/KE, għandhom mill-inqas jinżammu matul il-ħajja operattiva li jkun għad fadal tal-impjant ta’ kombustjoni. L-impjanti ta’ kombustjoni b’input termiku kkwalifikat totali ta’ aktar minn 500 MW alimentati minn karburanti solidi, li ngħataw l-ewwel permess wara l-1 ta’ Lulju 1987, għandhom jikkonformaw mal-valuri limitu tal-emissjonijiet għall-ossidi tan-nitroġenu stabbiliti fil-Parti 1 tal-Anness V; u
(d)
l-impjant ta’ kombustjoni ma ngħatax eżenzjoni kif imsemmi fl-Artikolu 4(4) tad-Direttiva 2001/80/KE.
2. Sa mhux aktar tard mill-1 ta’ Jannar 2016, kull Stat Membru għandu jikkomunika lill-Kummissjoni lista ta’ kwalunkwe impjant ta’ kombustjoni li għalih japplika l-paragrafu 1, inkluż il-kapaċità termali kklassifikat totali tiegħu, it-tipi ta’ karburanti użati u l-valuri limitu tal-emissjonijiet applikabbli għad-diossidu tal-kubrit, l-ossidu tan-nitroġenu u trab. Għal impjanti suġġetti għall-paragrafu 1, l-Istati Membri għandhom jikkomunikaw kull sena lill-Kummissjoni reġistru tal-għadd ta’ sigħat ta’ tħaddim mill-1 ta’ Jannar 2016.
3. Fil-każ ta’ impjant ta’ kombustjoni, li fis-6 ta’ Jannar 2011, kien parti minn sistema iżolata żgħira u li f’dik id-data kien jammonta għal ta’ mill-inqas 35 % tal-provvista tal-elettriku f’dik is-sistema, li minħabba l-karatteristiċi tekniċi tiegħu ma jistax jikkonforma mal-valuri limitu tal-emissjonijiet imsemmijin fil-Artikolu 30(2), l-għadd ta’ sigħat ta’ tħaddim imsemmijin fil-punt (a) tal-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu għandu jkun ta’ 18 000, li jibda mill-1 ta’ Jannar 2020 u li jispiċċa mhux aktar tard mill-31 ta’ Diċembru 2023, u d-data msemmija fil-punt (b) tal-paragrafu 1 u l-paragrafu 2 ta’ dan l-Artikolu għandha tkun l-1 ta’ Jannar 2020.
4. Fil-każ ta’ impjant ta’ kombustjoni b’input termiku kkwalifikat totali ta’ aktar minn 1 500 MW li beda jitħaddem qabel il-31 ta’ Diċembru 1986 u alimentat minn karburant solidu indiġenu b’valur kalorifiku nett ta’ inqas minn 5 800 kJ/kg, b’kontenut kalorifiku nett ogħla minn 45 % bil-piż, b’kontenut ikkombinat ta’ rtuba u rmied ogħla minn 60 % bil-piż u kontenut tal-ossidu tal-kalċju fl-irmied akbar minn 10 %, l-għadd ta’ siegħat ta’ tħaddim imsemmijin fil-punt (a) tal-paragrafu 1 għandu jkun ta’ 32 000.
Artikolu 34
Sistemi iżolati żgħar
1. Sal 31 ta’ Diċembru 2019, l-impjanti ta’ kombustjoni li, fis-6 ta’ Jannar 2011, ikunu Parti minn sistema iżolata żgħira jistgħu jiġu eżentati mill-konformità mal-valuri limitu tal-emissjonijiet imsemmijin fl-Artikolu 30(2) u r-rati tat-tneħħija tal-kubrit imsemmijin fl-Artikolu 31, fejn applikabbli. Sal-31 ta’ Diċembru 2019, il-valuri limitu tal-emissjonijiet imniżżlin fil-permessi ta’ dawn l-impjanti ta’ kombustjoni, skont b’mod partikolari r-rekwiżiti tad-Direttivi 2001/80/KE u 2008/1/KE, għandhom tal-inqas jinżammu.
2. L-impjanti ta’ kombustjoni b’input termiku kkwalifikat totali ta’ aktar minn 500 MW alimentati minn karburanti solidi, li ngħataw l-ewwel permess wara l-1 ta’ Lulju 1987, għandhom jikkonformaw mal-valuri limitu tal-emissjonijiet għall-ossidi tan-nitroġenu stabbiliti fil-Parti 1 tal-Anness V.
3. Meta fit-territorju ta’ Stat Membru hemm impjanti ta’ kombustjoni koperti minn dan il-Kapitolu li huma parti minn sistema iżolata żgħira, dak l-Istat Membru għandu jirrapporta lill-Kummissjoni, qabel is-7 ta’Jannar 2013 lista ta’ dawk l-impjanti ta’ kombustjoni, il-konsum totali tal-enerġija annwali tas-sistema iżolata żgħira u l-ammont ta’ enerġija miksuba permezz ta’ interkonnessjoni ma’ sistemi oħrajn.
Artikolu 35
Impjanti tat-tisħin distrettwali
1. Sal-31 ta’ Diċembru 2022, impjant ta’ kombustjoni jista’ jiġi eżentat mill-konformità mal-valuri limitu tal-emissjonijiet imsemmijin fl-Artikolu 30(2) u r-rati tat-tneħħija tal-kubrit imsemmijin fl-Artikolu 31 bil-kondizzjoni li jiġu sodisfatti l-kondizzjonijiet li ġejjin:
(a)
l-input termali kklassifikat totali tal-impjant ta’ kombustjoni ma jaqbiżx il-200 MW;
(b)
l-impjant kien ingħata l-ewwel permess qabel is-27 ta’ Novembru 2002 jew li l-operatur ta’ dak l-impjant kien ippreżenta applikazzjoni kompluta għall-permess qabel dik id-data, bil-kondizzjoni li l-impjant beda jitħaddem mhux aktar tard mis-27 ta’ Novembru 2003;
(c)
mill-inqas 50 % tal-produzzjoni tas-sħana utli tal-impjant, bħala medja attwali matul perijodu ta’ ħames snin, titwassal fil-forma ta’ fwar jew misħun lil netwerk pubbliku għat-tisħin distrettwali; u
(d)
il-valuri limitu tal-emissjonijiet għad-diossidu tal-kubrit, l-ossidu tan-nitroġenu u trab imniżżlin fil-permess tiegħu applikabbli fil-31 ta’ Diċembru 2015, skont b’mod partikolari r-rekwiżiti tad-Direttivi 2001/80/KE u2008/1/KE, jinżammu mill-inqas sal-31 ta’ Diċembru 2022.
2. Sa mhux aktar tard mill-1 ta’ Jannar 2016, kull Stat Membru għandu jikkomunika lill-Kummissjoni lista ta’ kwalunkwe impjant ta’ kombustjoni li għalih japplika l-paragrafu 1, inkluż il-kapaċità termali kklassifikat totali tiegħu, it-tipi ta’ karburanti użati u l-valuri limitu tal-emissjonijiet applikabbli għad-diossidu tal-kubrit, l-ossidu tan-nitroġenu u trab. Barra minn hekk, l-Istati Membri għandhom, għal kwalunkwe impjant ta’ kombustjoni li għalih japplika l-paragrafu 1 u matul il-perijodu msemmi f’dak il-paragrafu, jinforma lill-Kummissjoni annwalment dwar il-proporzjon ta’ produzzjoni ta’ sħana utli ta’ kull impjant li titwassal fil-forma ta’ fwar jew misħun lil netwerk pubbliku għat-tisħin distrettwali, espress bħala medja rikorrenti matul il-ħames snin preċedenti.
Artikolu 36
Ħżin ġeoloġiku ta’ diossidu tal-karbonju
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-operaturi tal-impjanti kollha ta’ kombustjoni b’output elettriku kklassifikat ta’ 300 megawatts jew aktar li għalihom il-liċenzja oriġinali għall-kostruzzjoni jew, fin-nuqqas ta’ tali proċedura, il-liċenzja oriġinali għat-tħaddim tingħata wara d-dħul fis-seħħ tad-Direttiva 2009/31/KE tal-Parlament Ewopew u tal-Kunsill tat-23 ta’ April 2009 dwar il-ħżin ġeoloġiku ta’ diossidu tal-karbonju (34), ivvalutaw jekk ġewx sodisfatti l-kondizzjonijiet li ġejjin:
(a)
siti adatti għall-ħżin huma disponibbli,
(b)
il-faċilitajiet ta’ trasport huma fattibbli teknikament u ekonomikament,
(c)
huwa fattibbli teknikament u ekonomikament li jsiru modifiki għall-qbid ta’ diossidu tal-karbonju.
2. Jekk jiġu sodisfatti l-kondizzjonijiet stabbiliti fil-paragrafu 1, l-awtorità kompetenti għandha tiżgura li fis-sit tal-installazzjoni għandu jkun hemm spazju adatt għat-tagħmir meħtieġ biex jinqabad u jiġi ppressat id-diossidu tal-karbonju. L-awtorità kompetenti għandha tiddetermina jekk il-kondizzjonijiet intlaħqux abbażi tal-valutazzjoni msemmija fil-paragrafu 1 u informazzjoni disponibbli oħra, b’mod partikolari rigward il-protezzjoni tal-ambjent u s-saħħa tal-bniedem.
Artikolu 37
Ħsara jew waqfien tat-tagħmir ta’ tnaqqis
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li ssir dispożizzjoni fil-permessi għal proċeduri li għandhom x’jaqsmu ma’ ħsara jew waqfien tat-tagħmir għat-tnaqqis.
2. Fil-każ ta’ waqfien, l-awtorità kompetenti għandha teħtieġ li l-operatur inaqqas jew jagħlaq l-operazzjonijiet jekk fi żmien 24 siegħa ma jirritornax għal tħaddim normali, jew li jopera l-impjant bl-użu ta’ karburanti li jniġġsu anqas.
L-operatur għandu jinnotifika lill-awtorità kompetenti fi żmien 48 siegħa wara l-ħsara jew il-waqfien tat-tagħmir għat-tnaqqis.
It-tul kumulattiv ta’ tħaddim mhux imnaqqas m’għandux jaqbeż il-120 siegħa fi kwalunkwe perijodu ta’ 12-il xahar.
L-awtorità kompetenti tista’ tagħti deroga mil-limiti ta’ żmien stabbiliti fl-ewwel u t-tielet subparagrafi f’wieħed mill-każijiet li ġejjin:
(a)
ikun hemm bżonn kbir li jkunu miżmuma l-provvisti tal-enerġija;
(b)
l-impjant ta’ kombustjoni li jieqaf ikun sostitwit għal perijodu limitat minn impjant ieħor li jikkawża żieda globali fl-emissjonijiet.
Artikolu 38
Monitoraġġ ta’ emissjonijiet fl-arja
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li jitwettaq il-monitoraġġ ta’ sustanzi li jniġġsu l-ajru, skont il-Parti 3 tal-Anness V.
2. L-installazzjoni u l-funzjonament tat-tagħmir awtomatizzat tal-monitoraġġ għandhom ikunu suġġetti għall-kontroll u għal testijiet annwali ta’ sorveljanza kif stabbilit fil-Parti 3 tal-Anness V.
3. L-awtorità kompetenti għandha tiddetermina il-lok tal-punti tat-teħid ta’ kampjuni jew kejl li għandhom jintużaw għall-monitoraġġ tal-emissjonijiet.
