ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. června 2011
o státní podpoře C 35/08 (ex NN 11/08), kterou Francie poskytla veřejné ìnstituci Institut Français du Pétrole
(oznámeno pod číslem K(2011) 4483)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/26/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (1), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (2), a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedenými články (3),
vzhledem k těmto důvodům:
1 POSTUP
(1)
V rámci formálního vyšetřovacího řízení ve věci státní podpory č. C 51/05, kterou Francie poskytla podniku Institut Français du Pétrole (4) (dále jen „IFP“), francouzské orgány informovaly útvary Komise dopisem ze dne 18. července 2006, zaevidovaným dne 19. července 2006, že veřejná instituce IFP byla dne 7. července 2006 přeměněna z profesní instituce ve smyslu zákona č. 43-612 ze dne 17. listopadu 1943 o správě odborných zájmů na veřejnou instituci průmyslové a obchodní povahy (dále jen „EPIC“). K této změně došlo na základě dvou dokumentů, které francouzské orgány přiložily ke svému dopisu: i) na základě nařízení č. 2006-797 ze dne 6. července 2006 o nových stanovách veřejné instituce IFP a ii) na základě článku 95 zákona č. 2005-781 ze dne 13. července 2005 o programu orientace energetické politiky (k jehož provedení bylo výše uvedené nařízení přijato).
(2)
Dopisy ze dne 3. srpna 2007 a 7. května 2008 požádala Komise francouzské orgány o informace a obdržela jejich odpověď v dopisech ze dne 28. září 2007 a ze dne 26. června 2008.
(3)
Dne 16. července 2008 přijala Komise v rámci dříve zahájené věci rozhodnutí (dále jen „rozhodnutí C 51/2005“) ohledně první podpory, kterou Francie poskytla skupině IFP (5). Zdůraznila v něm, že prostřednictvím odděleného řízení zvlášť posoudí otázku existence dodatečné státní podpory ve formě případné neomezené státní záruky vyplývající z toho, že veřejná instituce IPF má postavení veřejné instituce průmyslové a obchodní povahy (EPIC).
(4)
Toto druhé řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU bylo zahájeno rozhodnutím Komise ze dne 16. července 2008 (6) (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“), které bylo přijato na základě čl. 4 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (7) (dále jen „procesní nařízení“), ohledně neomezené státní záruky, jíž mohla skupina IFP případně požívat.
(5)
Zveřejněním výše uvedeného rozhodnutí o zahájení řízení dne 11. října 2008 v Úředním věstníku Evropské unie Komise vyzvala zúčastněné třetí strany k předložení připomínek k projednávanému opatření.
(6)
Komise obdržela připomínky Francie dopisem ze dne 14. října 2008.
(7)
Dopisem ze dne 6. listopadu 2008, který Komise zaevidovala téhož dne, poradci ze společnosti UOP Limited informovali Komisi, že jejich klientka si přeje vyjádřit připomínky k projednávanému opatření. S ohledem na čas nezbytný pro překlad požádali o prodloužení termínu k předložení svých připomínek až do 30. listopadu 2008. Komise v dopise ze dne 7. listopadu 2008 uvedla, že souhlasí s odůvodněním této žádosti a že prodlužuje lhůtu pro odpověď společnosti UOP Limited do 30. listopadu 2008. Dopisem ze dne 28. listopadu 2008, který Komise zaevidovala téhož dne, poradci ze společnosti UOP Limited zaslali připomínky své klientky k rozhodnutí o zahájení řízení.
(8)
V témže dopise ze dne 28. listopadu 2008 poradci společnosti UOP Limited požádali o povolení, aby jejich klientka mohla vyjadřovat další připomínky během řízení. Komise dopisem ze dne 17. prosince 2008 odpověděla na tuto žádost a souhlasila s prodloužením lhůty pro odpověď společnosti UOP Limited až do 23. ledna 2009, aby jí umožnila předložit případné další připomínky. V dopise ze dne 23. ledna 2009 zaslali poradci společnosti UOP Limited další připomínky své klientky.
(9)
V dopise ze dne 6. května 2009 Komise informovala francouzské orgány o všech připomínkách, které k rozhodnutí o zahájení řízení vznesla společnost UOP Limited, a to v případě potřeby bez důvěrných údajů. Vyzvala francouzské orgány, aby se k těmto připomínkám vyjádřily nejpozději do dne 8. června 2009. Francouzské orgány dopisem ze dne 2. června 2009 požádaly o prodloužení této lhůty do 22. června 2009, protože připomínky předložené třetí stranou podle nich vyžadovaly podrobnou a hloubkovou analýzu a konzultaci několika ministerských odborů. Komise v dopise ze dne 9. června 2009 schválila prodloužení lhůty do 22. června 2009. Francouzské orgány se vyjádřily k připomínkám společnosti UOP Limited dopisem ze dne 22. června 2009.
(10)
Komise v dopise ze dne 29. července 2009 požádala francouzské orgány o dodatečné informace a vyzvala je, aby je poskytly do 24. srpna 2009. Francouzské orgány dopisem ze dne 19. srpna 2009 požádaly o prodloužení lhůty na odpověď do 7. září 2009, Komise tuto žádost schválila dopisem ze dne 20. srpna 2009. Francouzské orgány nakonec zaslaly požadované informace v dopise ze dne 8. září 2009.
(11)
Komise v dopise ze dne 20. listopadu 2009 požádala francouzské orgány o dodatečné informace a vyzvala je, aby je poskytly do dvaceti dnů. Francouzské orgány dopisem ze dne 14. prosince 2009 požádaly o prodloužení lhůty na odpověď do 22. ledna 2010, Komise tuto žádost schválila dopisem ze dne 18. prosince 2009. Francouzské orgány nakonec zaslaly požadované informace v dopise ze dne 13. ledna 2010.
(12)
Dne 20. května 2010 uspořádaly útvary Komise v Bruselu schůzi, na které s francouzskými orgány projednaly, jaké důsledky má pro posuzovanou podporu rozhodnutí Komise ze dne 26. ledna 2010 ve věci státní podpory č. C 56/07 (ex E 15/05) poskytnuté společnosti La Poste (8) (dále jen „rozhodnutí C 56/2007“). Společnost La Poste byla veřejným subjektem, který měl až do té doby postavení rovnocenné veřejné instituci průmyslové a obchodní povahy (9), věc, která se jí týkala (dále jen „věc La Poste“ nebo„věc týkají se pošty“), měla řadu společných znaků s projednávaným opatřením, a proto francouzské orgány předložily v připomínkách k oběma věcem mutatis mutandis tytéž argumenty. Dne 4. června 2010 zaslaly útvary Komise Francii mailem seznam dodatečných otázek, protože si přály mít k dispozici písemné vyjádření francouzských orgánů k několika bodům, které se projednávaly na výše uvedené schůzi. Francouzské orgány poskytly požadovaná vyjádření v dopise ze dne 16. července 2010.
(13)
V dopise ze dne 29. září 2009 požádala Komise francouzské orgány o dodatečné informace a vyzvala je, aby jí je zaslaly do dvaceti dnů. Francouzské orgány dopisem ze dne 7. října 2010 požádaly o prodloužení lhůty na odpověď do 26. listopadu 2010 a Komise tuto žádost schválila dopisem ze dne 8. října 2010. Francouzské orgány nakonec zaslaly požadované informace v dopise ze dne 26. listopadu 2010.
2 SKUPINA IFP
(14)
Jak Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení a ve výše uvedeném rozhodnutí C 51/2005 (10), veřejná instituce IFP plní tyto tři úkoly:
-
výzkum a vývoj v oblasti vyhledávání ložisek ropy a plynu a v oblasti technologií rafinace a petrochemie,
-
vzdělávání inženýrů a techniků a
-
poskytování informací a dokumentace souvisejících s těmito odvětvími.
Uzavírá se státem smlouvu o cílech, v níž jsou pokaždé vymezeny hlavní směry její činnosti na období pěti let.
(15)
Veřejná instituce IFP rovněž přímo či nepřímo ovládá obchodní společnosti, s nimiž uzavřela výhradní výzkumné a licenční dohody. Komise na základě souboru souvisejících prvků, jejichž podrobný popis je uveden ve 137. bodě odůvodnění, dospěla v rozhodnutí C 51/2005 k závěru, že celek, který tvoří akciové společnosti Axens, Beicip-Franlab a Prosernat a jejich mateřská společnost, veřejná instituce IFP, představuje ve smyslu práva hospodářské soutěže hospodářskou skupinu (dále jen „skupinu IFP“).
(16)
Společnost Axens působí na trhu katalyzátorů a technologií pro rafinerie a petrochemický průmysl. V roce 2006, v době změny postavení mateřské společnosti, dosáhla konsolidovaného obratu 308,45 milionů EUR. IFP a Axens jsou propojeny dvěma výhradními dohodami o rámcové licenci a o licenci na výrobky a smlouvou o aplikovaném výzkumu (11). Protihodnotou za tyto dohody platí dceřiná společnost mateřské společnosti jednak poplatky na základě licenčních smluv a jednak odměnu […] (13) za přístup k výzkumným kapacitám veřejné instituce IFP.
(17)
Společnost Beicip-Franlab se specializuje na vydávání a distribuci programového vybavení v oblasti „Průzkum - Ložiska“ a na provádění studií a poradenské činnosti. V roce 2006 činil její obrat 42 milionů EUR. Výhradní smlouva o vývoji, uvádění na trh a užití, která byla podepsána v roce 2003 na dobu deseti let, stanoví, že [IFP nabízí] společnosti Beicip-Franlab [výsledky svých výzkumů] (**) o algoritmech, modelech nebo metodikách [vyvinutých] (**) IFP v oblasti „Průzkum - Ložiska“ a že Beicip-Franlab může IFP požádat o realizaci produktů na tomto základě. Beicip-Franlab hradí veškeré náklady veřejné instituce IFP na vývoj produktů. Beicip-Franlab kromě toho hradí různé doplňkové odměny […] (*) k pokrytí nákladů na údržbu a užívací práva. V roce 2005 byl podepsán dodatek smlouvy, který upravuje podmínky odměňování, ale zachovává přitom zásadu, že Beicip-Franlab hradí veškeré náklady na vývoj.
(18)
Společnost Prosernat dodává studie a služby, jakož i průmyslové celky v oblasti zpracování plynu a rekuperace síry. V roce 2006 činil její obrat 49,9 milionů EUR. Dohoda o rámcové licenci a smlouva o aplikovaném výzkumu mezi veřejnou institucí IFP a společností Prosernat byly podepsány dne 18. srpna 2003 na dobu deseti let, se zpětným účinkem k 1. lednu 2002, a udělují společnosti Prosernat výhradní licenci na patenty veřejné instituce IFP a [IFP této společnosti nabízí výsledky svých] (**) výzkumů […] (*) v oblasti technologií zpracování plynu a rekuperace síry. Společnost Prosernat platí mateřské společnosti poplatek z ročního obratu jako odměnu za licenci na postupy a také poplatek, který je stanoven podle konkrétního vybavení. Odměna veřejné instituce IFP za přístup společnosti Prosernat k výsledkům výzkumných prací činí […] (*) % z celkového ročního obratu společnosti Prosernat.
(19)
V souladu s článkem 6 rozhodnutí C 51/2005 byla v roce 2009 (14) vložena do výhradních dohod, které upravují odměňování veřejné instituce IFP jejími dceřinými společnostmi Axens a Prosernat, doložka, která zajišťuje, aby se mateřské společnosti vyplácela minimální nepaušální odměna pokrývající alespoň 25 % nákladů na studie proveditelnosti před aplikovaným výzkumem, 50 % nákladů na aplikovaný výzkum a případně 75 % nákladů na předvýrobní vývojové činnosti (15) ve smyslu Pokynů Společenství pro státní podpory na výzkum a vývoj ze dne 17. února 1996 (16) (dále jen „pokyny pro výzkum a vývoj z roku 1996“), které IFP provádí v oblastech činnosti svých dceřiných společností.
(20)
V souladu s rozhodnutím o zahájení řízení by se v rámci vyšetřování projednávané podpory mělo přihlédnout k potenciálnímu dopadu státní záruky, která vyplývá z toho, že veřejná instituce IFP má postavení EPIC, na všechny subjekty skupiny IFP (tedy na veřejnou instituci IFP a její tři soukromoprávní dceřiné společnosti) (17).
3 POPIS OPATŘENÍ
(21)
Až do roku 2006 měla veřejná instituce IFP formu právnické osoby soukromého práva, profesní instituce ve smyslu zákona č. 43-612 ze dne 17. listopadu 1943 o správě odborných zájmů, a byla pod hospodářskou a finanční kontrolou francouzské vlády.
(22)
Článek 95 zákona č. 2005-781 ze dne 13. července 2005 o programu orientace energetické politiky stanovil, že se IFP stane veřejnou institucí průmyslové a obchodní povahy (EPIC). Tato přeměna nabyla účinnosti od data zveřejnění nařízení č. 2006-797 ze dne 6. července 2006 o stanovách veřejné instituce IFP v Úředním věstníku Francouzské republiky.
(23)
K datu změny postavení na EPIC se z veřejné instituce IFP stala právnická osoba veřejného práva (18).
(24)
Právní důsledky postavení EPIC jsou podrobně vysvětleny v části 2 (Popis opatření) rozhodnutí C 56/2007 a v části 3.2.1 (Právní důsledky postavení EPIC pro IFP) rozhodnutí o zahájení řízení, na něž Komise odkazuje mutatis mutandis.
4 DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(25)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise uvedla, že pochybnosti související s podporou se týkaly zejména skutečnosti, že nepřiměřený režim obecného práva, který byl zaveden ve prospěch veřejných institucí průmyslové a obchodní povahy (EPIC) v případě konkurzu, je obdobný mechanismu neomezené státní záruky využívajícímu veřejné prostředky:
-
Na veřejné instituce EPIC jakožto právnické osoby veřejného práva se z důvodu obecné zásady nezabavitelnosti majetku právnických osob veřejného práva, kterou francouzské soudy, zejména Kasační soud, uznávají již od konce 19. století (19), nepoužije insolvenční a konkurzní řízení. Podrobnější informace jsou uvedeny v části 3.2.1.1 rozhodnutí o zahájení řízení, konkrétně ve 38. až 40. bodě odůvodnění (20).
-
Na druhou stranu pro veřejné instituce EPIC platí zákon ze dne 16. července 1980 a související prováděcí předpisy. Tyto předpisy výslovně stanoví, že stát je orgánem způsobilým k vymáhání dluhů veřejných institucí, udělují mu významné pravomoci, například pravomoc provedení úhrady z moci úřední a pravomoc vytvoření dostatečných zdrojů, a upravují zásadu konečné odpovědnosti státu za dluhy právnických osob veřejného práva. Komise uvedla podrobnější informace v části 3.2.1.2 rozhodnutí o zahájení řízení, konkrétně ve 41. až 45. bodě odůvodnění (21).
-
V případě zániku EPIC se použije zásada převodu dluhů na stát nebo na jiný veřejnoprávní subjekt (22), takže všichni věřitelé EPIC mají jistotu, že nikdy nepřijdou o svou pohledávku vůči veřejné instituci. Komise uvedla podrobnější informace v části 3.2.1.3 rozhodnutí o zahájení řízení, konkrétně v 46. až 51. bodě odůvodnění (23).
-
EPIC by mohly využít přednostního přístupu k účtům záloh státní pokladny. Komise uvedla podrobnější informace v části 3.2.1.4 rozhodnutí o zahájení řízení, konkrétně v 52. bodě odůvodnění (24).
(26)
Kromě toho, jak Komise podrobněji uvedla v 65 až 74. bodě rozhodnutí o zahájení řízení, měla Komise za to, že vysvětlení, které francouzské orgány podaly k právním předpisům, a priori nestačilo k odstranění pochybností.
(27)
Komise dále uvedla, že nelze vyloučit, že z této situace vyplývá selektivní hospodářská výhoda, zejména kvůli podmínkám financování, které se zdají být příznivější, a to i v přesto, že veřejná instituce IFP a její dceřiné společnosti nejsou oceňovány externí ratingovou agenturou. Skupina IFP by mohla být rovněž zvýhodněna ve svých vztazích se zákazníky a dodavateli, pokud se tito zákazníci a dodavatelé domnívají, že jejich pohledávky jsou zaručené státem. Ve fázi předběžného šetření proto nemohlo být vyloučeno, že při dodávce nebo nákupu zboží či služeb spojených s pohledávkou poskytují tito dodavatelé nebo zákazníci veřejné instituci IFP lepší podmínky, než by poskytli podniku, který nedisponuje státní zárukou.
(28)
Komise rovněž na základě informací, které měla k dispozici po předběžném šetření, dospěla k závěru, že neomezená povaha záruky, zejména pokud jde o její trvání, její výši a její rozsah, velice ztěžuje výpočet tržního poplatku, který by veřejná instituce IFP měla státu platit za poskytnutí této ochrany.
(29)
Komise rovněž uvedla, že pochybuje o slučitelnosti státní podpory s vnitřním trhem, protože se prima facie nezdá, že by tato podpora usnadňovala rozvoj některých hospodářských činností nebo regionů.
5 PŘIPOMÍNKY A NÁVRHY FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ
5.1 PŮVODNÍ PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ
(30)
V návaznosti na výše uvedené rozhodnutí o zahájení řízení sdělily francouzské orgány Komisi své připomínky a návrhy dopisem ze dne 14. října 2008. Tento dopis doplnil připomínky a návrhy uvedené v předchozích dopisech francouzských orgánů (25) a shrnuté v rozhodnutí o zahájení řízení.
(31)
Ve svých připomínkách ze dne 14. října 2008 francouzské orgány na úvod připomněly, že řízení ve věci skupiny IFP bylo zahájeno souběžně s výše uvedeným řízením ve věci pošty, a uvedly, že proto mutatis mutandis využijí stejné argumenty jako ty, které předložily při vyšetřování uvedené věci (26). Francouzské orgány rovněž upozornily, že i přes výše uvedené obdobné prvky je veřejná instituce IFP jedinečná v tom, že se jedná o výzkumnou instituci pověřenou třemi posláními obecného zájmu (výzkum, vzdělávání a dokumentace), jejíž činnosti jsou z velké části nehospodářské povahy, což je důvodem k financování z veřejných zdrojů. Dále odůvodnily změnu postavení na EPIC: údajným účelem změny postavení bylo dosažení souladu mezi povahou činnosti a způsobem financování IFP na jedné straně s jeho právním postavením na straně druhé, aby se instituce IFP přiblížila k veřejné sféře zrušením postavení profesní instituce soukromého práva.
(32)
Francouzské orgány nesouhlasily s tím, že by se jednalo o státní podporu, protože podle nich nejsou splněny dvě podmínky čl. 107 odst. 1 SFEU, projednávané opatření nezahrnuje převod státních zdrojů (5.1.1) a neposkytuje veřejné instituci IFP žádnou výhodu (5.1.2).
5.1.1 NEEXISTENCE ZÁRUKY, KTEROU BY POSKYTOVAL STÁT A KTERÁ BY ZAHRNOVALA PREVOD STÁTNÍCH PROSTREDKU
(33)
Podle francouzských orgánů a) není veřejným institucím poskytována záruka v důsledku jejich postavení a b) odůvodnění Komise v rozhodnutí o zahájení řízení je chybné.
A. Neexistence neomezené státní záruky
(34)
Jak bylo uvedeno v 41. až 45. bodě odůvodnění výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na něž Komise odkazuje mutatis mutandis, francouzské orgány uvedly na podporu svého tvrzení pět argumentů.
(35)
Za prvé, žádný právní předpis ani žádné rozhodnutí nezavádí zásadu, podle které by stát za dluhy EPIC ručil ze zásady a neomezeně.
(36)
Za druhé, z jurisdikce Státní rady, zejména z rozsudku ve věci Société de l'hôtel d'Albe (27) a ze dvou rozhodnutí ve věci Campoloro (28), vyplývá, že záruky neexistují.
(37)
Za třetí, ústavní zákon ze dne 1. srpna 2001 o rozpočtovém zákoně stanoví, že záruka může vzniknout pouze na základě ustanovení rozpočtového zákona (29), což Státní rada výslovně potvrdila ve své výroční zprávě za rok 2006 (30). Podle znalce, kterého francouzské orgány pověřily ve věci pošty (31), proto od úplného nabytí účinnosti rozpočtového zákona ke dni 1. ledna 2005 nemohla být podle práva poskytnuta žádná implicitní záruka. Na dluhy sjednané po dni 1. ledna 2005 se tudíž nevztahuje žádná implicitní záruka. V případě dluhů sjednaných před dnem 1. ledna 2005 má znalec za to, že vzhledem k tomu, že v této věci neexistuje žádné soudní rozhodnutí, nelze stanovit, zda z důvodu dodržování ústavou chráněných práv věřitele lze nebo nelze vyloučit neplatnost implicitních záruk, které byly poskytnuty před dnem 1. ledna 2005, aniž by byly výslovně povoleny rozpočtovým zákonem.
(38)
Za čtvrté se Francie domnívá, že kdyby měly EPIC nárok na státní záruku, změna jejich postavení by vyžadovala zavedení opatření k ochraně práv věřitelů. Vzhledem k tomu, že takový mechanismus nebyl nikdy zaveden (32), docházejí k závěru, že EPIC naopak nepožívají žádné státní záruky.
(39)
Za páté, francouzské orgány citují článek (33) pana Labetoulle, bývalého předsedy právní sekce Státní rady, podle něhož „z právních předpisů nevyplývá žádné automatické poskytování, využívání a rozsah této záruky [státní záruky, která by se plnoprávně vztahovala na státní veřejné instituce].“
B. Chybné odůvodnění Komise (34)
(40)
Francouzské orgány se domnívají, že v případě EPIC a) není zaručena úhrada individuálních pohledávek, b) není zaručeno zachování existence veřejné instituce nebo jejích závazků.
a) Neexistence záruky za úhradu individuálních pohledávek
(41)
Jak bylo uvedeno v 46. až 49. bodě odůvodnění rozhodnutí C 56/2007, na něž Komise odkazuje mutatis mutandis, francouzské orgány se domnívají, že zákon ze dne 16. července 1980 nezakládá záruku. Francie se dovolává dokumentů a jednání při přípravě zákona, výkladu rozhodnutí ve věci Camporolo ze dne 10. listopadu 1999 (35) a dne 18. listopadu 2005 (36) a zásadních článků (37) a tvrdí, že podle ní není v zákoně ze dne 16. července 1980 stanovena povinnost státu vynaložit své vlastní zdroje: výraz „tak učiní“ uvedený v článku 1 prý dává státu pouze pravomoc „zastoupit“ výkonný orgán právnické osoby, kterou zastupuje, na základě „zásady, podle níž má zástupce stejné pravomoci jako zastupovaný“. V rámci tohoto zastoupení může stát pouze vykonávat pravomoci daného výkonného orgánu, do nichž nepatří možnost nakládat státním rozpočtem, protože přidělení výjimečné dotace „nespadá do oblasti výkonu pravomoci zastupovat“.
(42)
Mimo jiné, jak je uvedeno v 50. až 53. bodě odůvodnění rozhodnutí C 56/2007, na něž Komise odkazuje mutatis mutandis, francouzské orgány tvrdí, že objektivní odpovědnosti státu se nelze dovolávat jen kvůli nedostatku aktiv. Podle francouzských orgánů je předpokladem jakékoli záruky to, že ručitel souhlasí s ručením. Jestliže se odpovědnost vztahuje k pochybení nebo, v případě objektivní odpovědnosti, na převzetí následků vlastního činu, nemůže se jednat o záruku. Francie zastává názor, že není možno uplatnit odpovědnost státu pouze z důvodu, že prefekt nebo dozorčí orgán nemohl z důvodu finanční a majetkové situace veřejné instituce přijmout žádná opatření, která by umožnila úhradu pohledávky Je třeba mít za to, že k žádnému provinění nedošlo, protože skutečnost, že prefekt nebo dozorčí orgán nepřijali opatření, není sama o sobě chybou. Francouzské orgány nicméně uznávají, že představitelé státu musí při postupu podle zákona ze dne 16. července 1980 zohledňovat požadavek na kontinuitu veřejné služby, ale domnívají se, že i kdyby soud nařídil odškodnění věřitele, věřitel by se nacházel ve stejné situaci jako v právu obecném, protože při uplatnění obecného práva by byl daný majetek prodán a věřitelé by obdrželi odpovídající částku. Pro věřitele tudíž podle jejich názoru nevyplývá žádná výhoda.
b) Neexistence záruky za zachování veřejné instituce IFP nebo za její závazky
(43)
Jak bylo uvedeno v 54. až 56. bodě odůvodnění rozhodnutí C 56/2007, na něž Komise odkazuje mutatis mutandis, francouzské orgány se domnívají, že skutečnost, že se na veřejnoprávní subjekty nepoužijí řízení obecného práva v oblasti soudního vyrovnání a likvidace, nevylučuje možnost konkurzu EPIC nebo konkurzního řízení s tímto subjektem. Francouzské orgány nesouhlasí s analýzou Komise, která vychází ze sdělení o státních podporách ve formě záruk (38) (dále jen sdělení o zárukách), a domnívají se, že v tomto konkrétním případě Komise neprokázala existenci „příznivějších úvěrových podmínek“, které by souvisely s vyloučením možnosti konkurzního řízení, a neposkytla důkazy o tom, že veřejná instituce IFP nemůže upadnout do konkurzu a že insolvenční řízení není možné, protože zákon z roku 1985 je pouze procesní zákon a skutečnost, že EPIC nespadají do jeho oblasti působnosti neznamená, že se v jejich případě nemůže použít ad hoc postup soudního vyrovnání, likvidace nebo „úpadku“.
(44)
Jak je mimo jiné vysvětleno ve 25. až 67. bodě odůvodnění výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na něž Komise odkazuje mutatis mutandis, francouzské orgány tvrdí, že použití „řízení“ zavedeného zákonem ze dne 16. července 1980 místo hromadného řízení obecného práva by věřitelům neposkytlo žádnou výhodu. Nesouhlasí s tím, že pro vyhodnocení, zda uplatnění určitého řízení v případě platební neschopnosti poskytuje subjektu, který takovému řízení podléhá, výhodu oproti podnikům podléhajícím obchodnímu právu (39), je nutné dodržovat kritéria zveřejnění (40) a rovnocennosti (41), jak Komise požaduje v 81. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení, ovšem samy používají tatáž kritéria pro analýzu řízení zavedeného zákonem ze dne 16. července 1980. Francouzské orgány tvrdí, že pokud jde o kritérium zveřejnění, je řízení řádně vymezeno ratingovými agenturami jako použitelné v případě platební neschopnosti EPIC, zatímco pokud jde o kritérium rovnocennosti, rozlišují případ, kdy lze použít požadavek kontinuity veřejné služby, od případu, kdy takový požadavek uplatnit nelze, a upozorňují, že veřejná instituce IFP a její dceřiné společnosti se nacházejí v takové finanční situaci, že je nepravděpodobné, že by skupina IFP neměla dostatek aktiv, její dostupné prostředky a investice (150,3 milionů EUR) totiž v roce 2007 dosahovaly přibližně pětinásobku jejích úvěrů a finančních dluhů (25,2 milionů EUR):
a)
za předpokladu, že by se nepoužil žádný požadavek veřejné služby, by v případě nedostatku aktiv veřejné instituce řízení zavedené zákonem z roku 1980 neposkytlo věřitelům výhodnější podmínky než řízení podle obecného práva: získali by stejné částky jako věřitelé subjektu, který se řídí obchodním právem, tedy částky vyplývající z realizace aktiv, a po ukončení řízení by již neměli nárok na odvolání (42), protože podle názoru francouzských orgánů se odpovědnosti státu nelze dovolávat na základě pouhého nedostatku aktiv. Lišily by se pouze dva aspekty:
-
pohledávky věřitelů by se nevyřizovaly hromadně: na rozdíl od soukromoprávního řízení, v němž se pohledávky vyřizují hromadně a věřitelé jsou uspokojováni podle přednostního pořadí sestupně a v poměru k disponibilním částkám, řízení zavedené zákonem ze dne 16. července 1980 se vyznačuje tím, že věřitel si zachová svá práva, pouze pokud o to sám požádá. Logika zákona ze dne 16. července 1980 je taková, že „kdo dřív přijde, ten dřív bere“,
-
představitel státu pod dohledem správního soudu (dohled nad závažným proviněním, jak jej ustanovila Státní rada ve výše uvedeném rozhodnutí Campoloro) zastává funkci rovnocennou funkci likvidátora a správce konkurzní podstaty.
b)
za předpokladu, že by musela být zajištěna kontinuita veřejné služby, francouzské orgány připouštějí, že by představitel státu při výkonu svých pravomocí svěřených zákonem ze dne 16. července 1980 mohl rozhodnout, že určitá aktiva nezbytná k plnění poslání veřejné služby nebudou prodána. Pokud by určitý majetek nebyl postoupen a stát by za něj neposkytl náhradu, projevila by se tato skutečnost sníženým prodejem aktiv a odpovídajícím snížením částek, které by mohli obdržet věřitelé. Podle francouzských orgánů toto řízení neuděluje věřitelům veřejné instituce IFP větší práva, než která by měli při použití obchodního práva. Francouzské orgány však připouštějí, že za tohoto předpokladu by bylo možné dovolávat se objektivní odpovědnosti státu, která by se projevila odškodněním věřitelů ve výši újmy, kterou utrpěli (maximálně do výše prodejní hodnoty aktiv, která si stát zachoval z důvodu kontinuity veřejné služby). Věřitelé by tedy případně byli ve stejné situaci, jako kdyby se použilo obecné právo. Francouzské orgány z toho vyvozují, že řízení zavedené zákonem ze dne 16. července 1980 neposkytuje žádnou výhodu oproti řízení podle obecného práva, a že tedy není důvod k tomu, aby veřejná instituce IFP musela podléhat řízení podle obecného práva.
(45)
Jak bylo vysvětleno v 68. bodě odůvodnění rozhodnutí C 56/2007, na něž Komise odkazuje mutatis mutandis, francouzské orgány zdůrazňují, že předpisy, které Komise uvádí v rozhodnutí o zahájení řízení, zejména v 82. bodě odůvodnění, tedy kodifikační předpis č. 02-060-M95 ze dne 18. července 2002 o úpravě financování a účetnictví státních veřejných institucí výrobní a obchodní povahy a Příručka k finanční organizaci založení, přeměně a zrušení státních veřejných institucí a sdružení veřejného zájmu ze dne 14. listopadu 2006, nelze ani použít ani přenést na veřejnou instituci IFP.
(46)
Francouzské orgány se domnívají, že v případě rekapitalizace dceřiných společností veřejné instituce IFP by se neměla otázka uvedená v 80. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení posuzovat proto, aby se prokázala existence případné státní záruky, ale spíše proto, aby se změřily případné účinky takové záruky, která by případně vytvářela pro veřejnou instituci IFP a její dceřiné společnosti lepší situaci tím, že by usnadnila podmínky jejich rekapitalizace. Domnívají se rovněž, že tvrzení Komise vychází ze dvou nesprávných názorů:
-
Komise se podle nich mýlí, když tvrdí, že by veřejná instituce mohla eventuálně podporovat své dceřiné společnosti prostřednictvím převodů uvnitř skupiny, protože podmínky, za nichž mateřská společnost skupiny, i kdyby to byla veřejnoprávní společnost, může podporovat svou dceřinou společnost v obtížích, jsou podrobně upraveny právem obchodních společností (43) a nijak nesouvisí s pojmem podniku ve smyslu soutěžního práva.
-
francouzské orgány rovněž nesouhlasí s tvrzením, že by veřejné instituci IFP její postavení EPIC a státní záruka, která by z takového postavení případně vyplývala, umožňovalo rekapitalizovat dceřiné společnosti snadněji, než by tomu bylo v případě soukromoprávní mateřské společnosti skupiny. Francouzské orgány tvrdí, že skutečnost, že určitá společnost dočasně nese ztráty jedné ze svých dceřiných společností, je běžnou součástí fungování skupiny společností, jak již podle jejich názoru uznal i soud Evropské unie (44), a že zásah veřejnoprávního investora, který jedná podle stejných pravidel jako soukromoprávní investor, neobsahuje prvky státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU (45). Podle jejich názoru je tomu tak zejména v případě veřejné instituce IFP, která má právní možnost (nikoli povinnost) rekapitalizovat svou dceřinou společnost v obtížích podle stejných hodnotících kritérií jako každý dobrý investor. Francouzské orgány rovněž nesouhlasí s tvrzením, že veřejné instituce s postavením EPIC mají možnost „přímého přístupu“ k „účtům státní pokladny“. Upřesňují, že rozpočtový mechanismus „účtu finanční pomoci“, který je upraven článkem 24 rozpočtového zákona, se týká zřízení účtů pro omezené úvěry (jejich výše je omezena rozpočtovým zákonem), které státu umožňují, aby v případě, že si to přeje a může tak učinit (zejména s ohledem na právo Evropské unie), poskytl zálohy různým subjektům. Podle francouzských orgánů nemají veřejné instituce EPIC k těmto účtům „přímý přístup“.
5.1.2 NEEXISTENCE VÝHOD NA ÚROVNI VEREJNÉ INSTITUCE IFP A JEJÍCH DCERINÝCH SPOLECNOSTÍ
(47)
Francouzské orgány se především domnívají, že v tomto konkrétním případě nelze na základě výše uvedeného sdělení o zárukách vyvodit existenci výhody, dále že rozšíření výhod, kterých veřejná instituce IFP údajně požívá z důvodu svého postavení EPIC, na její dceřiné společnosti, akciové společnosti veřejného práva, je v rozporu s rozhodovacími postupy Komise a že v tomto konkrétním případě nebylo prokázáno poskytnutí skutečné hospodářské výhody veřejné instituci IFP a jejím dceřiným společnostem.
(48)
Francouzské orgány se domnívají, že Komise mylně vykládá bod 1.2 výše uvedeného sdělení o zárukách, v němž je stanoveno, že „(…) podporu ve formě záruky představují rovněž výhodnější úvěrové podmínky získané podniky, jejichž právní forma vylučuje konkurzní řízení nebo jiná řízení v případě platební neschopnosti, nebo zajistí výslovnou státní záruku nebo pokrytí ztrát státem“:
-
francouzské orgány za prvé nesouhlasí s tvrzením, že veřejná instituce IFP má kvůli svému postavení EPIC právní formu, která vylučuje konkurzní řízení nebo insolvenční řízení; v každém případě to Komise podle jejich názoru neprokázala, pouze předložila důkaz, že toto postavení znemožňuje použít jeden konkrétní postup (v dané věci řízení zavedené zákonem ze dne 25. ledna 1985);
-
francouzské orgány za druhé popírají, že existuje automatická vazba mezi právní a statutární nemožností stát se předmětem konkurzního nebo insolvenčního řízení a mezi využíváním příznivějších podmínek financování na trzích; podle jejich názoru má Komise při uplatňování bodu 1.2 výše uvedeného sdělení o zárukách povinnost předem prokázat existenci příznivějších úvěrových podmínek, aby bylo možné tvrdit, že podnik, jehož právní forma vylučuje konkurzní nebo insolvenční řízení, je příjemcem podpory ve formě záruk.
(49)
Francouzské orgány dále uvádějí, že Komise v rozhodnutí o zahájení řízení nepřihlížela ke své rozhodovací praxi při hodnocení případných výhod, které na úrovni dceřiných společností veřejné instituce IFP vyplývají z existence neomezené záruky pro EPIC. Komise podle jejich názoru uvažovala opačně než při zřízení společnosti La Banque Postale (46): tato společnost byla, stejně jako dceřiné společnosti veřejné instituce IFP, akciovou společností, kterou ze 100 % vlastnil subjekt srovnatelný s veřejnou institucí EPIC, ale Komise dospěla k závěru (a to bez ohledu na závazky, které Francie v této věci přijala), že právní forma veřejnoprávní akciové společnosti umožňuje sama o sobě vyloučit existenci neomezené záruky na úrovni dceřiné společnosti. Stejné uvažování by podle francouzských orgánů mělo vést k závěru, že dceřiné společnosti veřejné instituce IFP, které mají rovněž postavení veřejnoprávní akciové společnosti, rovněž nemají nárok na neomezenou záruku, která případně vyplývá z postavení EPIC.
(50)
Komise rovněž údajně neprokázala existenci skutečné hospodářské výhody v případě veřejné instituce IFP a jejích dceřiných společností, pouze v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že podmínky financování „se zdají být“ příznivější, aniž by předložila konkrétní důkaz. Z jurisdikce Evropské unie vyplývá, že Komise by měla v tomto konkrétním případě prokázat, že veřejné instituci IFP její postavení EPIC skutečně umožnilo získat příznivější podmínky financování (47). Francouzské orgány tvrdí, že během řízení informovaly o určitých skutečnostech, které prokazovaly, že postavení EPIC veřejné instituci IFP ani jejím dceřiným společnostem neposkytlo a ani nemohlo poskytnout žádnou finanční výhodu, protože při přeměně veřejné instituce IFP byla dodržena obecná zásada kontinuity, zejména na úrovni její činnosti, organizace, účetního a finančního režimu (zdroje a účetní a finanční pravidla) a daňového režimu.
(51)
Francouzské orgány se domnívají, že výše uvedené skutečnosti prokazují, že
-
finanční situace veřejné instituce IFP a jejích dceřiných společností je dobrá, čímž je bezpředmětná otázka jejího případného konkurzu, a tedy i zásahu státu jako konečného ručitele,
-
krátkodobé podmínky financování veřejné instituce IFP a jejích dceřiných společností jsou v případě každého jednotlivého subjektu odlišné a jsou výsledkem konkrétních jednání, které proběhlo intuitu personae s bankami jednotlivých subjektů.
-
ve vztazích veřejné instituce IFP a jejích dceřiných společností s dodavateli rovněž neexistují zvýhodněné podmínky, které by vyplývaly z toho, že uvedení dodavatelé a zákazníci počítají se zárukou státu.
(52)
Francouzské orgány proto dospěly k závěru, že:
-
analýza provedená Komisí v jejím rozhodnutí o zahájení řízení je sporná: veřejná instituce IFP a její dceřiné společnosti nedisponují žádnou státní zárukou,
-
Komise neprokázala existenci výhody, která by pro veřejnou instituci IFP a její dceřiné společnosti vyplývala z postavení EPIC veřejné instituce IFP,
-
Komise proto neprokázala existenci státní podpory ve prospěch veřejné instituce IFP a jejích dceřiných společností.
5.2 NÁVRHY FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ
(53)
Francouzské orgány však za účelem odstranění všech pochybností Komise uvedly, že kdyby Komise souhlasila s ukončením řízení rozhodnutím o neexistenci podpory podle čl. 7 odst. 2 výše uvedeného procesního řízení, jsou ochotny přijmout následující opatření:
-
vyjasnit prováděcí nařízení k zákonu ze dne 16. července 1980,
-
vložit ustanovení o neexistenci záruky do smluv veřejné instituce IFP, které zahrnují pohledávku,
-
vložit ustanovení o neexistenci záruky do smluv o financování dceřiných společností veřejné instituce IFP.
5.2.1 VYJASNENÍ PROVÁDECÍHO NARÍZENÍ K ZÁKONU ZE DNE 16. CERVENCE 1980
(54)
Jak je upřesněno v 94. až 96. bodě odůvodnění rozhodnutí C 56/2007, na něž Komise odkazuje mutatis mutandis, francouzské orgány navrhují vyjasnit výklad zákona ze dne 16. července 1980 úpravou čl. 3 odst. 1 čtvrtého pododstavce jeho prováděcího nařízení (48). Navrhovaná změna by podle nich odstranila veškeré pochybnosti o významu výrazu „tak učiní“ při organizaci dozorčích pravomocí svěřených prefektovi nebo dozorčímu orgánu, kteří by po provedení změny museli uvolnit prostředky z rozpočtu daného územního celku nebo dané instituce (49). Podle francouzských orgánů by tento návrh vyloučil, že by v budoucnosti mohl zástupce státu při výkonu své dozorčí pravomoci zvýšit prostředky územního celku nebo dotčené instituce státní dotací nebo vkladem veřejných zdrojů.Vložení zmínky upřesňující absenci záruky do smluv veřejné instituce IFP, které by zahrnovaly pohledávku
5.2.2 VLOŽENÍ ZMÍNKY UPŘESŇUJÍCÍ ABSENCI ZÁRUKY DO SMLUV VEŘEJNÉ INSTITUCE IFP, KTERÉ BY ZAHRNOVALY POHLEDÁVKU
(55)
Jak upřesňují body odůvodnění 97 až 100 výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na něž se Komise odvolává mutatis mutandis, francouzské orgány nesouhlasí s názorem Komise (50), podle kterého by bylo možné uplatnit odpovědnost státu čistě na základě platební neschopnosti veřejné instituce IFP. Podávají nicméně návrh založený na výjimce přijatého rizika (viz rozsudky Státní rady ve věcech Sille (51) a Meunier (52)), přičemž podobně jako ve věci La Poste navrhují, že věřitelům veřejné instituce IFP úředně potvrdí, že za jejich pohledávku nebyla vystavena státní záruka a že v případě platební neschopnosti by nebyl stát povinen převzít finanční závazky podniku při zaplacení pohledávky. Proto by se případné zúčastněné strany, jež se vědomě a se znalostí věci vystavily riziku, nemohly domáhat nároku na odškodné. Francouzské orgány by se proto zavázaly, že společně s veřejnou institucí IFP budou při každé transakci ve smlouvě o financování (pro všechny nástroje, na které se vztahuje smlouva) uvádět tuto zmínku:
„Emise/program/půjčka nejsou kryty žádnou přímou či nepřímou státní zárukou. V případě platební neschopnosti není stát povinen převzít finanční závazky IFP při placení pohledávky“.
(56)
Jak upřesňuje 101. bod odůvodnění výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na který se Komise odvolává mutatis mutandis, francouzské orgány rovněž vzaly na vědomí pochybnosti, které Komise vyjádřila v 71. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení, ve kterém se uvádí, že výjimka přijatého rizika je, na jedné straně, pravidlo stanovené judikaturou, která se může měnit, a že, na straně druhé, toto pravidlo spočívá na nástrojích sekundárního práva, jež mohou být v případě konfliktu zbaveny platnosti, a nakonec, že návrh francouzských orgánů se nevztahuje na všechny eventuality, neboť pohledávky mohou být nejen finanční, ale také obchodní či jiné.
(57)
Jak upřesňují body odůvodnění 102 až 104 výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na něž se Komise odvolává mutatis mutandis, francouzské orgány poté, co uvedly své zásadní námitky ohledně stanoviska Komise k uplatnění plné odpovědnosti státu za provinění pouze na základě nedostatku aktiv veřejné instituce IFP, poskytly v odpovědi na tyto pochybnosti doplňující údaje:
a)
francouzské orgány se domnívají, že první námitka Komise odpovídá úvaze, že i když vnitrostátní právo členského státu neobsahuje zákonné ustanovení v tomto smyslu, pouhé riziko změny v judikatuře, to znamená změna vnitrostátního práva, postačuje k prokázání existence státní podpory. Komise nemůže zakládat možné opatření podpory na případné změně práva, která je v daném případě více než nepravděpodobná, přičemž výjimka přijatého rizika představuje obecnou zásadu veřejného práva, obsáhle potvrzenou v judikatuře, nikdy nepopíranou a hojně komentovanou;
b)
co se týče druhé námitky, francouzské orgány uznávají, že zákon a právní předpisy jsou nadřazeny smlouvě a že sporná doložka může být kdykoli prohlášena za neplatnou. Nicméně se domnívají, že tato námitka se nedovolává na žádný nadřazený právní předpis, není ničím podepřená, a nemá tedy žádný význam;
c)
nakonec, co se týče třetí námitky, francouzské orgány se domnívají, že tato námitka je založena pouze na předpokladu případné důvěry a očekávání státní záruky na pohledávky ze strany dodavatelů, což je předpoklad, který sám o sobě nemůže zakládat existenci výhody, ale měl by jej potvrdit důkaz svědčící o tom, že veřejné instituci IFP a jejím dceřiným společnostem byla skutečně poskytnuta takováto hospodářská výhoda.
(58)
Přesto, jak upřesňuje 106. bod odůvodnění výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na který se Komise odvolává mutatis mutandis, francouzské orgány poznamenávají, že jsou ochotny rozšířit svůj návrh zápisu absence záruky na všechny smlouvy zahrnující pohledávku tak, aby se výslovně vyloučilo veškeré riziko uplatnění plné odpovědnosti státu, založené pouze na platební neschopnosti veřejné instituce IFP.
5.2.3 VLOŽENÍ ZMÍNKY UPŘESŇUJÍCÍ ABSENCI ZÁRUKY DO SMLUV O FINANCOVÁNÍ DCEŘINÝCH SPOLEČNOSTÍ VEŘEJNÉ INSTITUCE IFP AXENS, BEICIP-FRANLAB, PROSERNAT
(59)
Kromě toho, za účelem doplnění navrhovaného mechanismu, francouzské orgány předložily Komisi dodatečný návrh podobný tomu, jenž byl předložen při zakládání La Banque Postale a který spočíval v přijetí písemného závazku týkajícího se podmínek poskytnutí půjček dceřiným společnostem veřejné instituce IFP (Axens, Beicip-Franlab, Prosernat) na trzích, že při každé transakci se uvede ve smlouvě o financování (pro všechny nástroje, na které se vztahuje smlouva), že „v souladu s francouzským právem (zejména s nutností výslovného povolení každé záruky zákonem) tato finanční transakce nebude kryta žádnou přímou či nepřímou státní zárukou“.
(60)
Jak upřesňují body odůvodnění 107 až 110 výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na něž se Komise odvolává mutatis mutandis, francouzské orgány se domnívají, že obě navrhovaná objasňující opatření (jejichž podrobný popis je uveden v 55. a 59. bodě odůvodnění) umožňují objasnit věřitelům veřejné instituce IFP a jejích dceřiných společností jejich práva tak, že Francii nelze považovat, jak uvedla Komise v 87. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení, za „odpovědnou za očekávání věřitelů veřejné instituce IFP ohledně existence záruky“ a domnívat se, že svévolně udržuje „neprůhlednou právní situaci“, jež „zvýhodňuje veřejnou instituci IFP a může vést k uvolnění státních prostředků“.
5.3 DOPLŇUJÍCÍ PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ
(61)
Ve svých dopisech ze dne 16. července 2010 a 26. listopadu 2010 francouzské orgány poskytly doplňující údaje, jež podle nich potvrzují neexistenci státní podpory pro veřejnou instituci IFP.
(62)
V úvodu svého dopisu ze dne 16. července 2010 připomínají věc France Télécom (53) a skutečnost, že soud Evropské unie připomenul povinnost Komise prokázat existenci skutečné výhody s cílem stanovit existenci státní podpory. Domnívají se, že v tomto případě neomezená záruka, která podle Komise vyplývá z postavení veřejné instituce IFP, neposkytuje ve skutečnosti této instituci žádnou hospodářskou výhodu. Ve svém dopise ze dne 26. listopadu 2010 francouzské orgány upřesňují, že podle nich spočívá důkazní břemeno na Komisi. V této souvislosti připomínají požadavky judikatury Evropské unie na důkazy a odůvodnění, zejména pak rozsudku Tribunálu ve výše uvedené věci France Télécom a rozsudků Soudního dvora ve věci Krantz (54) a nověji ve věci Deutsche Post AG (55). Francouzské orgány se domnívají, že analýza předložená Komisí je v tomto případě „založena více na předpokladech, než na konkrétní analýze“.
(63)
Kromě toho francouzské orgány usuzují, že Komise se domnívá, že veřejná instituce IFP by mohla získat výhodu na třech úrovních: i) na úrovni svých vztahů s bankovními a finančními institucemi, ii) na úrovni svých vztahů s dodavateli, iii) na úrovni svých vztahů s třetími průmyslovými partnery, kteří využívají výzkumné služby.
(64)
Co se týče vztahů veřejné instituce IFP s bankovními a finančními institucemi, francouzské orgány se domnívají, že veřejná instituce IFP dosud na základě svého postavení EPIC nezískala žádnou hospodářskou výhodu. Překládají Komisi informace potvrzující, že i) v dlouhodobém časovém horizontu veřejná instituce IFP vykazovala nulový dluh za léta 2005, 2006 a 2007 (56), stejně jako za léta 2008 a 2009, že ii) ve střednědobém horizontu veřejná instituce IFP samozřejmě každoročně dojednala úvěrové linie u různých bankovních institucí, ale získala sazby srovnatelné s těmi na trhu, a v každém případě tyto úvěrové linie nikdy nepoužila a nakonec, že iii) v krátkodobém horizontu bylo zadlužení veřejné instituce IFP za dané období téměř nulové anebo nulové.
(65)
Co se týče vztahů s dodavateli, francouzské orgány se domnívají, že veřejná instituce IFP, coby veřejný zadavatel, podléhá povinnosti zveřejnit informace a povinnosti uskutečnit veřejné výběrové řízení podle vyhlášky č. 2005-649 ze dne 6. června 2005 (57), a proto nemůže získat žádnou výhodu. V svém dopise ze dne 26. listopadu 2010 francouzské orgány znovu poukazují na tuto analýzu a upřesňují, že zadávání zakázek veřejné instituce IFP na základě výběrového řízení v souladu se směrnicí 2004/18/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (58) podle nich představuje dostatečnou záruku, že se zabrání narušení hospodářské soutěže na trhu. Podle Francie veřejná instituce IFP, která by získala své dodavatele na základě výběrového řízení v souladu s povinnostmi vyplývajícími z práva Evropské unie, by nemohla být přinejmenším z důvodu neexistence konkrétních důkazů obviněna z toho, že získala neoprávněnou výhodu. Zdůrazňují, že právě v zájmu efektivnosti zadávání veřejných zakázek se zjednodušilo používání elektronických systémů nákupů, přičemž v 13. bodě odůvodnění směrnice 2004/18/ES se například uvádí, že „tato technika nákupů umožňuje veřejným zadavatelům […] disponovat poměrně širokým spektrem nabídek […], a tudíž zajistit optimální využití veřejných prostředků prostřednictvím široké hospodářské soutěže“. V této souvislosti se zmiňují o zprávě (59) Komise, ve které Komise dochází k závěru, že právní předpisy v oblasti zadávání veřejných zakázek mají pozitivní dopad na pokles cen, tedy pokles, jenž je prezentován jako „sociální výhoda“ spravedlivější soutěže mezi uchazeči. Komise tím, že by tyto úspory „připsala“ postavení EPIC veřejné instituce IFP, by se neztotožnila se smyslem směrnice, která ve výběrových řízeních spatřuje hlavní vektor hospodářské soutěže, jež vede ke snížení nákladů veřejné zakázky.
(66)
Konečně, pokud jde o vztahy veřejné instituce IFP s jejími zákazníky, Francie upřesňuje, že příslušné činnosti v oblasti smluvního výzkumu se vztahují na služby poskytované veřejnou institucí IFP na žádost zákazníka, třetí strany nebo dceřiné společnosti v oblasti, která patří do rozsahu úloh veřejné instituce IFP, což nemá z hlediska vlastnictví výsledků pro veřejnou instituci IFP strategický význam, může obohatit poznatky a know-how veřejné instituce z hlediska řízení programů veřejného výzkumu a vývoje, jež uskutečňuje, a nepatří do výhradní oblasti činnosti dceřiných společností. Francouzské orgány poznamenávají, že při poskytování služeb výzkumu těmto zákazníkům se používá specifického vybavení a specifického posudku.
(67)
V této souvislosti Francie tvrdí, že i kdyby měla veřejná instituce IFP na základě svého postavení EPIC výhodu při výkonu těchto hospodářských činností, tato výhoda by neměla žádný materiální dopad na trh. Především by pak nemohla narušit hospodářskou soutěž, ani ovlivnit obchod mezi členskými státy. Pokud jde o běžné období počínající změnou statusu veřejné instituce IFP (ke které došlo v červenci 2006), francouzské orgány nicméně přiznávají, že by veřejná instituce IFP mohla případně dosáhnout snížení poplatků z důvodů nevystavení záruky za řádné provedení smlouvy, které by představovalo zanedbatelnou částku vzhledem k částkám, které banky a pojišťovny obvykle vyžadují. Francouzské orgány z toho vyvozují, že takový účinek nemá charakter výhody, což by zpochybnilo samotnou existenci státní podpory pro veřejnou instituci IFP.
6 PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH STRAN A STANOVISKO FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ
6.1 PŘIPOMÍNKY SPOLEČNOSTI UOP LIMITED
(68)
Ve svém dopise ze dne 28. listopadu 2008 společnost UOP Limited nejprve zdůvodnila svůj zájem konat jako třetí strana zainteresovaná na řízení (60) a poté předložila několik obecných připomínek s tím, že podle ní je subjekt, který nazývá „IFP/Axens“, příjemcem státní podpory:
-
celek tvořený veřejnou institucí a její dceřinou společností Axens, „IFP/Axens“ je zřejmě nepopiratelně vnímám trhem jako veřejný subjekt (5.1.1);
-
udělení postavení EPIC subjektu „IFP/Axens“ mohlo umožnit a nadále by umožňovalo zásadní narušení hospodářské soutěže na trhu technologií postupů, tedy trhu, na kterém je činná společnost UOP Limited, protože by ho zvýhodnilo ve vztahu k dodavatelům, poskytovatelům kapitálu a zákazníkům (5.1.2).
6.1.1 VNÍMÁNÍ SUBJEKTU „IFP/AXENS“ ZE STRANY TRHU
(69)
Podle společnosti UOP Limited argument francouzských orgánů, že Axens, stejně jako jiné dceřiné společnosti IFP, tvoří samostatné hospodářské subjekty, není možné přijmout. Komise zřejmě oprávněně zdůrazňuje, že i) Axens je 100 % vlastněn veřejnou institucí IFP; ii) uskutečňování výzkumu a vývoje veřejné instituce IFP společností Axens zřejmě odráží strategické priority rozhodnuté státem; iii) vedoucí pracovníci veřejné instituce IFP se účastní řízení společnosti Axens; iv) Axens má s veřejnou institucí IFP exkluzivní smlouvu, která je podstatná pro hospodářskou činnost dceřiné společnosti; a v) především existuje dohoda o prvním použití a přidělování zaměstnanců.
(70)
K informacím uvedeným v předcházejícím bodě odůvodnění společnost UOP Limited doplňuje, že rozhodujícími faktory jsou rovněž to, jak svůj vztah prezentují IFP a Axens a jak to vnímá trh:
-
IFP a Axens na trhu vystupují jako jeden hospodářský subjekt „IFP/Axens“. Na internetové stránce společnosti Axens se údajně především uvádí, že „společnost se už téměř padesát let opírá o úspěch v oblasti výzkumu a vývoje a vlastní průmyslové výroby“ (61). Kromě toho reklamy společnosti Axens na její technologii odkazují na veřejnou instituci IFP. Navíc zaměstnanci společnosti Axens a veřejné instituce IFP občas navštěvují držitele svých licencí společně.
-
Průmyslový tisk uvádí příklad vnímání subjektu „IFP/Axens“ ze strany trhu jako jednoho hospodářského subjektu. Společnost UOP Limited především připojila výňatky z výstřižků z tisku, jež se týkají činnosti subjektu „IFP/Axens“ v oblasti licencí na technologie postupů, anebo se alternativně zmiňují o poskytování takových licencí veřejnou institucí IFP prostřednictvím dceřiné společnosti Axens. Kromě toho společnost UOP Limited poskytla příklady v podobě článků nebo prezentací, ve kterých se zaměstnanci společnosti Axens nechali slyšet, že veřejná instituce IFP vnímá Axens jako zahrnující „všechny příslušné činnosti průmyslové divize a divize Procatalyse“.
6.1.2 VÝHODY PLYNOUCÍ Z POSTAVENÍ EPIC
(71)
Společnost UOP Limited uvádí, že skutečnost, že dodavatelé i zákazníci vnímají společnost Axens jako nakládající s neomezenými státními zdroji za účelem financování svých činností, ji výrazně zvýhodňuje na trhu. I když by se jednalo pouze o vnímání ze strany trhu, tato skutečnost má v globálním kontextu hospodářské krize stále větší význam.
(72)
Co se týče zákazníků, záruky, které údajně nabízí subjekt „IFP/Axens“, mají zvláštní význam na trhu, kde zákazníci předtím, než si vyberou danou technologii, zváží dlouhodobé ekonomické důvody. Na příkladu „aromatických komplexů“ společnost UOP Limited v podstatě vysvětluje, že před zavedením takovýchto technologií musí zákazníci velmi významně investovat do projektování a vybudování výrobních infrastruktur, které si údajně vyžadují několik let práce. Úspěch těchto průmyslových komplexů je ale spojený s výkonností používaných technologií, u kterých zákazníci obecně požadují, aby jim na ně prodejce postupů poskytl záruku (62). Za předpokladu, že by nebyla dosažena požadovaná úroveň výkonnosti, by neváhali se domáhat odpovědnosti prodejce a vyžadovali by plnění přísných závazků, pokud jde o uvedení do původního stavu. Významným faktorem ve volbě kupujících je tedy dlouhodobá platební schopnost prodejce, nejen kvůli dodržení smluvních závazků, ale také z důvodu perspektiv poskytnutých v oblasti výzkumu a vývoje, jež jsou zárukou budoucího zlepšení výkonnosti získaného postupu. Subjekt „IFP/Axens“, vnímaný trhem jako závislý na státu, má tedy údajnou výhodu ve vztahu ke konkurentům, neboť kupující nemají zvláštní důvod pochybovat o jeho dlouhodobém přežití.
(73)
Pokud jde o dodavatele, společnost UOP Limited se domnívá, že subjektu „IFP/Axens“ mohly být poskytnuty zvýhodněné podmínky v porovnání s konkurencí; v tomto směru odkazuje na smlouvy podepsané společně institucí IFP a společností Axens uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení.
(74)
Co se týče finančních trhů, společnost UOP Limited se domnívá, že subjekt „IFP/Axens“ má zvýhodněné podmínky a zvýhodněné úrokové sazby na kapitálových trzích s ohledem na úlohu konečného ručitele, kterým by byl stát. Kromě toho v souvislosti s finanční krizí přítomnost státu a jistota, kterou tato přítomnost představuje pro investory, údajně umožňuje přilákat soukromý kapitál v době nedostatku. Konkurenční podniky nemají podobný přístup k financování nebo jej mohou získat za méně zajímavých podmínek. Podle společnosti UOP Limited vliv hospodářské a finanční krize ještě posílil potenciál opatření narušovat hospodářskou soutěž.
(75)
Ve svém dopise ze dne 23. ledna 2009 společnost UOP Limited odkazuje na své předchozí připomínky a na připomínky předané v rámci řízení týkajícího se výše uvedeného rozhodnutí C 51/2005. Domnívá se, že tyto informace poskytují dostatek důkazů o významu platební schopnosti smluvních partnerů na dotyčném trhu s licencemi na výrobní postupy. Opakuje argument, podle kterého zákazníci subjektu „IFP/Axens“ předpokládají, že jsou v obchodním vztahu se státním orgánem, jehož dlouhodobá životaschopnost je bez jakéhokoli rizika. Konečně společnost UOP Limited vyzývá Komisi, aby analyzovala dohody mezi společností Axens a jejími zákazníky, přičemž uvádí, že je přesvědčena o tom, že tyto dohody neobsahují žádné ustanovení, jež by mohlo omezit odpovědnost společnosti Axens.
6.2 STANOVISKO FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ K PŘIPOMÍNKÁM SPOLEČNOSTI UOP LIMITED
(76)
Ve svém dopise ze dne 22. června 2009 se francouzské orgány domnívají, že připomínky společnosti UOP Limited jsou „založené na nesprávných, nebo dokonce zcela nepravdivých tvrzeních, a v každém případě nejsou založené na žádném důkazu o existenci státní podpory pro veřejnou instituci IFP nebo společnost Axens“.
(77)
Francouzské orgány v zásadě popírají relevantnost tvrzení, že trh vnímá „IFP/Axens“ jako veřejný subjekt zvýhodňovaný ve vztahu k zákazníkům, dodavatelům či finančním trhům, a odmítají tvrzení, že subjekt „IFP/Axens“ je orgánem státu, který se vůbec neobává o svou dlouhodobou životaschopnost.
(78)
Francouzské orgány dále rozvíjejí dva argumenty:
-
zaprvé, subjekt IFP/Axens není orgánem státu disponujícím neomezenými zdroji; navíc nic nedokazuje, že tento subjekt je na trhu takto vnímán (6.2.1);
-
zadruhé, postavení EPIC veřejné instituce IFP neposkytuje společnosti Axens žádnou výhodu na trhu (6.2.2).
6.2.1 SUBJEKT IFP/AXENS ÚDAJNĚ NENÍ STÁTNÍM ORGÁNEM DISPONUJÍCÍM NEOMEZENÝMI ZDROJI
(79)
Podle francouzských orgánů, na rozdíl o tvrzení společnosti UOP Limited, dodavatelé a zákazníci subjektu „IFP/Axens“ údajně nevnímají tento podnik jako „státní orgán“ disponující neomezenými zdroji.
(80)
Zaprvé, francouzské orgány odkazují na právní analýzu, kterou předložily Komisi, a na své předchozí připomínky, jež podle nich dokazují, že postavení EPIC veřejné instituce IFP neposkytuje žádnou státní záruku.
(81)
Zadruhé, francouzské orgány poznamenávají, že společnost UOP Limited se dovolává na „údajné víry v neomezenou státní záruku ve prospěch IFP/Axens“, která právně neexistuje, a ani by sama o sobě nepostačovala k prokázání existence státní podpory.
(82)
Zatřetí, i za předpokladu, že by veřejná instituce IFP získala státní záruku - což francouzské orgány popírají - bylo by chybou se domnívat, že by taková záruka byla automaticky rozšířená na dceřiné společnosti veřejné instituce IFP, protože tato instituce a její dceřiné společnosti údajně tvoří jednu hospodářskou skupinu ve smyslu práva hospodářské soutěže. Podle Francie se na dceřiné společnosti veřejné instituce IFP, především pak společnost Axens, jako na subjekty soukromého práva podléhající právu obchodních společností, nevztahuje tato záruka, přičemž zásada nezávislosti dceřiných společností odporuje zejména teorii „automatického rozšíření“ záruk v rámci skupiny, kterou předložila společnost UOP Limited. Pojem skupina, který může mít význam v právu hospodářské soutěže, není podle všeho obsažen v právu obchodních společností, a tak poskytnutí záruk v rámci skupiny by podléhalo přísným podmínkám co do formy i obsahu. Jednalo by se především o případ veřejné instituce IFP, kde se vyžaduje povolení správní rady ve smyslu článku 7 jejích stanov. Vedle toho se francouzské orgány domnívají, že Komise již vzala tuto skutečnost na vědomí, neboť uznala, „že právní postavení Banque Postale (právnická osoba soukromého práva) stačí samo o sobě na vyloučení existence jakékoli neomezené záruky pro Banque Postale“ (63).
6.2.2 SPOLEČNOST AXENS NENÍ Z DŮVODU POSTAVENÍ EPIC VEŘEJNÉ INSTITUCE IFP NIJAK ZVÝHODNĚNA NA TRHU
(83)
Francouzské orgány se domnívají, že argument společnosti UOP Limited, podle něhož trh věří, že subjekt „IFP/Axens“ je státním orgánem s neomezenými zdroji a že požívá výhod vůči svým zákazníkům, dodavatelům i věřitelům, není založen „na žádném hodnověrném důkaze“, a navíc je „nesporně vyvrácen fakty“.
(84)
Francouzské orgány předložily služební zprávu ředitelství pro právní záležitosti a dohody (AJA) společnosti Axens nazvanou „Zásady právní jistoty Axens“ (64), ve které jsou přesně vymezené vztahy mezi veřejnou institucí IFP a společností Axens. Tyto vztahy se výslovně řídí obecným pravidlem, že Axens nebude od své mateřské společnosti vyžadovat záruku, a to z jakéhokoli důvodu. Francouzské orgány upřesnily, že od tohoto pravidla absence záruky není možná žádná odchylka. Kromě toho se tato zásada připomíná in extenso v dokumentu těmito slovy: „IFP neručí za konání nebo opomenutí společnosti Axens“. Francouzské orgány jasně uvedly, že toto pravidlo se vztahuje na veškeré smlouvy či projekty, jež by mohla společnost Axens uzavřít nebo realizovat se zákazníky, dodavateli nebo na finančních trzích.
6.2.2.1 K vztahům mezi společností Axens a jejími zákazníky
(85)
Podle Francie společnost UOP Limited neodůvodněně vyvozuje z významu státní záruky, jaká je dlouhodobá finanční situace společnosti Axens, zejména co se týče smluvních záruk a závazků údržby klasicky obsažených v licenčních dohodách (65), a rovněž neuvádí důvody, kvůli kterým se „domnívá, že Komise nenalezne žádné ustanovení omezující odpovědnost společnosti Axens“.
(86)
V tomto směru se francouzské orgány jasně vyjádřily, že pravidlo popsané v 84. bodě odůvodnění (podle kterého dceřiná společnost nepředkládá mateřské společnosti žádnou žádost o záruku) se vztahuje rovněž na veškeré záruky, které by mohla společnost Axens vyjednat nebo uzavřít se zákazníkem. Francouzské orgány ilustrovaly své argumenty na příkladu „aromatických komplexů“, který společnost UOP Limited zmínila ve svých připomínkách. Francouzské orgány upřesnily, že obecně společnost Axens volí možnost omezení své odpovědnosti na určitou část poplatku […] (*). Tato politika omezení záruk, která je jednou ze Zásad právní jistoty Axens, se proto výrazně liší od zvyklostí jiných podniků působících v této oblasti, jež mají podle francouzských orgánů ve zvyku poskytovat v určitých případech neomezené záruky.
(87)
Konečně, francouzské orgány připomínají, že povinnosti v oblasti údržby/opravy použitelné v případě škodné události by neměly za následek uvolnění finančního krytí ze strany veřejné instituce IFP:
a)
v případě neplnění závazků ze strany společnosti Axens by kapacita nabízená jejími pojišťovateli odpovědnosti za škodu prostřednictvím různých pojistných linií v rámci jejího globálního programu byla o mnoho větší, než jsou odpovědnostní stropy společnosti Axens smluvně dojednané s držiteli její licence,
b)
velmi významná by byla rovněž schopnost okamžitého nebo rychlého uvolnění zdrojů společnosti Axens, zejména díky jejímu malému zadlužení,
c)
dohody mezi veřejnou institucí IFP a společností Axens by výslovně omezovaly odpovědnost veřejné instituce IFP v případě neplnění závazků ze strany držitele licence společnosti Axens na částky, které musí být nevyhnutelně ohraničené, protože jsou spojeny s poplatkem, který vybírá veřejná instituce IFP,
d)
pojišťovatel odpovědnosti za škodu společnosti Axens by se výslovně zřekl jakéhokoli uplatňování nároků vůči veřejné instituci IFP z jakéhokoli důvodu.
(88)
Na základě toho francouzské orgány vyvozují, že tvrzení společnosti UOP Limited týkající se existence domnělých výhod, které společnost Axens získává na trhu licencí na výrobní postupy, by se tímto vyvrátila, zejména protože společnost Axens bez přestání uskutečňovala politiku omezování záruk týkajících se odpovědnosti a poskytovaných jejím zákazníkům.
(89)
V svém dopise ze dne 8. září 2009 francouzské orgány jasně uvedly, že omezení odpovědnosti vůči zákazníkům je ustanovené jak v dohodě o rámcové licenci (66), tak v dohodě o licenci na výrobky (67), jež byly uzavřeny mezi veřejnou institucí IFP a společností Axens a vstoupily v platnost 1. ledna 2001. V obou smlouvách se ustanovuje, že pokud může společnost Axens prokázat, že příčinou neplnění závazků z její strany jsou služby poskytované veřejnou institucí IFP, finanční odpovědnost této instituce se omezí na určité procento (68) částek, které veřejná instituce IFP skutečně vybrala jako poplatek úměrný prodejní transakci, v souvislosti s kterou vznikla reklamace (licence na výrobky) a úměrný k jednotce, která je předmětem sublicence nebo prodejní transakce uskutečněné v rámci sublicence, v souvislosti s kterou vznikla reklamace (rámcová licence). Jinými slovy, odpovědnost veřejné instituce IFP nikdy nesmí přesáhnout 100 % vybraných částek. Kromě toho je v rámcové licenci ustanoveno, že společnost Axens převezme finanční záruky za technickou výkonnost výrobních postupů poskytovaných držitelům sublicencí. Veřejná instituce IFP tedy není odpovědná za technické záruky poskytované společností Axens jejím zákazníkům.
(90)
Vedle toho je třeba upřesnit, že v licenčních smlouvách mezi společností Axens a jejími zákazníky je symetricky zahrnuta skutečnost, že finanční odpovědnost společnosti Axens je obecně omezena na […] (*) % licenčních poplatků zaplacených za každou jednotku, na kterou se vztahuje reklamace. Odpovědnost veřejné instituce IFP je zcela nezávislá na odpovědnosti společnosti Axens, pokud se záruka, kterou tato společnost poskytla svému zákazníkovi, z obchodních důvodů jeví jako vyšší než ta, kterou poskytla veřejná instituce IFP. Stejná zásada se uplatňuje na veškeré licence, které veřejná instituce IFP poskytne třetím stranám, jiným než svým dceřiným společnostem.
(91)
Nakonec francouzské orgány doplnily, že veřejná instituce IFP sleduje zásadu omezovat svou odpovědnost vůči zákazníkům (dceřiným společnostem nebo společnostem mimo skupinu) v případech, kdy pro ně zabezpečuje služby (studie, výzkumy v oblasti zakázek, testy atd.). Odpovědnost, kterou na sebe bere veřejná instituce IFP, potom spočívá v závazku opravit vykonané práce, zatímco ve finanční oblasti platí zásada, že odpovědnost je omezená na […] (*) % skutečně zaplacené odměny se stropem, který může v závislosti na daném případě být až […] (*) %. Pokud se tedy zákazník domnívá, že práce vykonaná veřejnou institucí IFP je chybná, tato instituce nebude v žádné případě povinna neomezeně vykonávat opravy prací.
6.2.2.2 Ke vztahům mezi společností Axens a jejími dodavateli a k podmínkám financování na finančních trzích
(92)
Francouzské orgány popírají jakoukoli relevantnost tvrzení společnosti UOP Limited, že domnělá víra v existenci neomezených finančních záruk ve prospěch společnosti Axens by této společnosti měla poskytovat zvýhodněné podmínky jak ze strany dodavatelů, tak finančních trhů. Podle názoru Francie neposkytla společnost UOP Limited sebemenší důkaz na podporu tohoto tvrzení.
(93)
Francouzské orgány se domnívají, že pravidlo popsané v 84. bodě odůvodnění, podle kterého dceřiná společnost nepodává mateřské společnosti žádnou žádost o záruku, je dostatečné pro to, aby zneplatnilo hypotézu, kterou předkládá společnost UOP Limited.
(94)
Ostatně pokud jde o podmínky půjčky společnosti Axens, stejně jako v případě společností Beicip-Franlab a Prosernat, na finančních trzích, francouzské orgány poznamenávají, že by byly ochotny se zavázat před Komisí, že při každé transakci bude ve smlouvě o financování uvedeno, že „v souladu s francouzským právem (zejména s nutností výslovného povolení každé záruky zákonem) tato finanční transakce nebude kryta žádnou přímou či nepřímou státní zárukou“ (69).
7 HODNOCENÍ
7.1 EXISTENCE STÁTNÍ PODPORY VE SMYSLU ČL. 107 ODST. 1 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EU
(95)
Ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU stanoví: „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem, nestanoví-li tato smlouva jinak“.
(96)
V tomto případě na prokázání existence státní podpory je především zapotřebí ověřit, zda opatření spočívající v udělení postavení EPIC veřejné instituci IFP ze strany Francie dne 7. července 2006 využívá státní zdroje (7.1.1) na poskytnutí neomezené státní záruky vztahující se na hospodářské činnosti (7.1.2). Zatímco rozsah krytí prostřednictvím státní záruky a povaha činností, na než se vztahuje, umožní vymezit dosah tohoto rozhodnutí (7.1.3), následně bude nutné přezkoumat, zda dotyčné opatření poskytuje skupině IFP selektivní výhodu (7.1.4), která by mohla ovlivňovat obchod mezi členskými státy (7.1.5).
7.1.1 VYUŽÍVÁNÍ STÁTNÍCH ZDROJŮ VE FORMĚ NEOMEZENÉ ZÁRUKY
(97)
Se zřetelem na osobitou strukturu hospodářské skupiny ve smyslu práva hospodářské soutěže je zapotřebí zohlednit možný dopad neomezené státní záruky vyplývající z postavení EPIC veřejné instituce IFP na všechny subjekty skupiny IFP, tj. samotnou veřejnou instituci a její dceřiné společnosti, ve dvou fázích:
-
pokud jde o veřejnou instituci IFP, dopad neomezené záruky přímo vyplývá z postavení EPIC: veřejná instituce IFP, coby právnická osoba veřejného práva, nepodléhá obecnému právu týkajícímu se soudního vyrovnání a likvidace podniků v obtížích. Vzhledem k této zvláštnosti by mateřská společnost skupiny IFP mohla přímo vykonávat své hospodářské činnosti za výhodnějších podmínek, než mají další účastníci na trhu, kteří nemají podobnou ochranu (7.1.1.1),
-
pokud jde o činnosti vykonávané přímo dceřinými společnostmi soukromého práva skupiny IFP, které plně podléhají obecnému právu v oblasti konkurzu, přímé uplatnění nároku vůči veřejné instituci, a tedy i státu, je podle všeho nemožné. Proto je za předpokladu nedostatečné výše majetku některé z dceřiných společností vhodné analyzovat, zda by věřitelé společností Axens, Prosernat a Beicip-Franlab mohli těžit z nepřímého mechanismu na základě případné odpovědnosti mateřské společnosti za počínání jejích dceřiných společností, rovnocenné mechanismu záruky (7.1.1.2).
7.1.1.1 Krytí veřejné instituce IFP prostřednictvím neomezené státní záruky, kterou poskytuje postavení EPIC
(98)
Ve výše uvedeném rozhodnutí C 56/2007 došla Komise k závěru (70), že podstatné zvláštnosti postavení veřejné instituce La Poste (71), a zejména pak existence záruky na úhradu jednotlivých pohledávek a na zachování existence a/nebo povinností La Poste, znamenají, že stát plní úlohu konečného ručitele za hospodářské činnosti vykonávané veřejnou institucí.
(99)
V tomto případě se Komise domnívá, že argumenty použité ve výše uvedeném rozhodnutí C 56/2007 je možno v zásadě uplatnit na postavení EPIC veřejné instituce IFP a že se na tuto instituci taktéž vztahuje zvláštní právní stav, pokud jde o uspokojování jejích věřitelů či zachování její existence v případě platební neschopnosti. Pro potřeby této analýzy bude tedy Komise odkazovat na argumenty rozvinuté v části 4.1 („Charakteristika podpory“) výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007.
A. Záruka za úhradu jednotlivých pohledávek
(100)
Nejprve je třeba ověřit argument francouzských orgánů, že právní předpisy nebo judikatura vylučují existenci státní záruky ve prospěch institucí s postavením EPIC (a), a až potom prokázat, že kdyby se veřejná instituce nacházela v situaci zastavení plateb, na její věřitele by se vztahovalo výhodnější řízení než na věřitelské podniky podléhající obecnému právu.
a) Odmítnutí argumentů francouzských orgánů
(101)
Na rozdíl od tvrzení francouzských orgánů Komise může usuzovat, že francouzské právo připouští existenci implicitních záruk, zejména existenci státní záruky v důsledku postavení veřejné instituce. Komise odmítá argumenty francouzských orgánů z těchto důvodů:
(102)
Zaprvé, Komise se odvolává mutatis mutandis na body odůvodnění 120 a 121 výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007 v souvislosti s tvrzením francouzských orgánů, že žádný předpis anebo rozhodnutí nestanovuje zásadu, podle níž stát ručí za dluhy subjektů s postavením EPIC. Komise se naopak domnívá, že ačkoli opravdu neexistuje žádný předpis nebo rozhodnutí potvrzující nebo vylučující existenci výslovné státní záruky ve prospěch subjektů EPIC, absence takové záruky nevylučuje existenci záruky implicitní.
(103)
Zadruhé, Komise se odvolává mutatis mutandis na body odůvodnění 122 až 124 výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007 v souvislosti s názorem francouzských orgánů, že existuje judikatura o neexistenci záruk, zejména rozsudek ve věci Société de l'hôtel d'Albe (72) a rozsudky ve věci Campoloro (73). Co se týče první věci, jak zdůraznil odborník Komise ve věci La Poste, rozsudek Société de l'hôtel d'Albe se netýká konkrétní situace, v níž by mohla být záruka uplatněna (74). Pokud jde o druhou věc (75), Komise se naopak domnívá, že tato věc ukazuje, že režim odpovědnosti státu při zavádění opatření ohledně postupu pro vymáhání dluhů veřejných institucí vykazuje veškeré vlastnosti záručního mechanismu.
(104)
Zatřetí, Komise se domnívá, že argument francouzských orgánů předložený ve věci La Poste, podle něhož se na dluhy, které vznikly subjektům s postavením EPIC po vstupu v platnost ústavního zákona a rozpočtovém zákoně (LOLF) dne 1. ledna 2005, nemůže vztahovat implicitní záruka, nelze přijmout:
a)
Komise zdůrazňuje, že změna právního postavení veřejné instituce IFP nastala dne 7. července 2006, což je až po vstupu v platnost zákona LOLF. Za takovýchto podmínek není nutné zkoumat argumenty odborníka francouzských orgánů ve věci La Poste ohledně případných dluhů vzniklých před datem 1. ledna 2005, a to i přesto, že na ně francouzské orgány ve svých připomínkách odkazují mutatis mutandis. Ve skutečnosti dluhy, které vznikly veřejné instituci IFP před datem 1. ledna 2005, vznikly profesní instituci ve smyslu zákona č. 4-612 ze dne 17. listopadu 1943 o řízení profesních zájmů (a tedy právnické osobě soukromého práva), a proto se na ně v čase jejich vzniku (76) nemohla vztahovat neomezená záruka plynoucí z postavení EPIC.
b)
Komise nicméně podotýká, že - jak ostatně zdůraznil její odborník ve věci La Poste a jak už vysvětlila ve 130. bodě odůvodnění výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na který se odvolává mutatis mutandis, že rozsah povinnosti zahrnout do rozpočtového zákona státní záruky se omezuje na „poskytnutí“ takových záruk; že poskytnutí záruk se vztahuje na případy, ve kterých se stát výslovným projevem vůle rozhodl poskytnout záruku za instituci nebo za transakci; že do rozsahu povinnosti zahrnout záruky do rozpočtového zákona proto nepatří záruky vzniklé na základě právního postavení nebo právní povinnosti, jež se vyznačují tím, že jsou implicitní a automatické; že tato druhá kategorie nezávisí na rozhodnutí státu, ale na skutečnosti, že záruka je vlastně důsledkem již existujícího právního rámce daného státem (77).
c)
Komise na základě toho došla k závěru, že stejně jako v 131. bodě odůvodnění rozhodnutí C 56/2007, na který se odvolává mutatis mutandis, argument francouzských orgánů opírající se o LOLF není přesvědčivý a skutečnost, že žádný rozpočtový zákon neupřesňuje, že stát poskytuje záruku veřejné instituci IFP z důvodu jejího postavení, nevylučuje existenci takové implicitní záruky; že Komise není v žádném případě vázána charakteristikou opatření jakožto záruky podle francouzského práva, ani skutečností, že by se jednalo o záruku spadající pod ustanovení LOLF; že podstatné je hodnocení tohoto opatření pouze z hlediska práva Evropské unie; že toto právo uznává existenci implicitní záruky, jestliže je členský stát právně vázán k uhrazení pohledávky jiné osoby v případě její platební neschopnosti (78).
(105)
Začtvrté, Komise odmítá argument francouzských orgánů, že v případě existence státní záruky ve prospěch subjektů s postavením EPIC by si založení každého nového subjektu s tímto postavením (včetně změny právního postavení) žádalo zavedení opatření týkajících se záruk, jež by ochránila právní nároky věřitelů, které vznikly před změnou postavení subjektu, a jejich protiargument (modus tollens), že když takový mechanismus nebyl nikdy zaveden (79), neměla by existovat žádná záruka ve prospěch veřejné instituce IFP:
a)
Jak uvedl odborník Komise ve věci La Poste a jak se uvádí v 133. bodě odůvodnění výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na který se odvolává mutatis mutandis, Komise se domnívá, že takové tvrzení vychází z příliš širokého výkladu ústavní ochrany práva vlastnit majetek.
b)
Komise si přeje upřesnit, jak ostatně učinila v 134. bodě odůvodnění rozhodnutí C 56/2007, na který se odvolává mutatis mutandis, že právo vlastnit majetek nestanovuje přijetí zvláštního opatření k zaručení práv věřitelů v době přeměny EPIC na společnost podléhající řízení týkajícímu se soudní vyrovnání a likvidace, a že neexistence takových opatření tudíž není známkou absence implicitní záruky.
c)
Komise dodává, jak vysvětlila v bodech odůvodnění 135 a 136 výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na něž se odvolává mutatis mutandis, že skutečnost, že francouzské orgány rozhodly o poskytnutí výslovné záruky podniku La Poste (80), když v roce 1990 získal postavení rovnocenné s EPIC, nedokazuje, že už v jeho prospěch neexistovala nějaká implicitní záruka.
(106)
Zapáté, Komise odkazuje na část tohoto rozhodnutí týkající se uplatnění odpovědnosti státu, stejně jako na část 4.1.1 bod A písm. b) podbod 3) výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, pokud je o článek pana Labetoullea citovaný francouzskými orgány (81) a jeho analýzu judikatury Camporolo (82).
(107)
Oproti tomu, co tvrdí francouzské orgány - podle nich předpisy vylučují takovou záruku - Komise podotýká, že existence implicitních záruk vázaných na právní postavení veřejné instituce je potvrzena oznámením Státní rady předloženým v roce 1995 ve věci Crédit Lyonnais, které zakládá existenci implicitní státní záruky pouze na povaze subjektu coby veřejné instituce (83).
(108)
Jak bylo vysvětleno ve zmíněném rozhodnutí C 56/2007, konkrétně v bodech odůvodnění 142 až 145, na které se odkazuje mutatis mutandis, Komise nesdílí výklad francouzských orgánů, podle něhož nelze toto stanovisko Státní rady přenést na veřejnou instituci IFP. V rozhodnutí se konkrétně zdůrazňuje, že toto stanovisko se nijak neodvolává ani na poslání této veřejné instituce ani na to, zda tato veřejná instituce má nebo nemá veřejného účetního. Francouzské orgány nevysvětlují, proč by se podle nich dalo toto stanovisko použít pouze na veřejné instituce s veřejným účetním. Komise dále odmítá argumenty francouzských orgánů, podle nichž toto stanovisko není použitelné, jelikož je starší než zákon LOLF a je v rozporu z pozdější judikaturou Státní rady. Komise současně připomíná v bodě odůvodnění 104 a také ve dříve zmíněném rozhodnutí C 56/2007, že zákon LOLF není překážkou existence implicitní státní záruky ve prospěch veřejné instituce IFP.
(109)
Jak je uvedeno v bodech odůvodnění 146 a 147 výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na které se odkazuje mutatis mutandis, bere Komise na vědomí oznámení ministra hospodářství, financí a průmyslu ze dne 22. července 2003, jehož předmětem je „registrace mechanismů implicitních nebo výslovných záruk poskytnutých státem“, a které potvrzuje existenci implicitních záruk vyplývajících ze zákonného nebo správního opatření, které „vytváří a nese s sebou finanční důsledky pro stát“. Toto oznámení ukazuje, že státní záruka může vyplývat z právních aktů nejrůznější povahy (84), a připomíná, že založení veřejné instituce může být ze své podstaty spojeno s vytvořením implicitní státní záruky ve prospěch věřitelů této instituce (85).
b) Věřitel veřejné instituce IFP má jistotu, že jeho pohledávka bude uhrazena.
(110)
Podle příkladu dokazování v části 4.1.1. bod A písm. b) zmíněného rozhodnutí C 56/2007, na které odkazuje mutatis mutandis, hodlá Komise nyní dokázat, že se v případě zastavení plateb ze strany veřejné instituce IFP budou její věřitelé nacházet v příznivější situaci než věřitelé podniku, který podléhá obchodnímu právu.