4. Ir-riżultati kollha tal-monitoraġġ għandhom ikunu rreġistrati, ipproċessati u ppreżentati b’ tali mod li l-awtorità tkun tista’ tivverifika l-qbil mal-kondizzjonijiet tal-ħidma u mal-valuri limitu tal-emissjonijiet li huma inklużi fil-permess.
Artikolu 39
Konformità mal-limitu tal-emissjonijiet
Il-valuri limitu tal-emissjonijiet għall-arja għandhom jitqiesu mħarsa jekk il-kondizzjonijiet stabbiliti fil-Parti 4 tal-Anness V huma sodisfatti.
Artikolu 40
Impjanti ta’ kombustjoni multi-karburant
1. Fil-każ ta’ impjant ta’ kombustjoni multi-karburant li jinvolvi l-użu simultanju ta’ żewġ karburanti jew iktar, l-awtorità kompetenti għandha tistabbilixxi l-valuri limitu tal-emissjonijiet skont il-passi li ġejjin:
(a)
billi jittieħed il-valur limitu tal-emissjonijiet rilevanti għal kull karburant u sustanza li tniġġes individwali li jikkorrispondi għall-kapaċità termali kkwalifikata totali tal-impjant ta’ kombustjoni sħiħ kif stabbilit fil-Partijiet 1 u 2 tal-Anness V;
(b)
billi jiġu ddeterminati l-valuri limitu tal-emissjonijiet skont il-karburant, li jinkisbu bil-multiplikazzjoni tal-valuri limitu tal-emissjonijiet individwali msemmija fil-punt (a) bl-input termiku mogħti minn kull karburant, bir-riżultat tal-multiplikazzjoni jkun diviż bis-somma tal-inputs termiċi mogħtija mill-karburanti kollha;
(c)
billi jiġu aggregati l-valuri limitu tal-emissjonijiet b’koeffiċjent korrettiv skont il-karburant.
2. Fil-każ tal-impjanti ta’ kombustjoni multi-karburant koperti bl-Artikolu 30(2), li jużaw ir-residwi ta’ distillazzjoni u konverżjoni mir-raffinar ta’ żejt mhux raffinat għall-konsum tagħhom stess, waħdu jew ma’ karburanti oħrajn, jistgħu jiġu applikati l-valuri limitu tal-emissjonijiet li ġejjin minflok il-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti skont il-paragrafu 1:
(a)
fejn, matul it-tħaddim tal-impjant ta’ kombustjoni, il-proporzjon ikkontribwit mill-karburant determinanti lis-somma tal-inputs termiċi mogħtija mill-karburanti kollha hija ta’ 50 % jew aktar, il-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fil-Parti 1 tal-Anness V għall-karburant determinanti;
(b)
fejn il-proporzjon ikkontribwit mill-karburant determinanti lis-somma tal-inputs termiċi mogħtija mill-karburanti kollha hija anqas minn 50 %, il-valur limitu tal-emissjonijiet iddeterminat skont il-passi li ġejjin:
(i)
billi jittieħdu l-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fil-Parti 1 tal-Anness V għal kull karburant użat, korrispondenti għall-input termiku kkwalifikat totali tal-impjant ta’ kombustjoni;
(ii)
billi jiġi kkalkulat il-valur limitu tal-emissjonijiet tal-karburanti determinanti billi timmultiplika l-valur limitu tal-emissjonijiet, iddeterminat għal dak il-karburant skont il-punt (i), b’fattur ta’ tnejn, u tnaqqas minn dan il-prodott il-valur limitu tal-emissjonijiet tal-karburant użat li għandu l-anqas valur limitu tal-emissjonijiet kif stabbilit fil-Parti 1 tal-Anness V, korrispondenti għall-input termiku kkwalifikat totali tal-impjant ta’ kombustjoni;
(iii)
billi jiġi determinat il-valur limitu tal-emissjonijiet skont il-karburant għal kull karburant użat billi timmultiplika l-valur limitu tal-emissjonijiet iddeterminat taħt il-punti (i) u (ii) bl-input termali tal-karburant ikkonċernat u billi tiddiviedi l-prodott ta’ din il-multiplikazzjoni bis-somma tal-inputs termiċi mogħtija mill-karburanti kollha;
(iv)
billi jiġu aggregati l-valuri tal-limiti ta’ emissjonijiet skont il-karburant iddeterminati taħt il-punt (iii).
3. Fil-każ tal-impjanti ta’ kombustjoni multi-karburant koperti bl-Artikolu 30(2), li qed jużaw ir-residwi ta’ distillazzjoni u konverżjoni mir-raffinar ta’ żejt mhux raffinat għall-konsum tagħhom stess, waħdu jew ma’ karburanti oħrajn, jistgħu jiġu applikati l-valuri limitu medji tal-emissjonijiet għad-diossidu tal-kubrit stabbiliti fil-Parti 7 tal-Anness V minflok il-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti skont il-paragrafi 1 jew 2 ta’ dan l-Artikolu.
Artikolu 41
Regoli implimentattivi
Għandhom jiġu stabbiliti regoli implimentattivi dwar:
(a)
id-determinazzjoni tal-perijodi tal-bidu u tat-tmiem imsemmijin fil-punt 27 tal-Artikolu 3 u fil-punt 1 tal-Parti 4 tal-Anness V; u
(b)
il-pjani transitorji nazzjonali msemmijin fl-Artikolu 32 u, b’mod partikolari, il-ħolqien ta’ limiti massimi tal-emissjonijiet u l-monitoraġġ u r-rappurtar relatati.
Dawk ir-regoli implimentattivi għandhom jiġu adottati f’konformità mal-proċedura regolatorja msemmija fl-Artikolu 75(2). Il-Kummissjoni għandha tagħmel proposti adatti mhux aktar tard mis-7 ta’Lulju 2011.
KAPITOLU IV
DISPOŻIZZJONIJIET SPEĊJALI GĦALL-IMPJANTI TA’ INĊINERAZZJONI TAL-ISKART U L-IMPJANTI TA’ KOINĊINERAZZJONI TAL-ISKART
Artikolu 42
Kamp ta’ applikazzjoni
1. Dan il-Kapitolu għandu japplika għall-impjanti ta’ inċinerazzjoni tal-iskart jew ta’ koinċinerazzjoni tal-iskart li jinċineraw jew jikkoinċineraw skart solidu jew likwidu.
Dan il-Kapitolu m’għandux japplika għall-impjanti ta’ gassifikazzjoni jew ta’ pirolisi, jekk il-gassijiet li jirriżultaw minn dan it-trattament termali tal-iskart huma ppurifikati sal-punt li huma m’għadhomx aktar skart qabel l-inċinerazzjoni tagħhom u dawn jistgħu jikkawżaw emissjonijiet li ma jkunux ogħla minn dawk li jirriżultaw mill-ħruġ ta’ gass naturali.
Għall-finijiet ta’ dan il-Kapitolu impjanti ta’ inċinerazzjoni tal-iskart u impjanti ta’ koinċinerazzjoni tal-iskart għandhom jinkludu l-linji kollha tal-inċinerazzjoni jew il-linji ta’ koinċinerazzjoni, il-post fejn jintefa’ l-iskart, il-ħżin, il-faċilitajiet ta’ trattament minn qabel fuq is-sit, sistemi ta’ provvista tal-iskart, tal-karburant u tal-arja, bojlers, faċilitajiet għat-trattamenti tal-gassijiet skart, faċilitajiet fuq is-sit għat-trattament jew ħżin tar-residwi u ta’ dranaġġ, ċmieni, apparat u sistemi għall-kontroll ta’ operazzjonijiet tal-inċinerazzjoni jew tal-koinċinerazzjoni, ir-reġistrazzjoni u l-monitoraġġ tal-kondizzjonijiet tal-inċinerazzjoni jew tal-koinċinerazzjoni.
Jekk jiġu applikati proċessi minbarra l-ossidazzjoni, bħall-pirolisi, il-gassifikazzjoni jew il-proċess tal-plażma, għat-trattament termali tal-iskart, l-impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew l-impjant tal-koinċinerazzjoni tal-iskart għandu jinkludi kemm il-proċess ta’ trattament termali kif ukoll il-proċess ta’ inċinerazzjoni sussegwenti.
Jekk il-koinċinerazzjoni tal-iskart isseħħ b’tali mod li l-iskop ewlieni tal-impjant mhuwiex il-ġenerazzjoni tal-enerġija jew il-produzzjoni ta’ prodotti materjali iżda aktar it-trattament termali tal-iskart, l-impjant għandu jitqies bħala impjant ta’ inċinerazzjoni tal-iskart.
2. Dan il-Kapitolu m’għandux japplika għall-impjanti li ġejjin:
(a)
impjanti li jittrattaw biss dan l-iskart li ġej:
(i)
skart elenkat fil-punt (b) tal-punt 31 tal-Artikolu 3;
(ii)
skart radjuattiv;
(iii)
karkassi ta’ annimali kif regolat mir-Regolament (KE) Nru 1774/2002 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-3 ta’ Ottubru 2002 li jippreskrivi regoli tas-saħħa li jirrigwardaw prodotti sekondarji tal-annimali mhux maħsuba għall-konsum uman (35);
(iv)
skart li jirriżulta minn esplorazzjoni għal, u esplojtazzjoni ta’, riżorsi ta’ żjut u gass minn installazzjonijiet lilhinn mill-kosta u inċinerati abbord l-installazzjonijiet;
(b)
impjanti tal-esperimenti li huma użati għar-riċerka, l-iżvilupp u l-ittestjar sabiex b’hekk ikun jista’ jitjieb il-proċess ta’ inċinerazzjoni u li jitrattaw anqas minn 50 tunnellata metrika ta’ skart kull sena.
Artikolu 43
Definizzjoni ta’ residwu
Għall-finijiet ta’ dan il-Kapitolu, “residwu” għandha tfisser kwalunkwe skart likwidu jew solidu li huwa ġġenerat minn impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew impjant tal-koinċinerazzjoni tal-iskart.
Artikolu 44
Applikazzjonijiet għal permessi
Applikazzjoni għal permess għal impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew tal-koinċinerazzjoni tal-iskart għandu jinkludi deskrizzjoni tal-miżuri li huma maħsuba li jiggarantixxu li jiġu sodisfatti r-rekwiżiti li ġejjin:
(a)
l-impjant huwa mfassal, mgħammar u ser jinżamm u jiġi mħaddem b’mod li r-rekwiżiti ta’ dan il-Kapitolu jiġu sodisfatti, filwaqt li jitqiesu l-kategoriji tal-iskart li għandu jiġi inċinerat jew koinċinerat;
(b)
is-sħana ġġenerata waqt il-proċess tal-inċinerazzjoni u koinċinerazzjoni tiġi miġbura kemm-il darba jkun prattikabbli permezz tal-ġenerazzjoni tas-sħana, tal-fwar jew tal- enerġija elettrika;
(c)
ir-residwi jitnaqqsu fl-ammont u fil-ħsara tagħhom u jiġu riċiklati fejn xieraq;
(d)
ir-rimi tar-residwi li ma jistgħux jiġu mħarsa, imnaqqsa jew riċiklati għandhom jiġu mwettqa bi qbil mal-liġi nazzjonali u mal-liġi tal-Unjoni.