(111)
Zaprvé, jelikož se jedná o veřejné instituce, nevztahují se na ně tradiční omezení úhrady pohledávek subjektu soukromého práva. Na základě skutečností, jimiž se podrobněji zabývají body odůvodnění 150 až 154 uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na které se odvolává mutatis mutandis, Komise v tomto prvním bodě dochází k závěru, že:
-
na rozdíl od věřitelů podniků podléhajících obchodnímu právu, věřitelé veřejné instituce IFP (vzhledem k tomu, že tato instituce nepodléhá obecnému právu ve věcech soudního vyrovnání a soudní likvidace podniků v obtížích) neriskují, že jejich pohledávka při ukončení řízení o soudním vyrovnání zanikne úplně nebo částečně,
-
právní subjektivita veřejné instituce IFP není překážkou pro státní záruku,
-
při absenci výslovného omezení odpovědnosti státu za veřejnou instituci IFP se mohou věřitelé této instituce po právu opírat o zásadu, podle níž stát přebírá dluhy veřejné instituce IFP, i když je tato instituce právnickou osobou.
(112)
Zadruhé, v případě vymáhání dluhů veřejných institucí rozhodnutím soudu je řízení podle zákona ze dne 16. července 1980 (a různých souvisejících prováděcích aktů (86)) z důvodů vysvětlených v bodech odůvodnění 113 až 117 příznivější pro věřitele veřejné instituce IFP než soudní řízení obecného práva, jelikož nevede k zániku pohledávky za veřejnou institucí IFP.
(113)
V souladu s rozborem uvedeným v bodech odůvodnění 157 až 161 rozhodnutí C 56/2007, na které se odvolává mutatis mutandis, Komise především poznamenává, že zákon z roku 1980 (87) a jeho prováděcí opatření (88) označují stát jako orgán oprávněný k vymáhání dluhů veřejných institucí a svěřují mu významné pravomoci: provedení úhrady z moci úřední a vytvoření dostatečných zdrojů.
(114)
Podobně jako v souvislosti s body odůvodnění 162 až 168 rozhodnutí C 56/2007, na něž se odkazuje mutatis mutandis, se Komise domnívá, že zvláštní řízení stanovené zákonem z roku 1980 a jeho prováděcími předpisy je pouze řízením o vymáhání pohledávek, a nikoliv likvidačním řízením, a že následkem jeho použití pohledávka nezaniká, zatímco následkem uplatnění likvidačního řízení podle obecného práva závěrečný rozsudek pro nedostatek aktiv bez postihu s sebou nese zákaz, aby věřitelé pohledávku dále soudně vymáhali. Komise rovněž poznamenává, že zákon z roku 1980 a související prováděcí předpisy tím, že stanoví odklad úhrady z moci úřední a nepočítají se zastavením plateb, umožňují věřitelům předpokládat, že stále existují nebo budou existovat zdroje pro zaplacení jejich pohledávky za veřejným subjektem. Z těchto dvou aspektů vyplývá, že nedostatek peněžních prostředků je v případě potřeby jištěn státem, nebo je pouze přechodný. Naproti tomu žádné likvidační řízení nestanoví možnost, že se třetí osoba stane odpovědnou za dluhy insolventní osoby, samozřejmě vyjma případu, kdy se jedná o ručitele.
(115)
V souladu s rozborem uvedeným v bodech odůvodnění 170 až 180 uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na které se odkazuje mutatis mutandis, se Komise domnívá, že francouzské právní předpisy dovolují, ba dokonce podporují stát v tom, aby poskytoval dotace veřejným institucím při nedostatku peněžních prostředků přednostně před klasickými bankovními půjčkami, a tyto dotace mohou podle zákona ze dne 16. července 1980 představovat „dodatečné zdroje“. Domnívá se rovněž, že jsou věřitelé s těmito právními dokumenty obeznámeni, a právem se tudíž domnívají, že dozorčí orgán bude schopen nalézt zdroje potřebné k úhradě jejich pohledávky. Komise se domnívá, že předpoklad, za něhož se věřiteli nezdaří dosáhnout splacení své pohledávky za použití řízení podle zákona ze dne 16. července 1980, je málo pravděpodobný.
(116)
Na rozdíl od závěru, k němuž dospěla v souvislosti s věcí La Poste v uvedeném rozhodnutí C 56/2007, Komise zdůrazňuje, že v tomto případě lze uvolnit relativně veliké vlastní zdroje veřejné instituce IFP, jelikož, jak vysvětlily francouzské orgány v bodě odůvodnění 44, hotovost a investice (150,3 milionu EUR) byly na konci roku 2007 přibližně pětkrát vyšší než suma půjček a finančních dluhů (25,2 milionu EUR). Komise tím uznala, že za současného stavu jejích financí je podle všeho málo pravděpodobné, přinejmenším v blízké budoucnosti, že v důsledku nedostatku vlastních zdrojů se veřejná instituce IFP může octnout v platební neschopnosti a vznikne potřeba státního zásahu.
(117)
Přestože je v současné době nedostatek aktiv veřejné instituce IFP nepravděpodobný, neznamená to, že tomu tak bude i v dlouhodobém horizontu. Za těchto okolností by nemožnost uvolnění zdrojů cestou postoupení majetku měla za následek použití jiných záručních mechanismů (zálohy, uplatnění odpovědnosti státu atd.). Ustaví-li totiž zákonodárce systém ochrany majetku, eventuální neplnění závazků ze strany veřejné instituce IFP by mohlo vést k nárůstu sporů o objektivní odpovědnost státu (89). V této souvislosti bere Komise na vědomí argument francouzských orgánů (90), podle něhož by v případě, že by stát považoval aktiva patřící veřejné instituci za nezbytná pro výkon jejího poslání veřejné služby. a postavil se tudíž proti jejich prodeji, nebyl povinen poskytnout vyrovnání prostřednictvím záručních mechanismů. Bere nicméně na vědomí, že francouzské orgány uznaly (i když popírají, že by tím byla veřejná instituce zvýhodněna), že požadavek kontinuity veřejné služby je závazný pro představitele státu při provádění řízení zavedeného zákonem ze dne 16. července 1980 (91). Komise se také domnívá, že by v důsledku tohoto rozhodnutí veřejné moci nepřistoupit k prodeji aktiv v zájmu zachování veřejné služby mohlo dojít k uplatnění objektivní odpovědnosti státu za porušení rovnosti před veřejnými břemeny.
(118)
Zatřetí, z důvodů, které již byly uvedeny v bodech odůvodnění 185 až 226 rozhodnutí C 56/2007, na které se odkazuje mutatis mutandis, má Komise za to, že za málo pravděpodobného předpokladu, že řízení ustavené zákonem ze dne 16. července 1980 neumožní uspokojení věřitele, vykazují prostředky, k nimž by se věřitel mohl uchýlit, aby uplatnil odpovědnost státu, vlastnosti záručního mechanismu.
(119)
Přestože se francouzské orgány domnívají, že odpovědnost státu nelze v zásadě uplatnit, ať se jedná o odpovědnost za zavinění či objektivní odpovědnost (92), současně přiznávají, že za předpokladu existence požadavku kontinuity veřejné služby a závaznosti tohoto požadavku pro představitele státu při provádění řízení podle zákona z roku 1980 by mohl soud nařídit odškodnění věřitele. Francouzské orgány mají za tohoto předpokladu za to, že by věřitel nebyl nijak zvýhodněn, jelikož by odškodnění bylo srovnatelné s odškodněním, které by získal podle obecného práva. Komise v této souvislosti upozorňuje na některé právní zvláštnosti plynoucí ze zákona z roku 1980: v soudní likvidaci podle obecného práva věřitelé (zejména věřitelé z písemné smlouvy) obvykle nezískávají zpět celou svou pohledávku a za podnik v likvidaci třetí osoby většinou dluhy neplatí.
(120)
Francouzské orgány rovněž popírají, že možnosti odškodnění věřitelů prostřednictvím uplatnění odpovědnosti lze považovat za formu záruky. Komise se naopak domnívá, že se uplatnění odpovědnosti státu (za zavinění nebo objektivní odpovědnost) při provádění řízení o vymáhání dluhů veřejných subjektů podle zákona ze dne 16. července 1980 rovná mechanismu záruky podle práva Evropské unie, neboť zajišťuje věřitelům uspokojení jejich pohledávky tím, že donutí stát splatit ji v případě neplnění závazků ze strany veřejné instituce IFP. Judikatura Evropského soudu pro lidská práva (ESLP) nadto ve věci Société de gestion du port de Campoloro a Société fermière de Campoloro v. Francie (93) (dále jen „věc Campoloro“) uznává existenci automatické záruky.
(121)
A konečně, podobně jako v důkazech předložených v bodech odůvodnění 181 až 184 výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na něž se mutatis mutandis odkazuje, Komise vyjadřuje stanovisko, že návrh francouzských orgánů na vyjasnění prováděcího nařízení k zákonu z roku 1980 nestačí k vyloučení toho, že zdroje budou uvolněny díky poskytnutí dotace z veřejných zdrojů.
a)
Francouzské orgány navrhly změnit prováděcí nařízení k zákonu z roku 1980 takto: „Zůstala-li úřední výzva po uplynutí těchto lhůt bez účinku, představitel státu nebo dozorčí orgán zanese výdaj do rozpočtu územního správního celku nebo veřejné instituce, která neplní své závazky. V případě potřeby uvolní potřebné zdroje v rámci rozpočtu správního celku nebo instituce buď snížením prostředků určených na jiné výdaje, nebo dosud nevyužitých, anebo navýšením zdrojů“ (změny jsou podtrženy).
b)
Komise v každém případě poznamenává, jak učinila v 67. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení, že právní předpisy ani v současném znění ani ve znění změněném podle francouzských orgánů nevylučují, že zdroje mohou být uvolněny díky navýšení zdrojů předem umožněnému poskytnutím dotace nebo finančního příspěvku z veřejných zdrojů.
(122)
Z důvodů vyložených v bodech odůvodnění 204 až 211 výše uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na něž se mutatis mutandis odkazuje, se Komise domnívá, že kromě toho, že rozhodnutí ESPL ve věci Campoloro dokazuje, že uplatnění odpovědnosti francouzského státu v tomto případě působí jako implicitní záruka za pasiva veřejných orgánů a není spojena s žádnou podmínkou vzniku škody.
a)
Komise zejména konstatuje, že ESLP odmítl argumenty francouzských orgánů (94) založené jednak na tom, že příčinu nelze připsat státu, a jednak na neexistenci záruky státu vůči veřejným orgánům, které mají subjektivitu právnické osoby, a dále konstatuje, že ESLP přihlédl k protiargumentům žalujících stran (95).
b)
Komise upozorňuje, že ESLP konstatoval porušení čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o lidských právech (dále jen „Úmluva“), konkrétně proto, že „Je tudíž třeba, aby tyto rozsudky byly provedeny, přičemž Soudní dvůr připomíná, že státní orgán nemůže pod záminkou chybějících zdrojů nesplatit dluh na základě soudního rozhodnutí […]“. ESLP rovněž shledal, že došlo k porušení článku 1 Protokolu č. 1 k Evropské úmluvě o lidských právech, neboť žalující strany utrpěly zásah do jejich práva vlastnit majetek, neboť jsou zatíženy zvláštním a přílišným břemenem z důvodu nezaplacení dlužných částek (96). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nakonec ESLP připsal státu dluhy dlužnických obcí v plné výši (97).
c)
Komise má za to, že z této judikatury vyplývají tři důležité skutečnosti:
-
s výhradou toho, že žalující strany dosáhly soudního rozhodnutí, kterým byla jejich pohledávka uznána, odpovědnost státu plní úlohu implicitní záruky (98), neboť francouzský stát je na jedné straně odsouzen k úhradě celého dluhu právnické osoby veřejného práva (99) a na druhé straně se nerozlišovalo mezi tím, co může souviset s platební neschopností dlužnického orgánu veřejné samosprávy a případným nesplněním povinnosti ze strany státu (neboť ESLP v žádném stadiu řízení nehledá příčinu na straně státu a omezuje se jen na stav platební neschopnosti dlužníka);
-
tato odpovědnost pokrývá dluhy orgánů veřejné moci, které však jsou právnickými osobami. Francouzská vláda se výslovně dovolávala existence právnické osoby a vlastního jmění, aby oponovala uplatnění odpovědnosti francouzského státu, avšak ESLP tento argument odmítl;
-
působnost státní záruky se vztahuje na veřejné orgány, které jsou od něj odvozeny. Záruka je tedy vnitřně spjata s veřejnoprávním statusem dlužníka.
d)
Komise kromě toho konstatuje, že řešení, které přijal ESLP v uvedené věci Campoloro, není ojedinělé, a naopak má svůj původ ve velmi zřetelné tendenci judikatury, která se projevila zejména v rozsudcích Artico v. Itálie (100) a Bourdov v. Rusko (101).
(123)
Z důvodů uvedených v bodech odůvodnění 212 až 220 zmíněného rozhodnutí C 56/2007, na které Komise odkazuje mutatis mutandis, se Komise domnívá, že připomínky francouzských orgánů nejsou takového charakteru, aby mohly způsobit neplatnost tohoto důkazu. Na základě výše uvedeného Komise, podobně jako v závěru, k němuž dospěla ve věci La Poste v bodě odůvodnění 222 uvedeného rozhodnutí C 56/2007 a v rozhodnutí o zahájení řízení, usoudila z toho, co už bylo uvedeno, že za současného stavu francouzského práva může věřitel veřejné instituce IFP, který se nedomohl zaplacení své pohledávky na základě použití postupů podle zákona ze 16. července 1980, získat všechny sumy odpovídající nesplacené pohledávce tak, že se bude domáhat konečné odpovědnosti státu, na rozdíl od toho, k čemu dochází v rámci likvidačního řízení obecného práva, při němž je uspokojení věřitele omezeno hodnotou disponibilního majetku. Komise se proto domnívá, že na odpovědnost státu se má pohlížet jako na záruku, že není omezena žádným francouzským právním předpisem a že je vnitřně spjata s veřejnoprávním postavením dlužnické instituce.
(124)
Kromě toho z důvodů, které už byly vysvětleny v bodech odůvodnění 223 až 226 uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na které se odkazuje mutatis mutandis, Komise bere na vědomí francouzský návrh na to, aby byla do všech smluv veřejné instituce IFP, z nichž vyplývá dluh, vložena doložka omezující riziko uplatnění objektivní odpovědnosti státu pouze základě platební neschopnosti veřejné instituce IFP. Domnívá se však, že takový právní rámec je křehký a vyvolává pochybnosti o jeho trvalosti, protože výjimku přijatého rizika stanovila jako pravidlo judikatura, která se může dále vyvíjet. Komise se domnívá, že takový návrh je sám o sobě nedostatečný, protože nepočítá se všemi eventualitami: neumožňuje vyloučit, že se státní záruka může uplatnit při všech druzích odpovědnosti (zejména mimosmluvní odpovědnosti a trestní odpovědnosti). Mimoto nelze smluvně stanovit, že stát nebude ručit za dluhy, které má veřejná instituce IFP vůči svým dlužníkům, jelikož veřejná instituce se může například octnout v postavení dlužníka vůči třetí osobě na základě různých právních mechanismů, zejména v případě pohlcení jiného subjektu (102), vůči němuž by měly třetí osoby na první pohled nezjistitelné pohledávky. Závěrem, pokud jde o jednotlivé pohledávky třetích osob, Komise se domnívá, že „odstranit“ státní záruku může jen obecně závazný právní předpis upravující situace a třetí osoby všeho druhu, v němž by bylo uvedeno, že stát není ručitelem veřejné instituce IFP. Nakonec i za předpokladu, že by francouzské návrhy připravily věřitele veřejné instituce IFP o všechny možnosti, jak uplatnit odpovědnost státu za účelem uspokojení své pohledávky (podle Komise je tento předpoklad neověřený), tyto návrhy neumožňují spolehlivě zjistit, k čemu by došlo v případě platební neschopnosti (103) veřejné instituce IFP.
(125)
Za čtvrté, i kdyby věřitel nebyl uspokojen, může způsobit právní účinky přípustného omylu, jehož se dopustil při zakládání pohledávky, a který spočíval v domněnce, že bude tato pohledávka splacena.
(126)
Z důvodů, které již byly vysvětleny v bodech odůvodnění 227, 228 (odstavce 1 až 3) a 229 uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na které se odkazuje mutatis mutandis, se Komise domnívá, že teorie zdánlivosti (104) umožňuje potvrdit, že věřitelé veřejné instituce IFP jsou oprávnění se domnívat na základě souboru souhlasných indicií, že taková záruka skutečně existuje (a to i za předpokladu, quod non, že postavení veřejné průmyslové a obchodní instituce (EPIC) veřejné instituce IFP jí z právního hlediska neposkytuje neomezenou záruku francouzského státu). Hlavní relevantní indicie z hlediska teorie zdánlivosti vyplývají na jedné straně z toho, že různé právní předpisy (zákon z roku 1980 a jeho prováděcí opatření) nebo úřední dokumenty (rozpočtové dokumenty) dávají věřiteli právo domnívat se, že stát převezme dluhy institucí s postavením EPIC v případě nedostatku hotovosti nebo že uplatní svou odpovědnost, a na druhé straně chybějící vysvětlení právního stavu po skončení řízení ve věci Campoloro a prvních řízení, která Komise zahájila v souvislosti s postavením institucí EPIC, taktéž utvrzuje víru věřitelů v existenci takové záruky; svou roli tu nakonec sehrává i neexistence jasných informací o účincích zastavení plateb instituce se statusem EPIC.
(127)
V tomto případe by Komise chtěla dodat, že před 7. červencem 2006 byli případní věřitelé veřejné instituce IFP ve smluvním vztahu s profesní institucí ve smyslu zákona č. 43-612 ze dne 17. listopadu 1943 o řízení profesních zájmů (a tedy právnickou osobou soukromého práva), u níž nebyl důvod domnívat se, že se na ni může vztahovat jakákoli státní záruka.Proto teorie zdánlivosti může být v daném případě relevantní, pouze co se týče pohledávek vzniklých po změně postavení veřejné instituce IFP.
(128)
Komise dospěla k podobnému závěru jako její odborník ve věci La Post, že co se týče pohledávek vzniklých po 7. červenci 2006, i kdyby se za předpokladu, který obhajují francouzské orgány, věřitel mylně domníval, že stát je povinen ručit za dluhy veřejných institucí, konkrétně za veřejnou instituci IFP, jeho omyl by byl přípustný vzhledem k výše uvedeným prvkům a právo by tomu mohlo připisovat účinky. Kdyby věřitel výjimečně nemohl dosáhnout uspokojení své pohledávky, měl by nicméně jistotu, že není možné, aby zanikla.
B. Záruka zachování existence veřejné instituce IFP nebo jejích závazků
(129)
Z důvodů, které byly vysvětleny v bodech odůvodnění 230 až 250 uvedeného rozhodnutí C 56/2007, na které se odkazuje mutatis mutandis, se Komise domnívá, že i když se v přiměřené lhůtě a s použitím postupů popsaných v předchozí části nepodaří věřiteli instituce s postavením EPIC dosáhnout úhrady své pohledávky, má jistotu, že tato pohledávka mu nezanikne, na rozdíl od situace, v níž se nachází věřitel subjektu soukromého práva v likvidaci, který nemá žádnou jistotu, že jeho pohledávka bude uspokojena.
(130)
Komise zdůrazňuje, že neexistuje žádný postup týkající se likvidace a zániku veřejné instituce z vůle veřejného orgánu, který by byl spojen se zánikem práv a povinností této instituce: v případě zániku z rozhodnutí veřejného orgánu, třebaže to žádný právní předpis výslovně nestanoví, praxe a určité základní zásady správního práva spíše prokazují, že práva a povinnosti veřejných institucí, které jako takové zaniknou, vždy převezme jiný subjekt, popřípadě stát. Jinými slovy, dluhy veřejných institucí vždy přecházejí na jinou právnickou osobu, která nemůže odmítnout jejich převzetí, takže každý věřitel má jistotu, že bude možné domáhat se práv, které mu vyplývají z jeho pohledávky za jiným subjektem, a že jeho pohledávka tedy nezanikne.
(131)
Komise odkazuje na podrobnou analýzu v bodech odůvodnění 233 až 250 uvedeného rozhodnutí C 56/2007, která se opírá o studii organického vývoje veřejných institucí, kterou provedl odborník ve věci La Poste, a která rozlišuje tři příčiny zániku veřejných institucí (105): případ zániku veřejných institucí uplynutím doby, na kterou byly zřízeny, případ zániku veřejných institucí zánikem jejich poslání a častější případ převodu poslání, který s sebou nevyhnutně nese přechod práv a povinností.
a)
Na základě tohoto znaleckého posudku lze zaprvé soudit, že ačkoli neexistuje obecná právní úprava zániku veřejných institucí, praxe ukazuje, že právní předpis vždy upravuje přesun práv a povinností zanikající instituce buď na stát, nebo na subjekt, který přebírá jeho poslání (106).
b)
Zadruhé, obecně jde o přesun „práv a povinností“ (výraz povinnosti se jistým způsobem vztahuje na dluhy), někdy o převod „majetku“ (107) (formulace, která rovněž zahrnuje dluhy). Jediný zjištěný příklad bezvýhradného zániku veřejné instituce se v každém případě týkal převodu samotných „dluhů“ na jiné subjekty veřejného práva (108).
c)
Zatřetí, i když dojde k zániku poslání, v praxi přebírá práva a povinnosti veřejné instituce jiný subjekt.
d)
Za čtvrté, praxe popsaná ve studii je v souladu s kodifikačním předpisem č. 02-060-M95 z 18. července 2002 a s Příručkou k finanční organizaci založení, přeměně a zrušení státních veřejných institucí (109), tj. práva a povinnosti likvidované instituce s postavením EPIC přecházejí buď na stát nebo na právnickou osobu, která přebírá poslání instituce.
(132)
Komise na základě názoru svého odborníka ve věci La Poste nakonec usoudila, že dluhy veřejných institucí se v praxi vždy převádějí na jinou právnickou osobu veřejného práva v případě zániku veřejné instituce, která vykonávala poslání. Věřitelé těchto veřejných institucí, k nimž náleží veřejná instituce IFP, mají proto jistotu, že jejich neuhrazené pohledávky nezaniknou.
C. Závěr o existenci státní záruky v prospěch veřejné instituce IFP
(133)
Na základě skutečností uvedených za účelem prokázání existence záruky na uspokojení jednotlivých pohledávek a zachovaní existence závazků veřejné instituce IFP Komise dospěla k závěru, že počínaje změnou právního postavení veřejné instituce IFP, k níž došlo 7. července 2006,
-
věřitelé veřejné instituce IFP nenarážejí na obvyklá omezení soukromého práva a veřejného práva, která by mohla bránit plné úhradě pohledávky,
-
věřitelé veřejné instituce IFP mohou k vymáhání svých pohledávek použít zvláštní postupy, které opravňují stát, aby donutil dlužnický subjekt k úhradě pohledávky,
-
francouzské právo věřitelům veřejné instituce IFP nikde nenaznačuje, že by se tato instituce mohla definitivně octnout ve stavu nedostatku peněžních prostředků,
-
rozpočtové dokumenty v případě nedostatku peněžních prostředků naznačují, že stát by mohl poskytnout mimořádný finanční příspěvek subjektům veřejného sektoru, k nimž IFP náleží,
-
neumožňují-li výše popsané postupy věřiteli, aby byl uspokojen, může uplatnit odpovědnost státu, aby dosáhl zaplacení své pohledávky v plné výši,
-
pokud by se výše zvažované činnosti měly rozložit v čase, věřitel má jistotu, že jeho pohledávka nezanikne, i kdyby u veřejné instituce IFP došlo k organickému vývoji.
(134)
Tyto zvláštnosti úzce souvisejí s právním postavením veřejné instituce IFP a znamenají, že stát plní úlohu konečného ručitele. Lze tudíž oprávněně usoudit, že veřejné instituci IFP byla poskytnuta neomezená záruka francouzského státu z důvodu jejího postavení EPIC.
(135)
Neomezená státní záruka ve prospěch veřejné instituce IFP má za následek převod státních zdrojů ve smyslu bodu 2.1 výše uvedeného sdělení o zárukách. Veřejná instituce IFP v praxi neplatí za tuto záruku žádný poplatek. Tímto způsobem dochází ke vzniku výhody a k čerpání státních prostředků, protože stát se zříká odměny, která je s poskytnutím záruk obvykle spojena. Na druhé straně záruka vytváří riziko možného a budoucího čerpání státních zdrojů, jelikož stát by byl povinen platit dluhy veřejné instituce IFP (110).
(136)
Neomezenou státní záruku ve prospěch veřejné instituce IFP lze nakonec přičíst státu, neboť vyplývá z kombinace veřejnoprávního postavení IFP, zásad vnitrostátního práva a dvou právních aktů, tj. zákona ze dne 25. ledna 1985, nyní obchodní zákoník, a zákona č. 80-539 ze dne 16. července 1980 a jeho prováděcích opatření.
7.1.1.2 Neexistence krytí dceřiných společností soukromého práva skupiny IFP neomezenou zárukou
(137)
Jak již Komise uvedla ve svém rozhodnutí týkajícím se uvedené věci C 51/2005 (111), v rozhodnutí o zahájení řízení v této věci a v části 2 (skupina IFP) veřejná instituce IFP a její dceřiné společnosti Axens, Beicip-Franlab a Prosernat tvoří z hlediska práva hospodářské soutěže hospodářskou skupinu: veřejná instituce IFP totiž přímo vlastní 100 % kapitálu společnosti Axens a 100 % kapitálu společnosti Beicip-Franlab a nepřímo vlastní 100 % kapitálu společnosti Prosernat, vykonává kontrolu nad svými dceřinými společnostmi prostřednictvím členství svých řídících pracovníků v rozhodovacích orgánech těchto společností, vyjadřuje se zejména ke strategickému směřování a k rozhodnutím zásadního významu pro budoucnost dceřiných společností a je vázáná exkluzivními dohodami o převodu technologií nezbytných k výkonu hospodářských činností dceřiných společností (dohody zahrnují reciproční práva prvního odmítnutí) (112)), jakož i smlouvami o poskytnutí prostor a přidělení pracovníků, takže hospodářská integrace veřejné instituce IFP a jejich dceřiných společností Axens, Beicip-Franlab a Prosernat je dost silná k tomu, aby bylo možné dospět k tomuto závěru. Také je třeba prozkoumat skutečný rozsah státní záruky a prověřit, zda se v případě, že dceřiná společnost soukromého práva veřejné instituce IFP neplní své závazky, mohou uvolnit státní zdroje, a uspokojit její věřitele (jinými slovy, zda se na hospodářské činnosti dceřiných společností veřejné instituce IFP vztahuje či nevztahuje neomezená státní záruka).
(138)
Společnost UOP Limited se ve svých připomínkách k této otázce nevyjadřuje. Její argumenty vycházejí z vnímání subjektu IFP/Axens z pohledu účastníka trhu, z něhož podle ní může vyplynout výhoda pro skupinu IFP jednak ve vztazích s dodavateli, jednak ve vztazích se zákazníky nebo poskytovateli kapitálu. Tento aspekt bude prozkoumán v bodě 7.1.4 tohoto rozhodnutí v souvislosti se zkoumáním výhod, které má skupina IFP z opatření.
(139)
Naproti tomu, jak se uvádí v bodě odůvodnění 47, francouzské orgány popírají existenci státní záruky v prospěch dceřiných společností veřejné instituce IFP zejména z důvodu jejich postavení akciových společností podle obecného práva.
(140)
Podobně jako při dokazování existence neomezené státní záruky v prospěch veřejné instituce IFP v bodě 7.1.1.1 Komise postupně prozkoumá, zda věřitelé dceřiných společností soukromého práva veřejné instituce IFP získali záruku, pokud jde o uspokojení jejich individuálních pohledávek (A) nebo záruku na zachování závazků těchto dceřiných společností (B) v případě nedostatku majetku.
A. Věřitelé dceřiných společností veřejné instituce IFP nemají žádnou záruku, že jejich individuální pohledávky budou uspokojeny
(141)
Dceřiné společnosti veřejné instituce IFP mají právní postavení akciových společností. Jako právnické osoby soukromého práva (na rozdíl od jejich kontrolujícího akcionáře, který je veřejnou institucí) patří v plném rozsahu do působnosti řízení ve věcech soudního vyrovnání a soudní likvidace podle obecného práva (113) ve Francii.
(142)
Než bude prozkoumáno, zda lze uplatnit odpovědnost kontrolujícího akcionáře - veřejné instituce IFP - za počínání dceřiných společností b), je třeba představit řízení o soudní likvidaci podle obecného práva, jemuž by tyto dceřiné společnosti soukromého práva podléhaly v případě zastavení plateb a).
a) Řízení o soudní likvidaci podle obecného práva
(143)
Za předpokladu, že by se některá z dceřiných společností skupiny IFP, akciová společnost, ocitla v situaci zastavení plateb (jinými slovy, nebyla by více schopna splácet své nevyřízené dluhy s pomocí svých likvidních aktiv) a vyrovnání by bylo zjevně nemožné (114), řízení podle obecného práva (115) by vedlo ke vstupu této společnosti do soudní likvidace. O zahájení řízení (116) by v případě potřeby požádal dlužník nejpozději do čtyřiceti pěti dnů po zastavení plateb (pokud již dlužník nepožádal o zahájení smírčího řízení). Účelem takového řízení o soudní likvidaci by bylo ukončení činnosti podniku nebo zpeněžení jeho majetku celkovým či jednotlivým prodejem jeho práv a majetku (117). V rozhodnutí o zahájení soudní likvidace (118) by soud určil konkurzního soudce a za likvidátora by vyjmenoval soudního zplnomocněnce nebo osobu vybranou kvůli její kompetentnosti v dané věci. Likvidátor by vypracoval v měsíci svého jmenování zprávu o situaci podniku a potom by uskutečnil likvidační operace a audit (119) pohledávek (120). Výtěžek z likvidace by se potom rozdělil mezi věřitele podle jejich pořadí (přednostní věřitelé a hypoteční věřitelé, věřitelé, na které se vztahuje zvláštní movitá záruka, věřitelé na základě písemné smlouvy, tj. nepřednostní věřitelé, v poměru jejich pohledávek).
(144)
Pokud již nejsou nevyřízení závazky a likvidátor má dostatečné sumy na to, aby uspokojil věřitele, nebo pokud není možné pokračovat v operacích soudní likvidace kvůli nedostatku majetku, soud vyhlásí soudní likvidaci za ukončenou (121). Po ukončení řízení se na dlužníka vztahuje zásada zákazu dalšího soudního vymáhání pohledávek. Jinými slovy, rozsudek o ukončení soudní likvidace pro nedostatek majetku nedává věřitelům možnost dále soudně vymáhat pohledávky od dlužníka, vyjma případu (122), kdy je pohledávka důsledkem trestního odsouzení nebo práv souvisejících s osobou věřitele.
b) Neexistence záručního mechanismu ve prospěch dceřiných společností soukromého práva veřejné instituce IFP
(145)
Jak vysvětlil odborník ve věci La Poste, v některých obchodních společnostech, zejména v akciových společnostech a ve společnostech s ručením omezeným nejsou společníci obvykle povinni hradit dluhy organizace, v níž mají účast, nad rámec svého původního vkladu. Přesně do této kategorie patří dceřiné společnosti veřejné instituce jako akciové společnosti. Ve skupině IFP, stejně tak jako v jakékoliv jiné skupině společností se v případě neplnění závazků ze strany dceřiné společnosti, založené ve formě společnosti s omezeným rizikem (v tomto případě akciové společnosti), omezuje odpovědnost mateřské společnosti na ztrátu jejích vkladů (jako v případě každého běžného akcionáře), pokud neexistuje ručení, avaly, záruky, prohlášení o splnění závazků nebo doporučující dopisy (123), které by výslovně zakládaly vznik odpovědnosti mateřské společnosti.
(146)
S ohledem na příslušnost veřejné instituce IFP a jejích dceřiných společností k jedné a té samé skupině ve smyslu práva hospodářské soutěže je třeba prověřit, zda ve francouzském právu obchodních společností vztah hospodářské závislosti, v němž se nacházejí dceřiné společnosti vůči své mateřské společnosti, může nebo nemůže automaticky způsobit vznik odpovědnosti veřejné instituce IFP v případě, že si tyto dceřiné společnosti soukromého práva neplní své závazky, a na základě toho čerpání státních prostředků, když stát zajistil podstatnou část financování veřejné instituce a poskytl jí implicitní neomezenou záruku.
(147)
Po skončení tohoto důkladného prozkoumání může Komise dospět k závěru, že ve francouzském občanském a obchodním právu v případě neplnění závazků ze strany některé dceřiné společnosti v podstatě nelze uplatnit odpovědnost jejího akcionáře, který nad ní vykonává kontrolu, pokud se neprokáže existence zavinění na straně kontrolujícího akcionáře v řízení jeho dceřiné společnosti i). Nedávno uvažované návrhy reformy občanského zákoníku, od nichž bylo poté upuštěno a které se konkrétně týkaly rozšíření zásady odpovědnosti za počínání třetí osoby na případ vztahu mezi mateřskou společností a dceřinými společnostmi, naopak potvrdily, že taková zásada v současnosti ve francouzském právu neexistuje ii).
i) Neexistence obecné odpovědnosti akcionáře za jeho dceřinou společnost
(148)
Podle právní doktríny (124), organizace skupiny není nikdy sama o sobě zdrojem sukcesivní odpovědnosti. Francouzské právo vyznává zásadu osobní odpovědnosti uvedené v článku 1382 občanského zákoníku (125). Proto jedině protiprávní jednání, které lze připsat mateřské společnosti, může umožnit přístup k jejímu majetku.
(149)
V první řadě, pokud je v tomto případě mateřská společnost skupiny IFP právnickou osobou veřejného práva (veřejná instituce IFP), tento problém vyvolává dodatečné potíže: je třeba si totiž nejprve položit otázku, která soustava soudů (správní soudy anebo obecné soudy) je ve francouzském systému v případě potřeby příslušná posoudit případnou odpovědnost právnické osoby veřejného práva kontrolující právnickou osobu soukromého práva, která vstoupila do soudní likvidace.
(150)
Komise poznamenává, že pokud jde o žaloby o odpovědnost při nedostatku majetku (126), kompetenční soud se dlouho domníval, že obecný soud je příslušný v případě, že právnická osoba veřejného práva je řídícím subjektem podle práva (127) a správní soud, když právnická osoba veřejného práva je řídícím subjektem ve skutečnosti (128). V tomto případě je však podle všeho rozdělení pravomocí mezi správní soudy a obecné soudy dále založeno na povaze poskytovaných služeb: veřejná služba v oblasti správy nebo činnost průmyslového a obchodního charakteru.
a)
Pokud jde o veřejnou službu v oblasti správy, kompetenční soud podle všeho upustil od předchozí judikatury, která vycházela z řízení de jure nebo de facto (129) vzhledem ke svému rozhodnutí ve věci Département de la Dordogne (departement Dordogne) (130): soud vyššího stupně tehdy rozhodl ve prospěch příslušnosti správního soudu, protože věc se týkala veřejné služby v oblasti správy, a to tak, že právnická osoba veřejného práva je buď řídícím subjektem de jure anebo de facto právnické osoby soukromého práva, která plní úkoly veřejné služby. Poté, co kompetenční soud připomněl v souvislosti s rozsudkem ve věci Blanco (131), že „odpovědnost, která může náležet státu nebo jiným právnickým osobám veřejného práva z důvodu škod připsaných jejich veřejným službám v oblasti správy, podléhá systému veřejného práva“ (podtržení vloženo) a že jinak je tomu jen v případě, když to zákon výslovně stanovil, rozhodl, že ze zákona z 25. ledna 1985 o vyrovnání a soudní likvidaci podniků (v současnosti kodifikovaného v článcích L. 624-3 a násl. Obchodního zákoníku) nevyplývá, „že by zákonodárce mínil odchylně od zásad, kterými se řídí odpovědnost právnických osob veřejného práva, zahrnout do působnosti obecných soudů přezkum občanskoprávní odpovědnosti státu nebo jiných právnických osob veřejného práva z titulu plnění úkolů veřejné služby v oblasti správy.“ (Podtržení vloženo).
b)
Naopak vzhledem k tomu, že jde o činnost průmyslového nebo obchodního charakteru, jsou k přezkoumání občanskoprávní odpovědnosti právnické osoby veřejného práva vykonávající kontrolu nad soukromou osobou, která vstoupila do likvidace, zjevně příslušné soudy. V rozhodnutí ve věci Société d'Économie Mixte Olympique d'Alès en Cévennes (132) rozhodl soud pro kompetenční spory zejména, že „ačkoli jsou pro přezkum občanskoprávní odpovědnosti státu či jiných právnických osob veřejného práva v důsledku výkonu správní služby příslušné správní soudy, žaloba v takové záležitosti spadá do pravomoci obecných soudů, jakmile se odpovědnost státu nebo právnické osoby veřejného práva zkoumá z hlediska výkonu činnosti průmyslového nebo obchodního charakteru, přičemž není třeba rozlišovat, zda dotyčný orgán státní moci jednal jako řídící subjekt de jure nebo de facto“. (Podtržení přidáno). Kompetenční soud dospěl k tomuto závěru v uvedené věci tak, že neuznal, že činnosti vykonávané akciovou společností s představenstvem a dozorčí radou (SEM Olympique d'Alès en Cévennes) mají povahu veřejné služby v oblasti správy, na základě uvážení dvou aspektů: jejího předmětu (133) a způsobu jejího financování (134).
(151)
Co se týče konkrétně akciových společností Axens, Beicip-Franlab a Prosernat, dceřiných společnosti soukromého práva kontrolovaných veřejnou institucí IFP, z informací uvedených ve spisu a zejména z informací uvedených v bodě odůvodnění 159 vyplývá, že jejich předmět spadá pod hospodářský účel (135), nikoli pod správní účel. Kromě toho podstatná část zdrojů těchto podniků pochází z provozních příjmů, které vytvářejí jejich hospodářské činnosti, nikoli z veřejného financování. Nakonec je třeba uvést, že tyto dceřiné společnosti veřejné instituce IFP byly založeny jako obchodní společnosti z iniciativy právnické osoby soukromého práva (136) (nikoli právnické osoby veřejného práva, protože k transformaci veřejné instituce IFP na veřejnou instituci s postavením EPIC došlo až 7. července 2006). Průmyslová a obchodní povaha činnosti Axens, Beicip-Franlab a Prosernat je tudíž nesporná a v případě soudní likvidace jsou obecné soudy bezpochyby příslušné rozhodovat o případné žalobě o odpovědnosti proti veřejné instituci IFP.
(152)
Za těchto podmínek třeba ověřit podmínky vzniku odpovědnosti kontrolujícího akcionáře z hlediska judikatury kasačního soudu. Jinak podmínky, za nichž lze rozšířit řízení o soudní likvidaci zahájené proti určité osobě (dceřiné společnosti) na jinou právnickou osobu (mateřskou společnost), jsou velice přísné. Ve vztahu k dceřiné společnosti, která neplní své závazky, musí osoby poškozené tímto jednáním dokázat protiprávní jednání mateřské společnosti, aby se domohly náhrady, a zvláště popírání mateřskou společností právní subjektivity její dceřiné společnosti (α) a chybné řízení kontrolované společnosti (β).
α) Popírání právní subjektivity dceřiné společnosti mateřskou společností
(153)
Judikatura kasačního soudu potvrdila možnost rozšířit odpovědnost mateřské společnosti na jednání jejích dceřiných společností ve dvou mimořádných případech (137): jednak když se majetek dceřiných společností zaměňuje s majetkem mateřské společnosti (předpoklad zvaný „záměna majetků“), a jednak když jsou dceřiné společnosti fiktivními právnickými osobami (předpoklad zvaný „fiktivnost právnické osoby“).
(154)
Pokud jde o „záměnu majetků“ (138), tento pojem všeobecně charakterizuje situaci, kdy z příslušných účetních záznamů dvou samostatných právních subjektů nelze určit, ke kterému z nich se vztahuje některá položka aktiv nebo pasiv. K prokázání existence takové záměny majetků však nestačí existence vazeb, ani úzkých, mezi společnostmi skupiny. Kromě toho údaje o společnících nebo řídících pracovnících, ani adresa sídla společnosti (139), neumožňují samy o sobě zjistit záměnu majetků. K vyloučení jakékoliv záměny majetků obvykle stačí formální vymezení vztahů v rámci skupin ve smlouvách uzavřených mezi mateřskou společností a jejími dceřinými společnostmi (140).
(155)
Ve dvou věcech z nedávné doby Metaleurop (141) a AOL Liberté (142) kasační soud podle všeho dokonce zpřísnil svou kontrolu podmínek rozšíření řízení proti mateřské společnosti skupiny. Integrace společností skupiny, dokonce velmi silná, s sebou nezbytně nepřináší záměnu majetků. Podle právní doktríny (143)„[ani] smlouvy o správě hotovosti a výměnách mezi dvěma subjekty, ani výměny zaměstnanců, ani zálohy vyplacené mateřskou společností, ani převzetí mateřskou společností pravomocí řídit dceřinou společnost nenabylo charakter všeobecného zmatku v účtech, který by zdůvodňoval opětovné spojení majetků.“ Proto se zdá, že je zvlášť těžké uplatnit odpovědnost mateřské společnosti za jednání některé její dceřiné společnosti na základě záměny jejich majetků (144), přičemž úroveň důkazů požadovaná kasačním soudem k jejímu prokázání je mimořádně vysoká.
(156)
V tomto případě je třeba konstatovat, že Komise už zdůraznila, že „[…] jelikož veřejná instituce IFP a dotčené dceřiné společnosti jsou samostatnými právními subjekty, jejich účty jsou odděleny“ (145). Kromě toho dohody, které mezi sebou uzavřely veřejná instituce IFP a její dceřiné společnosti, zejména exkluzivní smlouvy o převodu technologií nebo o přidělení zaměstnanců (146), nenabyly charakter všeobecného zmatku v účtech, který by zdůvodňoval opětovné spojení majetků ve smyslu judikatury kasačního soudu, jelikož každé plnění se odděleně účtuje v příslušných výkazech jednotlivých subjektů skupiny IFP, jak stanoví konkrétně body 7.1.4. a 7.3.
(157)
Co se týče „fiktivnosti právnické osoby“, jde o charakteristiku neexistence údajů ve společenské smlouvě dceřiné společnosti (affectio societatis) tak, aby se prokázalo, že ve skutečnosti neexistuje. Kasační soud (147) se domnívá, že společnost je fiktivní, když existence právnické osoby, proti které je zahajováno řízení, je pouze zdánlivá, neboť nemá činnost odlišnou (148) od činnosti majitele společnosti - fyzické nebo právnické osoby.
(158)
Na základě veřejně dostupných informací (149) Komise konstatuje, že veřejná instituce IFP a Axens, Beicip-Franlab a Prosernat nemají ani stejnou adresu, ani stejné provozovny:
a)
veřejná instituce IFP je zapsána v obchodním rejstříku a rejstříku společností (dále jen „ORRS“) v Nanterre pod číslem B 775 729 155 a její sídlo se nachází v Rueil-Malmaison (150). Veřejná instituce IFP má dvě provozovny, které se nacházejí ve Francii, v Solaize (151) a v Pau (152).
b)
Společnost Axens je zapsána v ORRS v Nanterre pod číslem B 599 815 073 a její sídlo se také nachází v Rueil-Malmaison, avšak na adrese, která není totožná (153) s adresou mateřské společnosti. Její provozovny se také nacházejí v místech, které jsou jiné než je místo její mateřské společnosti, nejčastěji mimo Francie: ve Spojených státech v Houstonu (Texas), v Princetonu (New Jersey), v Savannah (Gruzie) a v Calvert City (Kentucky), v Kanadě v Brockville (Ontario), v Číně v Pekingu, v Japonsku v Tokiu, v Indii v Dillí (New Delhi), v Bahrajnu a v Rusku v Moskvě;
c)
společnost Beicip-Franlab je zapsána v ORRS v Nanterre pod číslem B 679 804 047 a její sídlo se též nachází v Rueil-Malmaison, avšak na adrese, která není totožná (154) s adresou její mateřské společnosti a společnosti Axens. Má dceřiné společnosti a kanceláře v mnoha zemích světa, zejména v Bahrajnu, Abú Dhabí, v Libyi v Tripolisu, v Malajsii v Kuala Lumpur, ve Spojených státech v Houstonu v Texasu, v Mexiku ve Villahermosa, v Brazílii v Rio de Janeiro a v Rusku v Moskvě;
d)
společnost Prosernat je zapsána v ORRS v Nanterre pod číslem B 315 251 330 a její sídlo se nachází v Puteaux (155). Společnost uvádí (156), že má zastoupení asi v dvaceti zemích světa, především v Jižní Americe (Argentina, Brazílie, Venezuela), Evropě (Velká Británie, Itálie, Norsko), Severní Africe (Alžírsko, Egypt), v zemích Perského zálivu (Saudská Arábie, Spojené arabské emiráty, Kuvajt, Omán, Katar), Iránu, Rusku a ve Společenství nezávislých států, jakož i v jihovýchodní Asii.
(159)
Kromě toho v tomto případě jsou hospodářské činnosti prováděné jednotlivými dceřinými společnostmi skutečné, takže je přiměřeně nelze hodnotit jako fiktivní, jelikož kasační soud má na hodnocení právnické osoby coby „fiktivní“ velmi přísná kriteria (157):
a)
společnost Axens založená v roce 2001 skutečně provádí hospodářskou činnost na trhu s katalyzátory a technologiemi pro rafinérský a petrochemický průmysl, pro tyto účely zaměstnává přes 600 osob, a díky této činnosti dosahuje roční obrat přibližně 300 milionů EUR.
b)
Společnost Beicip-Franlab založená v roce 1967 vykonává skutečnou činnost v oblasti vydávání a distribuci programového vybavení se zaměřením na „Průzkum - Ložiska“ a provádění studií a poradenské činnosti. Na této činnosti se podílí více než sto zaměstnanců a její roční obrat činí asi čtyřicet milionů EUR.
c)
Společnost Prosernat pořízená v roce 2001 působí v oblasti studií a služeb a výroby zařízení na zpracování plynu a rekuperaci síry. Pro účely výkonu této činnosti podnik zaměstnává přibližně 70 osob a dosahuje obratu přibližně 50 milionů EUR.
(160)
Z uvedeného vyplývá, že kromě případu pochybení při výkonu řízení, který bude prozkoumán v bodech odůvodnění 161 až 164, velice úzce vymezené případy - fiktivnost právnické osoby v případě dceřiné společnosti nebo záměna majetků dceřiné společnosti a mateřské společnosti - ustanovené judikaturou jako předpoklad vzniku odpovědnosti mateřské společnosti za jednání jejích dceřiných společností, nebyly v tomto případě jednoznačně splněny. Komise se proto domnívá, že nejsou splněné podmínky pro automatické uplatnění odpovědnosti veřejné instituce IFP v případě likvidace jejích dceřiných společností Axens, Beicip-Franlab a Prosernat.
β) Odpovědnost za pochybení při řízení dceřiné společnosti mateřskou společností
(161)
Pochybení při výkonu kontroly nad dceřinou společností tradičně může zakládat odpovědnost mateřské společnosti (158). V případě, že se mateřská společnost dopustila nedbalosti při kontrole, kterou je povinna vykonávat při řízení svých dceřiných společností, „zvláště v případě skupin společností judikatura umožňuje domáhat se odpovědnosti mateřské společnosti“ (159). Právní doktrína vyvozuje, že pochybení při řízení dceřiné společnosti v obtížích ze strany její mateřské společnosti, která vystupovala jako řídící subjekt de jure nebo de facto, může založit vznik její odpovědnosti (160) v případě likvidace. Mateřská společnost totiž může být coby společník dceřiné společnosti shledána odpovědnou (161), pokud jí lze připsat chybné jednání, které je příčinou obtíží kontrolované společnosti (162).
(162)
Obecné právo tedy stanoví odpovědnost řídících subjektů vůči jejich společnosti, společníkům nebo věřitelům (163). V případě skupiny se věřitelé dceřiné společnosti, která je v situaci zastavení plateb, budou snažit dokázat, že mateřská společnost měla de jure nebo de facto postavení řídícího subjektu (164) dceřiné společnosti. Odpovědnost mateřské společnosti za pochybení její dceřiné společnosti je potvrzena zejména právem hromadných řízení (165), přesněji v rámci žaloby o odpovědnosti za nedostatek majetku (166), pod podmínkou, že se tato společnost chová jako řídící subjekt (167) své dceřiné společnosti. K uplatnění odpovědnosti mateřské společnosti za pochybení je třeba předložit důkaz o takovém zavinění, a zejména o vztahu příčinnosti mezi pochybením a škodou způsobenou jednáním dceřiné společnosti (168).
(163)
Z uvedeného v každém případě vyplývá, že tyto žaloby nejsou v žádném případě žalobami o záruku, protože jsou vždy založeny na odpovědnosti za pochybení mateřské společnosti. Tyto žaloby též nemohou založit obecnou zásadu odpovědnosti mateřské společnosti za počínání jejích dceřiných společností, která by popřela zásadu omezení odpovědnosti akcionáře za počáteční vklady do akciových společností, s výjimkou předpokladů, že akciové společnosti by byly fiktivními subjekty nebo by se jejich majetek zaměňoval s majetkem mateřské společnosti, které v tomto případě možno vyloučit.
(164)
Nakonec z judikatury kasačního soudu vyplývá, že použití zásady odpovědnosti za pochybení mateřské společnosti při řízení dceřiné společnosti se v žádném případě nepodobá mechanismu, který je rovnocenný záručnímu systému.
ii) Nedávné návrhy reformy odpovědnosti za počínání třetí osoby
(165)
Podle závěrů nedávné parlamentní informační zprávy (169) se tedy zdá, že za současné právní úpravy „řešení přijímaná judikaturou kladou důraz na důležitost překážky, jakou je právní subjektivita právnické osoby v rámci připsatelnosti odpovědnosti“ (170). (Podtržení přidáno).
(166)
V této souvislosti je taková překážka podle všeho rozhodující, protože ve Franci se nedávno rozproudila diskuse o vhodnosti reformy občanského zákoníku, která by rozšířila odpovědnost za počínání třetí osoby (171) (zejména v případě vztahů, v kterých se nacházejí dceřiné společnosti skupiny vůči své mateřské společnosti) na situace hospodářské závislosti. Zdá se, že některá sdružení spotřebitelů (172) zmíněná v uvedené parlamentní zprávě zejména litují toho, že technika „přidružení“ společností umožňuje určitým subjektům v pozdějším sporu namítat právní oddělení společností skupiny v případě zpochybnění odpovědnosti dceřiné společnosti, ačkoli obchodní nabídky byly založeny na obraze skupiny dokonale integrovaných společností nabízejících soubor služeb.
(167)
V článku 1355 předběžného návrhu Catala (173) bylo nedávno navrženo, aby byl stanoven nový právní základ odpovědnosti za počínání třetí osoby, který by přehodnotil zásadu právní nezávislosti dceřiných společností:
„Článek 1355
Plným právem odpovídáme za škody způsobené těmi, jejichž způsob života řídíme nebo jejichž činnost organizujeme, vedeme nebo kontrolujeme ve svém vlastním zájmu. […]“.
(168)
Komentáře autorů tohoto předběžného návrhu objasňují inovace navrhnuté v tomto dokumentu v oblasti mimosmluvní odpovědnosti za počínání třetí osoby. Jeho přijetím by se přidalo do možného základu „řízení a organizování činnosti jiného v osobním zájmu toho, kdo tuto kontrolu vykonává“ (174), čímž by se výrazně změnila současná právní úprava v tom, že od daného okamžiku by tato odpovědnost byla přísná: „nevyžadoval by se důkaz o zavinění řídícím subjektem, nýbrž důkaz o jednání, které by mohlo založit vznik osobní odpovědnosti přímého původce, kdyby nejednal pod kontrolou jiného“ (175).
(169)
V odstavci 2 článku 1360 předběžného návrhu se uvádí tato zásada v případě odpovědnosti mateřské společnosti skupiny společností ve vztahu k jejím dceřiným společnostem:
„Článek 1360
[…] Stejně je odpovědný ten, kdo kontroluje hospodářskou nebo majetkovou činnost profesionála, který je v závislém postavení, i když jedná za sebe samého, pokud poškozený prokáže, že poškozující jednání souvisí s výkonem kontroly. Totéž platí zejména o mateřských společnostech odpovědných za škody způsobené jejich dceřinými společnostmi nebo o poskytovatelích koncesí v případě škod způsobených jejich koncesionáři.“ (Podtržení vloženo.)
(170)
Z uvedeného naopak vyplývá, že za současného stavu francouzského práva uplatnění odpovědnosti mateřské společnosti za počínání její dceřiné společnosti skutečně předpokládá, jak už bylo vysvětleno, předložení důkazu o pochybení mateřské společnosti vůči společnosti dceřiné.
(171)
Pokud jde o předvídatelný vývoj francouzského pozitivního práva, Komise bere na vědomí, že od reformy plánované v tomto směru bylo podle všeho upuštěno. V uvedené parlamentní zprávě se totiž pracovní skupina komise pro zákony vyslovila proti jakémukoli „potvrzení existence objektivní odpovědnosti z důvodu stavu hospodářské závislosti“ (doporučení č. 19). Zdá se však, že taková reforma už není na programu dne: především nefiguruje v návrhu zákona č. 657 o reformě občanskoprávní odpovědnosti (176) předložené na řádném zasedání 2009-2010 (zaevidovaném předsednictvím senátu dne 9. července 2010).
(172)
Následkem toho na rozdíl od odpovědnosti státu v případě neplnění závazků ze strany jeho veřejných institucí, která má vlastnosti záručního mechanismu (zejména) proto, neboť je automatická, za současného stavu francouzského práva neexistuje implicitní a automatické uplatnění odpovědnosti mateřských společností za jednání jejích dceřiných společností soukromého práva, které vstoupily do soudní likvidace.
B. Věřitelé dceřiných společností veřejné instituce IFP nemají žádnou záruku, co se týče zachování jejich existence a/nebo jejich povinností.
(173)
Na základě uvedeného může Komise konstatovat, že pokud dceřiné společnosti veřejné instituce IFP coby akciové společnosti zaniknou po skončení řízení o likvidaci, jejich práva a povinnosti zaniknou spolu s nimi. Za podobných okolností by jejich akcionář, který je kontroluje - veřejná instituce IFP, jistě měl možnost předem vložit kapitál (177), aby zabránil jejich zániku a likvidaci. Takový kapitálový vklad by tak mohl zajistit zachování pohledávek, které mají třetí osoby za těmito dceřinými společnostmi.
(174)
Byla by to tedy strategická volba veřejné instituce a nikoli její automatická povinnost ze zákona. Kromě toho by taková volba byla přísně vymezena právem v oblasti státní podpory: za předpokladu, že by takový kapitálový zásah nebyl odůvodněný chováním soukromého investora v tržním hospodářství, po oznámení francouzskými orgány by nadále podléhal předběžné kontrole (a předběžnému souhlasu) Evropské komise.
(175)
Komise může současně dospět k závěru, že v případě řízení o likvidaci věřitelé dceřiných společností veřejné instituce IFP nemají žádnu jistotu, že jejich pohledávky budou uhrazeny.
C. Závěr o neexistenci státní záruky pokrývající dceřiné společnosti soukromého práva veřejné instituce IFP
(176)
Na základě uvedeného Komise může dospět k závěru, že na rozdíl od věřitelů veřejné instituce IFP nemají věřitelé dceřiných společností soukromého práva skupiny IFP záruku ani toho, že jejich jednotlivé pohledávky budou uhrazeny, a ani toho, že bude zachována existence těchto akciových společností v případě likvidace. Z toho vyplývá, že se na tyto dceřiné společnosti soukromého práva nevztahuje neomezená státní záruka, na kterou má nárok veřejná instituce IFP z důvodu svého právního postavení. Komise opírá svou analýzu o skutečnost, že věřitelé dceřiných společností soukromého práva veřejné instituce IFP:
-
nadále podléhají řízení obecného práva ve věcech vyrovnání a likvidace podniků,
-
za současného stavu francouzského práva nemohou automaticky uplatnit odpovědnost akcionáře kontrolujícího dceřiné společnosti - veřejné instituce IFP (a tedy francouzského státu), za jednání jejích dceřiných společností; jsou totiž povinni předložit předběžný důkaz o tom, že se veřejná instituce dopustila chyby, což vylučuje, aby takové uplatnění odpovědnosti bylo automatické, a aby teda mohlo být považováno za záruční mechanismus.
(177)
Komise zdůrazňuje, že podobné závěry už přijala v jiných případech, kdy usoudila, že na akciovou společnost v 100 % vlastnictví veřejné instituce nebo samotného státu, se nevztahuje neomezená státní záruka, jakou získal její akcionář. Pokud jde o akciové společnosti přímo ve vlastnictví státu, Komise se od roku 2003 domnívala ve věci EDF (178), že transformace podniku se statusem EPIC na akciovou společnost obecného práva, a tedy jeho podřízení obecnému konkursnímu právu, mělo za následek zrušení záruky, která se až do té doby na podnik vztahovala. Nedávno se to potvrdilo, když se sám podnik La Poste transformoval na akciovou společnost (179) v 100 % vlastnictví státu. Co se týče akciových společností ve vlastnictví veřejných institucí, Komise uznala v uvedeném rozhodnutí o zřízení La Banque Postale, že právní postavení takové dceřiné společnosti - akciové společnosti v úplném vlastnictví veřejné instituce (v tomto případě podniku La Poste, který měl svého času veřejnoprávní status EPIC) - samo o sobě umožňuje vyloučit existenci neomezené státní záruky v jejím případě (180).
7.1.2 HOSPODÁŘSKÁ POVAHA ČINNOSTÍ VEŘEJNÉ INSTITUCE IFP KRYTÝCH NEOMEZENOU ZÁRUKOU
(178)
Jak již Komise uvedla ve svých předchozích rozhodnutích týkajících se veřejné instituce IFP (181), veřejná instituce IFP plní podle svých stanov tyto tři úkoly:
-
výzkum a vývoj v oblasti vyhledávání ložisek ropy a plynu a v oblasti technologií rafinace a petrochemie,
-
vzdělávání inženýrů a techniků a
-
poskytování informací a dokumentace souvisejících s těmito odvětvími.
(179)
Jak je uvedeno v bodě odůvodnění 31, francouzské orgány se domnívají, že veřejná instituce IFP je výzkumná instituce, která plní tři úlohy obecného zájmu (výzkum, vzdělávání a dokumentace).
(180)
Komise se rovněž domnívá, že z hlediska úkolů, jimiž byla veřejná instituce IFP pověřena, ji lze kvalifikovat jako „výzkumnou instituci“ ve smyslu bodu 2.2. písm. d) rámce Společenství pro státní podporu na výzkum, vývoj a inovace (182) (dále jen „rámec VaVaI“): jejím prvořadým cílem je vykonávat činnosti základního výzkumu (183), aplikovaného výzkumu (184) nebo experimentálního vývoje (185) a rozšiřovat jejich výsledky formou výuky, publikováním nebo převodem technologií.
(181)
V souladu s judikaturou Soudního dvora (186), veřejné financování činností vykonávaných výzkumnou institucí (včetně jejich krytí neomezenou státní zárukou) může mít za následek (187) poskytnutí státní pomoci uvedené instituci, pokud vykonává hospodářskou činnost, to znamená činnost spočívající v poskytování zboží a služeb na daném trhu (188), a to nezávisle na jejím právním postavení a způsobu jejího financování.
(182)
Co se konkrétně týče hospodářské (nebo nehospodářské) povahy činností vykonávaných výzkumnými institucemi, Komise zpřesnila v průběhu své rozhodovací praxe (189), co patří do jedné či druhé kategorie.
(183)
Pokud jde o hlavní činnosti výzkumných institucí, Komise se domnívá, že v zásadě mají nehospodářskou povahu, konkrétně:
-
vzdělávání s cílem zvýšit počty a zlepšit kvalifikaci lidských zdrojů,
-
provádění nezávislého výzkumu i výzkumu prováděného ve spolupráci s jinými subjekty s cílem zvýšit objem znalostí a zlepšit chápání stávajícího know-how;
-
šíření výsledků výzkumu.
(184)
Komise má dále za to, že činnosti sloužící převodu technologií (poskytování licencí, tvorba vedlejších produktů nebo jiných forem řízení znalostí vytvořených výzkumnou institucí) mají nehospodářskou povahu, jestliže jsou „prováděny interně“ (190) a veškeré příjmy z těchto činností jsou reinvestovány do hlavních činností daných výzkumných institucí.
(185)
Komise se naopak domnívá, že výzkum prováděný na základě smluv s průmyslem, pronájem výzkumné infrastruktury nebo poradenská činnost (191) patří do kategorie hospodářských činností.
(186)
V tomto případě neomezená státní záruka poskytnutá veřejné instituci IFP z důvodu jejího postavení EPIC pokrývá jednak její nehospodářské činnosti (což samo o sobě nevyvolává problém z hlediska práva v oblasti státní podpory), a jednak její hospodářské činnosti, které jsou dvojího druhu.
(187)
Co se týče prvního druhu hospodářských činností, francouzské orgány navzdory své domněnce, jak se uvádí v bodě odůvodnění 31, že činnosti veřejné instituce IFP jsou většinou nehospodářské, ve svých dopisech z 13. ledna a 16. července 2010 přiznaly, že mimo výhradní oblasti činnosti svých dceřiných společností poskytovala veřejná instituce IFP služby spočívající především v pronájmu materiálu svým dceřiným společnostem a prostor, přidělování zaměstnanců a v poskytování právních služeb a služeb v oblasti smluvního výzkumu pro třetí osoby a pro své dceřiné společnosti. Jak je uvedeno v bodě odůvodnění 185, takové činnosti mají skutečně hospodářskou povahu v tom smyslu, v jakém ji obvykle chápe Komise.
(188)
Pokud jde o druhý druh hospodářských činností - činnosti v oblasti převodu technologií, jako je poskytování licencí, tvorba vedlejších produktů nebo jiné formy řízení znalostí, které vytvořila výzkumná instituce -, jsou v podstatě, jak je uvedeno v bodě odůvodnění 184, nehospodářské povahy, jestliže se provádějí interně a jestliže jsou příjmy z nich v plném rozsahu reinvestovány do veřejného výzkumu. V tomto případě však, jak Komise usoudila v uvedeném rozhodnutí C 51/2005, velmi specifické vztahy mezi veřejnou institucí IFP a některými jejími dceřinými společnostmi soukromého práva způsobují, že „[…] některé činnosti veřejné instituce IFP přesahují rámec jejich nehospodářských činností, neboť umožňují jejich komerční využití ze strany jejích dceřiných společností“ (192). Komise totiž dospěla k závěru, že dotyčné dceřiné společnosti nemohou být považovány za hospodářské subjekty nezávislé na mateřské společnosti, vzhledem k tomu, že jejich činnosti jsou začleněny do vývojové strategie veřejné instituce IFP, kde vykonává nejen kontrolu de jure, ale rovněž kontrolu de facto, kde výhradní dohody svědčí o velké hospodářské integraci a kde dotyčné dceřiné společnosti vytvářejí u hospodářských subjektů příslušných odvětví dojem společného subjektu. Převody technologií, zejména těch, které pocházejí z aplikovaného výzkumu (193), mezi veřejnou institucí IFP a jejími dceřinými společnostmi Axens, Beicip-Franlab a Prosernat, je proto třeba považovat za hospodářské činnosti ve smyslu práva hospodářské soutěže.
7.1.3 PŮSOBNOST TOHOTO ROZHODNUTÍ
(189)
Z bodu 7.1.1 vyplývá, že činnosti vykonávané přímo veřejnou institucí IFP jsou kryty státní zárukou na rozdíl od činností vykonávaných jejími dceřinými společnostmi soukromého práva, na které se záruka nevztahuje.
(190)
Kromě toho v rámci činností, které vykonává přímo veřejná instituce IFP, případně zahrnuje státní podporu jen pokrytí státní zárukou těch činností, které mají hospodářskou povahu, pokud jsou splněny i ostatní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU.
(191)
Z bodu 7.1.2 nakonec vyplývá, že tyto hospodářské činnosti se omezují jednak na činnosti smluvního výzkumu, které vykonává veřejná instituce IFP, a jednak na činnosti v oblasti převodu technologií ve výhradních oblastech činnosti dceřiných společností Axens, Prosernat a Beicip-Franlab, jakož i na pronájem infrastruktur, přidělování zaměstnanců a poskytování právních služeb.
7.1.4 EXISTENCE SELEKTIVNÍ VÝHODY PRO SKUPINU IFP
(192)
Pro účely analýzy případných výhod, které by skupina IFP mohla mít z neomezené státní záruky, která byla poskytnuta její mateřské společnosti - veřejné instituci IFP z důvodu jejího postavení EPIC, Komise bude postupovat dvoufázově: nejdříve prozkoumá případné výhody plynoucí mateřské společnosti (7.1.4.1) a poté prozkoumá výhody, které mohly být přeneseny na její dceřiné společnosti (7.1.4.2).
7.1.4.1 Výhody plynoucí veřejné instituci IFP
(193)
V uvedeném rozhodnutí o zahájení řízení - v souladu s bodem 2.1.3 uvedeného oznámení týkajícího se záruk - Komise uvedla, že veřejná instituce IFP může mít výhodu ze svého postavení EPIC, a to zejména díky výhodnějším podmínkám financování (194) na kapitálových trzích, přičemž výhoda vyplývá z neuplatnitelnosti postupu obecného práva v oblasti vyrovnání a soudní likvidace na právnické osoby veřejného práva. Kromě toho, pokud jde o neplnění závazků ze strany veřejné instituce, Komise poznamenala, že státní záruka se vztahuje na všechny pohledávky veřejné instituce IFP, které, jak bylo upřesněno v bodě odůvodnění 71 rozhodnutí o zahájení řízení, „mohou být nejen finanční, ale i obchodní nebo ještě jiného druhu, zejména pohledávky dodavatelů (jejichž faktury nebyly proplaceny) nebo odběratelů (jimž nebyly poskytnuty služby)“.
(194)
Po skončení důkladného prozkoumání uvedeného opatření se Komise rovněž domnívá, že je třeba analyzovat případnou výhodu pro veřejnou instituci IFP v jejích vztazích s bankovními a finančními institucemi (A), dodavateli (B) a odběrateli (C).
A. Neexistence výhody ve vztazích s bankovními a finančními institucemi
(195)
Ačkoli Komise v uvedeném rozhodnutí o zahájení řízení přiznává, že veřejná instituce IFP není předmětem finančního ratingu ze strany externí ratingové agentury (195), současně zdůrazňuje, že finance, které byly poskytnuty veřejné instituci IFP, jsou nevyhnutelně předmětem hodnocení rizika neplnění závazků ze strany věřitelů (196). Jelikož veřejná instituce IFP „využívá úvěrový trh k financování svého dluhu“, Komise uvádí, že ve stadiu předběžného přezkumu nemůže vyloučit, že IFP může být poskytnuta hospodářská výhoda spočívající v tom, že finanční trhy zohledňují skutečnost, že stát plní úlohu konečného ručitele za dluhy veřejné instituce IFP.
(196)
Po skončení důkladného prozkoumání Komise vzala na vědomí informace od Francie uvedené v bodě odůvodnění 64, které jsou shrnuty do tabulky 1, která se nachází v tomto odůvodnění (a kde „tis. EUR“ znamená „tisíc eur“).
Tabulka č. 1
Zadlužení veřejné instituce IFP v období 2005-2010
Subjekt:
IFP
2005
2006
2007
2008
2009
2010
v tis. EUR
v tis. EUR
v tis. EUR
v tis. EUR
v tis. EUR
v tis. EUR
Půjčky a dluhy vůči úvěrovým ústavům (197)
Splatnost do 1 roku (1)
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
Splatnost nad 1 rok
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
(1) z toho běžná pomoc od banky a kreditní zůstatky v bankách
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
Úroková sazba půjček a dluhů vůči úvěrovým ústavům:
2005
2006
2007
2008
2009
2010
Úroková sazba - rozpětí
Úroková sazba - rozpětí
Úroková sazba - rozpětí
Úroková sazba - rozpětí
Úroková sazba - rozpětí
Úroková sazba - rozpětí
Střednědobé a dlouhodobé půjčky
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
[…] (197)
Pomoc od bank a krátkodobé úvěrové linky
[Banka č. 1] (198)
EONIA + […] (197)
EONIA + […] (197)
[Banka č. 2] (198)
EONIA + […] (197)
EONIA + […] (197)
[Banka č. 3] (198)
EONIA + […] (197)
[Banka č. 4] (198)
EONIA + […] (197)
(197)
Z těchto údajů vyplývá, že pokud jde o dobu splatnosti půjček nad jeden rok, veřejná instituce IFP nepoužila půjčku od peněžního ústavu od změny svého právního postavení, tj. v období od roku 2006 do roku 2009, za které jsou k dispozici údaje. Ve stejném období po změně právního postavení veřejná instituce IFP použila půjčku se splatností do jednoho roku pouze jednou, v roku 2009, v zanedbatelné výši […] (*) EUR. Je třeba však konstatovat, že sazba uplatňovaná [bankou č. 3] (**) (EONIA + […] (*) %) byla o […] (*) bazických bodů vyšší (jinak za stejných podmínek) než sazba sjednaná veřejnou institucí IFP v roce 2005 u [banky č. 1] (**) (EONIA + […] (*) %), kdy byla ještě právnickou osobou soukromého práva, a tedy se na ni ještě nevztahovala státní záruka, která jí v současnosti plyne z jejího právního postavení veřejné instituce.
(198)
Co se týče zvláště roku 2010, francouzské orgány se jasně vyjádřily, že veřejná instituce IFP přijala čtyři návrhy úvěrových linek ve výši […] (*) EUR s roční sazbou v rozpětí EONIA + […] (*) % u [banky č. 4] (**) (plus poplatek za poskytnutí úvěrové linky […] (*) %, tj. […] (*) EUR) nebo u [banka č. 5] (**) (plus poplatek za úvěrovou linku […] (*) %, tj. […] (*) EUR) a EONIA + […] (*) % u [banky č. 3] (**) (plus poplatek za úvěrovou linku […] (*) %, tj. […] (*) EUR) nebo u [banky č. 1] (**) (plus poplatek za úvěrovou linku […] (*) %, tj. […] (*) EUR). Veřejná instituce IFP zároveň přijala další nabídku „spotu“ od [banka č. 3] (**) (v závislost na zvolené době čerpání) se sazbou rovnající se sazbě EURIBOR + […] (*) %. Komise poznamenává, že tyto sazby jsou stejné jako sazby, které veřejná instituce IFP sjednávala před změnou svého právního postavení v roce 2006, kdy byla ještě právnickou osobou soukromého práva, na kterou se nevztahovala státní záruka.
(199)
S ohledem na uvedené Komise uznává, že v době od změny jejího právního postavení do roku 2010 veřejná instituce IFP nezískala na základě svého postavení EPIC žádnou skutečnou hospodářskou výhodu ve svých vztazích s bankovními a finančními institucemi. Jinými slovy, možná výhoda, která podniku mohla plynout neomezené záruky v podobě úrokových sazeb půjček, výhodnějších než byly tržní sazby, se v posuzovaném období neuplatnila.
(200)
Takový závěr se samozřejmě týká pouze minulosti, neboť Komise nemůže předvídat budoucí chování tržních subjektů, ani vývoj, pokud jde o jejich vnímání vlivu státní záruky za riziko neplacení závazků ze strany veřejné instituce IFP. Současně bude v rámci ročních zpráv, které musí zasílat Komisi, potřebné, aby francouzské orgány poskytly informace týkající se úrovně a podmínek zadlužení veřejné instituce IFP a předložily důkaz o tom, že jsou tyto půjčky v souladu s tržními podmínkami, a aby v odhadu maximální hodnoty vlivu záruky doplnily informace o hrubém ekvivalentu odpovídající podpory s pomocí podobné metodiky, jako je ta, která je popsána v tabulce č. 6 a v bodě odůvodnění 300.
(201)
Komise nakonec bere na vědomí návrh francouzských orgánů, aby byla do smlouvy o financování u každé transakce (pro každý nástroj, na který se vztahuje smlouva) uvedena tato písemná zmínka:
„Emise/program/půjčka nejsou kryty žádnou přímou či nepřímou státní zárukou. V případě platební neschopnosti není stát povinen převzít finanční závazky IFP při placení pohledávky“.
(202)
V této souvislosti tento závazek spolu se všemi povinnostmi Francie, a to i tehdy, když sám neumožní vyřešit otázku existence záruky, umožní v případě potřeby uplatnit výjimku přijatého rizika a značně omezit případný negativní vliv záruky.
B. Výhoda ve vztazích s dodavateli
(203)
Pokud jde o dodavatele, na rozdíl od toho, co uvádějí francouzské orgány (viz bod odůvodnění 65), nestačí na vyloučení jakékoli výhody z důvodu jejího postavení EPIC, aby veřejná instituce IFP podléhala povinnosti vyhlásit veřejnou soutěž podle práva Evropské unie nebo vnitrostátního práva: v rámci zorganizované veřejné zakázky každý zájemce - dodavatel může předem počítat s nemožností konkurzu veřejné instituce IFP, když odpovídá na výzvu k podání nabídek. V oblasti veřejných zakázek je třeba též rozlišovat mezi nižší cenou spojenou se zvýšením efektivnosti díky konkurenci zájemců ve veřejných soutěžích - která představuje, jak zdůraznila Komise ve zprávě zmíněné francouzskými orgány, skutečný „zisk společnosti“ - a nižší cenou, která vyplývá z příznivějšího posouzení smluvními partnery rizika neplnění závazků ze strany subjektu, o němž vědí, že je chráněn před rizikem soudní likvidace svým právním postavením veřejné instituce. I když oba tyto faktory směřují k zajištění nižších cen veřejných zakázek, vnitřně jsou velice rozdílné, takže Komise nemůže připisovat účinky jednoho faktoru druhému faktoru.
(204)
Pro účely posouzení nižších cen následkem příznivějšího posouzení rizika neplnění závazků ze strany instituce s postavením EPIC jejími dodavateli, má Komise v úmyslu vycházet v úvahách z nákladů na krytí případného rizika. Při neexistenci státní záruky by totiž dodavatel veřejné instituce IFP, který by chtěl získat srovnatelnou záruku (neboli získat úplné krytí rizika neplnění závazků ze strany smluvního partnera), mohl využít služeb peněžního ústavu nebo specializované pojišťovny. Takové převzetí rizika neplnění závazků především běžně nabízejí společnosti, které se specializují na faktoring (199).
(205)
Komise konstatuje, že poplatek za faktoringovou službu zahrnuje dvě složky:
a)
provizi za financování (nebo úroky z půjček) vypočítanou prorata temporis za účelem krytí předběžného financování zálohy poskytnuté dodavateli, která se odvíjí především od úrokové sazby platné v době postoupení pohledávek;
b)
vlastní provizi za faktoring (200), která se pohybuje v rozpětí od 0,7 % do 2,5 % svěřeného obratu při průměrné sazbě 1,5 % a která je vypočtena z částky pohledávek převedených na platby za účetní služby, služby související s vymáháním pohledávek a se zárukou za řádné plnění smlouvy.
(206)
Francouzské orgány ve svém dopise ze dne 26. listopadu 2010 uvedly, že podle jejich názoru se úvahy Komise o úloze faktoringu zakládají na nedokonalém posouzení důvodů, kvůli nimž nějaký podnik může zvolit tento typ služeb. Francouzské orgány samozřejmě uznávají, že faktoringové společnosti mohou zajistit tři služby, a to služby týkající se hotovostních záloh, vymáhání pohledávek a záruk za pohledávky, ale upřesňují, že tyto služby mohou být poskytnuty buď společně nebo jednotlivě. Na základě studie, kterou v roce 2009 provedla Banque de France (201), doplňují, že v nabídce faktorů u těchto služeb převažovalo delegované řízení (tedy finanční transakce bez vymáhání pohledávek), takže využívání faktoringu se pro dodavatele čím dál tím častěji omezovalo na pouhou hotovostní transakci. Komise bere tuto připomínku na vědomí.
(207)
Francouzské orgány mimo jiné sdělily výši plateb, které veřejná instituce IFP provedla faktorům (202) od roku 2004 (za účelem úhrady dodávek nezbytných pro oba typy - tedy hospodářské i nehospodářské činnosti):
Tabulka č. 2
Využití faktoringu dodavateli veřejné instituce IFP v období 2004-2010
Rok
Počet dotčených
dodavatelů
Platby faktorům
v EUR
Počet dotčených
faktur
2004
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2005
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2006
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2007
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2008
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2009
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2010 (203)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Celkem
(2004-2010)
[…] (*)
[…] (*)
(208)
Francouzské orgány shledávají, že od změny postavení IFP v roce 2006 se její platby faktorům zvýšily. Vyvozují z toho, že tento vývoj zneplatňuje argumenty Komise ohledně vnímání rizika neplnění závazků ze strany institucí EPIC třetími osobami. Domnívají se, že pokud by veřejná instituce IFP byla od roku 2006 pojištěna státem proti riziku neplnění závazků, využívání služeb faktorů mělo být od tohoto data méně časté, nebo dokonce mělo zcela vymizet.
(209)
Vzhledem k tomu, jak francouzské orgány samy uvádějí v bodě odůvodnění 206, že využití faktoringu vyplývá čím dál tím častěji z potřeby hotovostní zálohy (nárůst služeb v rámci delegovaného řízení) a stále méně z převzetí rizika nezaplacení (pokles služeb týkajících se vymáhání, financování a záruky) a vzhledem k tomu, že v účetnictví IFP není možné rozlišit, který typ faktoringové služby její dodavatelé využili, Komise se naopak domnívá, že vývoj zjištěný veřejnou institucí IFP neumožňuje vyvrátit její názor, a tím méně prokázat, že dodavatelé veřejné instituce IFP usoudili, že se riziko neplnění závazků ze strany veřejné instituce IFP zvýšilo na základě změny jejího postavení.
(210)
Komise uznává, že není schopna dodat přesný odhad výše poplatku nutného pro krytí dodavatelů proti riziku neplnění závazků ze strany IFP, pokud jim již státní záruka nebyla poskytnuta. Komise však konstatuje, že pokud faktoringová provize uvedená v bodě odůvodnění 205.b ve skutečnosti kryje tři různé služby (vymáhání, financování a záruku proti riziku nezaplacení), představuje uvedená maximální výše 2,5 % zaručeného obratu každopádně horní mez poplatku, který je nutný jen pro krytí rizika neplnění závazků.
(211)
V každém případě francouzské orgány mají i nadále možnost oznámit přesnější metodiku odhadu výhody, kterou záruka poskytuje veřejné instituci v jejích vztazích s dodavateli. Tato metodika založená na hospodářském odborném posudku, který byl kontradiktorně projednán v rámci vyšetřování, může být v budoucnosti předmětem kladného rozhodnutí Komise a Francie ji bude moci použít za účelem plnění povinností poskytovat informace, které jsou upřesněny ve výroku tohoto rozhodnutí.
(212)
Co se týče uvedených částek, francouzské orgány ve svém dopise ze dne 26. listopadu 2010 uvedly, že náklady na získání tohoto majetku a služeb jsou přímo zahrnuty do sazeb valorizace pracovníků pověřených činnostmi, jichž se týká získání tohoto majetku a služeb (204). Mimo jiné s činnostmi souvisejícími s přefakturováním přiděleného personálu a prostor nejsou spojeny žádné výrazné zvláštní výdaje, jelikož všechny související náklady jsou již zahrnuty do strukturálních nákladů instituce.
(213)
Co se týče majetku a služeb získaných konkrétně za účelem vykonávání hospodářských činností, průměrná roční částka těchto dodávek představuje podle francouzských orgánů pouze malý zlomek (205) průměrného ročního obratu veřejné instituce IFP. Co se týče smluvního výzkumu na základě informací, které shromáždila veřejná instituce IFP prostřednictvím svého systému analytického účetnictví, průměrná roční částka těchto dodávek, které veřejná instituce IFP získala za účelem poskytování svých služeb od roku 2006 do roku 2009, dosahuje výše […] (*) EUR ročně.
(214)
Komise se domnívá, že veřejná instituce IFP získala pro výkon svých hospodářských činností skutečnou hospodářskou výhodu, která spočívá v nižších cenách uplatňovaných jejími dodavateli a vyplývá z výhodnějšího hodnocení rizika neplnění závazků ze strany podniku, ke kterému tito dodavatelé dospěli. Přestože Komise není schopná přesně vyčíslit přesnou částku této výhody, domnívá se, že by v každém případě neměla překročit částku […] (*) EUR ročně (206) průměrně za dané období (2006-2009).
(215)
Komise nakonec poznamenává, že tato výhoda, kterou má veřejná instituce IFP ve vztazích se svými dodavateli je selektivní, protože konkurentům, kteří nadále podléhají řízením obecného práva o soudním vyrovnání a soudní likvidaci, nebyla poskytnuta obdobná státní záruka nerozlučně spojená s právním postavením veřejné instituce IFP.
C. Výhoda ve vztazích k zákazníkům
(216)
Co se týče služeb v oblasti smluvního výzkumu, které poskytuje veřejná instituce IFP, Komise bere na vědomí připomínky společnosti UOP Limited, která uvádí, že v oblasti převodu technologií, což je z principu riziková oblast, jsou nabyvatelé obzvláště citliví na záruky, které jsou jim jejich dodavatelé schopni poskytnout z hlediska krytí smluvní i mimosmluvní odpovědnosti.
(217)
Pokud se však jedná o mimosmluvní odpovědnost, francouzské orgány upřesnily ve svém dopise ze dne 13. ledna 2010, že soukromoprávní společnosti a veřejné instituce ve Francii podléhají bez rozdílu systému veřejného práva (článek 1382 Občanského zákoníku týkající se zejména systému trestní odpovědnosti (207)). Dále uvedly, že činnosti veřejné instituce IFP mají specifické vlastnosti, protože se při nich používají laboratorní nástroje a hořlavé, výbušné nebo toxické látky, které jsou možným zdrojem vysokého „průmyslového“ rizika (208) ve smyslu termínu běžně používaného pojišťovateli. Veřejná instituce IFP od té doby uzavřela různé pojistné smlouvy, aby byla krytá nejen proti klasickým rizikům (odpovědnost za škodu), ale rovněž proti specifickým rizikům, jako jsou rizika spojená se zdroji ionizace nebo rizika související se škodami na strojním zařízení v okolí dolů. Pokud jde o pojištění občanskoprávní odpovědnosti, pojistná smlouva veřejné instituce IFP pokrývá čtyři rizika: odpovědnost za škodu způsobenou provozem, odpovědnost za škodu po uskutečnění dodávky, odpovědnost za škodu způsobenou při výkonu povolání a zodpovědnost za škodu na životním prostředí.
(218)
Z uvedeného vyplývá, že veřejná instituce IFP se vůbec nijak nezbavila své mimosmluvní odpovědnosti vůči státu tím, že na sebe vzala riziko spojené s uplatněním záruky, která pro ni vyplývá z postavení EPIC v případě vzniku škodné události, ale naopak to, že uzavřela na trhu pojistné smlouvy nutné ke krytí tohoto rizika.
(219)
Pokud jde o smluvní odpovědnost, z informací, které poskytly francouzské orgány v odpovědi na připomínky společnosti UOP Limited, zejména těch, které jsou uvedeny v 91. bodě odůvodnění, vyplývá, že v oblasti poskytování služeb je odpovědnost veřejné instituce IFP vůči jejím zákazníkům (bez ohledu na to, zda se jedná o její vlastní dceřiné společnosti nebo třetí osoby) „omezená na […] (*) % skutečně vybrané odměny a její strop může případně v závislosti na jednotlivých případech dosáhnout až […] (*) %“, takže pokud se zákazník domnívá, že práce, kterou vykonala veřejná instituce IFP je chybná, tato instituce nemůže být v žádném případě povinna neomezeně vykonávat opravy prací. Kromě toho Komise bere na vědomí poznámku francouzských orgánů, které konstatují, že z důvodu zásady nekumulování odpovědností se smluvní strana nemůže domáhat mimosmluvní odpovědnosti, aby dosáhla náhrady škod, které utrpěla ve smyslu smluvního vztahu (209).
(220)
Je však samozřejmé, že se zřetelem na záruku, kterou poskytl stát veřejné instituci IFP, mají její zákazníci jistotu, že se instituce nikdy nedostane do situace soudní likvidace, a bude tedy vždy schopna plnit své smluvní závazky, nebo, pokud tak neučiní, budou odškodněni za neplnění závazků z její strany.