Artikolu 45
Kondizzjonijiet tal-permess
1. Il-permess għandu jinkludi dan li ġej:
(a)
lista tat-tipi kollha ta’ skart li jistgħu jiġu ttrattati li juża mill-inqas, it-tipi ta’ skart stabbiliti fil-Lista Ewropea tal-Iskart stabbilita mid-Deċiżjoni 2000/532/KE, jekk possibbli, u li jkun fih informazzjoni dwar il-kwantità ta’ kull tip ta’ skart, fejn xieraq;
(b)
il-kapaċità totali tal-iskart li l-impjant jista’ jinċinera jew jikkoinċinera;
(c)
il-valuri limitu tal-emissjonijiet għall-emissjonijiet fl-arja u fl-ilma;
(d)
ir-rekwiżiti għall-pH, it-temperatura u l-fluss tal-iskariki tad-dranaġġ;
(e)
il-proċeduri u l-frekwenzi tal-kampjunament u l-kejl użati biex ikun hemm konformità mal-kondizzjonijiet stabbiliti għall-monitoraġġ tal-emissjonijiet;
(f)
il-perijodu massimu permissibbli ta’ kull tip ta’ twaqqif tekniku inevitabbli, disturbanzi, jew waqfien tal-apparat ta’ purifikazzjoni jew l-apparat ta’ kejl, li matulu l-emissjonijiet fl-arja u l-iskariki tad-dranaġġ jistgħu jaqbżu l-valuri limitu tal-emissjonijiet preskritti.
2. Flimkien mar-rekwiżiti stabbiliti fil-paragrafu 1, il-permess maħruġ lil impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew koinċinerazzjoni tal-iskart li juża l-iskart perikoluż, għandu jinkludi dan li ġej:
(a)
lista tal-kwantitajiet tal-kategoriji differenti tal-iskart perikoluż li jista’ jiġi ttrattat;
(b)
il-flussi minimi u massimi tal-massa tal-iskart perikoluż, l-inqas u l-ogħla valuri kalorifiċi u l-kontenuti massimi ta’ bifenili poliklorinati, pentaklorofenol, klorin, florin, kubrit, u metalli tqal u sustanzi oħra li jniġġsu.
3. L-Istati Membri jistgħu jelenkaw il-kategoriji tal-iskart li għandhom jiġu inklużi fil-permess li jistgħu jiġu koinċinerati f’ċerti kategoriji ta’ impjanti tal-koinċinerazzjoni tal-iskart.
4. L-awtorità kompetenti għandha tikkunsidra perijodikament u, fejn neċessarju, taġġorna l-kondizzjonijiet għal permessi.
Artikolu 46
Kontroll tal-emissjonijiet
1. Il-gassijiet ta’ skart minn impjanti ta’ inċinerazzjoni tal-iskart jew impjanti ta’ koinċinerazzjoni tal-iskart għandhom jiġu mormija b’mod kontrollat permezz ta’ ċumnija b’tul li huwa kkalkulat b’tali mod li jipproteġi s-saħħa tal-bniedem u l-ambjent.
2. L-emissjonijiet fl-arja minn impjanti ta’ inċinerazzjoni tal-iskart u impjanti tal-koinċinerazzjoni tal-iskart m’għandhomx jaqbżu l-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fil-partijiet 3 u 4 tal-Anness VI jew determinati skont il-Parti 4 ta’ dak l-Anness.
Jekk f’impjant ta’ koinċinerazzjoni tal-iskart jirriżulta li iżjed minn 40 % tal-ħelsien tas-sħana riżultanti jiġi minn skart perikoluż, jew l-impjant jikkoinċinera skart muniċipali mħallat mhux ittrattat, il-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fil-Parti 3 tal-Anness VI għandhom japplikaw.
3. Skariki fl-ambjent akkwatiku, ta’ dranaġġ li jirriżulta mit-tindif tal-gassijiet tal-iskart għandu jiġi llimitat, sa fejn prattikabbli u l-konċentrazzjonijiet tas-sustanzi li jniġġsu m’għandhomx jaqbżu l-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fil-Parti 5 tal-Anness VI.
4. Il-valuri limitu tal-emissjonijiet għandhom ikunu applikabbli fiż-żmien meta d-dranaġġ li jiġi mit-tindif tal-gassijiet tal-iskart huma skarikati mill-impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew l-impjant tal-koinċinerazzjoni tal-iskart.
Meta d-dranaġġ li ġej mit-tindif tal-gassijiet ta’ skart huwa ttrattat barra mill-impjanti tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew impjanti tal-koinċinerazzjoni tal-iskart f’impjant tat-trattament maħsub biss għat-trattament ta’ dan it-tip ta’ dranaġġ, il-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fil-Parti 5 tal-AnnessVI għandhom jiġu applikati fil-punt fejn id-dranaġġ joħroġ mill-impjant tat-trattament. Meta d-dranaġġ li ġej mit-tindif tal-gassijiet ta’ skart jiġi ttrattat kollettivament ma’ sorsi oħra ta’ dranaġġ, fil-post jew le, l-operatur għandu jagħmel il-kalkoli tal-bilanċ tal-massa xierqa, billi juża r-riżultati tal-kejl stabbiliti fil-punt 2 tal-Parti 6 tal-Anness VI sabiex jistabbilixxi l-livelli tal-emissjonijiet fl-aħħar skariku tad-dranaġġ li jistgħu jiġu attribwiti lid-dranaġġ li ġej mit-tindif tal-gassijiet ta’ skart.
Taħt l-ebda ċirkostanzi m’għandu jkun hemm dilwizzjoni ta’ dranaġġ għar-raġunijiet ta’ konformità mal-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fil-Parti 5 tal-Anness VI.
5. Siti tal-impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew koinċinerazzjoni tal-iskart, inklużi ż-żoni ta’ ħżin assoċjati għall-iskart, għandhom jitfasslu u jitħaddmu b’tali mod biex jevitaw kull rilaxx mhux awtorizzat jew aċċidentali ta’ sustanzi li jniġġsu fil-ħamrija, fl-ilma tal-wiċċ u fl-ilma ta’ taħt l-art.
Għandha tkun ipprovduta kapaċità ta’ ħażna għall-ilma tax-xita ġieri kontaminat li jiskarika minn siti ta’ impjanti tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew koinċinerazzjoni tal-iskart jew għall-ilma kontaminat li jiskarika mit-tixrid jew mill-operazzjonijiet tat-tifi tan-nar. Il-kapacità ta’ ħżin għandha tkun adegwata sabiex tiżgura li dan l-ilma jista’ jiġi eżaminat u ttrattat qabel ma jiġi skarikat fejn ikun meħtieġ.
6. Mingħajr preġudizzju għall-punt (c) tal-Artikolu 50(4), l-impjant ta’ inċinerazzjoni tal-iskart jew koinċinerazzjoni tal-iskart jew fran individwali li jkunu Parti minn impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew impjant ta’ koinċinerazzjoni tal-iskart m’għandhomx taħt l-ebda ċirkostanza jkomplu jinċeneraw l-iskart għall-perijodu ta’ iktar minn erbgħa sigħat mingħajr interruzzjoni fejn il-valuri limitu tal-emissjonijiet jinqabżu.
Id-dewmien kumulattiv tat-tħaddim taħt dawn il-kondizzjonijiet f’temp ta’ sena m’għandux jaqbeż is-60 siegħa.
Il-limitu ta’ żmien stabbilit fit-tieni subparagrafu għandu japplika għal dawk il-fran li huma konnessi mal-apparat uniku tat-tindif tal-gass ta’ skart taċ-ċumnija.
Artikolu 47
Ħsara
Fil-każ ta’ ħsara, l-operatur għandu jnaqqas jew jagħlaq l-operazzjonijiet kemm jista’ jkun malajr sakemm l-operazzjoni normali tkun tista’ tiġi rrestawrata.
Artikolu 48
Monitoraġġ tal-emissjonijiet
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-monitoraġġ tal-emissjonijiet iseħħ skont il-Partijiet 6 u 7 tal-Anness VI.
2. L-installazzjoni u l-funzjonament tas-sistemi awtomatizzati għall-kejl għandhom ikunu suġġetti għal kontroll u għal testijiet ta’ kull sena tas-sorveljanza kif stabbilit fil-punt 1 tal-Parti 6 tal-Anness VI.
3. L-awtorità kompetenti għandha tiddetermina fejn jitqiegħdu l-punti ta’ kampjunament jew ta’ kejl li għandhom jintużaw għall-monitoraġġ tal-emissjonijiet.
4. Ir-riżultati kollha tal-monitoraġġ għandhom ikunu rreġistrati, ipproċessati u ppreżentati b’ tali mod li l-awtorità tkun tista’ tivverifika l-qbil mal-kondizzjonijiet tal-ħidma u mal-valuri limitu tal-emissjonijiet li huma inklużi fil-permess.
5. Hekk kif tkun disponibbli fl-Unjoni t-teknika adatta għall-kejl, il-Kummissjoni għandha, permezz ta’ atti delegati b’konformità mal-Artikolu 76 u soġġett għall-kondizzjonijiet stabbiliti fl-Artikoli 77 u 78, tistabbilixxi d-data minn meta għandu jitwettaq il-kejl tal-emissjonijiet fl-arja ta’ metalli tqal, diossini u furani.
Artikolu 49
Konformità mal-valuri limitu tal-emissjonijiet
Il-valuri limitu tal-emissjonijiet għall-arja u għall-ilma għandhom jitqiesu mħarsa jekk il-kondizzjonijiet deskritti fil-Parti 8 tal-Anness VI jiġu osservati.
Artikolu 50
Kondizzjonijiet tat-tħaddim
1. L-impjanti tal-inċinerazzjoni tal-iskart għandhom jitħaddmu b’tali mod li jinkiseb livell tal-inċinerazzjoni biex il-kontenut tal-karbonju organiku totali tal-gagazza u tal-irmied ta’ taħt ikun inqas minn 3 % jew it-telf tagħhom meta jitqabbdu bin-nar huwa inqas minn 5 % tal-piż tal-materjal niexef. Jekk huwa neċessarju, għandhom jiġu użati metodi tekniċi ta’ trattamenti minn qabel tal-iskart.
2. L-impjanti tal-inċinerazzjoni tal-iskart għandhom ikunu mfassla, mgħammra, mibnija u mħaddma b’tali mod li l-gass li jirriżulta mill-inċinerazzjoni tal-iskart jittella’, wara l-aħħar injezzjoni ta’ arja tal-kombustjoni, b’mod kontrollat u omoġenju u anke taħt l-iżjed kondizzjonijiet sfavorevoli, għal temperatura ta’ mill-inqas 850 °C għal mill-inqas żewġ sekondi.
L-impjanti tal-koinċinerazzjoni tal-iskart għandhom jitfasslu, jiġu mgħammra, jinbnew, u jiġu mħaddma b’tali mod li l-gass li jirriżulta mill-koinċinerazzjoni tal-iskart jittella’, b’mod kontrollat u omoġenju u anke taħt l-iżjed kondizzjonijiet sfavorevoli, għal temperatura ta’ mill-inqas 850 °C għal mill-inqas żewġ sekondi.
Jekk skart perikoluż b’kontenut ta’ iżjed minn 1 % ta’ sustanzi aloġenati organiċi, espressi bħala klorin, jiġi inċinerat jew koinċinerat, it-temperatura meħtieġa għall-konformità mal-ewwel u t-tieni subparagrafi għandha tkun ta’ mill-inqas 1 100 °C.