(221)
Podobně jako při úvahách, které vysvětlila v 204. bodě odůvodnění a bodech následujících, se Komise domnívá, že pokud jde o vztahy s dodavateli, při neexistenci státní záruky je zákazník, který chce získat stejnou úroveň ochrany, nucený sjednat u finančního zprostředkovatele (bankovní instituce nebo pojišťovny) záruku za řádné provedení smlouvy (anglicky „performance bond“), aby získal jistotu o řádném plnění smlouvy, která ho váže s veřejnou institucí IFP. Cílem takové ochrany je zaručit tomuto zákazníkovi finanční náhradu v případě škody, která vznikla následkem (úplného nebo částečného) neplnění smlouvy.
(222)
V tomto směru bere Komise na vědomí, že Francie přiznává, nikterak bez jistých výhrad, a jak je uvedeno v 66. bodě odůvodnění, že „jediný předpokládaný účinek pro veřejnou instituci IFP, který by mohl být zjištěný, spočívá ve snížení poplatků z důvodů nevystavení záruky za řádné provedení smlouvy“. Francouzské orgány proto bez dalších upřesnění dochází k závěru, že vzhledem „k částkám, které banky a pojišťovny obvykle vyžadují za takovou službu, se ukazuje, že výsledek takového snížení představuje zanedbatelnou částku“.
(223)
Komise v prvé řadě zdůrazňuje, že při výpočtu nákladů na záruku za řádné plnění smlouvy se zohledňují mnohé faktory, zejména druh smlouvy a krytá částka, počet zaměstnanců, finanční situace, riziko neplnění závazků a míra výskytu škodných událostí v podniku, jehož služby jsou zárukou kryty, stejně jako další čistě finanční aspekty, jako jsou odměny a provize zprostředkovatelů. Na základě veřejně dostupných informací (210) se Komise domnívá, že uplatňovaná sazba se obvykle pohybuje mezi 1 % a 5 % krytého obratu.
(224)
Stanovení cen za krytí specializovanými zprostředkovateli je založeno na statistických technikách, které jsou případně upřesněny podle druhu rizika, takže pro záruku za řádné plnění smlouvy není možné a priori stanovit paušální sazbu. Konečná cena záruky nakonec závisí na odhadované částce případných ztrát a na míře pravděpodobnosti, že k nim dojde. V důsledku toho, zatímco v některých odvětvích (například v odvětvích stavebního inženýrství a veřejných prací nebo v mezinárodním obchodě) lze poskytnout záruku za „dokonalé plnění“, podle všeho nelze uvažovat o tom, aby se v oblasti služeb smluvního výzkumu jednalo o více než záruku za „vynaložení maximálního úsilí“, protože VaV je svým charakterem rizikovou oblastí, v níž ten, kdo si kupuje výzkumné práce, nemá jistotu, zda povedou nebo nepovedou k využitelným výsledkům. V této souvislosti Komise poznamenává, že částka, která je smluvně zaručena klientům veřejné instituce IFP včetně jejích dceřiných společností, se omezuje na cenu poskytnutých výzkumných prací.
(225)
Komise přiznává, že nedokáže poskytnout přesný odhad částky poplatku, která by byla potřebná k zajištění klientům (včetně dceřiných společností) „vynaložení maximálního úsilí“ ze strany veřejné instituce IFP při poskytování výzkumných služeb. Francouzské orgány, jimž byla položena otázka v tomto směru, uvedly ve svém dopise z 26. listopadu 2010, že také nemají informace o výši pojistného, které vyžaduje trh na krytí zvláštních rizik v oblasti výzkumu a vývoje. Komise se však domnívá, že pojistné, které požaduje trh na krytí takového rizika (omezeného na „vynaložení maximálního úsilí“ ve výzkumu, a tedy menšího než riziko související s „řádným plněním“ smlouvy), by celkem logicky mělo být nižší než maximální odhady uvedené v bodě odůvodnění 223. Komise se rovněž domnívá, že maximální sazba 5 % obratu dosaženého v rámci služby kryté pojištěním v každém případě představuje horní mez pojistného, které by mělo byť potřebné ke krytí takového rizika.
(226)
Pokud jde o hodnotu hospodářských činností, které mohou být kryté takovou zárukou, Komise uvádí, že tyto činnosti jsou dvojího druhu: na jedné straně činnosti jako je pronájem infrastruktur, přidělení výzkumného personálu a poskytování právních služeb, jakož i činnosti smluvního výzkumu prováděné veřejnou institucí IFP (pro třetí osoby a také pro její dceřiné společnosti) a na druhé straně činnosti, jako převod technologií veřejné instituce IFP na její dceřiné společnosti ve výhradních oblastech činnosti společností Axens a Prosernat. V případě činností prováděných veřejnou institucí IFP ve výhradní oblasti činnosti její dceřiné společnosti Beicip-Franlab (211), Komise ve skutečnosti už konstatovala, že jsou v plném rozsahu financovány z příjmů získaných na trhu poradenství v oblasti těžby ropy a vývoje programového vybavení pro těžbu ropy. Komise prokázala v uvedeném rozhodnutí C 51/2005, že v rámci skupiny neexistují převody veřejného financování z veřejné instituce IFP na její dceřinou společnost Beicip-Franlab, přičemž obchodní vztahy mezi oběma subjekty se uskutečňují za obvyklých tržních podmínek. Jelikož odměny, které společnost Beicip-Franlab vyplatila veřejné instituci IFP, „dostatečně“ (212) pokryly náklady na práce, které IFP provedla ve výhradní oblasti činnosti své dceřiné společnosti, Komise může dospět k závěru, že ceny jsou stanoveny tak, že Beicip-Franlab v každém případe převezme náklady související s případným dodatečným vlivem státní záruky za náklady na výzkum, které nese veřejná instituce IFP. Za těchto podmínek pokrytí obchodních vztahů mezi dceřinou společností a její materskou společností státní zárukou nemá takovou povahu, aby poskytovalo konkurenční výhodu pro činnosti prováděné veřejnou institucí IFP ve výhradních oblastech činnosti její dceřiné společnosti Beicip-Franlab. Jejich případné pokrytí státní zárukou proto nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(227)
Pokud jde o činnosti prvního druhu, které provádí veřejná instituce IFP jak pro třetí osoby, tak pro své dceřiné společnosti, francouzské orgány oznámily ve svém dopisu z 26. listopadu 2010 hodnotu hospodářských činností provedených veřejnou institucí IFP v letech 2006 až 2009. Z těchto informací vyplývá, že průměrná roční suma vztahující se k výzkumným službám za toto období činí přibližně […] (*) EUR, z toho […] (*) EUR bylo pro třetí osoby a […] (*) pro dceřiné společnosti.
(228)
Francouzské orgány kromě toho poskytly údaje týkající se správních služeb, které veřejná instituce poskytla svým dceřiným společnostem během stejného období. Z těchto informací vyplývá, že od roku 2006 činí průměrná roční částka, kterou veřejná instituce IFP naúčtovala svým dceřiným společnostem, přibližně […] (*) EUR za přidělený personál a […] (*) EUR za náklady na domiciliaci (213).
(229)
Pokud jde o činnosti druhého druhu, tj. činnosti v oblasti převodu technologií veřejné instituce IFP na její dceřiné společnosti ve výhradních oblastech činnosti společností Axens a Prosernat, je třeba nejdříve zdůraznit, že rozhodnutí C 51/2005 už zohlednilo sumy týkající se činností za rok 2006:
a)
ve výhradní oblasti činnosti společnosti Axens uskutečnila veřejná instituce IFP studie technické proveditelnosti, které předcházely aplikovanému výzkumu, za […] (*) EUR a práce průmyslového výzkumu za […] (*) EUR, čili celkem hospodářskou činnost za […] (*) EUR;
b)
ve výhradní oblasti činnosti společnosti Prosernat uskutečnila veřejná instituce IFP studie technické proveditelnosti za […] (*) EUR a práce průmyslového výzkumu za […] (*) EUR, čili celkem hospodářskou činnost za […] (*) EUR;
c)
celkem tedy veřejná instituce IFP poskytla výzkumné služby ve výhradních oblastech činnosti svých dceřiných společností za 56,4 milionu EUR (z toho studie technické proveditelnosti za 7,4 milionu EUR a práce průmyslového výzkumu za 49,0 milionu EUR), přičemž z jejích vlastních zdrojů pocházelo jen […] (*) EUR, takže Komise usoudila, že tyto výzkumné činnosti byly podpořeny ze státních prostředků ve výši 11,3 milionu EUR (což představuje 20 % intenzitu podpory (214)).
(230)
Pokud jde o následující roky, v souladu s článkem 5 odst. 1 uvedeného rozhodnutí C 51/2005 až do uplynutí data výlučných dohod bude Francie povinna „odevzdávat Komisi podrobné roční zprávy o projektech, které uskutečnila veřejná instituce IFP ve výhradních oblastech činnosti společností Axens a Prosernat.“. Informace obsažené v těchto ročních zprávách umožní přesně vypočítat roční sumu za výzkumné služby, které veřejná instituce IFP vykonala pro své dceřiné společnosti ve výhradní oblasti jejich činnosti.
(231)
Dosud Francie zaslala Komisi roční zprávy za léta 2007, 2008 a 2009. S ohledem na lhůty potřebné ke zpracování účetních údajů se zpráva za rok 2010 odevzdá v průběhu roku 2011.
(232)
Ve výhradních oblastech činnosti společnosti Axens jsou tyto hospodářské činnosti shrnuté za roky 2007 až 2009 v tabulce 3, která se nachází v tomto bodě odůvodnění (v tisících eur).
Tabulka 3
Činnosti veřejné instituce IFP ve výhradních oblastech činnosti společnosti od roku 2007 do roku 2009
(v tis. EUR)
Celkem
Celkové náklady
Celkové vlastní zdroje
Veřejné zdroje (+) nebo zisk (-)
2007
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2008
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2009
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
(233)
Výzkum, který veřejná instituce IFP provádí ve výhradní oblasti činnosti společnosti d'Axens, tedy umožnil hospodářskou činnost ve výši […] (*) EUR v roce 2007, […] (*) v roce 2008 a […] (*) v roce 2009, jež je srovnatelná s činností, kterou Komise uvedla v rozhodnutí C 51/2005 pro rok 2006 ([…] (*) EUR).
(234)
Ve výhradních oblastech činnosti společnosti Prosernat jsou tyto hospodářské činnosti shrnuté za roky 2007 až 2009 v tabulce 4, která se nachází v tomto bodě odůvodnění (v tis. eur).
Tabulka 4
Činnosti veřejné instituce lFP ve výhradních oblastech společnosti Prosernat v letech 2007 až 2009
(v tis. EUR)
Celkem
Celkové náklady
Celkové vlastní zdroje
Veřejné zdroje (+) nebo zisk (-)
2007
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2008
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2009
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
(235)
Výzkum, který veřejná instituce IFP provádí ve výhradní oblasti činnosti společnosti Prosernat, tedy umožnil hospodářskou činnost ve výši […] (*) EUR v roce 2007, […] (*) v roce 2008 a […] (*) v roce 2009, jež je srovnatelná s činností, kterou Komise uvedla v rozhodnutí C 51/2005 pro rok 2006 ([…] (*) EUR).
(236)
Komise se proto domnívá, že veřejná instituce IFP požívala při výkonu svých hospodářských činností skutečné hospodářské výhody, která spočívala v tom, že neplatila prémii odpovídající záruce za řádné provedení smlouvy nebo přinejmenším záruce za vynaložení maximálního úsilí, a mohla tuto výhodu nabídnout v oblasti výzkumu svým zákazníkům, mezi něž patřily i její dceřiné společnosti Axens a Prosernat v jejich výhradních oblastech činnosti. Aniž by Komise byla schopna tuto výhodu kvůli specifičnosti krytého rizika přesně vyčíslit, domnívá se, že tato výhoda v každém případě, službu po službě, rok po roce, nebude vyšší než částky uvedené v tabulce 5 v tomto bodu odůvodnění (značka „EUR“ v něm znamená EUR a značka „MEUR“ miliony EUR):
Tabulka 5
Horní meze hospodářské výhody, které veřejná instituce IFP požívala díky neomezené záruce ve vztahu se svými klienty v letech 2006 až 2009
2006
2007
2008
2009
Výzkumná činnost
(mimo výhradní oblasti činnosti dceřiných společností)
Obrat
MEUR
Horní mez (215)
(pojistná prémie)
Obrat
MEUR
Horní mez
(pojistná prémie)
Obrat
MEUR
Horní mez
(pojistná prémie)
Obrat
MEUR
Horní mez
(pojistná prémie)
Pro dceřiné společnosti
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
Pro třetí strany
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
Poskytování administrativních služeb
Fakturování přidělených pracovníků
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
Fakturování nákladů na domiciliaci
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
Služby ve výhradní oblasti činnosti společnosti Axens
[…] (*)
[…] (*)M EUR
[…] (*)
[…] (*)M EUR
[…] (*)
[…] (*)M EUR
[…] (*)
[…] (*)M EUR
Služby ve výhradní oblasti činnosti společnosti Prosernat
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
Celkem pro dceřiné společnosti
[…] (*)
[…] (*)M EUR
[…] (*)
[…] (*)M EUR
[…] (*)
[…] (*)M EUR
[…] (*)
[…] (*)M EUR
Celkem pro třetí strany
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
[…] (*)
[…] (*) EUR
(237)
V každém případě mají francouzské orgány i nadále možnost oznámit přesnější metodiku odhadu výhody, kterou záruka poskytuje veřejné instituci v jejích vztazích se zákazníky. Tato metodika založená na hospodářském odborném posudku, který byl kontradiktorně projednán v rámci vyšetřování, může být v budoucnosti předmětem kladného rozhodnutí Komise a Francie ji bude moci použít za účelem plnění povinností poskytovat informace, které jsou upřesněny ve výroku tohoto rozhodnutí.
(238)
Komise nakonec poznamenává, že tato výhoda, kterou má veřejná instituce IFP ve vztazích se svými zákazníky, je selektivní, protože konkurentům, kteří nadále podléhají řízením soudního vyrovnání a soudní likvidace podle obecného práva, nebyla poskytnuta obdobná státní záruka nerozlučně spojená s právním postavením veřejné instituce IFP.
7.1.4.2 Výhody převedené na soukromoprávní dceřiné společnosti skupiny IFP
(239)
Ve vztahu k dceřiným společnostem veřejné instituce IFP Komise v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že ve fázi předběžného šetření nemůže vyloučit, že „veškeré výhody, které by vyplývaly z toho, že veřejná instituce IFP má postavení EPIC, například výhodnější úvěrové podmínky, by mohly být přeneseny rovněž na všechny tři dceřiné společnosti“ (216).
(240)
Z podrobného šetření, na základě důvodů uvedených v části 7.1.1.2, s ohledem na skutečnost, že ve francouzském právu neexistuje obecná odpovědnost akcionáře za dceřiné společnosti ve skupinách společností, nelze mít za to, že veřejná instituce IFP, a tedy francouzský stát, mohou nést odpovědnost za úhradu pohledávek, které mají třetí strany v důsledku hospodářských činností společností Axens a Prosernat, zejména v případě, že by tyto společnosti byly ve stavu soudní likvidace.
(241)
Je však třeba poznamenat, že i když se v rozhodnutí N 531/2005 mělo za to, že La Banque Postale, jak je uvedeno ve 177. bodě odůvodnění, podléhala jakožto akciová společnost z hlediska soudního vyrovnání a likvidace obecnému právu, a proto neměla prospěch z žádné neomezené státní záruky, Komise přesto posuzovala otázku případného převodu účinků státní záruky, které požíval její jediný akcionář, na dceřinou společnost (217).
(242)
Komise konkrétně usoudila (218), že struktura fungování skupiny umožňovala průniky mezi akcionářem (La Poste) a dceřinou společností (La Banque Postale), protože i) dceřiná společnost využívala personální a materiální zdroje mateřské společnosti a ii) platila za využívání těchto zdrojů na základě nákladů mateřské společnosti, takže v případě existence hospodářské výhody, která by snížila náklady společnosti La Poste, by byly poměrně sníženy poplatky, které společnost La Banque Postale odváděla své mateřské společnosti, čímž by došlo k (alespoň částečnému) přenosu této hospodářské výhody na dceřinou společnost.
(243)
Komise v rozhodnutí C 51/2005 obdobně konstatovala, že existuje možnost průniků, zejména pokud jde o rozhodování o tarifech, které veřejná instituce IFP účtuje za služby, které poskytuje společnostem Axens a Prosernat v jejich výhradních oblastech činnosti, takže obchodní vztahy uvnitř skupiny neodpovídají tržní logice, ale nabízejí naopak možnost křížového dotování hospodářských činností dceřiných společností z veřejných prostředků, jimiž disponuje mateřská společnost. Jak bylo uvedeno ve 226. bodě odůvodnění, Komise mimo jiné dospěla k názoru, že vztahy mezi veřejnou institucí IFP a její dceřinou společností Beicip-Prosernat (219) probíhaly za běžných tržních podmínek.
(244)
Ve věci, která se týkala společnosti La Banque Postal, dospěla Komise k názoru, že je nutné, aby se francouzské orgány zavázaly k zavedení mechanismu, který by na úrovni dceřiných společností neutralizoval eventuální výhody, kterých požívala mateřská společnost. V případě podmínek financování tato povinnost spočívala v tom, že „při každé transakci se uvede ve smlouvě o financování (pro všechny nástroje, na které se smlouva vztahuje), že v souladu s francouzským právem (zejména s nutností výslovného povolení každé záruky zákonem) tato transakce nebude kryta žádnou přímou či nepřímou státní zárukou. Toto smluvní ustanovení bude zveřejněno v emisním prospektu každé transakce (220).“
(245)
V tomto konkrétním případě se francouzské orgány ve věci úvěrových podmínek dceřiných společností veřejné instituce IFP (Axens, Beicip-Franlab, Prosernat) zavázaly, že v každé smlouvě o financování (pro všechny nástroje, na které se smlouva vztahuje) při každé transakci písemně uvedou, že „v souladu s francouzským právem (zejména s nutností výslovného povolení každé záruky zákonem) tato transakce nebude kryta žádnou přímou či nepřímou státní zárukou.“
(246)
Pokud jde o skutečnost, že dceřiné společnosti využívají personální a materiální zdroje, které jim poskytuje mateřská společnost, jak Komise uvedla v rozhodnutí C 51/2005, „pokud existuje dotace hospodářských činností, vyplývá z úrovně odměn vyplacených dotyčnými dceřinými společnostmi mateřské společnosti a odrazí se v účtech IFP (221).“ Ovšem při posuzování účtů veřejné instituce IFP byly jedinými nákladovými položkami, které Komise zatím nezohlednila, jak pro rok 2006 v rozhodnutí C 51/2005, tak pro další roky ve výročních zprávách předaných francouzskými orgány, položky, které se týkaly pokrytí služeb poskytovaných veřejnou institucí IFP jejím dceřiným společnostem v souvislosti s neomezenou zárukou. Vzhledem k tomu, že se státu neplatila prémie odpovídající záruce za řádné provedení smlouvy nebo alespoň záruce za vynaložení maximálního úsilí, nemohla být započtena do sazeb za služby poskytované dceřiným společnostem.
(247)
Proto je třeba mít za to, že hospodářská výhoda spočívající ve statutární záruce, které veřejná instituce požívala z důvodu svého postavení, byla tímto způsobem převedena na soukromoprávní dceřiné společnosti Axens a Prosernat.
(248)
Pokud jde o smlouvy, které veřejná instituce IFP a její dceřiné společnosti Axens, Prosernat a Beicip-Franlab společně podepsaly se svými společnými dodavateli a o nichž se Komise zmínila v rozhodnutí o zahájení řízení a společnost UOP Limited ve svých komentářích, viz 73. bod odůvodnění, francouzské orgány sice potvrdily, že tyto smlouvy existují, ale upřesnily, že se týkají v podstatě pouze oblasti (letecké a železniční) přepravy zaměstnanců jednotlivých subjektů. Komise se domnívá, že pokud dceřiné společnosti mohly využít výhodnějších nákupních podmínek poskytnutých skupině IFP, což v případě těchto dodávek není prokázáno, bylo to spíše z důvodu množstevních slev, které dodavatelé případně poskytly při seskupení zakázek, než z důvodu případného dopadu záruky. V každém případě, i kdyby se mělo za to, že analýza uvedená v části 7.1.4.1 B pro veřejnou instituci může v případě dodávek, které dceřiné společnosti získaly spolu s veřejnou institucí, platit i pro tyto společnosti, a že by tyto společnosti proto levnějším nákupem dodávek využívaly výhodu, které veřejná instituce IFP požívá v důsledku záruky, byly by částky, o které se jedná, v tomto případě tak zanedbatelné, že Komise pochybuje, že by mohly představovat skutečnou hospodářskou výhodu.
(249)
V souladu se závěry výše uvedeného rozhodnutí C 51/2005 proto platí, že jediné činnosti, na které by se mohla vztahovat výhoda vyplývající z krytí výzkumných činností ve výhradních oblastech činnosti dceřiných společností prostřednictvím státní záruky, jež byla udělena mateřské společnosti, se omezují na „příspěvek [veřejné instituce IFP] na činnosti v oblastech činností společností Axens a Prosernat“ (222). Pokud se konkrétně jedná o výhody převedené na společnosti Axens a Prosernat, Komise se s ohledem na specifičnost krytého rizika domnívá - aniž by byla schopna vyčíslit přesnou výši této výhody -, že by v žádném případě neměla přesáhnout u jednotlivých služeb a v jednotlivých letech položky uvedené v tabulce 5, bodě odůvodnění 236.
(250)
Komise se domnívá, že taková hospodářská výhoda převedená veřejnou institucí IFP na její soukromoprávní dceřiné společnosti Axens a Prosernat je selektivní, neboť konkurenti těchto společností nemají přístup k technologiím a personálním a materiálním zdrojům veřejné instituce IFP za stejně příznivých podmínek.
7.1.5 NARUŠENÍ HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽE A NEPŘÍZNIVÉ OVLIVNĚNÍ OBCHODU
(251)
Zkoumané opatření může vést ke snížení provozních nákladů veřejné instituce IFP na služby poskytované třetím stranám (smluvní výzkum) a ke snížení provozních nákladů společností Axens a Prosernat na služby, jež jim poskytuje jejich mateřská společnost (výzkum ve výhradní oblasti jejich činnosti, smluvní výzkum, přidělování personálu a poskytování materiálu a správních služeb), což má za následek zvýhodnění skupiny IFP, a tudíž narušení hospodářské soutěže ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(252)
Vzhledem k tomu, že jsou trhy, na nichž působí skupina IFP, zejména trh v oblasti smluvního výzkumu, pokud jde konkrétně o veřejnou instituci IFP, trhy s katalyzátory a technologiemi určenými pro odvětví rafinace a petrochemický průmysl v případě dceřiné společnosti Axens, studie, služby a vybavení v oblasti zpracování plynu a rekuperace síry v případě dceřiné společnosti Prosernat, široce otevřené obchodu v rámci EU, mohlo by mít takové opatření nepříznivý dopad na konkurenční podniky, jež vykonávají nebo hodlají vykonávat obdobné hospodářské činnosti na dotyčných trzích.
(253)
Za těchto podmínek může existence neomezené státní záruky ve prospěch veřejné instituce IFP narušit hospodářskou soutěž a nepříznivě ovlivnit obchod ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
7.1.6 ZÁVĚR O POVAZE OPATŘENÍ PODPORY
(254)
Státní statutární záruka ve prospěch veřejné instituce IFP má tedy za následek převod státních zdrojů přičitatelný státu a vede k narušení nebo hrozbě narušení hospodářské soutěže a obchodu mezi členskými státy, přičemž zvýhodňuje skupinu IFP.
(255)
Komise dochází k závěru, že tato záruka představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
7.2 PROTIPRÁVNOST OPATŘENÍ PODPORY
(256)
Před změnou svého postavení byla IFP právnickou osobou soukromého práva vytvořenou jako profesní instituce ve smyslu zákona č. 43-612 ze dne 17. listopadu 1943 o správě odborných zájmů. IFP tak podléhala řízením obecného práva v oblasti soudního vyrovnání a soudní likvidace a nevyužívala státní záruky poskytnuté na základě postavení veřejné průmyslové a obchodní instituce (EPIC).
(257)
Vyhláškou ze dne 6. července 2006, vydanou podle zákona č. 2005-781 ze dne 13. července 2005, se IFP dne 7. července 2006 stala veřejnou průmyslovou a obchodní institucí (EPIC). Na základě této změny postavení byla veřejné instituci IFP poskytnuta neomezená státní záruka. Dotčené opatření musí být tudíž kvalifikováno jako nová podpora ve smyslu čl. 1 písm. c) procesního nařízení.
(258)
V souladu s čl. 2 odst. 1 procesního nařízení musí členské státy s dostatečným časovým předstihem oznámit „všechny plány na poskytnutí nové podpory“. Vzhledem k tomu, že změna postavení veřejné instituce IFP nebyla Francií formálně oznámena, ale pouze incidenčně sdělena v rámci jiného řízení, a že účinné provedení opatření nebylo podmíněno předběžným schválením ze strany Komise, francouzská vláda poskytnutím uvedené státní podpory porušila čl. 108 odst. 3 SFEU.
(259)
Komise se tudíž domnívá, že toto opatření představuje protiprávní podporu ve smyslu čl. 1 písm. f) procesního nařízení.
7.3 SLUČITELNOST OPATŘENÍ PODPORY
7.3.1 PODPORA V OBLASTI SMLUVNÍHO VÝZKUMU A POSKYTOVÁNÍ SLUŽEB VEŘEJNOU INSTITUCÍ IFP
(260)
Poskytování služeb spočívá v pronájmu výzkumných infrastruktur, přidělování personálu či v poskytování právních služeb (dceřiným společnostem).
(261)
Služby související se smluvním výzkumem pro veřejnou instituci IFP obvykle znamenají poskytnutí pomoci zákazníkovi (třetí straně či dceřiné společnosti (223)), který hodlá vést výzkumné činnosti umožňující lepší pochopení nebo zvládnutí vědeckého nebo technického jevu (224). Žádost může být více méně konkrétní a veřejné instituci IFP může ponechat menší či větší prostor pro vlastní uvážení, od pouhého dodržení technických specifikací přesně stanovených zákazníkem až do poskytnutí kompletní výzkumné služby zahrnující doporučení. […] (*). Na základě každé žádosti předloží veřejná instituce IFP technicko-obchodní návrh společně se smluvními podmínkami realizace, jenž je předmětem jednání se zákazníkem. Francouzské orgány popsaly služby v oblasti smluvního výzkumu a služby, jež poskytuje veřejná instituce IFP v třech oblastech působnosti (CREP, CRRP, CRME).
(262)
Na úrovni CREP jsou služby zaměřené zejména na validaci a/nebo zdokonalení metodik, technologií a programů vyvinutých výzkumným střediskem. Pro účely realizace některých z těchto služeb poskytuje CREP svým průmyslovým partnerům vybavení a algoritmy výpočtů, které jsou specifické pro veřejnou instituci IFP, nebo cenné odborné posudky, jež nejsou k dispozici v rámci obchodní služby poskytované soukromým subjektem. Tyto služby mohou být tříděny podle následujících kategorií:
a)
služby spojené s konkrétním vybavením, jež nemá ve světě obdoby nebo se vyskytuje jen výjimečně (225);
b)
výklad daného případu při použití programů vyvinutých veřejnou institucí IFP, které ještě nebyly uvedeny na trh, nebo jejichž používání v tomto konkrétním kontextu vyžaduje specifické odborné posudky s využitím know-how veřejné instituce IFP (226);
c)
využití zvláštních odborných posudků veřejné instituce IFP (227);
d)
využití odborných posudků v průběhu vývoje pro účely validace know-how, technologií a vyvinutých metodik (228).
(263)
Na úrovni CRRP spočívaly služby v oblasti smluvního výzkumu například v podpoře při zavádění činností - prostřednictvím zahraniční univerzity (229) - spadajících do specifické kompetence IFP v oblasti katalyzátorů, v práci týkající se „[…] (*) (230)“ pro účely pochopení jevů jako […] (*), či ve studii (231) o […] (*).
(264)
Na úrovni CRME spočívaly služby související se smluvním výzkumem - pro výrobce automobilů - například v […] (*) na základě […] (*), […] (*) a na základě metodiky (232) veřejné instituce IFP, dále ve studii […] (*) (233) vyplývající z výzkumných činností veřejné instituce IFP […] (*) nebo z testů […] (*) týkajících se […] (*), které byly vyvinuty veřejnou institucí IFP (234).
(265)
Z tohoto popisu vyplývá, že činnosti související se smluvním výzkumem - prováděné veřejnou institucí IFP pro třetí strany - se zaměřují buď na vypracování technických studií proveditelnosti předcházejících výzkumným činnostem, nebo na nabytí nových znalostí a schopností v oblastech působnosti institutu, nebo na využívání znalostí a technologií vyvinutých veřejnou institucí IFP za účelem vývoje nových výrobků, postupů nebo služeb.
(266)
Francouzské orgány vyčíslily hodnotu činností souvisejících se smluvním výzkumem a s poskytováním služeb, jež veřejná instituce IFP prováděla pro třetí strany v období 2004-2009. Z předložených informací vyplývá, že tyto služby v oblasti výzkumu představují ročně zhruba [0-5] (**) % celkového rozpočtu veřejné instituce IFP (to znamená, že podíl služeb činí […] (*) EUR z rozpočtu přibližně 300 milionů EUR), takže tuto hospodářskou činnost lze hodnotit v rámci činností veřejné instituce jako okrajovou.
7.3.1.1 Předpoklad převodu státní podpory na třetí strany nebo dceřiné společnosti
(267)
V souladu s bodem 3.1.2 rámce pro výzkum, vývoj a inovace platí, že jakmile nezisková výzkumná instituce příležitostně provádí hospodářské činnosti, jako je pronájem vybavení, poskytování služeb podnikům nebo provádění smluv v oblasti výzkumu, veřejné financování těchto hospodářských činností má obecně za následek poskytnutí státní podpory. Pokud je nicméně možné prokázat, že veřejné financování bylo v plném rozsahu převedeno na konečného příjemce a že zprostředkovateli z toho nevyplynula žádná výhoda, lze usoudit, že tomuto zprostředkovateli nebyla poskytnuta státní podpora.
(268)
V tomto případě platí: pokud výzkumná instituce, jakou je veřejná instituce IFP, provádí činnosti v oblasti smluvního výzkumu a zároveň se na ni vztahuje neomezená státní záruka, je třeba konstatovat, že je tato instituce příjemcem státní podpory, pokud se ovšem nepotvrdí, že prodejní cena těchto služeb umožnila převod plné výše státní podpory na její zákazníky.
(269)
Ceny služeb v oblasti smluvního výzkumu veřejné instituce IFP jsou stanoveny na základě jejich úplných výrobních nákladů (235), na něž se uplatní marže, jejíž sazba se mění v závislosti na výsledku jednání se zákazníkem, o kterém se zmiňuje bod odůvodnění 261. Z předchozího vyplývá, že jediná složka nákladů, která veřejnou institucí pravděpodobně nebyla zohledněna, odpovídá právě poplatku za krytí záruky za řádné provedení smlouvy (nebo za vynaložení maximálního úsilí) veřejné instituce IFP.
(270)
Co se týká služeb v oblasti smluvního výzkumu poskytovaných veřejnou institucí IFP svým dceřiným společnostem Axens a Prosernat, Komise se domnívá, že hospodářská výhoda vyplývající ze záruky se může nadále vztahovat buď na veřejnou instituci IFP, nebo jí lze případně využít k jiným účelům, nebo může být tato výhoda vzhledem ke specifické povaze vazeb mezi dceřinými společnostmi a jejich mateřskou společností převedena na tyto dceřiné společnosti formou stanovování cen.
a)
v prvním případě je slučitelnost podpory popsána v této části;
b)
v druhém případě Komise odkazuje na analýzu slučitelnosti (viz část 7.3.2), jež bude z důvodu obezřetnosti zahrnovat předmětné částky, které odpovídají odhadu hospodářské výhody potenciálně převedené na dceřiné společnosti.
(271)
Podobně je tomu u zákazníků, kteří jsou třetími stranami: pokud by bylo možno prokázat, že byla částka odpovídající této složce dodatečných nákladů automaticky převáděna třetím osobám formou stanovování cen, pak by z podrobného posouzení převedených podpor s velkou pravděpodobností vyplynuly částky de minimis (236). Z informací předložených francouzskými orgány je totiž zřejmé, že z většiny fakturovaných služeb vyplývá obrat nižší než […] (*) EUR (tedy maximální výše krytí rizika neplnění závazků je […] (*) EUR), přičemž nejdůležitější smlouva představuje pouze částku ve výši […] (*) EUR (tedy maximální výše krytí rizika neplnění závazků je […] (*) EUR).
(272)
Nelze nicméně vyloučit následující: způsob výpočtu marže uplatňovaný veřejnou institucí IFP ne vždy umožnil, aby byla příjemci služeb v oblasti smluvního výzkumu převedena celá částka státní podpory. V takovém případě by skutečnost, že státu nebyl zaplacen poplatek za záruku za krytí smluv o poskytování služeb v oblasti smluvního výzkumu třetím stranám, představovala dodatečné veřejné financování poskytované veřejné instituci státem.
(273)
Odpovídající veřejné finanční prostředky by tudíž mohly být využity k těmto třem účelům:
a)
buď k financování nehospodářských činností veřejné instituce, jež by nepředstavovalo státní podporu;
b)
nebo k financování jiných činností v oblasti smluvního výzkumu ve prospěch třetích stran či dceřiných společností. Tento předpoklad je předmětem podrobné analýzy v části 7.3.1.2.
c)
nebo k financování výzkumu prováděného veřejnou institucí ve výhradní oblasti činností jejích dceřiných společností, jež by mohlo být připočteno k částkám státní podpory, které již byly převedeny dceřiným společnostem. Tento předpoklad je předmětem podrobné analýzy v části 7.3.2.
7.3.1.2 Slučitelnost státní záruky udělené výzkumné instituci za poskytování služeb v oblasti smluvního výzkumu a služeb, které jsou doplňkem její hlavní činnosti v oblasti nezávislého veřejného výzkumu
(274)
Před samotným rozborem specifik projednávané věci by Komise ráda znovu potvrdila zásadní postoj, který zaujala v rámci své rozhodovací praxe a podle něhož neomezená státní záruka zahrnující hospodářské činnosti v zásadě představuje státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem (237). Komise se obecně domnívá, že neomezené záruky v hospodářském odvětví, jež je otevřeno hospodářské soutěži, jsou neslučitelné se SFEU zejména proto, že z takové záruky vyplývá převzetí všech rizik spojených s hospodářskou činností státem - aniž by podnik, který je příjemcem podpory, nesl náklady tohoto krytí - a že tato záruka vyvolává situaci morálního rizika, jež podnik, který je příjemcem podpory a který je chráněn před jakoukoli hrozbou konkurzu, podněcuje k tomu, aby riskoval více než v situaci, kdy by zcela nesl negativní důsledky svého jednání. Takové neomezené záruky většinou nemohou být v souladu se zásadou proporcionality odůvodněny službami obecného hospodářského zájmu, neboť v případě neomezené záruky není podle všeho možno ověřit, zda výše podpory nepřesahuje čisté náklady na poskytování veřejné služby (238).
(275)
V tomto případě je třeba zdůraznit, že francouzské právní předpisy uložily veřejné instituci IFP povinnosti veřejné služby spočívající v trojím poslání výzkumného, vzdělávacího a dokumentačního charakteru, jež na rozdíl od služeb obecného hospodářského zájmu (239) nespadají ve smyslu práva Unie do rozsahu hospodářských činností. Krytí těchto nehospodářských činností prostřednictvím statutární veřejné záruky tudíž v žádném případě nepředstavuje poskytnutí státní podpory. Celkem vzato má činnost veřejné instituce IFP ve své podstatě nehospodářskou povahu. Dopad záruky, které statutárně využívá, je tudíž znatelný hlavně v jejích nehospodářských činnostech a doplňkového plnění v oblasti smluvního výzkumu či poskytování služeb se týká pouze okrajově.
(276)
Naopak v případě, kdy taková záruka pokrývá hospodářské činnosti výzkumných institucí (například smluvní výzkum nebo poskytování služeb), aniž by byla její cena stanovena na úroveň tržní ceny, pro výzkumnou instituci představuje státní podporu, která, jak je vysvětleno výše, může být připočtena k veřejnému financování jejích nehospodářských činností obecného zájmu (nezávislý veřejný výzkum) nebo k financování jejích dalších hospodářských činností v oblasti smluvního výzkumu či poskytování služeb, nebo k financování činností spojených s převodem technologií na společnosti Axens a Prosernat (240).
(277)
V prvních dvou případech je nicméně nutno konstatovat, že je v dané věci i přes a priori neomezenou státní záruku výjimečně možné pro období 2006-2009 následně odhadnout horní mez hrubého grantového ekvivalentu účinků této záruky (poplatek za riziko, který státu nebyl uhrazen), jenž navýšil (pokud byl na straně veřejné instituce IFP zachován) veřejné finanční prostředky, které již stát veřejné instituci IFP uhradil za účelem pokrytí čistých nákladů na její nezávislý veřejný výzkum, smluvní výzkum či poskytování služeb.
(278)
Z toho důvodu by Komise ráda zdůraznila, že smluvní výzkum a poskytování služeb krytých státní zárukou jsou nicméně omezeny na činnosti, jež „doplňují“ hlavní činnost spojenou s nezávislým veřejným výzkumem. Konkrétně se jedná o hospodářské činnosti, které:
a)
negativně neovlivňují řádný chod výzkumné instituce, její nezávislost či neutralitu;
b)
jsou předmětem služeb poskytovaných za běžných tržních podmínek, a zejména za tržní cenu, nebo jsou v případě neexistence tržní ceny poskytovány za cenu odrážející veškeré její náklady (kromě dopadu záruky), které jsou navýšeny o přiměřenou marži;
c)
jsou předmětem účetnictví, jež je odděleno od účetnictví týkajícího se činností spojených s nezávislým veřejným výzkumem, zejména pokud jde o příslušné náklady a financování;
d)
jsou vnitřně spjaty s hlavní činností v oblasti nezávislého veřejného výzkumu takovým způsobem, že je technicky nemožné je oddělit, zejména z důvodu využití stejných infrastruktur, stejného vybavení, materiálu nebo technologií, či z důvodu zaměstnání stejných výzkumných pracovníků, vědců, inženýrů, projektantů či techniků.
(279)
Tyto doplňující činnosti mohou spočívat v plnění smluv o výzkumu, odborných posudcích nebo technických a vědeckých konzultacích, jež případně zahrnují poskytnutí infrastruktur, vybavení v podobě materiálu nebo technologií s výrazným inovačním obsahem, které jsou financovány nebo zaváděny v rámci činností nutných pro nezávislý veřejný výzkum - jež nemá ve světě obdoby nebo se provádí jen výjimečně (241), a s tímto výzkumem spojených, mimo služeb poskytovaných jedním nebo více srovnatelnými výzkumnými institucemi - a jejichž využití vyžaduje znalecký posudek a odborné schopnosti výzkumných pracovníků, vědců, inženýrů, projektantů či techniků zaměstnaných v prvé řadě výzkumnou institucí s cílem přispět k její práci v oblasti nezávislého veřejného výzkumu.
(280)
Tyto služby umožňují mimo jiné šířit vědecké poznatky mezi veřejným výzkumem a průmyslem tím, že podnikům svých zákazníků nabízí možnost přístupu k experimentálním prostředkům, k technologiím a know-how zaměstnanců veřejné instituce IFP a že této instituci umožňují získávat zpětnou vazbu od uživatelů jejích původních odborných prací, z čehož může čerpat pro budoucí zdokonalení svých činností v oblasti nezávislého veřejného výzkumu. Tyto křížové vedlejší účinky v oblasti vědeckých poznatků přináší zapojeným subjektům a Evropské unii jako celku vzájemný užitek.
(281)
Jak je uvedeno v bodě odůvodnění 266, smluvní výzkum a poskytování služeb představovaly pouze [0-5] (**) % celkového rozpočtu veřejné instituce IFP za období 2004-2009, což je velmi omezený podíl.
(282)
Fakturované služby vztahující se na každého zákazníka mimo jiné představují částku, která je většinou nižší než […] (*) EUR obratu, takže maximální odhadovaná částka podpory zůstane většinou zanedbatelná, tedy zhruba ve výši […] (*) EUR na smlouvu. Komise se tudíž domnívá, že je dotyčná podpora úměrná cíli obecného zájmu, kterým je šíření vědeckých poznatků v Evropské unii.
(283)
Pokud tyto doplňkové činnosti budou nadále představovat velmi omezený zlomek rozpočtu, který veřejná instituce IFP vyčlenila na své hlavní poslání nezávislého veřejného výzkumu, a vzhledem k pozitivnímu dopadu těchto doplňkových činností na cíle společného zájmu se Komise domnívá, že jejich krytí pomocí státní záruky nemůže v žádném případě změnit podmínky obchodu v takové míře, jež by byla ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU v rozporu se zájmem Evropské unie.
(284)
V rámci výročních zpráv týkajících se dotyčného opatření budou francouzské orgány povinny prokázat, že tato podmínka je v budoucnu nadále plněna. V případě pochybností ohledně doplňkového charakteru činností v oblasti smluvního výzkumu či poskytování služeb bude pochopitelně třeba neprodleně informovat Komisi a případně oznámit eventuální státní podpory při zohlednění dopadu státní záruky.
(285)
V této souvislosti Komise bere rovněž na vědomí návrh francouzských orgánů, podle něhož by měla být do každé smlouvy - specificky pokrývající hospodářskou činnost veřejné instituce IFP, a tudíž i její činnosti v oblasti smluvního výzkumu a poskytování služeb - vložena doložka o vyloučení odpovědnosti státu tak, aby bylo případně možné uplatnit výjimku přijatého rizika a výrazně omezit možné negativní dopady záruky.
7.3.2 PODPORA VE PROSPĚCH IFP VE VÝHRADNÍCH OBLASTECH ČINNOSTI SPOLEČNOSTÍ AXENS A PROSERNAT
7.3.2.1 Základ pro posouzení slučitelnosti podpory
(286)
Vzhledem k tomu, že se jedná o opatření státní podpory, jehož cílem je podpořit práci na výzkumu a vývoji vedenou veřejnou institucí IFP, pro posouzení slučitelnosti se použijí pravidla vztahující se na státní podpory v oblasti výzkumu a vývoje.