F’impjanti tal-inċinerazzjoni tal-iskart, it-temperaturi stabbiliti fl-ewwel u t-tielet subparagrafi għandhom jitkejlu qrib tal-ħajt ta’ ġewwa tal-kamra tal-kombustjoni. L-awtorità kompetenti tista’ tawtorizza l-kejl f’punt rappreżentattiv ieħor tal-kamra tal-kombustjoni.
3. Kull kamra tal-kombustjoni tal-impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart għandha tkun mgħammra mill-inqas b’berner awżiljarju wieħed. Dan il-berner għandu jixtegħel awtomatikament meta t-temperatura tal-gassijiet kombustibbli, wara l-aħħar injezzjoni ta’ arja kombustibbli, taqa’ taħt it-temperaturi stabbiliti fil-paragrafu 2. Dan jiġi użat ukoll waqt l-operazzjonijiet ta’ bidu tat-tħaddim u ta’ tifi tal-impjant sabiex jiġi żgurat li dawk it-temperaturi jinżammu il-ħin kollu matul dawn l-operazzjonijiet u sakemm hemm skart mhux maħruq fil-kamra tal-kombustjoni.
M’għandhomx jingħataw karburanti lill-berner awżiljarju, li jistgħu jikkawżaw emissjonijiet ogħla minn dawk li jirriżultaw mill-ħruq taż-żejt tal-gass kif imniżżel fil-punt(2) tal-Artikolu 2 tad-Direttiva tal-Kunsill 1999/32/KEE tas-26 ta’ April 1999 dwar it-tnaqqis tal-kontenut tal-kubrit f’ċerti karburanti likwidi (36), gass likwidu jew gass naturali.
4. L-impjanti tal-inċinerazzjoni tal-iskart u l-impjanti ta’ koinċinerazzjoni tal-iskart għandhom joperaw sistema awtomatika li tipprevjeni l-iskart li jidħol f’dawn is-sitwazjonijiet li ġejjin:
(a)
fil-bidu tat-tħaddim, sakemm jilħqu t-temperatura stabbilit fil-paragrafu 2 ta’ dan l-Artikolu jew it-temperatura speċifikata skont l-Artikolu 51(1);
(b)
kull meta ma tinżammx it-temperatura stabbilita fil-paragrafu 2 ta’ dan l-Artikolu jew it-temperatura speċifikata skont l-Artikolu 51(1);
(c)
kull meta l-miżuri kontinwi juru li xi valur limitu tal-emissjonijiet inqabeż minħabba disturbi jew nuqqasijiet tal-mezzi ta’ tindif tal-gass ta’ skart.
5. Kwalunkwe tip ta’ sħana ġġenerata mill-impjanti tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew impjanti tal- koinċinerazzjoni tal-iskart għandha tiġi rkuprata sa fejn ikun prattikabbli.
6. L-iskart kliniku infettiv għandu jitpoġġa direttament fil-fran, mingħajr ma jiġi mħallat ma’ kategoriji oħra ta’ skart u mingħajr manipulazzjoni diretta.
7. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart u koinċinerazzjoni tal-iskart tkun operata minn persuna fiżika li hija kompetenti li tamministra l-impjant.
Artikolu 51
Awtorizzazzjoni biex jinbidlu l-kondizzjonijiet tat-tħaddim
1. Kondizzjonijiet differenti minn dawk stabbiliti fl-Artikolu 50(1), (2) u (3) u, fir-rigward tat-temperatura, il-paragrafu 4 ta’ dak l-Artikolu u speċifikat fil-permess għal ċerti kategoriji ta’ skart jew għal ċerti proċessi termiċi, jistgħu jiġu awtorizzati mill-awtorità kompetenti bil-kondizzjoni li jiġu sodisfatti r-rekwiżiti l-oħra ta’ dan il-Kapitolu. L-Istati Membri jsitgħu jistabbilixxu regoli li jirregolaw dawn l-awtorizzazzjonijiet.
2. Għall-impjanti tal-inċinerazzjoni tal-iskart, il-bidla fil-kondizzjonijiet tat-tħaddim m’għandhiex tikkawża iżjed residwi jew residwi b’kontenut ogħla ta’ sustanzi li jniġġsu meta mqabbla ma’ dawk ir-residwi li jistgħu jkunu mistennija taħt il-kondizzjonijiet stabbiliti fl-Artikolu 50(1), (2) u (3).
3. L-emissjonijiet ta’ karbonju organiku totali u tal-monossidu tal-karbonju mill-impjanti ta’ koinċinerazzjoni tal-iskart awtorizzati li jibdlu l-kondizzjonijiet tat-tħaddim skont il-paragrafu 1 għandhom jikkonformaw ukoll mal-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fil-Parti 3 tal-Anness VI.
L-emissjonijiet ta’ karbonju organiku totali minn bark boilers fl-industrija tal-karta u l-polpa li jikkoinċineraw skart fil-post tal-produzzjoni tagħha li kienu qed joperaw u li kellhom permess qabel it-28 ta’ Diċembru 2002 u li huma awtorizzati jibdlu l-kondizzjonijiet tat-tħaddim skont il-paragrafu 1 għandhom ukoll jikkonformaw mal-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fil-Parti 3 tal-Anness VI.
4. L-Istati Membri għandhom jikkomunikaw lill-Kummissjoni l-kondizzjonijiet kollha tat-tħaddim awtorizzati skont il-paragrafi 1, 2 u 3 u r-riżultati ta’ verifiki magħmula bħala parti mill-informazzjoni prevista skont ir-rekwiżiti tar-rappurtar taħt l-Artikolu 72.
Artikolu 52
Kunsinna u riċeviment tal-iskart
1. L-operatur tal-impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew tal- koinċinerazzjoni tal-iskart għandu jieħu l-prekawzjonijiet kollha neċessarji li jikkonċernaw il-kunsinna u r-riċeviment tal-iskart sabiex jipprevjeni jew jillimita sa fejn hu prattikabbli t-tniġġis tal-arja, tal-ħamrija, tal-ilma tal-wiċċ u tal-ilma ta’ taħt l-art, kif ukoll effetti negattivi oħra fuq l-ambjent, l-irwejjaħ u l-istorbju, u r-riskji diretti għas-saħħa tal-bniedem.
2. Qabel jiġi aċċettat l-iskart fl-impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew l-impjant tal-koinċinerazzjoni tal-iskart jiġi aċċettat, l-operatur għandu jistabbilixxi l-massa ta’ kull tip ta’ skart jekk possibbli skont il-lista Ewropea tal-Iskart stabbilita mid-Deċiżjoni 2000/532/KE.
3. Qabel skart perikoluż jiġi aċċettat fl-impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew l-impjant tal- koinċinerazzjoni tal-iskart, l-operatur għandu jiġbor informazjoni dwar l-iskart bil-għan li jivverifika l-konformità mar-rekwiżiti speċifikati fl-Artikolu 45(2).
Dik l-informazzjoni għandha tkopri dan li ġej:
(a)
l-informazzjoni amministrattiva kollha dwar il-proċess tal-ġenerazzjoni li tinsab fid-dokumenti msemmija fil-punt (a) tal-paragrafu 4;
(b)
il-kompożizzjoni fiżika u sa fejn huwa prattikabbli, il-kompożizzjoni kimika tal-iskart u l-informazzjoni kollha meħtieġa biex jiġi evalwat kemm ikun tajjeb għall-proċess maħsub tal-inċinerazzjoni:
(c)
il-karatteristiċi perikolużi tal-iskart, is-sustanzi perikolużi li magħhom ma jistax jitħallat, u l-prekawzjonijiet li għandhom jittieħdu fl-immaniġġjar tal-iskart.
4. Qabel l-iskart perikoluż jiġi aċċettat fl-impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew l-impjant tal-koinċinerazzjoni tal-iskart, l-operatur għandu jwettaq, mill-inqas, il-proċeduri li ġejjin:
(a)
il-kontroll tad-dokumenti meħtieġa mid-Direttiva 2008/98/KE u, fejn applikabbli, dawk meħtieġa mir-Regolament (KE) Nru 1013/2006 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-14 ta’ Ġunju 2006 dwar vjeġġi ta’ skart (37) u mil-leġiżlazzjoni dwar it-trasport ta’ oġġetti perikolużi;
(b)
it-teħid ta’ kampjuni rappreżentattivi, sakemm dan ma jkunx inopportun kemm jista’ jkun qabel l-iżbark, biex tiġi vverifikata l-konformità mal-informazzjoni prevista fil-paragrafu 3 permezz tat-twettiq ta’ kontrolli u biex l-awtoritajiet kompetenti jkunu jistgħu jidentifikaw in-natura tal-iskart ittrattat.
Il-kampjuni msemmija fil-punt (b) għandhom jinżammu mill-inqas xahar wara l-inċinerazzjoni jew koinċinerazzjoni tal-iskart ikkonċernat.
5. L-awtorità kompetenti tista’ tagħti eżenzjonijiet mill-paragrafi 2, 3 u 4 lill-impjanti tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew l-impjanti tal-koinċinerazzjoni tal-iskart li huma parti minn installazzjoni koperta mill-Kapitolu II u li jinċineraw jew jikkoinċineraw biss skart iġġenerat f’dik l-installazzjoni.
Artikolu 53
Residwi
1. Ir-residwi għandhom jiġi minimizzati fl-ammont tagħhom u fir-rigward tal-ħsara li jikkawżaw. Ir-residwi għandhom jiġu riċiklati, fejn xieraq, direttament fl-impjant jew barra.
2. It-trasport u l-ħżin intermedju tar-residwi nexfin f’forma ta’ trab għandu jsir b’tali mod li jevitaw it-tixrid fl-ambjent ta’ dawk ir-residwi.
3. Qabel ma jiġu stabbiliti ir-rotot għat-tneħħija jew ir-riċiklaġġ tar-residwi, għandhom jsiru testijiet xierqa biex jiġu stabbiliti l-karatteristiċi fiżiċi u kimiċi u l-potenzjal tat-tniġġis ta’ residwi. Dawk it-testijiet għandhom jirrigwardaw il-frazzjoni solubbli totali u l-frazzjoni solubbli tal-metalli tqal.
Artikolu 54
Tibdil sostanzjali
Bidla fit-tħaddim tal-impjant tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew impjant tal-koinċinerazzjoni li jittratta biss skart mhux perikoluż f’installazzjoni koperta mill-Kapitolu II li tinvolvi l-inċinerazzjoni jew koinċinerazzjoni ta’ skart perikoluż għandha titqies bħala bidla sostanzjali.
Artikolu 55
Rappurtar u informazzjoni pubblika dwar impjanti tal-inċinerazzjoni tal-iskart u impjanti tal-koinċinerazzjoni tal-iskart
1. Applikazzjonijiet għal permessi ġodda ta’ impjanti tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew impjanti tal-koinċinerazzjoni tal-iskart għandhom ikunu disponibbli għall-pubbliku f’post wieħed jew aktar li huma aċċessibbli għall-pubbliku għal perijodu xieraq sabiex il-pubbliku jista’ jikkummenta dwar l-applikazzjonijiet qabel l-awtorità kompetenti tilħaq deċiżjoni. Dik id-deċiżjoni, li tinkludi mill-anqas kopja waħda tal-permess, u kwalunkwe aġġornamenti li jiġu wara, għandom ukoll isiru disponibbli għall-pubbliku.