(287)
Vzhledem k tomu, že postavení veřejné instituce IFP bylo pozměněno dne 7. července 2006, došlo k poskytnutí dotyčné neomezené státní záruky před 1. lednem 2007, kdy vstoupil v platnost výše uvedený rámec pro výzkum, vývoj a inovace. Proto, pokud se týká posouzení slučitelnosti tohoto opatření, Komise na tuto neoznámenou podporu použije - v souladu se sdělením Komise o určení pravidel použitelných na posouzení protiprávních státních podpor (242) - Rámec Společenství pro státní podporu na výzkum a vývoj z roku 1996, jenž byl platný v okamžiku poskytnutí podpory.
(288)
Nicméně vzhledem k tomu, že krytí hospodářských činností veřejné instituce IFP prostřednictvím neomezené záruky, která byla poskytnuta na základě jejího postavení veřejné průmyslové a obchodní instituce (EPIC), má být časově neomezeno, a vzhledem k tomu, že je výjimečně možné (jak již bylo uvedeno v bodě odůvodnění 277) vyčíslit odhad maximálního dopadu záruky v této věci, Komise rovněž prozkoumá, zda je krytí činností veřejné instituce ve výhradních oblastech činnosti společností Axens a Prosernat prostřednictvím neomezené záruky slučitelné s vnitřním trhem na základě ustanovení rámce pro výzkum, vývoj a inovace ode dne jeho vstupu v platnost, dne 1. ledna 2007. V každém případě zůstávají závěry analýzy slučitelnosti beze změny, a to bez ohledu na použitý rámec.
7.3.2.2 Fáze výzkumu
(289)
V rámci výše uvedeného rozhodnutí C 51/2005 (243) se Komise domnívala, že činnosti veřejné instituce IFP ve výhradních oblastech činnosti jejích dceřiných společností Axens a Prosernat a ve spolupráci s těmito společnostmi skutečně patřily do oblasti výzkumu a vývoje, vzhledem k tomu, že u každého projektu - konkrétně pokud jde o jeho komponenty, vztahy mezi nimi nebo o charakteristiky cílových postupů či výrobků - byly vymezeny problematické body, přičemž pracovní úkony, jejichž výsledky mají široký dosah a jsou patentovány, prováděli zaměstnanci (zejména výzkumní pracovníci a technici) před fází schvalování na základě metod založených na pokusech, výkladu a modelování. Komise rovněž zjistila, že činnosti stejného druhu vedené jinými hospodářskými subjekty odvětví byly obvykle klasifikovány jako výzkumné činnosti (244). Analýza inovativních aspektů činností prováděných v oblasti výzkumu byla vypracována na základě mezinárodně uznávaných standardů manuálu Frascati (245).
(290)
Pokud jde o rok 2006, Komise ve svém výše uvedeném rozhodnutí C 51/2005 (246) posoudila práce prováděné v rámci smluv o výzkumu uzavřených mezi veřejnou institucí IFP a Axens na jedné straně a veřejnou institucí IFP a Prosernat na straně druhé. Komise došla k závěru, že uvedené práce spočívaly na jedné straně v aplikovaném výzkumu a na druhé straně ve studiích technické proveditelnosti prováděných před projekty aplikovaného výzkumu ve smyslu rámce pro výzkum a vývoj z roku 1996. Tato klasifikace výzkumných činností byla provedena na základě specifických příkladů a vysvětlení uvedených v manuálu Frascati, a to pro každou výzkumnou činnost prováděnou veřejnou institucí IFP a Axens na jedné straně a veřejnou institucí IFP a Prosernat na straně druhé.
(291)
V rámci zpráv předložených v souladu s výše uvedeným rozhodnutím C 51/2005 francouzské orgány roztřídily projekty prováděné ve výhradních oblastech činností společností Axens a Prosernat za období 2007, 2008 a 2009, přičemž použily obě výše uvedené kategorie ve smyslu rámce pro výzkum a vývoj z roku 1996, nebo alternativně činnosti aplikovaného výzkumu ve smyslu bodu 2.2. písm. f) a studie technické proveditelnosti předcházející aplikovanému výzkumu ve smyslu bodu 5.2 rámce pro výzkum, vývoj a inovace z roku 2006. Tyto práce spočívaly ve studii nových způsobů syntézy nebo jejich zdokonalení v měřítku nesouvisejícím s měřítkem průmyslovým. Týkaly se schválení koncepcí a spadaly do aplikovaného výzkumu ve smyslu rámce pro výzkum a vývoj z roku 1996 a rámce pro výzkum, vývoj a inovace. Roční souhrnné informace o jednotlivých projektech byly zaslány Komisi společně s výročními zprávami předloženými v rámci výše uvedené podpory C 51/2005.
(292)
Pokud jde o následující roky, Komise připomíná, že v souladu s rozhodnutím C 51/2005 musí Francie Komisi předávat podrobnou výroční zprávu o projektech prováděných veřejnou institucí IFP a tříděných podle kategorie výzkumu.
7.3.2.3 Způsobilé náklady
(293)
V rámci výše uvedeného rozhodnutí C 51/2005 (247) (za rok 2006) a ve výročních zprávách (za roky 2007, 2008 a 2009), náklady na projekty ve výhradních oblastech činnosti společností Axens a Prosernat jsou v souladu se způsobilými výdaji vymezenými v příloze II rámce pro výzkum a vývoj z roku 1996, stejně jako se způsobilými náklady ve smyslu bodu 5.1.4 rámce pro výzkum, vývoj a inovace.
(294)
Připomeňme, že náklady na výzkumné činnosti veřejné instituce IFP účtované společnostem Axens a Prosernat zahrnují poplatky přímo přičitatelné projektům a týkají se subdodávek, pracovních cest, pojištění a dokumentace, jakož i dodávek a drobného nehmotného majetku. Zahrnují rovněž další náklady přičitatelné projektům, které se týkají nákladů na výzkumné pracovníky, odpisů dlouhodobých hmotných a nehmotných aktiv, jakož i ostatních režijních nákladů. Tyto náklady vznikají přímo z důvodu výzkumných činností a jsou rozděleny mezi jednotlivé výzkumné projekty v poměru k době, kterou výzkumný personál strávil nad každým projektem. Náklady na horizontální výzkumné a vývojové projekty týkající se metod a zařízení použitých v jiných výzkumných a vývojových projektech jsou přičítány v poměru k nákladům na každý výzkumný a vývojový projekt.
(295)
Tyto náklady odpovídají následujícím kategoriím: náklady na konzultační a rovnocenné služby, náklady na zaměstnance, náklady na nástroje, materiál, pozemky a prostory, jakož i dodatečné režijní náklady a další provozní náklady v souladu s kategoriemi způsobilých nákladů rámce z roku 1996 a rámce pro výzkum, vývoj a inovace.
(296)
Pokud jde o následující roky, měly by být tyto informace rovněž uvedeny ve výročních zprávách předložených francouzskými orgány.
7.3.2.4 Intenzita podpor
(297)
Z rámce pro výzkum a vývoj z roku 1996 vyplývá, že maximální povolené intenzity pro studie technické proveditelnosti prováděné před projekty aplikovaného výzkumu činí 75 % (bod 5.4.) a pro projekty aplikovaného výzkumu 50 % (bod 5.3.).
(298)
Z rámce pro výzkum, vývoj a inovace vyplývá, že intenzita podpory vypočítaná na základě způsobilých nákladů na projekt nemůže přesáhnout 50 % v případě aplikovaného výzkumu (bod 5.1.2 b) a 65 % v případě studií prováděných před aplikovaným výzkumem vedeným ve velkých podnicích (bod 5.2. b). Připomeňme, že činnosti kryté státní zárukou se týkají pouze aplikovaného výzkumu a studií technické proveditelnosti prováděných veřejnou institucí IFP, přičemž práce na předvýrobním vývoji ve smyslu rámce pro výzkum a vývoj z roku 1996 (nebo experimentálního vývoje ve smyslu rámce pro výzkum, vývoj a inovace) jsou v plném rozsahu financovány společnostmi Axens a Prosernat z vlastních zdrojů z příjmů získaných na trzích.
(299)
Komise vypracovala tabulku č. 6 v bodě odůvodnění 300 na základě seznamů projektů, které podrobně uvádějí roční náklady podle projektů a fází výzkumu, jakož i na základě výkazu vlastních zdrojů veřejné instituce IFP.
(300)
Komise se přitom řídila konzervativním přístupem a zahrnula všechny náklady vztahující se přímo nebo nepřímo na výhradní oblasti činností Axens a Prosernat a vyloučila všechny ostatní výnosy, které nebyly poukázány společnostmi Axens a Prosernat (248). Do této tabulky Komise z důvodu obezřetnosti rovněž zahrnula veškeré možné účinky neomezené záruky za předpokladu - přestože málo pravděpodobného -, že by je veřejná instituce IFP všechny použila na financování výzkumných činností ve výhradních v oblastech činností společností Axens a Prosernat (účinky záruky, pokud jde o vztahy s dodavateli a se zákazníky, nejen dceřinými společnostmi, ale také třetími stranami).
Tabulka č. 6
Maximální odhad celkové výše celkového veřejného financování poskytnutého veřejnou institucí IFP na činnosti ve výhradních oblastech společností Axens a Prosernat v letech 2006 až 2009
(v milionech eur)
2006
2007
2008
2009
Roční náklady na studie technické proveditelnosti (v milionech eur)
Oblast činností IFP/Axens
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Oblast činností IFP/Prosernat
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Celkem
7,4
3,5
0,9
0,9
Roční náklady na práce aplikovaného výzkumu (v milionech eur)
Oblast činností IFP/Axens
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Oblast činností IFP/Prosernat
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Celkem
49,0
45,5
52,8
55,2
Vlastní zdroje (v milionech eur)
Částka
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Roční státní podpora (v milionech eur)
Výše veřejného financování (249)
11,3
6,4
7,7
11,1
Horní mez účinků záruky ve vztazích mezi veřejnou institucí a jejími dodavateli
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Horní mez účinků záruky ve vztazích mezi veřejnou institucí a jejími zákazníky (250)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
-
ve výhradní oblasti dceřiných společností
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
-
mimo výhradní oblast dceřiných společností
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Maximální výše veřejného financování
(včetně horní meze účinků záruky)
13,1
9,8
11,3
14,7
Intenzita podpory
(mimo horní meze účinků záruky)
20,0 %
13,0 %
14,3 %
19,8 %
Horní mez intenzity podpory
(včetně horní meze účinků záruky)
23,2 %
20,0 %
21,0 %
26,2 %
Maximální povolená intenzita (251)
-
ustanovení rámce pro výzkum a vývoj z roku 1996
53 %
51,8 %
50,4 %
50,4 %
-
ustanovení rámce pro výzkum, vývoj a inovace
-
51,1 %
50,3 %
50,2 %
(301)
Komise prověřila dodržování způsobilých intenzit podle fází výzkumu na základě ročních seznamů projektů vedených v letech 2006 až 2009, zohlednila zároveň největší možné účinky neomezené záruky spojené s postavením IFP jakožto veřejné instituce a jako doplňující prvek podpory začlenila odhad horní meze poplatku za krytí různých druhů rizika. Horní mez intenzity podpory je v každém případě i po začlenění veškerého možného dopadu záruky na vztahy mezi zákazníky a dodavateli stále hluboce pod úrovní maximální povolené intenzity. Závěrem se Komise domnívá, že intenzity podpory povolené rámcem pro výzkum a vývoj z roku 1996 a rámcem pro výzkum, vývoj a inovace jsou dodrženy.
(302)
Pokud jde o následující roky, Komise připomíná, že v souladu s výše uvedeným rozhodnutím C 51/2005 musí Francie předat Komisi výroční zprávu, aby se Komise ujistila, že jsou intenzity podpory dodrženy nejen v rámci jednotlivých fází výzkumu, ale i jednotlivých projektů. Od roku 2010 musí tato zpráva uvádět všechny projekty vedené v oblastech činností Axens a Prosernat, jež jsou tříděny podle kategorie výzkumu, přičemž kromě jejich nákladů - podle fází výzkumu - a výše financování z veřejných zdrojů a vlastních zdrojů přidělených veřejnou institucí IFP a jejími dceřinými společnostmi se upřesní také horní mez poplatku za záruku, jejíž odhad byl proveden na základě metody popsané v tomto rozhodnutí, včetně případných účinků na podmínky zadlužení veřejné instituce IFP v souladu s úvahou popsanou v bodě odůvodnění 200.
7.3.2.5 Kumulace podpor
(303)
Ustanovení týkající se kumulace, ať se jedná o ustanovení bodu 5.12 rámce pro výzkum a vývoj z roku 1996 nebo bodu 8 rámce pro výzkum a vývoj a inovace, byla dodržena. Komise totiž vypočítala celkovou výši veřejného financování nezávisle na jeho původu, včetně maximálního dopadu neomezené záruky na roky 2006 až 2009.
(304)
Od roku 2010 francouzské orgány použijí stejnou metodu ve výročních zprávách předložených Komisi.
7.3.2.6 Motivační účinek
(305)
Na základě rámce pro výzkum a vývoj z roku 1996 a rámce pro výzkum, vývoj a inovace musejí mít státní podpory motivační účinek, tedy musejí vést k tomu, že způsobí změnu chování příjemce podpory tak, že zvýší jeho činnost v oblasti výzkumu a vývoje (a inovace). K prokázání existence motivačního účinku v případě projektů, které získají podporu pod prahovými hodnotami podrobného přezkumu obecně stačí následující kritéria: zvýšení velikosti projektu, rozšíření jeho rozsahu, urychlení postupu projektu a růst celkové částky určené na výzkum, vývoj a inovace. Pokud bude možné prokázat výrazný účinek na alespoň jeden z těchto prvků, Komise se bude obecně domnívat, že projekt podpory má vzhledem k obvyklému jednání podniku dotyčného odvětví (252) motivační účinek.
(306)
Komise odkazuje na analýzu popsanou v bodech odůvodnění 196 až 198 výše uvedeného rozhodnutí C 51/2005, jež se týká strategického zájmu - monitorovaného a schváleného technickými výbory - o výzkumy prováděné veřejnou institucí IFP a jejími dceřinými společnostmi v oblasti dlouhodobého zabezpečování dodávek energie, zejména pokud jde o obnovu a zvýšení produkce ropy a zemního plynu (zvýšení míry úspěšnosti při vyhledávání a míry využití ložisek, ale také využití nekonvenčních zdrojů atd.), vývoj postupů rafinace, transformační technologie, vývoj inovativních pohonných látek a účinných pohonných technologií, diverzifikaci energetických zdrojů nezbytnou pro výrobu paliva, přičemž mnohé se řadí mezi priority Evropské unie v oblasti výzkumu, energetické politiky a politiky životního prostředí.
(307)
Pokud jde o rok 2006, Komise se opět odvolává na svou analýzu uvedenou v bodě odůvodnění 199 výše zmíněného rozhodnutí C 51/2005. Veřejná instituce IFP a její dceřiné společnosti mohly podle této analýzy díky veřejné podpoře, jejíž neoddělitelnou součástí je neomezená záruka, úspěšně dokončit dodatečné výzkumné činnosti, které by jinak kvůli technologickým rizikům nebo velmi nejisté povaze návratnosti investic nebyly proveditelné.
(308)
Na základě výročních zpráv zaslaných francouzskými orgány Komise zjišťuje, že v této logice se pokračovalo v letech 2007, 2008 a 2009. V těchto zprávách francouzské orgány u jednotlivých projektů uvedly motivační účinek rozsahu dosažený díky podpoře, zejména pokud jde o rozsah projektu, rychlost postupu daného projektu a navýšení celkové částky určené na výzkum a vývoj.
(309)
Například v roce 2007 vedla skupina IFP - ve výhradní oblasti společnosti Axens - zejména stěžejní projekty […] (*) (253).[…] (*). Bez státní podpory by v uvedení těchto výrobků na trh došlo k několikaletému zpoždění: výzkumné a vývojové projekty by byly zahájeny později, jejich vývoj by byl býval pomalejší a […] (*).
(310)
Ve výhradní oblasti společnosti Prosernat jinak státní podpora umožnila zahájit projekt […] (*) týkající se […] (*), vývoj a patentování originálních postupů […] (*) (254) […] (*). [Takový projekt] (**) zahrnoval citlivé a důležité operace vyžadující velké lidské zdroje, jakož i významné technické a finanční prostředky, které by společnost jako je Prosernat nemohla sama vytvořit. Ukázalo se, že veřejná podpora poskytnutá veřejnou institucí IFP je tudíž nevyhnutelná. Pouze veřejná instituce IFP měla specializované týmy, jež byly schopny vyvinout modely potřebné pro vývoj postupů, a laboratorní vybavení, jež umožňovalo zpracování složek nebezpečných pro zdraví.
(311)
V roce 2008 byly díky státní podpoře ve výhradní oblasti společnosti Axens odstraněny bariéry po stránce vědecké a technické […] (*). Kromě toho došlo rovněž k důležitému pokroku ve vývoji projektu […] (*) (255). Státní podpora umožnila veřejné instituci IFP vyvinout ve spolupráci s průmyslovými partnery postup […] (*), který bude na trhu zpřístupněn prostřednictvím licence. Práce na vývoji takového druhu postupu zahrnují jak […] (*), tak […] (*).
(312)
Ve výhradní oblasti společnosti Prosernat byl navíc prováděn projekt […] (*) týkající zachycování CO2 ve spalinách. Zachycování/ukládání CO2 (256) je jedním ze zjištěných prostředků k omezení globálního oteplování. Vzhledem ke složení spalin a k jejich nízkému tlaku si veřejná instituce IFP stanovila nové technologické výzvy. Prosernat by nebyl vzhledem k nejistotě ohledně struktury, velikosti, rozložení a právního rámce budoucího trhu technologie zachycování CO2 schopen tento postup vyvinout z vlastních prostředků.
(313)
V roce 2009 lze jako příklad - ve výhradní oblasti společnosti Axens - uvést projekt[…] (*) o postupech […] (*). Jeho cílem byl vývoj […] (*) a vylepšení určitých postupů […] (*). Díky veřejným prostředkům bylo možné prostudovat […] (*), což umožnilo výrazně zdokonalit […] (*). V rámci projektu bylo díky veřejnému financování […] (*) možno prozkoumat řešení, která se výrazně odchylují od stávajících technologií […] (*). Stejně tak se pokračovalo v projektu […] (*) týkajícím se katalyzátorů, které po extrapolaci umožnily diversifikaci nabídky na stále rostoucím trhu […] (*). Bez státní podpory by vývoj katalyzátorů probíhal více po etapách a výkon by se zlepšoval pomaleji. V oblasti […] (*) bylo možno prostřednictvím projektu […] (*), který se týkal inovativních katalyzátorů […] (*), díky státní podpoře prozkoumat nové metody, zatímco prostřednictvím projektu […] (*), jehož cílem bylo prozkoumat hranice technologie (zejména změny zátěže) s cílem […] (*) bylo možno rozšířit jeho spektrum nad rámec stávajícího výkonu.
(314)
Ve výhradní oblasti společnosti Prosernat jinak státní podpora například umožnila opětné zahájení a pokračování prací na výzkumu a vývoji v oblasti […] (*), které byly postupně ponechávány stranou. Díky veřejné podpoře tak bylo možno zamezit ztrátám technologických výdobytků minulosti a udržet si na trhu sortiment postupů […] (*). Stejně tak se díky státní podpoře pokračovalo v projektu […] (*) týkajícím se zachycování CO2 […] (*).
(315)
Komise zároveň poznamenává, že v období 2007 až 2009 pokračoval pozitivní vývoj ukazatelů úsilí vyvinutého veřejnou institucí IFP a jejími dceřinými společnostmi Axens a Prosernat v oblasti výzkumu a vývoje, na který Komise poukázala v bodě odůvodnění 200 výše uvedeného rozhodnutí C 51/2005.
Tabulka č. 7
Nárůst ukazatelů úsilí vyvinutého veřejnou institucí IFP a jejími dceřinými společnostmi Axens a Prosernat v letech 2007, 2008 a 2009
Nárůst ukazatelů
IFP/Axens
IFP/Prosernat
2007/2003
2008/2003
2009/2003
2007/2003
2008/2003
2009/2003
Výdaje na výzkum a vývoj ve výhradní oblasti
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Zaměstnanci přidělení na výzkum a vývoj ve výhradní oblasti
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
(316)
Komise mimo jiné opět dospěla ke zjištěním shrnutým v bodech odůvodnění 201 až 203 svého výše uvedeného rozhodnutí C 51/2005: podíl výdajů na výzkum a vývoj v obratu skupiny IFP je zvláště vysoký, ačkoliv se tato skupina vyvíjí v prostředí, jež podléhá četným a neustále se vyvíjejícím vnitrostátním předpisům, zejména pokud jde o normy v oblasti ochrany životního prostředí či systémy ochrany duševního vlastnictví.
(317)
Jak již bylo uvedeno v bodě odůvodnění 204 výše uvedeného rozhodnutí C 51/2005, Komise zohledňuje rozmanitost a strukturu nabídky, jakož i fungování hospodářské soutěže (257) na trhu postupů rafinace či petrochemie. V této souvislosti Komise poznamenává, že někteří konkurenti mají daleko výhodnější konkurenční postavení než skupina IFP; například společnost UOP Limited má na světovém trhu tržní podíl v hodnotě přibližně 57 % oproti pouze 7 % podílu skupiny IFP. Komise se také domnívá, že veřejná podpora poskytnutá výzkumným a vývojovým projektům vedeným skupinou IFP, není svou povahou nebo svou velikostí schopna narušit dynamické pobídky trhu s technologiemi rafinace. Dále je nutno konstatovat, že obchodní partneři Evropské unie, zejména Spojené státy americké, věnují velké rozpočty na financování výzkumu v oblasti energie, které umožnily podpořit výzkumné a vývojové projekty vedené konkurenty skupiny IFP. Někteří konkurenti skupiny IFP, zejména společnost UOP Limited, tak získali významnou státní podporu (258) nebo využívali nepřímých veřejných podpor díky partnerstvím s výzkumnými ústavy a vysokými školami.
(318)
Na závěr se Komise domnívá, že státní podpora ve prospěch skupiny IFP ve výhradní oblasti jejích dceřiných společností Axens a Prosernat měla v letech 2006, 2007, 2008 a 2009 motivační účinek.
(319)
Výroční zprávy, jež bude Francie Komisi předkládat do ukončení výhradních dohod mezi veřejnou institucí IFP a jejími dceřinými společnostmi Axens a Prosernat, budou muset od roku 2010 prokázat, že je vždy prověřen motivační účinek podpory.
(320)
S ohledem na výše uvedené údaje Komise dospívá k závěru, že státní podpora, která byla skupině IFP poskytnuta na provozování činností ve výhradní oblasti činností jejích dceřiných společností Axens a Prosernat, včetně prvku podpory souvisejícího s účinky neomezené záruky, které využívá veřejná instituce IFP, je v souladu s ustanoveními rámce pro výzkum a vývoj z roku 1996, jakož i s ustanoveními rámce pro výzkum, vývoj a inovace s výhradou dodržování podmínek uvedených v těchto ustanoveních.
7.3.3 ZÁVĚR O SLUČITELNOSTI DOTYČNÉHO OPATŘENÍ
(321)
Závěrem uveďme, že podle Komise je dotyčné opatření slučitelné s vnitřním trhem s výhradou dodržování podmínek uvedených v částech 7.3.1 a 7.3.2.
8 NESTRANNOST VE VĚCI ÚPRAVY VLASTNICTVÍ
(322)
Komise by ráda zdůraznila, že nijak nezpochybňuje příslušnost veřejné instituce IFP ke státu, ani nepopírá samotné postavení právnické osoby veřejného práva.
(323)
Podle článku 345 SFEU je Společenství nestranné ve věci úpravy vlastnictví v členských státech a žádné ustanovení Smlouvy nebrání tomu, aby stát držel ve vlastnictví podniky (úplně nebo částečně). Vzhledem k této skutečnosti je nutno použít pravidla hospodářské soutěže stejným způsobem na soukromé i státní podniky. Žádný z obou těchto druhů podniků nesmí být použitím jejích pravidel zvýhodněn nebo znevýhodněn.
(324)
V tomto případě nevyplývá záruka, které využívá veřejná instituce IFP, z vlastnictví, nýbrž z právního postavení podniku. Členské státy mohou svobodně zvolit právní formu podniků, musí však při své volbě dodržovat pravidla hospodářské soutěže vyplývající ze Smlouvy. Zvláště prostá skutečnost, že státní záruka je automaticky spojena se zvláštním právním postavením, nebrání tomu, aby uvedená záruka představovala státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU, pokud byly splněny všechny platné podmínky, které jsou v ní uvedeny (259),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Tím, že Francie udělila veřejné instituci IFP postavení veřejné instituce průmyslové a obchodní povahy, poskytla jí počínaje dnem 7. července 2006 neomezenou veřejnou záruku (dále jen „státní záruka“) pokrývající všechny její činnosti.
2. Krytí nehospodářských činností veřejné instituce IFP státní zárukou, zejména krytí jejích činností týkajících se vzdělávání s cílem zvýšit množství a zlepšit kvalifikaci lidských zdrojů, činností nezávislého výzkumu a vývoje s cílem zvýšit objem znalostí a zlepšit chápání stávajícího know-how a činností týkajících se šíření výsledků dosažených v oblasti výzkumu, nepředstavuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
3. V případě činností týkajících se převodů technologií, které veřejná instituce IFP provádí v oblastech stanovených ve výhradní smlouvě o vývoji, uvádění na trh a užití - uzavřené s její dceřinou společností Beicip-Franlab - nepředstavuje krytí státní zárukou státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
4. V případě činností týkajících se převodů technologií, které veřejná instituce IFP provádí v oblastech stanovených ve výhradních smlouvách, jež byly uzavřeny s jejími dceřinými společnostmi Axens a Prosernat, uvedených v čl. 3 odst. 1 rozhodnutí Komise ze dne 16. července 2008 ohledně podpory, kterou Francie poskytla skupině IFP (dále jen „rozhodnutí C 51/2005“), krytí státní zárukou představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
5. V případě služeb v oblasti smluvního výzkumu a služeb poskytovaných veřejnou institucí IFP, jak třetím stranám, tak dceřiným společnostem, krytí státní zárukou představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
Článek 2
V případě změny smlouvy uzavřené mezi veřejnou institucí IFP a její dceřinou společností Beicip-Franlab, která je uvedena v čl. 1 odst. 3 tohoto rozhodnutí, oznámí Francie uvedenou smlouvu Komisi a přihlédne k možnému dopadu státní záruky za účelem posouzení případné celkové částky veřejného financování, pokud ovšem nové smluvní podmínky neumožní vyloučení existence státní podpory.
Článek 3
Krytí hospodářských činností uvedených v čl. 1 odst. 4 a 5 tohoto rozhodnutí státní zárukou v období od 7. července 2006 do 31. prosince 2009 představovalo podporu slučitelnou s vnitřním trhem.
Článek 4
Krytí hospodářských činností uvedených v čl. 1 odst. 4 tohoto rozhodnutí státní zárukou - od 1. ledna 2010 do ukončení platnosti výhradních dohod mezi veřejnou institucí IFP a jejími dceřinými společnostmi Axens a Prosernat, které jsou uvedeny v čl. 3 odst. 1 rozhodnutí C 51/2005 - představuje podporu slučitelnou s vnitřním trhem s výhradou dodržování podmínek uvedených v článcích 5 a 6 tohoto rozhodnutí.
Článek 5
1. Výroční finanční zpráva uvedená v čl. 4 odst. 2 rozhodnutí C 51/2005 obsahuje kromě prvků již uvedených v čl. 5 odst. 1 uvedeného rozhodnutí také prvky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku.
2. Výroční finanční zpráva obsahuje údaje o výši, úrokové sazbě a smluvních podmínkách pro poskytnutí půjček, které si vzala veřejná instituce IFP v průběhu daného ročního období, jakož i hrubý grantový ekvivalent případného úrokového zvýhodnění spojeného se státní zárukou, pokud se nepředloží důkaz o tom, že tyto smlouvy o úvěru jsou v souladu s běžnými tržními podmínkami, a to buď porovnáním jejich podmínek s podmínkami získanými veřejnou institucí IFP před změnou jejího postavení, nebo na základě přesnější metodiky, jež byla předem schválena Komisí.
3. Výroční finanční zpráva obsahuje údaje o hodnotě majetku a služeb, jež veřejná instituce IFP získala od dodavatelů za účelem poskytování hospodářských služeb uvedených v čl. 1 odst. 4 a 5 tohoto rozhodnutí v průběhu daného ročního období, jakož i maximální odhad hrubého grantového ekvivalentu podpory, jenž vyplývá ze skutečnosti, že dodavatelé příznivěji hodnotili riziko neplnění závazků podnikem. Toto hodnocení se provádí buď uplatněním paušální sazby ve výši 2,5 % na hodnotu provedených nákupů, nebo na základě přesnější metodiky, jež byla předem schválena Komisí.
4. Výroční finanční zpráva obsahuje údaje o hodnotě hospodářských činností uvedených v čl. 1 odst. 4 a 5 tohoto rozhodnutí, které veřejná instituce IFP realizovala v průběhu daného ročního období, jakož i maximální odhad hrubého grantového ekvivalentu podpory, jenž vyplývá ze skutečnosti, že nebyl zaplacen poplatek odpovídající záruce za řádné provedení smlouvy, nebo alespoň za vynaložení maximálního úsilí, která byla příjemcům uvedených hospodářských služeb poskytnuta. Toto hodnocení se provádí buď uplatněním paušální sazby ve výši 5 % na hodnotu poskytnutých služeb, nebo na základě přesnější metodiky, jež byla předem schválena Komisí.
Článek 6
1. Celková výše veřejných finančních prostředků přidělených na činnosti veřejné instituce IFP ve výhradních oblastech činnosti společností Axens a Prosernat, včetně maximálního dopadu státní záruky, tak jak byl odhadnut v čl. 5 odst. 2, 3 a 4 tohoto rozhodnutí, musí být nižší než maximální intenzita povolená Rámcem Společenství pro státní podporu na výzkum, vývoj a inovace.
2. V případě překročení prahové hodnoty uvedené v odstavci 1 tohoto článku vrátí případně společnost Axens nebo Prosernat přebytek podpory veřejné instituci IFP.
Článek 7
Krytí hospodářských činností uvedených v čl. 1 odst. 5 prostřednictvím státní záruky ode dne 1. ledna 2010 představuje státní podporu slučitelnou s vnitřním trhem s výhradou dodržování podmínek uvedených v článku 8 tohoto rozhodnutí.
Článek 8
1. Činnosti v oblasti smluvního výzkumu a poskytování služeb, jež provádí veřejná instituce IFP - uvedené v čl. 1 odst. 5 tohoto rozhodnutí -, musí pouze doplňovat její hlavní činnost v oblasti nezávislého veřejného výzkumu.
2. Aby mohly být činnosti v oblasti smluvního výzkumu a poskytování služeb, jež provádí veřejná instituce IFP, považovány za doplňkové, je třeba, aby:
-
negativně neovlivňovaly řádný chod uvedené veřejné instituce IFP, její nezávislost či neutralitu,
-
na ně byly uplatňovány tržní ceny, nebo aby se na ně v případě neexistence tržní ceny uplatnila cena, ve které se kromě možného dopadu státní záruky promítnou veškeré náklady, jež jsou navýšeny o přiměřenou marži,
-
byly předmětem účetnictví, jež je odděleno od účetnictví týkajícího se činností nezávislého veřejného výzkumu (oddělené účetnictví, pokud jde o příslušné náklady a financování), a aby zisky, které z nich vyplývají, byly plně investovány zpět do hlavní činnosti v oblasti nezávislého veřejného výzkumu,
-
byly vnitřně spjaty s hlavní činností v oblasti nezávislého veřejného výzkumu uvedené veřejné instituce IFP, zejména z důvodu využití stejných infrastruktur, stejného vybavení, materiálu nebo technologií, či z důvodu zaměstnání stejných výzkumných pracovníků, vědců, inženýrů, projektantů či techniků,
-
nespadaly do oblasti působnosti výhradních dohod uzavřených mezi veřejnou institucí IFP a jejími dceřinými společnostmi Axens a Prosernat, uvedených v čl. 3 odst. 1 výše uvedeného rozhodnutí C 51/2005, jejichž platnost byla případně prodloužena nebo jejichž znění bylo pozměněno v souladu s čl. 3 odst. 2 rozhodnutí C 51/2005 a v souladu s čl. 12 odst. 2 tohoto rozhodnutí,
-
představovaly okrajový podíl rozpočtu, který veřejná instituce IFP vyčlenila na své činnosti v oblasti nezávislého veřejného výzkumu.
3. Francie Komisi každoročně předloží zprávu o činnostech v oblasti smluvního výzkumu a poskytování služeb, jež provádí veřejná instituce IFP, ve které je upřesněn podíl těchto činností v poměru k rozpočtu veřejné instituce IFP vyčleněnému touto institucí na její činnosti v oblasti nezávislého veřejného výzkumu.
Článek 9
1. Francouzské orgány a veřejná instituce IFP zajistí, aby při každé transakci byla ve smlouvě o financování (pro všechny nástroje, na které se smlouva vztahuje) uvedena tato zmínka:
„Emise/program/půjčka nejsou kryty žádnou přímou či nepřímou státní zárukou. V případě platební neschopnosti není stát povinen převzít finanční závazky veřejné instituce IFP při placení pohledávky“.
2. Francouzské orgány zajistí vložení obdobné doložky, kterou se vyloučí odpovědnost státu, do všech smluv týkajících se služeb v oblasti smluvního výzkumu či služeb uvedených v čl. 1 odst. 5 tohoto rozhodnutí.
3. Francouzské orgány zajistí vložení obdobné doložky, kterou se vyloučí odpovědnost veřejné instituce IFP a státu, do všech smluv, které zahrnují pohledávku a které byly uzavřeny akciovými společnostmi Axens, Beicip-Franlab a Prosernat.
4. Veřejná instituce IFP se zdrží vydání jakéhokoli druhu ručení, avalu, záruky, prohlášení o splnění závazků či doporučujícího dopisu ve prospěch akciových společností Axens, Beicip-Franlab a Prosernat, které by nebyly v souladu s běžnými tržními podmínkami.
Článek 10
Francie jednotlivě oznámí Komisi podpory, jejichž částka je vyšší než prahové hodnoty stanovené rámcem Společenství pro státní podporu na výzkum, vývoj a inovace, a to s přihlédnutím k možnému dopadu státní záruky.
Článek 11
Francie sdělí Komisi do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí opatření, která přijala pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím.
Článek 12
1. Články 4, 5 a 6 tohoto rozhodnutí se použijí do ukončení platnosti výhradních dohod mezi veřejnou institucí IFP a jejími dceřinými společnostmi Axens a Prosernat, které jsou uvedeny v čl. 3 odst. 1 rozhodnutí C 51/2005.
2. V okamžiku, kdy francouzské orgány Komisi oznámí prodloužení platnosti či pozměnění uvedených výhradních dohod v souladu s čl. 3 odst. 2 rozhodnutí C 51/2005, zohlední při posouzení celkové výše veřejného financování dopad státní záruky.
Článek 13
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 29. června 2011.
DEĊIŻJONI TAL-KUMMISSJONI
tad-29 ta’ Ġunju 2011
dwar l-Għajnuna mill-Istat C 35/08 (eks-NN 11/08) mogħtija minn Franza lill-istabbiliment pubbliku “Institut Français du Pétrole”
(notifikata bid-dokument numru C(2011) 4483)
(It-test bil-Franċiż biss huwa awtentiku.)
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
(2012/26/UE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-funzjonament tal-Unjoni Ewropea (1), u b'mod partikolari l-ewwel subparagrafu tal-Artikolu 108(2) tiegħu,
Wara li kkunsidrat il-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea (2), u b'mod partikolari l-Artikolu 62(1)(a) tiegħu,
Wara li talbet lill-partijiet interessati sabiex iressqu l-kummenti tagħhom skont l-Artikoli msemmija (3),
Billi:
1 PROĊEDURA
(1)
Fil-qafas tal-eżaminazzjoni formali tal-fajl tal-għajnuna mill-Istat C 51/05 dwar miżuri ta’ għajnuna mogħtija minn Franza lill-Institut Français du Pétrole (4), l-awtoritajiet Franċiżi avżaw lis-Servizzi tal-Kummissjoni, permezz ta’ ittra datata t-18 ta’ Lulju 2006, irreġistrata fid-19 ta’ Lulju 2006, dwar il-bidla, fis-7 ta’ Lulju 2006, tal-istabbiliment pubbliku IFP, li preċedentement kien stabbiliment professjonali skont l-Att imsejjaħ Liġi Nru 43-612 tas-17 ta’ Novembru 1943 dwar il-ġestjoni tal-interessi professjonali, fi stabbiliment pubbliku ta’ natura industrijali u kummerċjali (minn hawn 'il quddiem “IPIK”). Din il-bidla tirriżulta minn żewġ dokumenti li l-awtoritajiet Franċiżi ehmżu bħala anness mal-ittra tagħhom: i) id-Digriet Nru 2006-797 tas-6 ta’ Lulju 2006 li jistabbilixxi l-istatuti l-ġodda għall-istabbiliment pubbliku IFP, u ii) l-Artikolu 95 tal-Liġi Nru 2005-781 tat-13 ta’ Lulju 2005 dwar il-programm li jistabbilixxi l-linji gwida tal-politika tal-enerġija (li għall-applikazzjoni tagħha nħareġ dan id-Digriet).
(2)
Permezz ta’ ittri bid-data tat-3 ta’ Awwissu 2007 u tas-7 ta’ Mejju 2008, il-Kummissjoni indirizzat talbiet għal informazzjoni lill-awtoritajiet Franċiżi, li dawn tal-aħħar wieġbu permezz ta’ ittri datati rispettivament it-28 ta’ Settembru 2007 u s-26 ta’ Ġunju 2008.
(3)
Fil-qafas ta’ każ preċedenti, fis-16 ta’ Lulju 2008 il-Kummissjoni ħadet deċiżjoni (minn hawn 'il quddiem id-“Deċiżjoni C 51/2005”) dwar miżura preliminarja ta’ għajnuna li twettqet minn Franza favur il-grupp IFP (5). F'din id-Deċiżjoni, il-Kummissjoni enfasizzat li l-kwistjoni dwar l-eżistenza ta’ għajnuna mill-Istat addizzjonali, forma ta’ garanzija possibbli bla limitu mill-Istat li tirriżulta mill-istatut tal-EPIC tal-istabbiliment pubbliku IFP, kienet ser tkun soġġetta għal eżaminazzjoni separata fil-qafas ta’ proċedura oħra.
(4)
Din it-tieni proċedura, stipulata fl-Artikolu 108 (2) tat-TFUE, kienet soġġetta għal Deċiżjoni tal-Kummissjoni datata s-16 ta’ Lulju 2008 (6) (minn hawn 'il quddiem id-“Deċiżjoni tal-ftuħ”), li ttieħdet skont l-Artikolu 4 (4) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999 tal-Kunsill tat-22 ta’ Marzu 1999 li tistabbilixxi termini għall-applikazzjoni tal-Artikolu 93 tat-Trattat KE (7) (minn hawn 'il quddiem ir-“Regolament tal-proċedura”) fir-rigward tal-garanzija bla limitu mill-Istat li minnha kien jibbenefika potenzjalment il-grupp IFP.
(5)
Meta, fil-11 ta’ Ottubru 2008, il-Kummissjoni ppublikat id-Deċiżjoni tal-ftuħ imsemmija qabel f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea, din stiednet lill-partijiet terzi interessati sabiex jippreżentaw l-osservazzjonijiet tagħhom dwar il-miżura in kwistjoni.
(6)
Il-Kummissjoni rċeviet l-osservazzjonijiet ta’ Franza permezz ta’ ittra datata l-14 ta’ Ottubru 2008.
(7)
Permezz ta’ ittra datata s-6 ta’ Novembru 2008, irreġistrata mill-Kummissjoni fl-istess ġurnata, il-konsulenti tal-kumpanija UOP Limited infurmaw lill-Kummissjoni dwar ir-rieda tal-klijent tagħhom li jipprepara osservazzjonijiet dwar il-miżura in kwistjoni. B'kunsiderazzjoni għad-dewmien fit-traduzzjoni meħtieġa, huma talbu żmien addizzjonali sat-30 ta’ Novembru 2008 biex ikunu jistgħu jippreżentaw il-kummenti tagħhom. Permezz ta’ ittra datata s-7 ta’ Novembru 2008, il-Kummissjoni indikat li hi taċċetta r-raġuni għal din it-talba u li din kienet se tagħti estensjoni għat-tweġiba tal-kumpanija UOP Limited sat-30 ta’ Novembru 2008. Permezz ta’ ittra datata t-28 ta’ Novembru 2008, irreġistrata mill-Kummissjoni fl-istess ġurnata, il-konsulenti tal-kumpanija UOP Limited wasslu l-osservazzjonijiet tal-klijent tagħhom dwar id-Deċiżjoni tal-ftuħ.
(8)
F'din l-istess ittra tat-28 ta’ Novembru 2008, il-konsulenti tal-kumpanija UOP Limited talbu l-premess sabiex il-klijent tagħhom jippreżenta kummenti addizzjonali matul il-proċedura. Permezz ta’ ittra datata s-17 ta’ Diċembru 2008, il-Kummissjoni wieġbet għal din it-talba billi aċċettat li testendi ż-żmien għat-tweġiba tal-kumpanija UOP Limited sat-23 ta’ Jannar 2009, sabiex tippermettilha li tippreżenta osservazzjonijiet supplementari possibbli. Permezz ta’ ittra datata t-23 ta’ Jannar 2009, il-konsulenti tal-kumpanija UOP Limited ssottomettew l-osservazzjonijiet supplementari tal-klijent tagħhom.