2. Għall-impjanti tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew l-impjanti tal-koinċinerazzjoni tal-iskart b’kapaċità nominali ta’ żewġ tunnellati metriċi jew aktar fis-siegħa, ir-rapport imsemmi fl-Artikolu 72 għandu jinkludi informazzjoni dwar il-ħidma u l-monitoraġġ tal-impjant u jagħti kont tal-ġestjoni tal-proċess tal-inċinerazzjoni jew tal-koinċinerazzjoni u l-livell tal-emissjonijiet fl-arja u fl-ilma bi tqabbil mal-valuri limitu tal-emissjonijiet. Din l-informazzjoni għandha tkun disponibbli għall-pubbliku.
3. Lista tal-impjanti tal-inċinerazzjoni tal-iskart jew impjanti tal-koinċinerazzjoni tal-iskart b’kapaċità nominali ta’ inqas minn żewġ tunnellati metriċi fis-siegħa għandha tkun imħejjija mill-awtorità kompetenti u għandha tkun disponibbli għall-pubbliku.
KAPITOLU V
DISPOŻIZZJONIJIET SPEĊJALI GĦALL-INSTALLAZZJONIJIET U L-ATTIVITAJIET LI JUŻAW SOLVENTI ORGANIĊI
Artikolu 56
Kamp ta’ applikazzjoni
Dan il-Kapitolu għandu japplika għall-attivitajiet elenkati fil-Parti 1 tal-Anness VII u, fejn applikabbli, dawk li jilħqu l-limiti tal-konsum stabbiliti fil-Parti 2 ta’ dak l-Anness.
Artikolu 57
Definizzjonijiet
Għall-finijiet ta’ dan il-Kapitolu, għandhom japplikaw id-definizzjonijiet li ġejjin:
(1)
“installazzjoni eżistenti” tfisser installazzjoni li kienet qed titħaddem fid-29 ta’ Marzu 1999 jew li ngħatat permess jew kienet irreġistrata qabel l-1 ta’ April 2001 jew l-operatur tagħha ippreżenta applikazzjoni kompluta għall-permess qabel l-1 ta’ April 2001, bil-kondizzjoni li dik l-installazzjoni bdiet topera mhux aktar tard mill-1 ta’ April 2002;
(2)
“gassijiet ta’ skart” tfisser l-iskariku aħħari minn ċumnija jew tagħmir għat-tnaqqis lejn l-arja f’forma ta’ gass li jkollu fih komposti volatili organiċi jew sustanzi oħra li jniġġsu;
(3)
“emissjonijiet maħruba” tfisser kwalunkwe emissjonijiet mhux f’gassijiet ta’ skart ta’ komposti volatili organiċi fl-arja, fil-ħamrija u fl-ilma, kif ukoll solventi li jinsabu fi kwalunkwe prodott ħlief jekk iddikjarat mod ieħor fil-Parti 2 tal-Anness VII;
(4)
“emissjonijiet totali” tfisser is-somma ta’ emissjonijiet maħruba f’gassijiet ta’ skart;
(5)
“taħlita” tfisser taħlita kif iddefinita fl-Artikolu 3(2) tar-Regolament (KE) Nru 1907/2006 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat- 18 ta’ Diċembru 2006 dwar ir-Reġistrazzjoni, il-Valutazzjoni, l-Awtorizzazzjoni u r-Restrizzjoni ta’ Sustanzi Kimiċi (REACH) u li jistabbilixxi Aġenzija Ewropea għas-Sustanzi Kimiċi (38);
(6)
“adeżiv” tfisser kwalunkwe taħlita, inklużi s-solventi organiċi kollha jew taħlitiet li jkollhom fihom solventi organiċi neċessarji għall-applikazzjoni xierqa tagħha, li hi użata biex twaħħal partijiet separati ta’ prodott;
(7)
“linka” tfisser taħlita, inkluż kull solvent organiku jew preparazzjonijiet li jkollhom fihom solventi organiċi neċessarji għall-applikazzjoni xierqa tagħha, li hi użata fl-attività tal-istampar biex tistampa test jew immaġni fuq wiċċ;
(8)
“verniċ” tfisser kisja trasparenti;
(9)
“konsum” tfisser l-input totali ta’ solventi organiċi f’installazzjoni għall kull sena kalendarja, jew kull perijodu ta’ 12-il xahar, bit-tnaqqis ta’ kwalunkwe kompost organiku volatili li huwa rkuprat biex jerġa’ jintuża;
(10)
“input” tfisser il-kwantità ta’ solventi organiċi u l-kwalità tagħhom fit-taħlitiet użati meta ssir attività, inkluż is-solventi reċiklati fi u barra mill-installazzjoni, u li huma magħduda kull darba li jintużaw biex issir l-attività;
(11)
“użu mill-ġdid” tfisser l-użu ta’ solventi organiċi miġbura minn installazzjoni għal kull għan tekniku jew kummerċjali u inkluż użu bħala karburant imma mingħajr ir-rimi finali ta’ solventi bħal dawn miġbura bħala skart;
(12)
“kondizzjonijiet taż-żamma” tfisser kondizzjonijiet taħt liema installazzjoni hi mħaddma b’mod li l-komposti organiċi volatili maħruġa mill-attività huma kkontrollati u mormija f’mod kontrollat jew permezz ta’ ċumnija jew tagħmir ta’ tnaqqis u huma, għalhekk, mhux għal kollox maħruba;
(13)
“operazzjonijiet ta’ bidu tat-tħaddim u ta’ tifi” tfisser operazzjonijiet minbarra faċilitjiet ta’ attività regolarment oxxillanti waqt li attività, parti ta’ tagħmir jew tank ikunu qed jinġiebu jaħdmu jew ma jaħdmux jew fi stat wieqaf jew le.
Artikolu 58
Sostituzzjoni ta’ sustanzi perikolużi
Is-sustanzi jew taħlitiet li, minħabba l-kontenut tagħhom ta’ komposti organiċi volatili kklassifikati bħala karċinoġeni, mutaġeni, jew tossiċi għar-riproduzzjoni taħt ir-Regolament 1272/2008, huma assenjati jew jeħtieġ li jkollhom fuqhom id-dikjarazzjonijiet ta’ periklu H340, H350, H350i, H360D jew H360F, għandhom jinbidlu, safejn hu possibbli b’sustanzi jew taħlitiet inqas dannużi fl-iqsar żmien possibbli.
Artikolu 59
Kontroll tal-emissjonijiet
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa biex jiżguraw li kull installazzjoni tikkonforma ma’ kwalunkwe waħda minn dawn li ġejjin:
(a)
l-emissjonijiet ta’ komposti volatili organiċi minn installazzjonijiet m’għandhomx jaqbżu l-valuri limitu ta’ emissjoni f’gassijiet ta’ skart u valuri ta’ emissjonijiet maħruba, jew il-valuri limitu totali ta’ emissjonijiet, u rekwiżiti oħra stabbiliti fil-Partijiet 2 u 3 tal-Anness VII jiġu osservati;
(b)
ir-rekwiżiti tal-iskema ta’ tnaqqis stabbiliti fil-Parti 5 tal-Anness VII bil-kondizzjoni li jinkiseb tnaqqis ekwivalenti ta’ emissjonijiet meta mqabbel ma’ dak miksub permezz tal-applikazzjoni tal-valuri limitu tal-emissjonijiet imsemmija fil-punt (a).
L-Istati Membri għandhom jirrappurtaw lill-Kummissjoni skont l-Artikolu 72(1) dwar il-progress fil-ksib tat-tnaqqis ekwivalenti tal-emissjonijiet imsemmija fil-punt (b).
2. B’deroga mill-punt (a) tal-paragrafu 1, meta l-operatur juri lill-awtorità kompetenti li għall-installazzjoni individwali l-valur limitu tal-emissjonijiet għal emissjonijiet maħruba m’humiex teknikament u ekonomikament possibbli, l-awtorità kompetenti tista’ tippermetti li l-emissjonijiet jaqbżu l-valur limitu tal-emissjonijiet sakemm ir-riskji partikolari għas-saħħa umana u l-ambjent m’humiex mistennija u li l-operatur juri lill-awtorità kompetenti li qed jintużaw l-aħjar metodi tekniċi disponibbli.
3. B’deroga mill-paragrafu 1, għall-attivitajiet ta’ kisi koperti mill-punt 8 tat-tabella fil-Parti 2 tal-Anness VII li ma jistgħux jitwettqu f’kondizzjonijiet ikkontrollati, l-awtorità kompetenti tista’ tippermetti li l-emissjonijiet tal-installazzjoni ma jikkonformawx mar-rekwiżiti stabbiliti f’dak il-paragrafu jekk l-operatur juri lill-awtorità kompetenti li din il-konformità mhix teknikament jew ekonomikament vijabbli u li qed jintużaw l-aħjar metodi tekniċi disponibbli.
4. L-Istati Membri għandhom jirrappurtaw lill-Kummissjoni dwar id-derogi msemmija fil-paragrafi 2 u 3 ta’ dan l-Artikolu skont l-Artikolu 72(2).
5. L-emissjonijiet ta’ jew komposti organiċi volatili li huma assenjati jew jeħtieġ li jkollhom fuqhom id-dikjarazzjonijiet ta’ periklu H340, H350, H350i, H360D jew H360F jew komposti organiċi volatili aloġenati li huma assenjati jew jeħtieġ li jkollhom fuqhom id-dikjarazzjonijiet li juru periklu H341 jew H351, għandhom ikunu kkontrollati taħt kondizzjonijiet stretti safejn hu fattibbli teknikament u ekonomikament biex jiġu mħarsa s-saħħa pubblika u l-ambjent u m’għandhomx jaqbżu l-valuri dwar il-limitu tal-emissjonijiet rilevanti stabbiliti fil-Parti 4 tal-Anness VII.
6. Installazzjonijiet fejn qed issir attività waħda jew aktar, li kull waħda minnhom taqbeż il-limiti fil-Parti 2 tal-Anness VII għandhom:
(a)
fir-rigward tas-sustanzi speċifikati fil-paragrafu 5, jissodisfaw ir-rekwiżiti ta’ dak il-paragrafu għal kull attività individwalment;
(b)
fir-rigward tas-sustanzi kollha l-oħra, jew:
(i)
jissodisfaw ir-rekwiżiti tal-paragrafu 1 għal kull attività individwalment; jew
(ii)
ikollhom emissjonijiet totali ta’ komposti organiċi volatili li ma jaqbżux dawk li kieku rriżultaw kieku kien applikat il-punt (i).
7. Il-prekawzjonijiet kollha xierqa għandhom jittieħdu biex jitnaqqsu emissjonijiet ta’ komposti volatili organiċi waqt operazzjonijiet ta’ bidu tat-tħaddim u ta’ tifi.
Artikolu 60
Monitoraġġ ta’ emissjonijiet
L-Istati Membri għandhom, jew bi speċifikazzjoni tal-kondizzjonijiet għal permess jew b’regoli ġenerali vinkolanti, jiżguraw li l-kejl tal-emissjonijiet jitwettaq skont il-Parti 6 tal-Anness VII.
Artikolu 61
Konformità ma’ valuri limitu tal-emissjonijiet
Il-valuri limitu tal-emissjonijiet għandhom jitqiesu bħala li qed jiġu osservati jekk jitwettqu l-kondizzjonijiet stabbiliti fil-Parti 8 tal-Anness VII.
Artikolu 62
Rappurtar dwar il-konformità
L-operatur għandu jipprovdi lill-awtorità kompetenti, fuq talba, bid-data li tippermetti lill-awtorità kompetenti tivverifika l-konformità ma’ kwalunkwe waħda minn dawn li ġejjin:
(a)
valuri limitu tal-emissjonijiet f’gassijiet ta’ skart, valuri limitu tal-emissjonijiet maħruba u valuri limitu tal-emissjonijiet totali;
(b)
ir-rekwiżiti tal-iskema tat-tnaqqis taħt il-Parti 5 tal-Anness VII;
(c)
id-derogi mogħtija skont l-Artikolu 59(2) u (3).
Dan jista’ jinkludi pjanijiet ta’ ġestjoni tas-solventi mħejjija skont il-Parti 7 tal-Anness VII.
Artikolu 63
Bidla sostanzjali għal installazzjonijiet eżistenti
1. Bidla fl-input ta’ massa massima ta’ solventi organiċi minn installazzjoni eżistenti bħala medja fuq ġurnata, fejn l-installazzjoni hija mħaddma b’rendiment li għalih ġiet disinjata taħt kondizzjonijiet għajr ta’ operazzjonijiet ta’ bidu tat-tħaddim u ta’ tifi u manutenzjoni ta’ tagħmir, għandha titqies bħala sostanzjali jekk twassal għal żieda fl-emissjonijiet tal-komposti organiċi volatili ta’ aktar minn:
(a)
25 % għal installazzjoni li twettaq jew attivitajiet li jidħlu fil-limitu l-baxx tal-grupp ta’ oġġetti 1, 3, 4, 5, 8, 10, 13, 16 jew 17 tat-tabella fil-Parti 2 tal-Anness VII jew, attivitajiet li jidħlu taħt wieħed mill-punti l-oħrajn tal-Parti 2 tal-Anness VII, u li għandhom konsum tas-solvent ta’ anqas minn 10 tunnellati metriċi fis-sena;
(b)
10 % għall-installazzjonijiet l-oħra kollha.
2. Fejn installazzjoni eżistenti tgħaddi minn tibdil sostanzjali, jew taqa’ fil-kamp ta’ applikazzjoni ta’ din id-Direttiva għall-ewwel darba wara t-tibdil sostanzjali, dik il-parti tal-installazzjoni li tgħaddi minn tibdil sostanzjali għandha tiġi trattata jew bħala installazzjoni ġdida jew bħala installazzjoni eżistenti, bil-kondizzjoni li l-emissjonijiet totali tal-installazzjoni kollha ma jaqbżux dawk li jirriżultaw li kellhom il-parti mibdula sostanzjalment u li jiġu trattati bħala installazzjoni ġdida.
3. Fil-każ ta’ tibdil sostanzjali, l-awtorità kompetenti għandha tivverifika l-konformità tal-installazzjoni mar-rekwiżiti ta’ din id-Direttiva.
Artikolu 64
Skambju ta’ informazzjoni dwar is-sostituzzjoni ta’ solventi organiċi
Il-Kummissjoni għandha torganizza skambju ta’ informazzjoni mal-Istati Membri, l-industrija kkonċernata u l-organizzazzjonijiet mhux governattivi li jippromwovu l-protezzjoni tal-ambjent dwar l-użu ta’ solventi orġaniċi u s-sostituzzjonijiet potenzjali tagħhom u l-metodi tekniċi li għandhom l-inqas effetti potenzjali fuq l-arja, l-ilma, il-ħamrija, l-ekosistemi u s-saħħa tal-bniedem.
L-iskambju tal-informazzjoni għandu jiġi organizzat għal dawn li ġejjin kollha:
(a)
li huma tajbin għall-użu;
(b)
l-effetti potenzjali fuq is-saħħa tal-bniedem u l-espożizzjoni fil-post tax-xogħol b’mod partikolari;
(c)
l-effetti potenzjali fuq l-ambjent;
(d)
il-konsegwenzi ekonomiċi, partikolarment l-ispejjeż u l-benefiċċji tal-għażliet disponibbli.
Artikolu 65
Aċċess għall-informazzjoni
1. Id-deċiżjoni tal-awtorità kompetenti, inkluża minn tal-inqas kopja tal-permess, u kwalunkwe aġġornamenti ta’ wara, għandhom ikunu disponibbli għall-pubbliku.
Ir-regoli ġenerali vinkolanti applikabbli għall-installazzjonijiet u l-lista ta’ installazzjonijiet suġġetti għall-permessi u r-reġistrazzjoni għandhom ikunu disponibbli għall-pubbliku.
2. Ir-riżultati tal-monitoraġġ ta’ emissjonijiet kif meħtieġa taħt l-Artikolu 60 u miżmuma mill-awtorità kompetenti għandhom ikunu disponibbli lill-pubbliku.
3. Il-paragrafi 1 u 2 ta’ dan l-Artikolu għandhom japplikaw, suġġett għar-restrizzjonijiet stabbiliti fl-Artikolu 4(1) u (2) tad-Direttiva 2003/4/KE.
KAPITOLU VI
DISPOŻIZZJONIJIET SPEĊJALI GĦALL-INSTALLAZZJONIJIET LI JIPPRODUĊU D-DIOSSIDU TAT-TITANJU
Artikolu 66
Kamp ta’ applikazzjoni
Dan il-Kapitolu għandu japplika għall-installazzjonijiet li jipproduċu d-diossidu tat-titanju.
Artikolu 67
Projbizzjoni tar-rimi ta’ skart
L-Istati Membri għandhom jipprojbixxu r-rimi tal-iskart li ġej fi kwalunkwe ilmijiet, baħar jew oċean:
(a)
l-iskart solidu;
(b)
il-likuri omm li jirriżultaw mill-fażi ta’ filtrazzjoni wara l-idroliżi tas-soluzzjoni tas-sulfat tat-titanil minn installazzjonijiet li japplikaw il-proċess tas-sulfat; inkluż l-iskart aċidu assoċjat ma’ dawn il-likuri, li kumplessivament ikollu aktar minn 0,5 % aċidu sulfuriku ħieles u diversi metalli tqal u inkluż tali likuri omm li jkunu ġew dilwiti sakemm dawn ikun fihom 0,5 % jew inqas aċidu sulfuriku ħieles;
(c)
skart minn installazzjonijiet li japplikaw il-proċess tal-kloru li jkun fih aktar minn 0,5 % aċidu idrokloriku ħieles u diversi metalli tqal, inkluż skart bħal dan li jkun ġie dilwit sakemm ikunn fih 0,5 % jew inqas aċidu idrokloriku ħieles;
(d)
melħ tal-filtrazzjoni, ħama u skart likwidu li jirriżulta mit-trattament (konċentrazzjoni jew newtralizzazzjoni) tal-iskart imsemmi fil-punti (b) u (c) u li jkun fih diversi metalli tqal, iżda ma jinkludix skart newtralizzat u iffiltrat jew imferra’ li jkun fih biss traċċi ta’ metall tqil u li, qabel kull taħlit, ikollu valur ta’ pH aktar minn 5,5.
Artikolu 68
Kontroll tal-emissjonijiet fl-ilma
L-emissjonijiet fl-ilma mill-installazzjonijiet m’għandhomx jaqbżu l-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fil-Parti 1 tal-Anness VIII.
Artikolu 69
Prevezjoni u kontroll ta’ emissjonijiet fl-arja
1. L-emissjoni ta’ qtar aċiduż mill-installazzjonijiet għandha tinżamm milli sseħħ;
2. L-emissjonijiet mill-installazzjonijiet fl-ilma m’għandhomx jaqbżu l-valuri limitu tal-emissjonijiet stabbiliti fil-Parti 2 tal-Anness VIII.
Artikolu 70
Monitoraġġ ta’ emissjonijiet
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw il-monitoraġġ tal-emissjonijiet fl-ilma sabiex jippermettu lill-awtorità kompetenti tivverifika l-konformità mal-kondizzjonijiet għal permess u mal-Artikolu 68.
2. L-Istati Membri għandhom jiżguraw il-monitoraġġ tal-emissjonijiet fl-ilma sabiex jippermettu lill-awtorità kompetenti tivverifika l-kondizzjonijiet għal permess u għall-Artikolu 69. Monitoraġġ bħal dan għandu jinkludi tal-anqas monitoraġġ tal-emissjonijiet kif stabbilit fil-Parti 3 tal-Anness VIII.
3. Il-monitoraġġ għandu jitwettaq skont l-istandards CEN jew, jekk l-istandards CEN mhumiex disponibbli, l-istandards ISO, l-istandards nazzjonali jew standards internazzjonali oħra li jiżguraw il-forniment ta’ data ta’ kwalità xjentifika ekwivalenti.
KAPITOLU VII
DISPOŻIZZJONIJIET TAL-KUMITAT, TRANŻITORJI U FINALI
Artikolu 71
Awtoritajiet kompetenti
L-Istati Membri għandhom jaħtru l-awtoritajiet kompetenti responsabbli mit-twettiq tal-obbligi li joriġinaw minn din id-Direttiva.
Artikolu 72
Rappurtaġġ mill-Istati Membri
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li ssir disponibbli għall-Kummissjoni informazzjoni dwar l-implimentazzjoni ta’ din id-Direttiva, dwar data rappreżentattiva dwar l-emissjonijiet u forom oħra ta’ tniġġis, dwar il-valuri limitu tal-emissjonijiet, dwar l-applikazzjoni tal-aħjar metodi tekniċi disponibbli skont l-Artikoli 14 u 15 b’mod partikolari dwar il-ħruġ ta’ eżenzjonijiet skont l-Artikolu 15(4), u dwar il-progress li sar rigward l-iżvilupp u l-applikazzjoni ta’ metodi tekniċi emerġenti skont l-Artikolu 27. L-Istati Membri għandhom jagħmlu l-informazzjoni disponibbli f’format elettroniku.
2. It-tip, il-format u l-frekwenza tal-informazzjoni li għandha ssir disponibbli skont il-paragrafu 1 għandhom jiġu stabbiliti skont il-proċedura regolatorja msemmija fl-Artikolu 75(2). Dan għandu jinkludi d-determinazzjoni tal-attivitajiet speċifiċi u s-sustanzi li jniġġsu li għalihom għandha ssir disponibbli d-data msemmija fil-paragrafu 1
3. Għall-impjanti kollha ta’ kombustjoni koperti mill-Kapitolu III ta’ din id-Direttiva, l-Istati Membri, mill-1 ta’ Jannar 2016, għandhom jistabbilixxu inventarju annwali tal-emissjonijiet tad-diossidu tal-kubrit, tal-ossidi tan-nitroġenu u tat-trab u l-input ta’ enerġija.
B’kont meħud tar-regoli tal-aggregazzjoni stabbiliti fl-Artikolu 29, l-awtorità kompetenti għandha tikseb għal kull impjant ta’ kombustjoni d-data li ġejja:
(a)
il-kapaċità termali kklassifikata (MW) totali tal-impjant ta’ kombustjoni;
(b)
it-tip ta’ impjant ta’ kombustjoni: bojler, turbina tal-gass, magna tal-gass, magna diżil, oħrajn (billi wieħed jispeċifika t-tip);
(c)
id-data tal-bidu tat-tħaddim tal-impjant tal-kombustjoni;
(d)
it-total ta’ emissjonijiet annwali (tunnellati fis-sena) tad-diossidu tal-kubrit, tal-ossidi tan-nitroġenu u trab (bħala total ta’ partikoli sospiżi);
(e)
l-għadd ta’ sigħat ta’ tħaddim tal-impjant ta’ kombustjoni;
(f)
it-total tal-ammont annwali tad-dħul ta’ enerġija, b’riferiment għall-valur kalorifiku nett (TJ kull sena), imqassam f’termini tal-kategoriji li ġejjin: faħam, linjite, bijomassa, pit, karburanti solidi oħrajn (billi wieħed jispeċifika t-tip), karburanti likwidi, gass naturali, gassijiet oħrajn (billi wieħed jispeċifika t-tip).