(9)
Permezz ta’ ittra datata s-6 ta’ Mejju 2009, il-Kummissjoni kkomunikat lill-awtoritajiet Franċiżi l-osservazzjonijiet kollha mressqa mill-kumpanija UOP Limited dwar id-Deċiżjoni tal-ftuħ, f'verżjoni kunfidenzjali minħabba li dan kien meħtieġ. Din stednithom sabiex iwasslu l-kummenti tagħhom mhux aktar tard mit-8 ta’ Ġunju 2009. Permezz ta’ ittra datata t-2 ta’ Ġunju 2009, l-awtoritajiet Franċiżi għamlu talba għal estensjoni ta’ dan iż-żmien sat-22 ta’ Ġunju 2009, minħabba li, fil-fehma tagħhom, l-osservazzjonijiet sottomessi mill-parti terza kienu jinħtieġu analiżi dettaljata u profonda, u l-konsultazzjoni ta’ diversi Servizzi Ministerjali. Permezz ta’ ittra datata d-9 ta’ Ġunju 2009, il-Kummissjoni aċċettat din l-estensjoni sat-22 ta’ Ġunju 2009. Permezz ta’ ittra datata t-22 ta’ Ġunju 2009, l-awtoritajiet Franċiżi bagħtu l-kummenti tagħhom dwar l-osservazzjonjiet mressqa mill-kumpanija UOP Limited.
(10)
Permezz ta’ ittra datata d-29 ta’ Lulju 2009, il-Kummissjoni talbet informazzjoni supplementari mill-awtoritajiet Franċiżi, filwaqt li stednithom jagħtuha tweġiba qabel l-24 ta’ Awwissu 2009. Permezz ta’ ittra datata d-19 ta’ Awwissu 2009, l-awtoritajiet Franċiżi talbu żmien supplementari sas-7 ta’ Settembru 2009 biex iwieġbu, żmien li l-Kummissjoni ppermettitilhom permezz ta’ ittra tal-20 ta’ Awwissu 2009. Permezz ta’ ittra datata t-8 ta’ Settembru 2009, l-awtoritajiet Franċiżi finalment ippreżentaw l-informazzjoni mitluba.
(11)
Permezz ta’ ittra datata l-20 ta’ Novembru 2009, il-Kummissjoni talbet informazzjoni suplementari ġdida mill-awtoritajiet Franċiżi, billi stednithom jagħtuha tweġiba fi żmien għoxrin jum. Permezz ta’ ittra datata l-14 ta’ Diċembru 2009, l-awtoritajiet Franċiżi talbu żmien addizzjonali għat-tweġiba tagħhom sat-22 ta’ Jannar 2010, żmien mogħti mill-Kummissjoni permezz ta’ ittra datata t-18 ta’ Diċembru 2009. Permezz ta’ ittra datata t-13 ta’ Jannar 2010, l-awtoritajiet Franċiżi finalment taw l-informazzjoni mitluba.
(12)
Fl-20 ta’ Mejju 2010, ġiet organizzata laqgħa fi Brussell mis-Servizzi tal-Kummissjoni biex, flimkien mal-awtoritajiet Franċiżi, jiddiskutu l-konsegwenzi fuq dan il-każ tad-Deċiżjoni adottata mill-Kummissjoni fis-26 ta’ Jannar 2010 u li tikkonċerna l-għajnuna mill-Istat Nru C 56/2007 (eks E 15/2005) mogħtija lil La Poste (8) (minn hawn 'il quddiem “id-Deċiżjoni C 56/2007”). Minħabba li La Poste kienet entità pubblika li sa dak iż-żmien kienet tgawdi statut simili għal IPIK (9), il-każ li jikkonċernaha (minn hawn 'il quddiem il-“każ La Poste” jew il-“każ tal-posta”) kien jippreżenta kriterji simili ħafna mal-miżura in kwistjoni, b'tali mod li l-awtoritajiet Franċiżi ressqu l-istess argumenti, mutatis mutandis, fl-osservazzjonijiet tagħhom dwar kull wieħed miż-żewġ każijiet. Fl-4 ta’ Ġunju 2010, permezz ta’ posta elettronika, intbagħtet lista ta’ mistoqsijiet supplementari lil Franza, fejn is-Servizzi tal-Kummissjoni talbu li jirċievu kontribut bil-miktub mill-awtoritajiet Franċiżi dwar il-punti differenti ppreżentati matul din il-laqgħa. Fis-16 ta’ Lulju 2010, l-awtoritajiet Franċiżi bagħtu l-informazzjoni mitluba.
(13)
Permezz ta’ ittra datata d-29 ta’ Settembru 2010, il-Kummissjoni talbet lill-awtoritajiet Franċiżi biex jibagħtu informazzjoni supplementari, filwaqt li stednithom biex jagħtuha tweġiba fi żmien għoxrin jum. Permezz ta’ ittra datata s-7 ta’ Ottubru 2010, l-awtoritajiet Franċiżi talbu żmien addizzjonali għat-tweġiba sas-26 ta’ Novembru 2010, żmien li l-Kummissjoni tathom permezz ta’ ittra datata t-8 ta’ Ottubru 2010. Permezz ta’ ittra datata s-26 ta’ Novembru 2010, l-awtoritajiet Franċiżi finalment taw l-informazzjoni mitluba.
2 IL-GRUPP IFP
(14)
Kif indikat il-Kummissjoni fid-Deċiżjoni tal-ftuħ u fid-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel (10), l-istabbiliment pubbliku IFP jissodisfa tliet missjonijiet:
-
missjoni ta’ riċerka u ta’ żvilupp fl-oqsma tat-tħaffir għaż-żejt u l-gass, tat-teknoloġiji tar-raffinar u tal-industriji petrokimiċi,
-
missjoni ta’ taħriġ għall-inġiniera u t-teknixins u
-
missjoni ta’ informazzjoni u ta’ dokumentazzjoni tas-setturi.
Kuntratt ta’ għanijiet mal-Istat jistabbilixxi l-linji gwidi importanti tal-azzjoni tiegħu għal kull ħames snin.
(15)
Barra minn dan, l-istabbiliment pubbliku IFP iżomm direttament u indirettament il-kontroll ta’ kumpaniji kummerċjali li magħhom ikkonkluda ftehimiet esklussivi ta’ riċerka u ta’ liċenzja. Fuq il-bażi ta’ firxa ta’ elementi konkordnati, li d-dettall tagħhom huwa mfisser fil-Punt 137, il-Kummissjoni kkunsidrat, fid-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, li l-grupp iffurmat mill-kumpaniji pubbliċi b'responsabbiltà limitata Axens, Beicip-Franlab u Prosernat u l-kumpanija possedenti tagħhom, l-istabbiliment pubbliku IFP kien jifforma grupp ekonomiku (minn hawn 'il quddiem il-“grupp IFP”) skont il-Liġi tal-Kompetizzjoni.
(16)
Axens hija attiva fis-suq tal-katalizzaturi u tat-teknoloġiji għall-industriji tar-raffinar u petrokimiċi u fl-2006 kisbet, fid-data tal-bidla fl-istatut tal-kumpanija possedenti tagħha, fatturat ikkonsolidat ta’ 308.45 miljun euro. Żewġ ftehimiet esklussivi ta’ liċenzja ta’ qafas u ta’ liċenzja ta’ prodotti, kif ukoll ftehim ta’ riċerka industrijali (11) jorbtu l-istabbiliment pubbliku IFP u Axens. Bħala kumpens għal dawn il-ftehimiet, il-kumpanija sussidjarja tħallas lill-kumpanija possedenti tagħha, min-naħa waħda, onorarji għall-kuntratti ta’ liċenzja u, min-naħa l-oħra, rimunerazzjoni […] (**) għall-aċċess għall-kapaċità ta’ riċerka tal-istabbiliment pubbliku IFP.
(17)
Beicip-Franlab tispeċjalizza fil-pubblikazzjoni u d-distribuzzjoni tas-softwer fil-qasam tal-“Esplorazzjoni ta’ Depożiti” kif ukoll fl-implimentazzjoni ta’ studji u fil-konsulenza. Fl-2006, il-fatturat tagħha tela' għal 42 miljun euro. Ftehim esklussiv ta’ żvilupp, ta’ kummerċjalizzazzjoni u ta’ użu, iffirmat fl-2003, għal għaxar snin, jistabbilixxi li Beicip-Franlab [li r-riżultati tar-riċerki tagħha jingħataw minn IFP] (**) dwar l-algoritmi, il-mudelli jew il-metodoloġiji [li jirriżultaw mir-riċerka ta'] (**) l-istabbiliment pubbliku IFP fil-qasam tal-“Esplorazzjoni - Depożiti” u din tista' titlob lil dan tal-aħħar li jagħmel prodotti fuq din il-bażi. Beicip-Franlab tkopri l-ispejjeż kollha għall-iżvilupp tal-prodotti tal-istabbiliment pubbliku IFP. Barra minn dan, Beicip-Franlab tħallas diversi remunerazzjonijiet supplementari […] (*) maħsuba biex ikopru l-ġestjoni u d-drittijiet tal-użu. Klawżola addizzjonali ġiet iffirmata fl-2005, li temenda l-arranġamenti ta’ remunerazzjoni filwaqt li żżomm il-prinċipju ta’ kopertura totali tal-ispejjeż tal-iżvilupp minn Beicip-Franlab.
(18)
Prosernat tipprovdi studji u servizzi kif ukoll unitajiet ta’ apparat fil-qasam tal-ipproċessar tal-gass u tal-irkupru tal-kubrit. Fl-2006, il-fatturat tagħha tela' għal 49.9 miljun euro. Ftehim ta’ liċenzja ta’ qafas u ftehim ta’ riċerka industrijali bejn l-istabbiliment pubbliku IFP u Prosernat ġew iffirmati fit-18 ta’ Awwissu 2003, b'effett retroattiv mill-1 ta’ Jannar 2002, għal għaxar snin, li skont it-termini tagħhom Prosernat għandha konċessjoni esklussiva ta’ liċenzja fuq il-privattivi tal-istabbiliment pubbliku IFP u [dan tal-aħħar jagħtiha r-riżultati tar-] (**) riċerki mwettqa […] (*) fil-qasam tat-teknoloġiji tal-ipproċessar tal-gass u tal-irkupru tal-kubrit. Prosernat tħallas lill-kumpanija possedenti tiegħu allokazzjoni fuq il-fatturat annwali bħala remunerazzjoni tal-liċenzja tal-proċeduri, kif ukoll onorarju speċifikat skont il-każ individwali għat-tagħmir. Ir-remunerazzjoni tal-istabbiliment pubbliku IFP għall-aċċess ta’ Prosernat għar-riżultati tar-riċerka titla' għal […] (*) % tal-fatturat annwali globali li jinkiseb minn Prosernat.
(19)
Skont l-Artikolu 6 tad-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, ġiet imdaħħla klawżola fl-2009 (12) fil-ftehimiet esklussivi li jikkontrollaw ir-remunerazzjonijiet lill-istabbiliment pubbliku IFP mis-sussidjarji tiegħu Axens u Prosernat sabiex jiġi assigurat li remunerazzjoni minima mhux fissa, li tkopri minimu ta’ 25 % tal-ispejjeż tal-istudji ta’ fattibbiltà ta’ qabel ix-xogħol ta’ riċerka industrijali, 50 % tal-ispejjeż ta’ riċerka industrijali, u, jekk ikun il-każ, 75 % tal-ispejjeż tal-attivitajiet ta’ żvilupp prekompetittiv, skont il-Qafas Komunitarju tal-Għajnuna mill-Istat għar-Riċerka u l-Iżvilupp tas-17 ta’ Frar 1996 (13) (minn hawn 'il quddiem “il-Qafas R&D tal-1996”), immexxija mill-istabbiliment pubbliku IFP fl-oqsma ta’ attivitajiet tas-sussidjarji, titħallas lill-kumpanija possedenti (14).
(20)
F'konformità mad-Deċiżjoni tal-ftuħ, fil-qafas tal-eżaminazzjoni tal-miżura in kwistjoni, jidher li huwa meħtieġ li wieħed iqis l-impatt potenzjali tal-garanzija tal-Istat li jirriżulta mill-istatut ta’ IPIK tal-istabbiliment pubbliku IFP dwar l-entitajiet kollha tal-grupp IFP (f'dan il-każ l-istabbiliment pubbliku IFP u t-tliet sussidjarji tiegħu rregolati bil-liġi privata) (15).
3 DESKRIZZJONI TAL-MIŻURA
(21)
Sal-2006, l-istabbiliment pubbliku IFP kien iffurmat taħt il-forma ta’ persuna ġuridika rregolata bil-liġi privata, stabbiliment professjonali fis-sens tal-Att imsejjaħ Liġi Nru 43-612 tas-17 ta’ Novembru 1943 dwar il-ġestjoni tal-interessi professjonali, taħt il-kontroll ekonomiku u finanzjarju tal-Gvern Franċiż.
(22)
L-Artikolu 95 tal-Liġi Nru 2005-781 tat-13 ta’ Lulju 2005 dwar il-programm li jistabbilixxi l-linji gwida tal-politika tal-enerġija ppreżenta l-prinċipju tal-bidla ta’ IFP f'IPIK. Din il-bidla saret effettiva mill-publikazzjoni fil-Ġurnal Uffiċjali tar-Repubblika Franċiża tad-Digriet Nru 2006-797 datat is-6 ta’ Lulju 2006 li jiddefinixxi l-istatuti tal-istabbiliment pubbliku IFP.
(23)
Bħala IPIK, fid-data tal-bidla fl-istatut tiegħu, l-istabbiliment pubbliku IFP sar persuna ġuridika rregolata bil-liġi privata (16).
(24)
Il-konsegwenzi ġuridiċi tal-kwalifikazzjoni ta’ IPIK huma spjegati fid-dettall fil-Parti 2 (“Deskrizzjoni tal-miżura”) tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, kif ukoll fil-parti 3.2.1 (“Konsegwenzi ġuridiċi tal-istatut ta’ IPIK ta’ IFP”) tad-Deċiżjoni tal-ftuħ, li l-Kummissjoni tirreferi għalihom mutatis mutandis.
4 RAĠUNIJIET LI WASSLU GĦALL-FTUĦ TAL-PROĊEDURA FORMALI TAL-EŻAMINAZZJONI
(25)
Fid-Deċiżjoni tal-ftuħ, il-Kummissjoni l-ewwelnett ikkunsidrat li l-miżura kienet tqajjem dubji dwar il-fatt li s-sistema esaġerata tal-liġi komuni mwaqqfa favur l-IPIKs fil-qasam ta’ falliment hija simili għal mekkaniżmu ta’ garanzija bla limitu mill-Istat li jiġbor flimkien ir-riżorsi pubbliċi:
-
Il-proċeduri ta’ insolvenza u ta’ falliment mhumiex applikabbli għall-IPIKs bħala persuni ġuridiċi rregolati bil-liġi pubblika skont prinċipju ġenerali ta’ immunità mis-sekwestru tal-proprjetà tal-persuni ġuridiċi rregolati bil-liġi pubblika rikonoxxut mill-qrati Franċiżi mill-aħħar tas-seklu 19, u b'mod partikolari mill-Qorti tal-Kassazzjoni (17). Għal aktar dettalji, il-Kummissjoni tirreferi għall-Parti 3.2.1.1 tad-Deċiżjoni tal-ftuħ, għall-Punti 38 sa 40 (18).
-
Il-Liġi tas-16 ta’ Lulju 1980 u t-testi tal-applikazzjoni tagħha min-naħa l-oħra huma applikabbli għall-IPIKs. Dawn jaħtru espressament lill-Istat bħala l-awtorità kompetenti għall-irkupru tad-djun tal-istabbilimenti pubbliċi, billi jagħtuh poteri importanti bħalma huma l-poter tal-ħlas ex officio u l-ħolqien ta’ riżorsi suffiċjenti, u jistabbilixxu prinċipju ta’ responsabbiltà bħala l-aħħar riżorsa tal-Istat għad-djun tal-persuni ġuridiċi rregolati bil-liġi pubblika. Għal aktar dettalji, il-Kummissjoni tirreferi għall-Parti 3.2.1.2 tad-Deċiżjoni tal-ftuħ, għall-Punti 41 sa 45 (19).
-
Fl-ipoteżi ta’ xoljiment ta’ IPIK, il-prinċipju tat-trasferiment tad-djun lill-Istat jew lil xi entità pubblika oħra huwa ġeneralment applikabbli (20), b'tali mod li kull kreditur ta’ IPIK ikun żgurat li qatt ma jitlef il-kreditu li jkollu ma'stabbiliment pubbliku. Għal aktar dettalji, il-Kummissjoni tirreferi għall-Parti 3.2.1.3 tad-Deċiżjoni tal-ftuħ, għall-Punti 46 sa 51 (21).
-
L-IPIKs jista' jkollhom aċċess privileġġjat għall-kontijiet ta’ self tat-Teżor. Għal aktar dettalji, il-Kummissjoni tirreferi għall-Parti 3.2.1.4 tad-Deċiżjoni tal-ftuħ, għall-Punt 52 (22).
(26)
Barra minn dan, kif inhu speċifikat fil-Punti 65 sa 74 tad-Deċiżjoni tal-ftuħ, li l-Kummissjoni tirreferi għalihom għal aktar dettall, il-kjarifiki leġiżlattivi u r-regolamenti proposti mill-awtoritajiet Franċiżi ma dehrux suffiċjenti biex ineħħu dawn id-dubji a priori.
(27)
Il-Kummissjoni wara indikat li ma setax ikun eskluż li vantaġġ ekonomiku selettiv jirriżulta minn din is-sitwazzjoni, prinċiparjament permezz ta’ kundizzjonijiet ta’ finanzjament meqjusa aktar favorevoli, u dan anke jekk l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu ma jiġux soġġetti għal klassifikazzjoni finanzjarja minn aġenzija esterna tal-klassifikazzjoni. Il-grupp IFP seta' wkoll ikun vantaġġjat fir-relazzjonijiet tiegħu mal-klijenti u l-fornituri tiegħu, safejn dawn tal-aħħar setgħu jemmnu li qed jibbenefikaw minn garanzija tal-Istat fuq il-kreditu tagħhom. Għalhekk, ma setax ikun eskluż fl-istadju tal-eżaminazjzoni preliminari li fil-każ ta’ provvista jew xiri ta’ oġġetti jew ta’ servizzi li jinvolvu kreditu, il-fornituri jew il-klijenti kkonċernati jagħtu lill-istabbiliment pubbliku IFP kundizzjonijiet aħjar minn dawk li kienu jagħtu lil impriża li ma tibbenefikax minn garanzija tal-Istat.
(28)
Barra minn hekk, fuq il-bażi ta’ informazzjoni disponibbli fit-tmiem tal-eżaminazzjoni preliminari tagħha, il-Kummissjoni qieset li n-natura bla limitu tal-garanzija, partikolarment f'dak li jikkonċerna t-tul tagħha, l-ammont tagħha u l-firxa tagħha, kien jagħmel ferm diffiċli l-kalkolazzjoni tal-ammont tal-primjum li l-istabbiliment pubbliku IFP kellu jħallas lill-Istat biex jingħata din il-protezzjoni.
(29)
Fl-aħħarnett, il-Kummissjoni indikat li kellha dubji fir-rigward tal-kompatibbiltà tal-għajnuna mill-Istat mas-suq intern, fejn din tal-aħħar ma dehritx, prima facie, maħsuba biex tiffaċilita l-iżvilupp ta’ ċerti attivitajiet jew ta’ ċerti reġjuni ekonomiċi.
5 OSSERVAZZJONIJIET U PROPOSTI TAL-AWTORITAJIET FRANĊIŻI
5.1 OSSERVAZZJONIJIET INIZJALI TAL-AWTORITAJIET FRANĊIŻI
(30)
Wara D-deċiżjoni tal-ftuħ imsemmija qabel, l-awtoritajiet Franċiżi bagħtu l-osservazzjonijiet u l-proposti tagħhom lill-Kummissjoni permezz ta’ ittra tal-14 ta’ Ottubru 2008. Din l-ittra tissupplimenta l-osservazzjonijiet u l-proposti żviluppati fl-ittri preċedenti tal-awtoritajiet Franċiżi (23) u miġbura fid-Deċiżjoni tal-ftuħ tal-proċedura.
(31)
Fl-osservazzjonijiet tagħhom tal-14 ta’ Ottubru 2008, l-awtoritajiet Franċiżi fakkru l-ewwelnett li l-proċedura fir-rigward tal-grupp IFP inbdiet b'mod parallel mal-kwistjoni tal-Posta msemmija qabel, u għalhekk indikaw li kienu se jużaw mutatis mutandis l-istess argumenti bħal dawk li kienu żviluppaw matul l-investigazzjoni ta’ din il-kwistjoni (24). Minkejja l-punti simili, l-awtoritajiet Franċiżi madankollu fakkru l-punti speċifiċi tal-istabbiliment pubbliku IFP: din hija entità ta’ riċerka li għandha missjoni trippla ta’ interess ġenerali (riċerka, taħriġ u dokumentazzjoni), li l-attivitajiet tagħha huma, fil-biċċa l-kbira tagħhom, mhux ekonomiċi, li jiġġustifika l-finanzjament pubbliku li jingħatalha. Barra minn hekk, huma speċifikaw ir-raġunijiet għall-bidla fl-istatut tagħha f'IPIK: l-iżgurar ta’ konsistenza bejn in-natura tal-attivitajiet u l-mod tal-finanzjament ta’ IFP min-naħa, u l-istatut ġuridiku tiegħu, min-naħa l-oħra kien jiġġustifika l-bidla fl-istatut, b'tali mod li IFP jitqarreb lejn l-isfera pubblika billi jwarrab il-forma ta’ stabbiliment professjonali rregolat bil-liġi privata.
(32)
L-awtoritajiet Franċiżi kkuntestaw l-eżistenza ta’ għajnuna mill-Istat, minħabba li, skont huma, tnejn mill-kundizzjonijiet ippreżentati mill-Artikolu 107 (1) tat-TFUE ma kienux sodisfatti, għax il-mekkaniżmu in kwistjoni minn naħa ma kien jinvolvi l-ebda trasferiment tar-riżorsi tal-Istat (5.1.1), u min-naħa l-oħra ma kien jagħti l-ebda vantaġġ lill-istabbiliment pubbliku IFP (5.1.2).
5.1.1 NUQQAS TA’ GARANZIJA ATTRIBWIBBLI LILL-ISTAT U LI TINVOLVI TRASFERIMENT TA’ RIŻORSI TAL-ISTAT
(33)
Skont l-awtoritajiet Franċiżi, l-istabbilimenti pubbliċi minn naħa ma jibbenefikaw mill-ebda garanzija minħabba l-istatut tagħhom (A) filwaqt li, min-naħa l-oħra, ir-raġunament tal-Kummissjoni huwa żbaljat fid-Deċiżjoni tal-ftuħ (B).
A. Nuqqas ta’ kull garanzija bla limitu mill-Istat
(34)
Kif speċifikat fil-Punti 41 sa 45 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmijali l-Kummissjoni tagħmel referenza għalihom mutatis mutandis, l-awtoritajiet Franċiżi jiżviluppaw ħames metodi biex isostnu l-argument tagħhom.
(35)
L-ewwel, l-ebda test jew deċiżjoni ma jistabbilixxu l-prinċipju li l-Istat jiggarantixxi, fil-prinċipju, b'mod indefinit, id-djun tal-IPIKs.
(36)
It-tieni, il-ġurisprudenza tal-Kunsill tal-Istat kien jagħmel dikjarazzjoni dwar in-nuqqas ta’ garanziji, partikolarment id-Digriet Société de l'hôtel d'Albe (25), kif ukoll iż-żewġ Deċiżjonijiet adottati fil-każ Campoloro (26).
(37)
It-tielet, il-liġi organika tal-1 ta’ Awwissu 2001 dwar l-Atti tal-Finanzi (LOLF) tistabbilixxi li dispożizzjoni waħda biss tal-Atti tal-Finanzi tista' toħloq garanzija (27), dak li l-Kunsill tal-Istat kien ikkonferma b'mod ċar fir-rapport annwali tiegħu tal-2006 (28). Għaldaqstant, skont l-espert awtorizzat mill-awtoritajiet Franċiżi fil-każ tal-posta msemmi qabel (29), mid-dħul fis-seħħ sħiħ tal-LOLF fl-1 ta’ Jannar 2005, ma setgħet tingħata l-ebda garanzija impliċita legalment. Għalhekk id-djun kuntrattati wara l-1 ta’ Jannar 2005 ma jgawdux garanzija impliċita. Id-djun li saru mill-1 ta’ Jannar 2005 ma jgawdux minn garanzija impliċita. Fil-każ tad-djun li saru qabel l-1 ta’ Jannar 2005, l-espert iqis li fin-nuqqas ta’ deċiżjoni kontenzjuża, ma jistax ikun determinat jekk l-iskadenza tal-garanziji impliċiti mogħtija qabel l-1 ta’ Jannar 2005 li l-għoti tagħhom ma jkunx ġie awtorizzat espressament fl-Att tal-Finanzi tistax - jew le - tkun eskluża fuq il-bażi tar-rispett tad-drittijiet tal-kredituri mħarsa mill-kostituzzjoni.
(38)
Ir-raba', Franza tqis li kieku l-IPIKs kienu jgawdu minn garanzija mill-Istat, it-tibdil fl-istatut tagħhom kien ikun jeħtieġ l-introduzzjoni ta’ miżuri biex jinżammu d-drittijiet tal-kredituri. Minnħabba li mekkaniżmu bħal dan qatt ma ġie stabbilit (30), thuma jikkonkludu li a contrario l-IPIKs ma jibbenefikaw minn ebda garanzija mill-Istat.
(39)
Fil-ħames lok, l-awtoritajiet Franċiżi jikkwotaw artiklu (31) tas-Sur Labetoulle, eks-President tat-taqsima tal-litigazzjoni tal-Kunsill tal-Istat, li fil-fehma tiegħu, “fil-liġi, mhemm l-ebda awtomatiċità fl-għoti, il-kisba u l-firxa ta’ din il-garanzija [garanzija mill-Istat li tapplika awtomatikament għall-istabbilimenti pubbliċi tal-Istat].”
B. Ir-raġunament żbaljat tal-Kummissjoni (32)
(40)
L-awtoritajiet Franċiżi jqisu li, fil-każ tal-IPIKs, ir-rimborż tad-dejn individwali ma jkunx garantit (a), mhux aktar milli tkun assigurata ż-żamma tal-eżistenza tal-istabbiliment pubbliku jew tal-obbligi tiegħu (b).
a) Nuqqas ta’ garanzija fir-rigward tar-rimborż tad-dejn individwali
(41)
Kif inhu spjegat fil-Punti 46 sa 49 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li l-Kummissjoni tirreferi għalihom mutatis mutandis, l-awtoritajiet Franċiżi jqisu li l-liġi tas-16 ta’ Lulju 1980 ma tistabbilixxix garanzija: fuq il-bażi tax-xogħlijiet ta’ preparazzjoni tal-liġi, ta’ interpretazzjoni tal-każistika Campoloro tal-10 ta’ Novembru 1999 (33) u tat-18 ta’ Novembru 2005 (34), u ta’ artikoli akkademiċi (35), Franza tindika li, fil-fehma tagħha, il-liġi tas-16 ta’ Lulju 1980 ma tistabilixxi l-ebda obbligu biex l-Istat jimpenja r-riżorsi tiegħu: l-espressjoni “jipprovdi għalhekk” imsemmija fl-ewwel Artikolu tagħti biss lill-Istat setgħa ta’ “sostituzzjoni” fl-eżekuttiv tal-persuna li qiegħed jissostitwixxi, u fit-twettiq ta’ dan “fil-prinċipju s-sostitwent ikollu l-istess kompetenzi bħas-sostitut”. Għaldaqstant, fil-qafas ta’ din is-sostituzzjoni, l-Istat ikun jista' jeżerċita biss il-kompetenzi ta’ dan l-eżekuttiv, li ma jinkludux il-possibbiltà li wieħed jiddisponi mill-baġit tal-Istat, billi l-għoti ta’ sussidju speċjali jaqa' wkoll “barra l-eżerċizzju ta’ setgħa ta’ sostituzzjoni”.
(42)
Barra minn hekk, kif inhu indikat fil-Punti 50 sa 53 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li l-Kummissjoni tirreferi għalihom mutatis mutandis, l-awtoritajiet Franċiżi jsostnu li r-responsabbiltà mingħajr tort tal-Istat ma tistax tiġi invokata minħabba n-nuqqas ta’ assi biss. Fil-fatt, skont l-awtoritajiet Franċiżi, kull garanzija tippresupponi li l-garanti jassumi l-azzjonijiet tal-garantit. Peress li r-responsabbiltà timplika li wieħed jassumi tort, jew, fil-każ ta’ responsabbiltà mingħajr tort, il-konsegwenzi ta’ azzjoni minn dak li jkun, ma jistax ikun hemm garanzija. Skont Franza, ir-responsabbiltà tal-Istat ma tistax tiġi invokata biss minħabba li l-Prefett jew l-awtorità regolatorja ma setgħet tieħu l-ebda azzjoni li tippermetti r-rimborż tad-dejn minħabba s-sitwazzjoni finanzjarja u tal-assi tal-istabbiliment pubbliku. It-tort għandu jitneħħa għax l-astensjoni tal-Prefett jew tal-awtorità regolatorja ma tistax tkun inkorretta fiha nfisha. L-awtoritajiet Franċiżi jagħrfu madankollu li l-ħtieġa tal-kontinwità fis-servizz pubbliku ttaqa' fuq ir-rappreżentant tal-Istat fit-twettiq tal-proċedura stabbilita mil-Liġi tas-16 ta’ Lulju 1980, imma jqisu li, anki jekk l-imħallef jordna l-kumpens lill-kredituri, tali kumpens ikollu l-effett li jpoġġi lill-kreditur fis-sitwazzjoni li kien ikun fiha skont il-liġi komuni, minħabba li, f'dan il-każ, il-proprjetà inkwistjoni kienet tinbiegħ u l-grupp ta’ kredituri kienu jieħdu l-ammont korrispondenti. Għaldaqstant ma jkun hemm l-ebda vantaġġ għall-kredituri.
b) In-nuqqas ta’ garanzija fir-rigward taż-żamma tal-eżistenza tal-istabbiliment pubbliku IFP jew tal-obbligi tiegħu
(43)
Kif huwa speċifikat fil-Punti 54 sa 56 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li l-Kummissjoni tirreferi għalihom mutatis mutandis, l-awtoritajiet Franċiżi jqisu li n-nuqqas ta’ applikabbiltà tal-proċedura ta’ rkupru u ta’ likwidazzjoni skont il-liġi komuni għall-persuni ġuridiċi rregolati bil-liġi pubblika ma jeskludix il-possibbiltà ta’ falliment ta’ IPIK jew ta’ proċedura ta’ falliment kontriha. Huma jikkontestaw l-analiżi ta-Kummissjoni bbażata fuq il-komunikazzjoni dwar l-Għajnuna mill-Istat forma ta’ garanziji (36) (minn hawn 'il quddiem “il-Komunikazzjoni dwar il-garanziji”), u jqisu li f'dan il-każ il-Kummissjoni ma wrietx l-eżistenza ta’ “kundizzjonijiet ta’ kreditu aktar favorevoli” li jkunu attribwibbli għall-esklużjoni tal-possibbiltà ta’ proċedura ta’ falliment, u ma stabbilietx li l-istabbiliment pubbliku IFP ma jistax ifalli, u l-anqas li mhi possibbli l-ebda proċedura ta’ falliment, safejn il-liġi tal-1985 tkun biss liġi ta’ proċedura, u fejn iċ-ċirkostanza li l-IPIKs ma jidħlux fil-qasam tal-applikazzjoni tagħha tinvolvi biss proċedura ta’ ristrutturar, ta’ likwidazzjoni jew ta’ “falliment”ad hoc ma tistax tiġi implimentata għalihom.
(44)
Min-naħa l-oħra, kif inhu spjegat fil-Punti 57 sa 67 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li l-Kummissjoni tirreferi għalihom mutatis mutandis, l-awtoritajiet Franċiżi jsostnu li l-applikazzjoni tal-“proċedura” stabbilita mil-Liġi tas-16 ta’ Lulju 1980, pjuttost milli l-proċedura kollettiva ta’ dritt komuni, ma kienet tagħti l-ebda vantaġġ lill-kreditur. Huma jikkuntestaw il-ħtieġa li jiġu rrispettati l-kriterji ta’ reklamar (37) u ta’ ekwivalenza (38) ppreżentati mill-Kummissjoni fil-Punt 81 tad-Deċiżjoni tal-ftuħ biex jiġi valutat jekk l-applikazzjoni ta’ proċedura speċifika f'każ ta’ insolvenza tagħtix vantaġġ lill-entità soġġetta għaliha meta mqabbla mal-intrapriżi soġġetti għal-liġi kummerċjali (39), imma huma jżommu dawn l-istess kriterji biex janalizzaw il-proċedura stabbilita mil-liġi tas-16 ta’ Lulju 1980. Huma jqisu li f'dak li jikkonċerna l-kriterju ta’ reklamar, din il-proċedura tiġi identifikata b'mod korrett mill-aġenziji ta’ klassifikazzjoni bħala applikabbli fil-każ tal-insolvenza ta’ IPIK, filwaqt li f'dak li jikkonċerna l-kriterju tal-ekwivalenza, huma jiddistingwu skont tkunx applikabbli jew le eżiġenza ta’ kontinwità ta’ servizz pubbliku, filwaqt li jinnutaw li s-sitwazzjoni finanzjarja tal-istabbiliment pubbliku IFP u tas-sussidjarji tiegħu trendi improbabbli sitwazzjoni ta’ nuqqas ta’ assi tal-grupp IFP, li l-proprjetajiet u l-investimenti tagħhom (150.3 miljun euro) fi tmiem l-2007 kienu ekwivalenti għal madwar ħames darbiet l-ammont tas-self u tad-dejn finanzjarju (25.2 miljun euro):
(a)
fl-ipoteżi li l-ebda eżiġenza ta’ servizz pubbliku ma tkun applikabbli, fil-każ ta’ nuqqas ta’ assi tal-istabbiliment pubbliku, l-applikazzjoni tal-proċedua stabbilita mil-Liġi tal-1980 ma kinitx se tpoġġi lill-kredituri f'sitwazzjoni aktar favorevoli milli kieku kellha tkun applikata proċedura ta’ dritt komuni: huma jirkupraw l-istess ammont bħall-kredituri ta’ entità soġġetta għal-liġi kummerċjali, jiġifieri l-ammont miksub mir-realizzazzjoni tal-assi, u ma jkollhomx mezz ta’ rikors fi tmiem il-proċedura (40), fejn skont Franza, ir-responsabbiltà tal-Istat ma tistax tkun impenjata biss fuq il-bażi tal-insuffiċjenza ta’ assi. Ikun hemm biss żewġ aspetti differenti:
-
in-nuqqas ta’ trattament tal-kredituri f'daqqa: għall-kuntrarju tal-proċedura tal-liġi privata li fiha d-djun jiġu pproċessati f'daqqa u l-kredituri jitħallsu f'ordni dixxendenti ta’ privileġġ u fil-proporzjon tal-ammonti disponibbli, il-proċedura stabbilita mil-Liġi tas-16 ta’ Lulju 1980 hija differenti minħabba li l-azzjoni tal-kreditur biss tippermettilu li jżomm id-drittijiet tiegħu. Il-loġika tal-Liġi tas-16 ta’ Lulju 1980 hija dik ta “jinqeda l-ewwel min jiġi l-ewwel”;
-
huwa r-rappreżentant tal-Istat li, taħt is-sorveljanza tal-imħallef amministrattiv (sorveljanza tan-negliġenza gravi kif stabbilit mill-Conseil d'Etat fis-sentenza Campoloro imsemmija qabel), iwettaq funzjoni ekwivalenti għal dik tal-likwidatur u tal-amministratur ġudizzjarju.
(b)
fl-ipoteżi li l-kontinwità fis-servizz pubbliku għandha tkun assigurata, l-awtoritajiet Franċiżi jammettu li r-rappreżentant tal-Istat, fl-eżerċizzju tas-setgħat mogħtija mil-Liġi tas-16 ta’ Lulju 1980, jista' jiddeċiedi li ma jbiegħx ċerti assi meħtieġa għat-twettiq ta’ kompitu ta’ servizz pubbliku. Dan in-nuqqas ta’ trasferiment ta’ ċerti assi għalhekk jirriżulta, jekk ma jkunx soġġett għal kumpens mill-Istat, f'realizzazzjoni aktar baxxa tal-assi u għalhekk fi tnaqqis tal-ammonti rekuperabbli mill-kredituri. Skont l-awtoritajiet Franċiżi, proċedura bħal din ma tagħtix lill-kredituri tal-istabbiliment pubbliku IFP drittijiet akbar minn dawk li jkollhom taħt il-liġi kummerċjali. Madankollu, l-awtoritajiet Franċiżi jammettu li f'dan il-każ, ir-responsabbiltà mingħajr tort tal-Istat tkun soġġetta li tiġi invokata: din imbagħad tirriżulta f'kumpens lill-kredituri li jammonta għad-danni li jkunu sofrew (lmhux aktar mill-valur tas-suq tal-assi miżmuma mill-Istat għall-kontinwità tas-servizz pubbliku). Il-kredituri għalhekk potenzjalment ikunu fl-istess pożizzjoni bħal dik li tirriżulta mill-applikazzjoni tal-liġi komuni. L-awtoritajiet Franċiżi jikkonkludu li l-proċedura stabbilita mil-Liġi tas-16 ta’ Lulju1980 ma tagħti l-ebda vantaġġ meta mqabbla mal-proċedura tal-liġi komuni u għalhekk mhux iġġustifikat li l-istabbiliment pubbliku IFP ikun soġġett direttament għal tali proċedura.
(45)
Kif inhu spjegat fil-Punt 68 tad-Deċiżjoni C 56/2007, li l-Kummissjoni tirreferi għalih mutatis mutandis, l-awtoritajiet Franċiżi jenfasizzaw li t-testi msemmija mill-Kummissjoni fid-Deċiżjoni tal-ftuħ, partikolarment il-Punt 82, l-aktar istruzzjoni statutorja Nru 02-060-M95 tat-18 ta’ Lulju 2002 dwar ir-regolamentazzjoni finanzjarja u kontabbli tal-istabbilimenti pubbliċi nazzjonali ta’ natura industrijali u kummerċjali u l-Gwida dwar l-organizzazzjoni finanzjarja tat-twaqqif, il-bdil u l-għeluq tal-istabbilimenti pubbliċi nazzjonali u tal-gruppi ta’ interess pubbliku tal-14 ta’ Novembru 2006, la huma applikabbli u l-anqas trasponibbli għall-istabbiliment pubbliku IFP.
(46)
Fir-rigward tar-rikapitalizzazzjoni tas-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP, l-awtoritajiet Franċiżi iqisu l-ewwelnett li l-kwistjoni li titqajjem fil-Punt 80 tad-Deċiżjoni tal-ftuħ m'għandhiex għalfejn tiġi evalwata biex tintwera l-eżistenza ta’ garanzija possibbli mil-Istat, imma pjuttost biex jiġu evalwati l-effetti potenzjali ta’ garanzija bħal din, li jekk ikun il-każ ipoġġu lill-istabbiliment pubbliku IFP u lis-sussidjarji tiegħu f'sitwazzjoni preferenzjali minħabba kundizzjonijiet ta’ rikapitalizzazzjoni aktar faċli. Huma jqisu wkoll li l-argumenti tal-Kummissjoni huma bbażati fuq żewġ ideat żbaljati:
-
minn naħa, il-Kummissjoni tkun qed twettaq żball fir-raġunament fir-rigward tal-appoġġ possibbli li l-istabbiliment pubbliku IFP jista' jagħti lis-sussidjarji tiegħu permezz ta’ trasferiment bejn il-grupp, kundizzjonijiet li fihom kumpanija possedenti tal-grupp, anke jekk tkun persuna ġuridika rregolata bil-liġi pubblika, tkun tista' tappoġġja lil waħda mill-kumpaniji sussidjarji tagħha li tkun tinstab f'diffikultà billi jkunu sorveljati strettament mil-liġi tal-kumpaniji (41) u billi assolutament ma jkunux marbuta mal-idea tal-intrapiża skont il-liġi tal-kompetizzjoni.
-
min-naħa l-oħra, l-awtoritajiet Franċiżi jikkuntestaw li l-statut ta’ IPIK tal-istabbiliment pubbliku IFP, u l-garanzija mill-Istat li jinvolvi dan l-istatut jekk ikun meħtieġ, jippermettulu li ssir rikapitalizzazzjoni tas-sussidjarji tiegħu b'mod aktar faċli mill-kumpaniji possedentital-grupp li għandhom statut ġuridiku rregolat bil-liġi privata. Skont l-awtoritajiet Franċiżi, il-fatt li kumpanija tappoġġja b'mod temporanju t-telf ta’ waħda mis-sussidjarji tiegħu jirriżulta mill-funzjonament normali ta’ grupp ta’ kumpaniji, kif kien diġà għaraf l-imħallef tal-Unjoni Ewropea (42), u investitur pubbliku li jaġixxi skont l-istess regoli ta’ kondotta bħal investitur privat ma jkollux l-intervent tiegħu jinkludi elementi ta’ għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107 (1) TFUE (43). Dan ikun partikolarment il-każ għall-istabbiliment pubbliku IFP, li jkollu l-possibbiltà (u mhux l-obbligu) ġuridika li jirrikapitalizza sussidjarja f'diffikultà skont l-istess kriterji ta’ apprezzament bħal kull investitur prudenti. Fl-aħħarnett, l-awtoritajiet Franċiżi jikkuntestaw il-fatt li l-IPIKs għandhom kwalunkwe possibbiltà ta’ “aċċess dirett” għall-“kontjiet tat-Teżor”. Huma jispeċifikaw li mekkaniżmu baġitarju ta’ “kont għal assistenza finanzjarja” irregolata mill-Artikolu 24 tal-LOLF, tistipula t-twaqqif ta’ kontijiet ta’ kreditu li jillimitaw (limitati mil-Liġi tal-finanzi), li jippermettu lill-Istat, jekk ikun jixtieq u jekk ikun jista' (partikolarment fir-rigward tal-liġi tal-Unjoni Ewropea), jippermetti l-ħlas bil-quddiem lil diversi entitajiet. Skont l-awtoritajiet Franċiżi, l-IPIKs m'għandhomx “aċċess dirett” għal dawn il-kontijiet.
5.1.2 NUQQAS TA’ KULL VANTAĠĠ FIL-LIVELL TAL-ISTABBILIMENT PUBBLIKU IFP U S-SUSSIDJARJI TIEGĦU
(47)
L-awtoritajiet Franċiżi jqisu l-ewwelnett li l-Komunikazzjoni dwar il-garanziji imsemmija qabel ma tippermettix li jkun konkluż li jeżisti vantaġġ f'dan il-każ, li l-estensjoni għas-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP, kumpaniji limitati rregolati bid-dritt komuni, tal-vantaġġi possibbli li dan tal-aħħar jista' jibbenefika minnhom minħabba l-istatut IPIK tiegħu, ikun kontradittorju mal-prattika ta’ deċiżjoni tal-Kummissjoni, u li l-prova ta’ vantaġġ ekonomiku reali fl-uffiċċju prinċipali tal-istabbiliment pubbliku IFP u tas-sussidjarji tiegħu ma ntwerietx f'dan il-każ.