Id-data (l-informazzjoni) ta’ kull sena għal kull impjant li tinsab f’dawn l-inventarji għandha ssir disponibbli lill-Kummissjoni fuq talba.
Is-sommarju tal-inventarji għandu jsir disponibbli lill-Kummissjoni kull tliet snin fi żmien 12-il xahar minn tmiem il-perijodu ta’ tliet snin ikkunsidrat. Dan is-sommarju għandu juri b’mod separat id-data għall-impjanti ta’ kombustjoni fir-raffineriji.
Il-Kummissjoni għandha tagħmel disponibbli lill-Istati Membri u lill-pubbliku sommarju tal-paragun u l-evalwazzjoni ta’ dawk l-inventarji f’konformità mad-Direttiva 2003/4/KE fi żmien 24 xahar mit-tmiem tal-perijodu ta’ tliet snin ikkunsidrat.
4. Mill-1 ta’ Jannar 2016, l-Istati Membri għandhom jirrappurtaw kull sena d-data li ġejja lill-Kummissjoni:
(a)
għall-impjanti ta’ kombustjoni li għalihom japplika l-Artikolu 31, il-kontenut tal-kubrit tal-karburant solidu indiġenu użat u r-rata tat-tneħħija tal-kubrit miksuba, b’medja għal kull xahar; Għall-ewwel sena meta l-Artikolu 31 jiġi applikat, il-ġustifikazzjoni teknika tan-nuqqas ta’ fattibilità tal-konformità mal-valuri ta’ limitu tal-emissjonijiet imsemmija fl-Artikolu 30(2) u (3) għandhom ukoll jiġu rrappurtati; u
(b)
għall-impjanti ta’ kombustjoni li ma joperawx aktar minn 1 500 siegħa ta’ tħaddim kull sena bħala medja attwali matul perijodu ta’ ħames snin, l-għadd ta’ sigħat ta’ tħaddim kull sena.
Artikolu 73
Reviżjoni
1. Sas-7 ta’ Jannar 2016, u kull tliet snin wara dan, il-Kummissjoni għandha tissottometti lill-Parlament Ewropew u l-Kunsill rapport li jirrivedi l-implimentazzjoni ta’ din id-Direttiva abbażi tal-informazzjoni msemmija fl- Artikolu 72.
Dak ir-rapport għandu jinkludi valutazzjoni tal-ħtieġa ta’ azzjoni tal-Unjoni permezz tal-istabbiliment jew l-aġġornar tar-rekwiżiti minimi madwar l-Unjoni għall-valuri limitu tal-emissjonijiet u għar-regoli dwar il-monitoraġġ u l-konformità għall-attivitajiet li jaqgħu fil-kamp ta’ applikazzjoni tal-konklużjonijiet tal-BAT adottati waqt il-perjodu ta’ tliet snin preċedenti, abbażi tal-kriterji li ġejjin:
(a)
l-impatt tal-attivitajiet ikkonċernati fuq l-ambjent b’mod ġenerali; u
(b)
il-qagħda tal-implimentazzjoni tal-aħjar metodi tekniċi disponibbli għall-attivitajiet ikkonċernati.
Dik il-valutazzjoni għandha tqis l-opinjoni tal-forum imsemmija fl-Artikolu 13(4).
Il-Kapitolu III u l-Anness V għal din id-Direttiva għandhom jitqiesu li jirrappreżentaw ir-rekwiżiti minimi għall-Unjoni kollha fil-każ ta’ impjanti kbar ta’ kombustjoni.
Fejn ikun xieraq, ir-rapport għandu jkun akkumpanjat minn proposta leġiżlattiva. Meta l-valutazzjoni msemmija skont subparagrafu tidentifika ħtieġa bħal din, il-proposta leġsżlattiva għandha tinkludi dispożizzjonijiet li jistabbilixxu jew jaġġornaw ir-rekwiżiti minimi madwar l-Unjoni għall-valuri limitu tal-emissjonijiet u għar-regoli dwar l-evalwazzjoni tal-monitoraġġ u tal-konformità għall-attivitajiet ikkonċernati.
2. Sal-31 ta’ Diċembru 2012, il-Kummissjoni għandha teżamina l-ħtieġa li tikkontrolla l-emissjonijiet:
(a)
mill-kombustjoni ta’ karburanti f’installazzjonijiet b’kapaċità termali kklassifikata totali taħt il-50 MW;
(b)
mit-trobbija intensiva tal-baqar; u
(c)
mit-tifrix ta’ demel.
Il-Kummissjoni għandha tirrapporta r-riżultati ta’ dak l-eżami lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill flimkien ma’ proposta leġiżlattiva, jekk ikun il-każ.
3. Il-Kummissjoni għandha tirrapporta lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill, sal-31 ta’ Diċembru 2011, dwar l-istabbiliment fl-Anness I ta’:
(a)
limiti ddifferenzjati ta’ kapaċità għat-trobbija ta’ speċi differenti ta’ tjur, inkluż il-każ speċifiku tas-summien;
(b)
limiti ta’ kapaċità għat-trobbija simultanja ta’ tipi differenti ta’ annimali fl-istess installazzjoni.
Il-Kummissjoni għandha tirrapporta r-riżultati ta’ dak l-eżami lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill flimkien ma’ proposta leġiżlattiva, jekk ikun il-każ.
Artikolu 74
Emendi tal-Annessi
Sabiex id-dispożizzjonijiet ta’ din id-Direttiva jkunu jistgħu jiġu adattati għall-progress xjentifiku u tekniku abbażi tal-aħjar teknika disponibbli, il-Kummissjoni għandha tadotta atti delegati f’konformità mal-Artikolu 76 u soġġett għall-kondizzjonijiet stabbiliti fl-Artikoli 77 u 78 fir-rigward tal-adattament tal-Partijiet 3 u 4 tal-Anness V, il-Partijiet 2, 6, 7 u 8 tal-Anness VI u l-Partijiet 5, 6, 7 u 8 tal-Anness VII għal dan il-progress xjentifiku u tekniku.
Artikolu 75
Proċedura ta’ kumitat
1. Il-Kummissjoni għandha tkun assistita minn kumitat.
2. Fejn issir referenza għal dan il-paragrafu, għandhom japplikaw l-Artikoli 5 u 7 tad-Deċiżjoni 1999/468/KE, b’kont meħud tad-dispożizzjonijiet tal-Artikolu 8 tagħha.
Il-perijodu stabbilit fl-Artikolu 5(6) tad-Deċiżjoni 1999/468/KE għandu jkun ta’ tliet xhur.
Artikolu 76
Eżerċizzju tad-delega
1. Is-setgħa ta’ adozzjoni tal-atti delegati msemmija fl-Artikoli 48(5) u 74 għandha tingħata lill-Kummissjoni għal perijodu ta’ ħames snin mis-6 ta’ Jannar 2011. Il-Kummissjoni għandha tfassal rapport dwar is-setgħa tad-delega mhux iktar tard minn sitt xhur qabel it-tmiem tal-perijodu ta’ ħames snin. Id-delega ta’ setgħa għandha tiġġedded awtomatikament għal perijodi ta’ żmien identiċi, ħlief jekk il-Parlament Ewropew jew il-Kunsill jirrevokawha skont l-Artikolu 77.
2. Hekk kif tadotta att delegat, il-Kummissjoni għandha tinnotifikah fl-istess ħin lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill.
3. Is-setgħa ta’ adozzjoni tal-atti delegati tingħata lill-Kummissjoni taħt il-kondizzjonijiet stabbiliti mill-Artikoli 77 u 78.
Artikolu 77
Revoka tad-delega
1. Id-delega tas-setgħa msemmija fl-Artikoli 48(5) u 74 tista’ tiġi rrevokata fi kwalunkwe mument mill-Parlament Ewropew jew mill-Kunsill.
2. L-istituzzjoni li tibda proċedura interna sabiex jiġi deċiż jekk tiġix irrevokata delega ta’ setgħa għandha tagħmel ħilitha biex tinforma lill-istituzzjoni l-oħra u lill-Kummissjoni fi żmien raġonevoli qabel ma tittieħed id-deċiżjoni finali, filwaqt li tindika s-setgħat delegati li jistgħu jkunu s-suġġett ta’ revoka kif ukoll ir-raġunijiet possibbli għal revoka.
3. Id-deċiżjoni ta’ revoka għandha ttemm id-delega tas-setgħat speċifikati f’din id-deċiżjoni. Din għandha tidħol fis-seħħ immedjatament jew f’data ulterjuri stipulata minnha. Din m’għandhiex taffettwa l-validità tal-atti delegati li huma diġà fis-seħħ. Din għandha tiġi pubblikata f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Artikolu 78
Oġġezzjonijiet għall-atti delegati
1. Il-Parlament Ewropew jew il-Kunsill jistgħu joġġezzjonaw għal att delegat f’perijodu ta’ xahrejn mid-data tan-notifika.
Fuq l-inizjattiva tal-Parlament Ewropew jew tal-Kunsill, dak il-perijodu għandu jittawwal b’xahrejn.
2. Jekk, meta jiskadi l-perijodu msemmi fil-paragrafu 1, la l-Parlament Ewropew u lanqas il-Kunsill ma jkunu oġġezzjonaw għall-att iddelegat, dan għandu jiġi ppubblikat f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea u għandu jidħol fis-seħħ fid-data stabbilita fih.
L-att delegat jista’ jiġi ppubblikat f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea u jidħol fis-seħħ qabel l-iskadenza ta’ dak il-perjodu jekk il-Parlament Ewropew u l-Kunsill ikunu t-tnejn li huma infurmaw lill-Kummissjoni bl-intenzjoni tagħhom li ma jressqux oġġezzjonijiet.
3. Jekk jew il-Parlament Ewropew jew il-Kunsill joġġezzjonaw għall-att delegat fil-perijodu msemmi fil-paragrafu 1, dan m’għandux jidħol fis-seħħ. L-istituzzjoni li tesprimi oġġezzjonijiet għall-att delegat għandha tispjega r-raġunijiet għall-oġġezzjoni.
Artikolu 79
Pieni
L-Istati Membri għandhom jistabbilixxu l-pieni applikabbli għal ksur tad-dispożizzjonijiet nazzjonali adottati skont din id-Direttiva. Il-pieni hekk previsti għandhom ikunu effettivi, proporzjonali u disswassivi. L-Istati Membri għandhom jinnotifikaw dawk id-dispożizzjonijiet lill-Kummissjoni sas-7 ta’ Jannar 2013 u għandhom jinnotifikawha mingħajr dewmien bi kwalunkwe emenda sussegwenti li taffettwahom.
Artikolu 80
Traspożizzjoni
1. L-Istati Membri għandhom idaħħlu fis-seħħ il-liġijiet, ir-regolamenti u d-dispożizzjonijiet amministrattivi neċessarji għall-konformità mal-Artikolu 2, il-punti (8), (11) sa (15), (18) sa (23), (26) sa (30) u (34) sa (38) u (41) tal-Artikolu 3, l-Artikolu 4(2) u (3), l-Artikolu 7, l-Artikoli 8 u 10, il-punti (e) u (h) tal-Artikolu 11, il-punti (e) u (h) tal-Artikolu 12(1), l-Artikolu 13(7), il-punt (ii) tal-punt (c) tal-Artikolu 14(1), il-punti (d), (e), (f) u (h) tal-Artikolu 14(1), l-Artikolu 14(2) u (7), l-Artikolu 15(2) sa (5), l-Artikoli 16, 17 u 19, l-Artikolu 21(2) sa (5), l-Artikoli 22, 23, 24, 27, 28 u 29, l-Artikolu 30(1), (2), (3), (4), (7) u (8), l-Artikoli 31, 32, 33, 34, 35, 36, 38 u 39, l-Artikolu 40(2) u (3), l-Artikoli 42 u 43, l-Artikolu 45(1), l-Artikolu 58, l-Artikolu 59(5), l-Artikolu 63, l-Artikolu 65(3), l-Artikoli 69, 70, 71, 72 u 79, u l-ewwel subparagrafu u l-punti 1.1, 1.4, 2.5(b), 3.1, 4, 5, 6.1(c), 6.4(b), 6.10, u 6.11 tal-Anness I, l-Anness II, l-punt 12 tal-Anness III, l-Anness V, il-punt (b) tal-Parti 1, il-punti 2.2, 2.4, 3.1 u 3.2 tal-Parti 4, il-punti 2.5 u 2.6 tal-Parti 6 u l-punt 1.1(d) tal-Parti 8 tal-Anness VI, il-punt 2 tal-Parti 4, ial-punt 1 tal-Parti 5, il-punt 3 tal-Parti 7 tal-Anness VII, il-punti 1 u 2(c) tal-Parti 1, il-punti 2 u 3 tal-Parti 2 u l-Parti 3 tal-Anness VIII sas-7 ta’ Jannar 2013.
Huma għandhom japplikaw dawk il-miżuri minn dik id-data stess.
Meta l-Istati Membri jadottaw dawk il-miżuri, dawn għandhom jinkludu referenza għal din id-Direttiva jew referenza bħal din għandha takkumpanjahom meta jiġu pubblikati uffiċjalment. Il-metodi kif issir tali referenza għandhom jiġu stabbiliti mill-Istati Membri.
2. L-Istati Membri għandhom jikkomunikaw lill-Kummissjoni t-test tad-dispożizzjonijiet ewlenin tal-liġi nazzjonali li jadottaw fil-qasam kopert b’din id-Direttiva.
Artikolu 81
Tħassir
1. Id-Direttivi 78/176/KEE, 82/883/KEE, 92/112/KEE, 1999/13/KE, 2000/76/KE u 2008/1/KE, kif emendati bl-atti elenkati fl-Anness IX, il-Parti A huma mħassra b’effett mis-7 ta’ Jannar 2014, mingħajr preġudizzju għall-obbligi tal-Istati Membri fir-rigward tal-limiti ta’ żmien għat-traspożizzjoni fil-liġi nazzjonali u l-applikazzjoni tad-Direttivi stabbiliti fl-Anness IX, il-Parti B.
2. Id-Direttiva 2001/80/KE, kif emendata bl-atti elenkati fl-Anness IX, il-Parti A, hija mħassra b’effett mill-1 ta’ Jannar 2016, mingħajr preġudizzju għall-obbligi tal-Istati Membri fir-rigward tal-limiti ta’ żmien għat-trasposizzjoni fil-liġi nazzjonali tad-Direttivi stabbiliti fl-Anness IX, il-Parti B.
3. Referenzi magħmula għad-Direttivi mħassra għandhom jinftiehmu bħala referenzi għal din id-Direttiva u għandhom jinqraw skont it-tabella ta’ korrelazzjoni stabbilita fl-Anness X.
Artikolu 82
Dispożizzjonijiet transizzjonali
1. Fir-rigward tal-installazzjonijiet li jwettqu attivitajiet imsemmija fl-Anness I, il-punt 1.1 għall-attivitajiet b’kapaċità termali totali li jeċċedi l-50 MW, il-punti 1.2 u 1.3, il-punt 1.4(a), il-punti 2.1 2.6, il-punti 3.1 sa 3.5, il-punti 4.1 sa 4.6 għall-attivitajiet li jikkonċernaw il-produzzjoni permezz ta’ pproċessar kimiku, il-punti 5.1 u 5.2 għall-attivitajiet koperti mid-Direttiva 2008/1/KE, il-punt 5.3(a)(i) u (ii), il-punt 5.4, il-punt 6.1(a) u (b), il-punti 6.2 u 6.3, il-punt 6.4(a), il-punt 6.4(b) għall-attivitajiet koperti mid-Direttiva 2008/1/KE, il-punt 6.4(c) u l-punti 6.5 sa 6.9 li qegħdin jitħaddmu u li jkollhom permess qabel is-7 ta’Jannar 2013 jew li l-operaturi tagħhom ippreżentaw applikazzjoni kompleta għal permess qabel dik id-data, bil-kondizzjoni li dawk l-installazzjonijiet jibdew jitħaddmu mhux aktar tard mis-7 ta’Jannar 2014, l-Istati Membri għandhom japplikaw il-liġijiet, ir-regolamenti u d-dispożizzjonijiet amministrattivi adottati skont l-Artikolu 80(1) mis-7 ta’Jannar 2014 bl-eċċezzjoni tal-Kapitolu III u IV u l-Annessi V u VI.
2. Fir-rigward tal-installazzjonijiet li jwettqu l-attivitajiet imsemmija fl-Anness I, il-punt 1.1 għall-attivitajiet b’kapaċità termali totali li jeċċedi l-50 MW, il-punt 1.4(b), il-punti 4.1 sa 4.6 għall-attivitajiet li jikkonċernaw il-produzzjoni bi proċessi bijoloġiċi, il-punti 5.1 u 5.2 għall-attivitajiet mhux koperti mid-Direttiva 2008/1/KE, il-punt 5.3(a)(iii) sa (v), il-punt 5.3(b), il-punti 5.5 u 5.6, il-punt 6.1(c), il-punt 6.4(b) għall-attivitajiet mhux koperti mid-Direttiva 2008/1/KE u l-punti 6.10 u 6.11 li qegħdin jitħaddmu qabel is-7 ta’ Jannar 2013, l-Istati Membri għandhom japplikaw il-liġijiet, ir-regolamenti u d-dispożizzjonijiet amministrattivi adottati skont din id-Direttiva mis-7 ta’ Lulju 2015 bl-eċċezzjoni għall-Kapitoli III u IV u l-Annessi V u VI.
3. Fir-rigward tal-impjanti ta’ kombustjoni msemmijin fl-Artikolu 30(2), l-Istati Membri għandhom, mill-1 ta’ Jannar 2016, japplikaw il-liġijiet, ir-regolamenti u d-dispożizzjonijiet amministrattivi adottati skont l-Artikolu 80(1) biex jikkonformaw mad-dispożizzjonijiet tal-Kapitolu III u l-Anness V.
4. Fir-rigward tal-impjanti ta’ kombustjoni msemmijin fl-Artikolu 30(3) l-Istati Membri m’għandhomx japplikaw aktar id-dispożizzjonijiet tad-Direttiva 2001/80/KE mis-7 ta’ Jannar 2013.
5. Fir-rigward tal-impjanti ta’ kombustjoni li jikkoinċineraw l-iskart, il-punt 3.1 tal-Parti 4 tal-Anness VI għandu japplika sa:
(a)
il-31 ta’ Diċembru 2015, għall-impjanti ta’ kombustjoni msemmijin fl-Artikolu 30(2);
(b)
is-7 ta’ Jannar 2013, għall-impjanti ta’ kombustjoni msemmijin fl-Artikolu 30(3).
6. Il-punt 3.2 tal-Parti 4 tal-Anness VI għandu japplika fir-rigward tal-impjanti ta’ kombustjoni li jikkoinċineraw l-iskart minn:
(a)
l-1 ta’ Jannar 2016, għall-impjanti ta’ kombustjoni msemmijin fl-Artikolu 30(2);
(b)
is-7 ta’Jannar 2013, għall-impjanti ta’ kombustjoni msemmijin fl-Artikolu 30(3).
7. L-Artikolu 58 għandu japplika mill-1 ta’ Ġunju 2015. Sa dik id-data, sustanzi jew taħlitiet li, minħabba l-kontenut ta’ komposti organiċi volatili tagħhom ikklassifikati bħala karċinoġeni, mutaġeniċi, jew tossiċi għar-riproduzzjoni skont ir-Regolament 1272/, huma assenjati jew jeħtieġ li jkollhom id-dikjarazzjonijiet ta’ perikolu H340, H350, H350i, H360D jew H360F jew il-frażijiet ta’ riskju R45, R46, R49, R60 jew R61, għandhom jinbidlu, sakemm huwa possibbli, minn sustanzi jew taħlitiet anqas ta’ ħsara fl-anqas ħin possibbli.
8. L-Artikolu 59(5) għandu japplika mill-1 ta’ Ġunju 2015. Sa dik id-data l-emissjonijiet ta’ jew il-komposti organiċi volatili li huma assenjati jew li jeħtieġu jkollhom fuqhom id-dikjarazzjonijiet ta’ periklu H340, H350, H350i, H360D jew H360F jew il-frażijiet ta’ riskju R45, R46, R49, R60 jew R61 jew komposti organiċi volatili aloġeniċi li huma assenjati jew jeħtieġ li jkollhom fuqhom id-dikjarazzjonijiet ta’ periklu H341 jew H351 jew il-frażijiet ta’ riskju R40 jew R68, għandhom ikunu kontrollati taħt kondizzjonijiet kontenuti, sakemm ikun teknikament u ekonomikament possibbli biex tigi mħarsa s-saħħa pubblika u l-ambjent u m’għandhomx jaqbżu l-valuri limitu tal-emissjonijiet rilevanti stabbiliti fil-Parti 4 tal-Anness VII.
9. Il-Punt 2 tal-Parti 4 tal-Anness VII għandu japplika mill-1 ta’ Ġunju 2015. Sa dik id-data, għall-emissjonijiet ta’ komposti organiċi volatili alloġenati li huma assenjati jew jeħtieġ li jkollhom fuqhom id-dikjarazzjonijiet ta’ periklu H341 jew H351 jew il-frażijiet ta’ riskju R40 jew R68, fejn il-fluss tal-massa tas-somma tal-taħlit li jikkawża d-dikjarazzjonijiet ta’ periklu H341 jew H351 jew it-tikkettar R40 jew R68 huwa akbar minn, jew daqs, 100 g/h, valur limitu tal-emissjonijiet ta’ 20 mg/Nm3 għandhom jitħarsu. Il-valur limitu tal-emissjonijiet jirriferi għas-somma massima tal-komposti individwali.
Artikolu 83
Dħul fis-seħħ
Din id-Direttiva għandha tidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara dak tal-pubblikazzjoni tagħha f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Artikolu 84
Destinatarji
Din id-Direttiva hija indirizzata lill-Istati Membri.
Magħmul fi Strasburgu, l-24 ta’ Novembru 2010.