(48)
L-awtoritajiet Franċiżi jqisu li l-Kummissjoni tagħmel interpretazzjoni żbaljata tal-Punt 1.2. tal-Komunikazzjoni dwar il-garanziji msemmija qabel li jistipula li “(…) jikkostitwixxu ukoll għajnuna forma ta’ garanzija l-kundizzjonijiet ta’ kreditu aktar favorevoli miksuba mill-intrapriżi li l-istatut legali tagħhom jeskludi l-possibbiltà ta’ proċedura ta’ falliment jew insolvenza jew jipprovdi b'mod espliċitu garanzija mill-Istat jew kopertura tat-telf mill-Istat”:
-
fl-ewwel lok, l-awtoritajiet Franċiżi jikkontestaw li l-istabbiliment pubbliku IFP bħala IPIK għandu statut legali li jeskludi kull proċedura ta’ falliment jew passività; il-Kummissjoni ma wrietx dan, imma tat biss il-prova li dan l-istatut ma jippermettix l-applikazzjoni ta’ proċedura partikolari (f'dan il-każ, il-proċedura stabbilita mil-Liġi tal-25 ta’ Jannar 1985);
-
fit-tieni lok, l-awtoritajiet Franċiżi jinnegaw l-awtomatiċità tar-relazzjoni bejn l-impossibbiltà legali u statutorja li tkun soġġetta għal proċedura ta’ falliment jew passività u l-benefiċċju ta’ kundizzjonijiet ta’ finanzjament aktar favorevoli fis-swieq; huwa x-xogħol tal-Kummissjoni, b'applikazzjoni tal-Punt 1.2. tal-Komunikazzjoni dwar il-garanziji msemmija qabel, li turi minn qabel l-eżistenza ta’ kundizzjonijiet ta’ kreditu aktar favorevoli biex jitqies li impriża li l-istatut legali tagħha jeskludi l-possibbiltà ta’ proċedura ta’ falliment jew ta’ passività tibbenifika minn għajnuna forma ta’ garanzija.
(49)
Barra minn hekk, fid-Deċiżjoni tal-ftuħ, il-Kummissjoni injorat il-prattika ta’ deċiżjoni tagħha matul l-eżaminazzjoni tal-vantaġġi potenzjali li jirriżultaw fil-livell tas-sussdjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP, l-eżistenza ta’ garanzija bla limitu għal IPIK. Il-Kummissjoni adottat raġunament kontradittorju għal dak li kienet adottat matul it-twaqqif ta’ La Banque Postale (44): filwaqt li din tal-aħħar kienet, bħas-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP, kumpanija b'responsabbiltà limitata li tappartjeni 100 % lil entità li tixbaħ lil IPIK, il-Kummissjoni qieset (u dan, mingħajr ma jitqiesu l-impenji sottoskritti minn Franza f'dan il-fajl) li l-istatut ġuridiku ta’ kumpanija b'responsabbiltà limitata rregolata bid-dritt komuni jippermetti, fih innifsu, li tiġi eskluża l-eżistenza ta’ kull garanzija bla limitu fil-livell tas-sussidjarja. L-istess raġunament kellu jwassal, skont l-awtoritajiet Franċi, sabiex jitqies li s-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP li wkoll għandu statut ta’ kumpanija b'responsabbiltà limitata rregolata bid-dritt komuni ma jibbenefikawx mill-garanzija bla limitu possibilment mogħtija skont l-istatut ta’ IPIK.
(50)
Fl-aħħarnett, il-Kummissjoni ma wrietx l-eistenza ta’ vantaġġ ekonomiku reali fl-uffiċċju prinċipali tal-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu, billi fid-Deċiżjoni tal-ftuħ semmiet biss kundizzjonijiet ta’ finanzjament “meqjusa” aktar favorevoli, mingħajr ma tat l-ebda prova effettiva ta’ dan. Il-liġi tal-Unjoni Ewropea titlob li f'dan il-każ il-Kummissjoni turi li l-istatut IPIK tal-isttżabbiliment pubbliku IFP effettivament ippermettielu li jikseb kundizzjonijiet ta’ finanzjament aktar favorevoli (45). Issa, l-awtoritajiet Franċiżi kienu kkomunikaw ċertu numru ta’ elementi matul il-proċedura, li jivverifikaw li l-istatut IPIK tal-istabbiliment pubbliku IFP ma kien ta, u l-anqas ma kien se jagħti, l-ebda vantaġġ finanzjarju lill-istabbiliment pubbliku IFP u lis-sussidjarji tiegħu, peress li l-bidla tal-istabbiliment IFP kienet saret partikolarment fir-rispett ta’ prinċipju ġenerali ta’ kontinwità, l-aktar fil-livell tal-attività tiegħu, tal-organizzazzjoni tiegħu, tal-iskema kontabbli u finanzjarja tiegħu (riżorsi u regoli kontabbli u finanzjarji), u tal-iskema fiskali tiegħu.
(51)
L-awtoritajiet Franċiżi iqisu li l-elementi preċedenti juru li:
-
is-sitwazzjoni finanzajrja tal-istabbiliment pubbliku IFP u tas-sussidjarji tiegħu hi tajba, u dan iwaqqa' l-kwistjoni ta’ falliment possibbli, u allura, ta’ intervent fl-aħħar lok mill-Istat;
-
il-kundizzjonijiet ta’ finanzjament fuq żmien qasir tal-istabbiliment pubbliku IFP u tas-sussidjarji tiegħu ikunu differenti għal kull waħda minn dawn l-entitajiet, u jirriżultaw negozjati partikolari mwettqa intuitu personae mal-banek rispettivi tagħhom.
-
ir-relazzjonijiet tal-istabbiliment pubbliku IFP u tas-sussidjarji tiegħu mal-fornituri u l-klijenti tagħhom ma jwasslux anqas għal kundizzjonijiet privileġġjati li jirriżultaw minn stennija ta’ garanzija tal-Istat mill-uffiċċji prinċipali tal-fornituri u tal-klijenti msemmija;
(52)
L-awtoritajiet Franċiżi jikkonkludu li:
-
l-analiżi żviluppata mill-Kummissjoni fid-deċiżjoni tagħha tal-ftuħ ta’ proċedura għandha tkun ikkuntestata: l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu ma jibbenefikaw mill-ebda garanzija mill-Istat;
-
il-Kummissjoni ma wrietx l-eżistenza ta’ vantaġġ għall-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu li ġejjin mill-Istatut ta’ IPIK ta’ IFP;
-
b'konsegwenza, il-Kummissjoni ma wrietx l-eżistenza ta’ għajnuna mill-Istat favur l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu.
5.2 IL-PROPOSTI TAL-AWTORITAJIET FRANĊIŻI
(53)
Madankollu, sabiex iwarrbu kull dubju li jista' jkollha l-Kummissjoni, l-awtoritajiet Franċiżi indikaw li kienu lesti, jekk il-Kummissjoni taċċetta li ttemm il-proċedura permezz ta’ deċizjoni ta’ nuqqas ta’ għajnuna skont l-Artikolu 7(2) tar-Regolament ta’ proċedura msemmi, li jimplimentaw il-miżuri li ġejjin:
-
kjarifika tad-Digriet li jimplimenta l-Liġi tas-16 ta’ Lulju 1980;
-
l-inklużjoni ta’ dikjarazzjoni li tispeċifika n-nuqqas ta’ garanzija fil-kuntratti tal-istabbiliment pubbliku li jinvolvu dejn;
-
l-inklużjoni ta’ dikjarazzjoni li tispeċifika n-nuqqas ta’ garanzija fil-kuntratti ta’ finanzjament tas-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP.
5.2.1 KJARIFIKA TAD-DIGRIET LI JIMPLIMENTA L-LIĠI TAS-16 TA’ LULJU 1980
(54)
Kif speċifikat fil-Punti 94 sa 96 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li l-Kummissjoni tirreferi għalihom mutatis mutandis, l-awtoritajiet Franċiżi jipproponu li tkun iċċarata l-interpretazzjoni tal-Liġi tas-16 ta’ Lulju 1980 billi jiġi emendat l-Artikolu 3-1 (4) tad-Digriet tal-applikazjzoni (46). L-emenda proposta għandha l-għan, fil-fehma tagħhom, li twaqqaf kull dubju rigward l-ambitu tat-terminu “jipprovdi għalhekk” (“y pourvoit”) fl-organizzazzjoni tas-setgħa regolatorja mogħtija lill-Prefett jew lill-awtorità regolatorja, fejn dawn tal-aħħar minn issa 'l quddiem għandhom jipprovdu r-riżorsi fi ħdan il-baġit tal-korp jew tal-istabbiliment (47). Skont l-awtoritajiet Franċiżi, din il-proposta teskludi li, fl-eżerċizzju tas-setgħa regolatorja tiegħu, ir-rappreżentant tal-Istat jista' jżid ir-riżorsi tal-korp jew tal-istabbiliment ikkonċernat permezz ta’ sussidju mill-Istat jew użu ta’ riżorsi pubbliċi.
5.2.2 L-INKLUŻJONI TA' DIKJARAZZJONI LI TISPEĊIFIKA N-NUQQAS TA' GARANZIJA FIL-KUNTRATTI TAL-ISTABBILIMENT PUBBLIKU IFP LI JINVOLVU DEJN
(55)
Kif inhu speċifikat fil-Punti 97 sa 100 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li l-Kummissjon tirreferi għalihom mutatis mutandis, l-awtoritajiet Franċiżi jikkuntestaw il-pożizzjoni tal-Kummissjoni (48) skont liema r-responsabbiltà tal-Istat tista' tiġi impenjata biss fuq il-bażi tal-falliment tal-istabbiliment pubbliku IFP. Madankollu, huma jagħmlu proposta bbażata fuq l-eċċezzjoni tar-riskju aċċettat (cf. id-Digrieti tal-Conseil d'État Sille (49) u Meunier (50) filwaqt li jissuġġerixxu, bħal dak li huma pproponew fil-każ tal-posta, li jikkonfermaw uffiċjalment lill-kredituri tal-istabbiliment pubbliku IFP li d-dejn tagħhom ma jibbenefikax mill-garanzija mill-Istat u, li f'każ ta’ insolvenza, l-Istat ma jkunx obbligat jissostitwixxi finanzjarjament lill-kumpanija għall-ħlas tad-dejn. Għalhekk, il-partijiet interessati possibbli, li konxjament u f'għarfien sħiħ tal-każ jesponu ruħhom, ma jkunux jistgħu jirrikorru għal dritt ta’ rmedju. L-awtoritajiet Franċiżi għalhekk jimpenjaw ruħhom, flimkien mal-istabbiliment pubbliku IFP, għal kull operazzjoni, li juru d-dikjarazzjoni li ġejja fil-kuntratt ta’ finanzjament (għal kull strument kopert mill-kuntratt):
“Il-ħruġ/il-programm/is-self ma jibbenefikaw minn ebda garanzija ta’ kwalunkwe tip, diretta jew indiretta, min-naħa tal-Istat. F'każ ta’ falliment, l-Istat ma jkunx obbligat li jieħu post La Poste finanzjarjament għall-ħlas tad-dejn.”
(56)
Kif inhu speċifikat fil-Punt 101 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li l-Kummissjoni tirreferi għalih mutatis mutandis, l-awtoritajiet Franċiżi nnutaw ukoll id-dubji espressi mill-Kummissjoni fil-Punt 71 tad-Deċiżjoni tal-ftuħ, li indikat li, minn naħa, l-eċċezzjoni tar-riskju aċċettat kienet regola stabbilita mill-ġurisprudenza li tista' tinbidel, li, min-naħa l-oħra, tali regola tistrieħ fuq strumenti sekondarji tal-liġi, li jistgħu jiġu annullati f'każ ta’ kunflitt, u li fl-aħħarnett, il-proposta tal-awtoritajiet Franċiżi ma tkoprix il-każijiet kollha simili, billi d-djun jistgħu jkunu mhux biss finanzjarji imma wkoll kummerċjali jew ta’ natura differenti.
(57)
Kif speċifikat fil-Punti 102 sa 104 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li l-Kummissjoni tirreferi għalihom mutatis mutandis, wara li fakkru l-oppożizzjoni tagħhom fil-prinċipju fir-rigward tal-pożizzjoni tal-Kummissjoni dwar l-impenn tar-responsabbiltà mingħajr tort tal-Istat abbażi biss tan-nuqqas ta’ assi tal-istabbiliment pubbliku IFP, l-awtoritajiet Franċiżi wrew elementi supplementari biex jirrispondu għal dawn id-dubji:
(a)
l-awtoritajiet Franċiżi jqisu li l-ewwel oġġezzjoni tal-Kummissjoni tikkunsidra li, anki jekk il-liġi interna ta’ Stat Membru ma tipprovdix dispożizzjoni dwar dan, ir-riskju biss ta’ tibdil fil-ġurisprudenza, jiġifieri ta’ tibdil fil-liġi interna, ikun biżżejjed sabiex jistabbilixxi l-eżistenza ta’ għajnuna mill-Istat. Il-Kummissjoni ma tistax tibbaża miżura potenzjali ta’ għajnuna fuq bidla possibbli fil-liġi, li f'dan il-każ hija ferm improbabbli, billi l-eċċezzjoni tar-riskju aċċettat tikkostitwixxi prinċipju ġenerali tal-liġi pubblika kkonfermat ampjament mill-qrati, li qatt ma ġie kkontestat u kkummentat minn ħafna;
(b)
f'dak li jikkonċerna t-tieni oġġezzjoni, l-awtoritajiet Franċiżi jagħrfu li l-liġi u r-regoli jegħlbu lill-kuntratt, u li klawżola kontenzjuża dejjem tista' tkun annullata. Madankollu, huma jqisu li din l-oġġezzjoni ma teċċepixxi l-ebda liġi ta’ ambitu akbar, li din mhix appoġġjata u għalhekk hija limitata;
(c)
fl-aħħarnett, f'dak li jikkonċerna t-tielet oġġezzjoni, l-awtoritajiet Franċiżi jqisu li din tistrieħ fuq suppożizzjoni sempliċi ta’ twemmin jew stennija possibbli, mill-fornituri, ta’ garanzija mill-Istat fuq il-kreditu tagħhom, suppożizzjoni li waħedha ma tistax turi l-eżistenza ta vantaġġ, imma trid tkun sostnuta minn element li jistabbilixxi li l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu tassew ibbenefikaw minn tali vantaġġ ekonomiku.
(58)
Madankollu, kif inhu speċifikat fil-Punt 106 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li l-Kummissjoni tirreferi għalih mutatis mutandis, l-awtoritajiet Franċiżi jindikaw li huma lesti li jwessgħu l-proposta tagħhom tal-inklużjoni tan-nuqqas ta’ garanzija fil-kuntratti kollha li jinvolvu dejn, b'tali mod li jitneħħa espliċitament kull riskju ta’ involviment tar-responsabbiltà mingħajr tort tal-Istat ibbażata fuq is-sempliċi insolvenza tal-istabbiliment pubbliku IFP.
5.2.3 L-INKLUŻJONI TA' DIKJARAZZJONI LI TISPEĊIFIKA N-NUQQAS TA' GARANZIJA FIL-KUNTRATTI TA’ FINANZJAMENT TAS-SUSSIDJAARJI AXENS, BEICIP-FRANLAB, PROSERNAT TAL-ISTABBILIMENT PUBBLIKU IFP
(59)
Min-naħa l-oħra, sabiex jiffinalizzaw il-mezz propost, l-awtoritajiet Franċiżi għamlu proposta addizzjonali lill-Kummissjoni simili għal dik li kienet saret matul it-twaqqif ta’ La Banque Postale, li kienet tikkonsisti li huma jimpenjaw ruħhom, fir-rigward tal-kundizzjonijiet tas-self tas-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP (Axens, Beicip-Franlab, Prosernat) fis-swieq, sabiex isemmu, bil-miktub, fil-kuntratt tal-finanzjament (għal kull strument kopert minn kuntratt), għal kull operazzjoni, li “skont il-liġi Franċiża, (partikolarment il-bżonn ta’ awtorizzazzjoni leġiżlattiva speċifika għal kull garanzija), din l-operazzjoni ta’ finanzjament mhi se tibbenefika mill-ebda garanzija, tkun xi tkun in-natura tagħha, diretta jew indiretta min-naħa tal-Istat”.
(60)
Kif inhu speċifikat fil-Punti 107 sa 110 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li l-Kummissjoni tirreferi għalihom mutatis mutandis, l-awtoritajiet Franċiżi jqisu li ż-żewġ miżuri ta’ kjarifika proposti (li d-dettall tagħhom huwa msemmi fil-Punti 55 u 59) jippermettu li l-kredituri tal-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu jkunu informati dwar id-drittijiet tagħhom, b'tali mod li Franza ma tiġix ikkunsidrata, kif indikat mill-Kummissjoni fil-Punt 87 tad-Deċiżjoni tal-ftuħ, “responsabbli għall-aspettattivi li nħolqu fost il-kredituri tal-istabbiliment pubbliku IFP rigward l-eżistenza ta’ garanzija” u li żżomm volontarjament “sitwazzjoni legali opaka” li “tagħti vantaġġ lill-istabbiliment pubbliku IFP u li tista' timpenja r-riżorsi tal-Istat”.
5.3 OSSERVAZZJONIJIET SUPPLEMENTARI TAL-AWTORITAJIET FRANĊIŻI
(61)
Fl-ittri tagħhom tas-16 ta’ Lulju 2010 u tas-26 ta’ Novembru 2010, l-awtoritajiet Franċiżi ppreżentaw elementi supplementari li, fil-fehma tagħhom, jivverifikaw in-nuqqas ta’ għajnuna mill-Istat fl-istabbiliment pubbliku IFP.
(62)
L-ewwel, b'referenza għall-każ France Télécom (51), huma jenfasizzaw fl-ittra tagħhom tas-16 ta’ Lulju 2010 li l-imħallef tal-Unjoni Ewropea kien fakkar l-obbligu tal-Kummissjoni li turi l-eżistenza ta’ vantaġġ reali sabiex tkun stabbilita l-eżistenza ta’ għajnuna mill-Istat. Huma jqisu li f'dan il-każ, il-garanzija bla limitu li tirriżulta mill-istatut tal-istabbiliment pubbliku IFP skont il-Kummissjoni, fil-verità ma ttih l-ebda vantaġġ ekonomiku. Fl-ittra tagħhom tas-26 ta’ Novembru 2010, l-awtoritajiet Franċiżi jispeċifikaw li, fil-fehma tagħhom, ir-responsabbiltà tal-prova tistrieħ fuq il-Kummissjoni. Għaldaqstant, huma jfakkru li l-eżiġenzi ppreżentati mill-ġurisprudenza tal-Unjoni Ewropea fil-qasam ta’ prova u ta’ motivazzjoni, partikolarment mit-Tribunal fil-każ France Telecom imsemmi qabel, u mill-Qorti tal-Ġustizzja fil-każijiet Krantz (52), u aktar reċenti Deutsche Post AG (53). L-awtoritajiet Franċiżi jqisu li l-analiżi ppreżentata mill-Kummissjoni f'dan il-każ tibbaża “aktar fuq ipoteżi milli fuq analiżi in concreto”.
(63)
Barra minn hekk, l-awtoritajiet Franċiżi jqisu li l-Kummissjoni tqis li l-istabbiliment pubbliku IFP jista' jibbenefika minn vantaġġ fuq tliet livelli: i) fil-livell tar-relazzjonijiet tiegħu mal-istituzzjonijiet bankarji u finanzjarji, ii) fil-livell tar-relazzjonijiet tiegħu mal-fornituri, u iii) fil-livell tar-relazzjonijiet tiegħu mal-imsieħba industrijali terzi li jisgħu jirrkorru għas-servizzi ta’ riċerka.
(64)
Fir-rigward tar-relazzjonijiet tal-istabbiliment pubbliku IFP mill-istituzzjonijiet bankarji u finanzjarji, l-awtoritajiet Franċiżi jqisu li l-istabbiliment pubbliku IFP s'issa għadu ma ħa l-ebda vantaġġ ekonomiku mill-istatut tiegħu bħala IPIK. Huma jipprovdu lill-Kummissjoni elementi li jivverifikaw li, i) fuq tul ta’ żmien, l-istabbiliment pubbliku IFP ma kellux dejn għas-snin 2005, 2006, u 2007 (54), kif ukoll għall-2008 u l-2009, li ii) fuq terminu medju, l-istabbiliment pubbliku IFP ċertament li nnegozja kull sena linji ta’ skoperta ma’ istituzzjonijiet bankarji differenti, imma kiseb rati li jitqabbblu ma’ dawk tas-suq, u, fi kwalunkwe każ, qatt ma uża dawn il-linji ta’ kreditu, u li fl-aħħarnett, iii) fuq terminu qasir, id-dejn tal-istabbiliment pubbliku IFP kien kważi null jew null fuq il-perjodu meqjus.
(65)
Fir-rigward tar-relazzjonijiet mal-fornituri, l-awtoritajiet Franċiżi jqisu li l-istabbiliment pubbliku IFP, bħala awtorità kontraenti, huwa soġġett għall-obbligi tar-reklamar u tal-kompetizzjoni tal-Ordinanza Nru 2005-649 tas-6 ta’ Ġunju 2005 (55), u li, għaldaqstant, huwa ma jista jibbenefika mill-ebda vantaġġ. Fl-ittra tagħhom tas-26 ta’ Novembru 2010, l-awtoritajiet Franċiżi jsostnu din l-analiżi u jispeċifikaw li s-sottomissjoni tal-ordnijiet tal-istabbiliment pubbliku IFP għal proċedura ta’ sejħa għall-offerti skont id-Direttiva 2004/18/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-31 ta’ Marzu 2004 dwar il-kordinazzjoni tal-proċeduri għall-għoti ta’ kuntratti ta’ xogħlijiet, ta’ provvisti u ta’ servizzi pubbliċi (56) tikkostitwixxi, fil-fehma tagħhom, garanzija biżżejjed sabiex jiġi evitat tfixkil tal-kompetizzjoni fis-suq. Skont Franza, billi jpoġġi lill-fornituri tiegħu f'kompetizzjoni, skont l-obbligi li jirriżultaw mil-liġi tal-Unjoni Ewropea, l-istabbiliment pubbliku IFP ma jistax, tal-anqas fin-nuqqas ta’ kull element ta’ prova speċifika, ikun akkużat li jibbenefika minn vantaġġ illegali. Huma jsostnu li huwa preċiżament fl-interess ta’ effikaċja fil-kuntratti pubbliċi li ġie ffaċilitat r-rikors għal sistemi elettroniċi ta’ xiri, il-Punt 13 tad-Direttiva 2004/18/KE li pereżempju jindika li “din it-teknika ta’ xiri tippermetti lill-awtoritajiet kontraenti […] sabiex ikollhom firxa partikolarment wiesgħa ta’ offerti […] u allura jassiguraw l-aqwa użu tal-fondi pubbliċi permezz ta’ kompetizzjoni wiesgħa.” F'dan ir-rigward, huma jsemmu rapport (57) tal-Kummissjoni li jilħaq konklużjoni ta’ impatt pożittiv f'termini ta’ tnaqqis fil-prezzijiet b'konsegwenza tar-regolamentazzjoni fuq is-swieq pubbliċi, tnaqqis ippreżentat bħala “benefiċċju soċjali” ta’ kompetizzjoni aktar ġusta bejn dawk li jagħmlu s-sottomissjonijiet. Għaldaqstant, billi “tattribwixxi” dawn l-ekonomiji għall-istatut ta’ IPIK tal-istabbiliment pubbliku IFP, il-Kummissjoni ma taqbilx mad-Direttiva, li għandha l-għan li fil-proċeduri tal-għażla jkun hemm il-vettur essenzjali għal kompetizzjoni aħjar li tirriżulta fi tnaqqis tal-ispejjeż tax-xiri pubbliku.
(66)
Fl-aħħarnett, fir-rigward tar-relazzjonijiet tal-istabbiliment pubbliku IFP mal-klijenti tiegħu, Franza tispeċifika li l-attivitajiet ta’ riċerka kuntrattwali kkonċernati jkopru s-servizzi mogħtija mill-istabbiliment pubbliku IFP fuq talba ta’ klijent, parti terza jew sussidjarja, dwar suġġett li jidħol fil-missjoni tal-istabbiliment pubbliku IFP, ma jippreżenta l-ebda interess strateġiku għall-istabbiliment pubbliku IFP fuq il-livell tas-sjieda tar-riżultati, jista' jtejjeb l-għarfien u l-kompetenzi tal-istabbiliment pubbliku meta mqabbel mat-tmexxija tal-programmi ta’ R&Dpubbliku li jwettaq, u ma jirriżultax mill-qasam esklussiv tal-attivitajiet tas-sussidjarji. L-awtoritajiet Franċiżi jinnutaw li s-servizzi ta’ riċerka li jiksbu dawn il-kliejnti jeħtieġu tagħmir u għarfien speċifiċi.
(67)
F'dan ir-rigward, Franza ssostni li, anke jekk l-istabbiliment pubbliku IFP jikseb vantaġġ mill-istatut tiegħu bħala IPIK biex iwettaq dawn l-attivitajiet ekonomiċi, dan il-vantaġġ ma jkollu l-ebda impatt materjali fuq is-suq. Partikolarment, huwa ma jkunx jista' jfixkel il-kompetizzjoni u l-anqas jaffetwa l-iskambji bejn l-Istati Membri. Fuq dan il-perjodu li jibda mill-bidla fl-istatut tal-istabbiliment pubbliku IFP (li seħħet f'Lulju 2006), l-awtoritajiet Franċiżi madankollu jirrikonoxxu li l-istabbiliment pubbliku IFP jista' eventwalment jibbenefika minn tħaffif fl-ispejjeż minħabba n-nuqqas ta’ reġistrazzjoni f'garanziji ta’ prestazzjoni, li, fuq il-bażi tal-ammonti li s-soltu jintalbu mill-banek u mill-kumpaniji tal-assigurazzjoni biex jagħtu dan it-tip ta’ servizz, xorta waħda jirrapreżenta ammont negliġibbli. L-awtoritajiet Franċiżi jikkonkludu li dan l-effett mhuwiex tip ta’ vantaġġ, li jerġa' jqajjem dubji dwar l-istess eżistenza ta’ għajnuna mill-Istat fl-istabbiliment pubbliku IFP.
5 OSSERVAZZJONIJIET TA’ PARTIJIET TERZI U KUMMENTI MILL-AWTORITAJIET FRANĊIŻI
6.1 OSSERVAZZJONIJIET TAL-KUMPANIJA UOP LIMITED
(68)
Fl-ittra tagħha tat-28 ta’ Novembru 2008, il-kumpanija UOP Limited tiġġustifika l-interess tagħha biex taġixxi bħala parti terza interessata fil-proċedura (58) qabel ma tipprepara ċerti kummenti ġenerali u tindika li, fil-fehma tagħha, l-entità li hija ssejjaħ “IFP/Axens” hija benefiċjarja ta’ għajnuna mill-Istat:
-
il-grupp magħmul mill-istabbiliment pubbliku u s-sussidjarja tiegħu Axens, “IFP/Axens”, żgur li jidher lis-suq bħala entità pubblika (5.1.1);
-
l-għotja tal-istatut ta’ IPIK lil “IFP/Axens” ippermettiet u tkompli tippermetti tfixkil sinifikanti tal-kompetizzjoni fis-suq tat-teknoloġiji tal-ipproċessar, suq li hija attiva fih il-kumpanija UOP Limited, minħabba li din tagħti vantaġġi fir-relazzjonijiet mal-fornituri, ma’ min għandu l-kapital u mal-klijenti (5.1.2).
6.1.1 IL-PERĊEZZJONI TAL-ENTITÀ “IFP/AXENS” FIS-SUQ
(69)
Skont il-kumpanija UOP Limited, l-argument tal-awtoritajiet Franċiżi skont liema Axens, kif ukoll is-sussidjarji l-oħra ta’ IFP, jikkostitwixxu entitajiet ekonomiċi distinti ma jreġġix. Il-Kummissjoni bir-raġun tikkonkludi li i) Axens hija 100 % proprjetà tal-istabbiliment pubbliku IFP; ii) l-implimentazzjoni mnn Axens tar-R&D tal-istabbiliment pubbliku IFP tirrifletti prijoritajiet strateġiċi deċiżi mill-Istat; iii) il-kapijiet tal-istabbiliment pubbliku IFP jipparteċipaw fil-ġestjoni ta’ Axens; iv) Axens tgawdi kuntratt esklussiv mal-istabbiliment pubbliku IFP, li hu essenzjali għall-attività ekonomika tas-sussidjarja; u v) jeżisti partikolarment ftehim għall-ewwel użu u għall-provvista ta’ persunal.
(70)
Minbarra l-elementi inklużi fil-punt preċedenti, il-kumpanija UOP Limited iżżid li l-istampa li jagħtu IFP u Axens dwar ir-relazzjoni tagħhom, kif ukoll l-impressjoni li għandu s-suq ta’ din, jikkostitwixxu wkoll fatturi determinanti:
-
IFP u Axens jippreżentaw ruħhom lis-suq bħala entità ekonomika waħda “IFP/Axens”. Is-sit elettroniku ta’ Axens isemmi partikolarment li “għal kważi dawn l-aħħar ħamsin sena l-kumpanija ilha tistrieħ fuq is-suċċess tar-R&D u dak industrijali” (59). Barra minn dan, ir-reklami ta’ Axens għat-teknoloġija tagħha jirreferu għall-istabbiliment pubbliku IFP. Barra minn hekk, l-impjegati ta’ Axens u tal-istabbiliment pubbliku IFP kultant iżuru flimkien il-kumpaniji liċenzjati tagħhom.
-
L-istampa industrijali tagħti eżempju tal-perċezzjoni tas-suq ta’ “IFP/Axens” bħala entità ekonomika waħda. Il-kumpanija UOP Limited partikolarment tgħaqqad estratti mill-gazzetti li jirreferu għall-attivitajiet ta’ “IFP/Axens” fil-qasam tal-liċenzji tat-teknoloġiji tal-produzzjoni, jew li jirreferu, b'mod alternattiv, għall-provvista mill-istabbiliment pubbliku IFP ta’ tali liċenzji permezz tal-intermedjarju tas-sussidjarja tiegħu Axens. Barra minn hekk, il-kumpanija UOP Limited tat eżempji minn artikli jew minn preżentazzjonijiet fejn l-impjegati ta’ Axens taw x'wieħed jifhem li l-istabbiliment pubbliku IFP jara lil Axens bħala li tinkludi “l-attivitajiet kollha rispettivi tal-qasam industtrijali u tal-prokataliżi.”
6.1.2 IL-VANTAĠĠI MOGĦTIJA MILL-ISTTUT TA’ IPIK
(71)
Il-kumpanija UOP Limited tindika li l-fatt li Axens tidher kemm lill-fornituri kemm lill-klijenti tagħha bħala li tiddisponi minn riżorsi bla limitu tal-Istat biex tiffinanzja l-attivitajiet tagħha jagħtiha vantaġġ konsiderevoli fis-suq. Anke jekk din hija biss perċezzjoni tas-suq, dan l-element jikseb aktar importanza f'kuntest ekonomiku globali ta’ kriżi ekonomika.
(72)
F'dak li jikkonċerna l-klijenti, il-garanziji li toffri l-entità “IFP/Axens” ikollhom importanza partikolari f'suq fejn il-klijenti jqisu l-konsiderazzjonijiet ekonomiċi fuq tul ta’ żmien qabel ma jagħżlu xi teknoloġija. Jekk wieħed jibda bl-eżempju ta’ “komposti aromatiċi”, il-kumpanija UOP Limited tispjega, sostanzjalment, li qabel l-implimentazzjoni ta’ tali teknoloġiji, il-klijenti għandhom jippermettu investimenti tassew kbar fid-disinn u l-kostruzzjoni tal-infrastutturi tal-produzzjoni, li jeħtieġu diversi snin ta’ xogħol. Issa, is-suċċess ta’ dawn il-kumplessi industrijali jkun marbut mar-rendiment tat-teknoloġiji użati, u ġeneralment il-klijenti jitolbu li dawn ikunu garantiti (60) mill-bejjiegħ tal-proċessi. Fl-ipoteżi li l-livell tar-rendiment meħtieġ ma jintlaħaqx, huma ma jaħsbuhiex darbtejn biex jimpenjaw ir-responsabbiltà taċ-ċessjonarju u biex jesiġu r-rispett tal-obbligi stretti fil-qasam tal-irkupru. Is-solvenza fuq tul ta’ żmien taċ-ċessjonarju għaldaqstant tkun element importanti fl-għażla tax-xerrejja, mhux biss għar-rispett tal-obbligi kuntrattwali, imma wkoll għall-perspettivi offruti fil-qasam tar-R&D, garanziji ta’ titjib futur fir-rendiment tal-proċess mixtri. L-entità “IFP/Axens”, li għas-suq tidher bħala dipendenti mill-Istat, għalhekk ikollha vantaġġ meta mqabbla mal-kompetituri tagħha, għax ix-xerrejja ma jkollhom l-ebda raġuni partikolari li jiddubitaw li din ser tibqa' teżisti għal żmien twil.
(73)
F'dak li jikkonċerna lill-fornituri, il-kumpanija UOP Limited tqis li jistgħu jingħataw termini preferenzjali lill-entità “IFP/Axens” meta mqabbla mal-kompetituri tagħha; għal dan, hi tirreferi għall-kuntratti ffirmati b'mod konġunt minn IFP u minn Axens imsemmija fid-Deċiżjoni tal-ftuħ.
(74)
F'dak li jikkonċerna s-swieq finanzjarji, il-kumpanija UOP Limited tqis li l-entità “IFP/Axens” tibbenefika minn kundizzjonijiet u minn rati ta’ interess preferenzjali fis-swieq finanzjarji, b'kunsiderazzjoni tar-rwol ta’ garanti fl-aħħar lok li jkollu l-Istat. Barra minn hekk, f'kuntest ta’ kriżi finanzjarja, il-preżenza tal-Istat, u s-sikurezza li din tirrapreżenta għall-investituri, tippermetti li jiġu attirati fondi privati f'kuntest ta’ nuqqas ta’ likwidità. L-impriżi kompetituri ma jistgħux jaċċedu għal finanzjamenti simili, jew jistgħu jiksbuhom biss f'kundizzjonijiet ekonomiċi anqas attraenti. Skont il-kumpanija UOP Limited, l-effetti tal-kriżi ekonomika u finanzjarja komplew saħħu l-potenzjal ta’ tfixkil tal-kompetizzjoni tal-miżura.
(75)
Fl-ittra tagħha tat-23 ta’ Jannar 2009, il-kumpanija UOP Limited tirreferi għall-osservazzjonijiet preċedenti kif ukoll għal dawk mibgħuta fil-qafas tal-proċedura dwar id-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel. Din tqis li din l-informazzjoni tipprovdi biżżejjed elementi li juru l-importanza tas-solvenza tal-ko-kontraenti fis-suq konċernat tal-liċnezji tal-proċessi. Din issostni l-argument skont liema l-klijenti tal-entità “IFP/Axens” jissoponu li qiegħdin f'relazzjoni kummerċjali ma’ organizzazzjoni tal-Istat li l-vijabbiltà tagħha fuq terminu twil ma tippreżenta l-ebda riskju. Fl-aħħarnett, il-kumpanija UOP Limited tistieden lill-Kummissjoni biex tanalizza l-ftehimiet bejn Axens u l-klijenti tagħha, u tindika li hija konvinta li dawn ma jinkludu l-ebda stipulazzjoni li tista' tillimita r-responsabbiltà fil-livell ta’ Axens.
6.2 KUMMENTI TAL-AWTORITAJIET FRANĊIŻI DWAR L-OSSERVAZZJONJIET TAL-KUMPANIJA UOP LIMITED
(76)
Fl-ittra tagħhom tat-22 ta’ Ġunju 2009, l-awtoritajiet Franċiżi jqisu li l-osservazzjonijiet tal-kumpanija UOP Limited huma “bbażati fuq dikjarazzjonijiet żbaljati, jew kompletament foloz, u li fi kwalunkwe każ ma jistrieħu fuq l-ebda element konkret biex juru l-eżistenza ta’ għajnuna mill-Istat fl-istabbiliment pubbliku IFP jew f'Axens”.
(77)
Essenzjalment, l-awtoritajiet Franċiżi jinnegaw kull pertinenza tal-allegazzjoni ppreżentata skont liema “IFP/Axens” hija perċepita fis-suq bħala entità pubblika li tibbenefika minn vantaġġi fil-konfromt tal-klijenti, tal-fornituri u tas-swieq finanzjarji, u jirrifjutaw id-dikjarazzjoni skont liema din l-entità “IFP/Axens” tikkostitwixxi organizzazzjoni tal-Istat li m'għandha l-ebda inkwiet ta’ sostenibbiltà fuq tul ta’ żmien.
(78)
L-awtoritajiet Franċiżi jiżviluppaw żewġ argumenti:
-
fl-ewwel lok, l-entità “IFP/Axens” mhix organizzazzjoni tal-Istat li għandha riżorsi bla limitu; barra minn dan xejn ma jipprova li din l-entità hi perċepita bħala tali fis-suq (6.2.1).
-
fit-tieni lok, l-istatut ta’ IPIK tal-istabbiliment pubbliku IFP ma jagħti l-ebda vantaġġ lil Axens fis-suq (6.2.2).
6.2.1 L-“IFP/AXENS” MHIX ORGANIZZAZZJONI TAL-ISTAT LI TIDDISPONI MINN RIŻORSI BLA LIMITU
(79)
Skont l-awtoritajiet Franċiżi, għall-kuntrarju ta’ dak li tiddikjara l-kumpanija UOP Limited, il-fornituri u l-klijenti tal-entità “IFP/Axens” ma jipperċepux lil din l-impriża bħala “organizzazzjoni tal-Istat” li tibbenefika minn riżorsi bla limitu.
(80)
Fl-ewwel lok, l-awtoritajiet Franċiżi jirreferu għall-analiżi ġuridika li huma bagħtu lill-Kummissjoni, kif ukoll għall-osservazzjonijiet preċedenti tagħhom li juru, fil-fehma tagħhom, li l-istatut ta’ IPIK tal-istabbiliment pubbliku IFP ma jagħħti l-ebda tip ta’ garanzija mill-Istat.
(81)
Fit-tieni lok, l-awtoritajiet Franċiżi jinnutaw li l-kumpanija UOP Limited teċċepixxi “twemmin allegat f'garanzija bla limitu mill-Istat favur IFP/Axens”, li ma teżistix fil-liġi, u li ma tkunx biżżejjed, waħedha, biex turi l-eżistenza ta’ għajnuna mill-Istat.
(82)
Fit-tielet lok, anke jekk l-istabbiliment pubbliku IFP jibbenefika minn garanzija pubblika - dak li jikkuntestaw l-awtoritajiet Franċiżi - ikun żbaljat li wieħed iqis li tali garanzija tiġi estiża awtomatikament għas-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP minħabba li dan tal-aħħar u s-sussidjarji tiegħu jiffurmaw grupp ekonomiku skont il-liġi tal-kompetizzjoni. Fil-fatt, skont Franza, bħala entitajiet irregolati bil-liġi privata, soġġetti għal-liġi tal-kumpaniji, is-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP, u partikolarment Axens, mhumiex koperti minn tali garanzija, billi l-prinċipju tal-awtonomija tas-sussidjarji jopponi, partikolarment, it-teorija proposta mill-kumpanija UOP Limited ta’ “l-estensjoni awtomatika” tal-garanziji fi ħdan grupp. L-idea ta’ grupp, li jista' jkollu sens fil-Liġi tal-kompetizzjoni, ma tiġix rikonoxxuta mil-Liġi tal-kumpaniji, u l-għotja ta’ garanziji fi ħdan grupp għalhekk ikun sottomess għal kundizzjonijiet stretti fil-forma u s-sustanza. Dan hu partikolarment il-każ għall-istabbiliment pubbliku IFP, li jipprevedi awtorizzazzjoni mill-Kunsill tal-amministrazzjoni skont l-Artikolu 7 tal-istatut tiegħu. Barra minn dan, l-awtoritajiet Franċiżi jqisu li l-Kummissjoni diġà nnutat dan il-punt, minħabba li hi kienet għarfet “li l-istatut ġuridiku ta’ la Banque Postale (persuna ġuridika rregolata bil-Liġi privata) kien biżżejjed, fih innifsu, biex jeskludi kull garanzija bla limitu fil-livell ta’ la Banque Postale (61)”.
6.2.2 AXENS MA TIBBENEFIKA MILL-EBDA VANTAĠĠ FIS-SUQ MINĦABBA L-ISTATUT TA’ IPIK TAL-ISTABBILIMENT PUBBLIKU IFP
(83)
L-awtoritajiet Franċiżi jqisu li l-argument imressaq mill-kumpanija UOP Limited, skont liema s-suq jaqsam it-twemmin li l-entità “IFP/Axens” hija organizzazzjoni tal-Istat b'riżorsi bla limitu u tgawdi minn vantaġġi kemm fir-rigward tal-klijenti kif ukoll tal-fornituri u l-kredituri, ma jistrieħ “fuq l-ebda element serju”, u barra huwa “invalidat mingħajr dubju mill-fatti”.
(84)
L-awtoritajiet Franċiżi ppreżentaw nota ta’ servizz mid-Direttorat tal-Kwistjonijiet Ġuridiċi u tal-Ftehimiet (AJA) ta’ Axens, bit-titolu “Prinċipji ġuridiċi ta’ sikurezza ta’ Axens” (62) li tispeċifika r-relazzjonijiet li għandhom l-istabbiliment pubbliku IFP u Axens. Dawn ir-relazzjonijiet huma rregolati b'mod espliċitu mir-regola ġenerali skont liema Axens ma titlobx garanzija lill-kumpanija prinċipali tagħha, u dan, għal kwalunkwe raġuni. L-awtoritajiet Franċiżi speċifikaw li l-ebda deroga ma tkun possibbli f'dak li jikkonċerna din ir-regola ta’ nuqqas ta’ garanzija. Dan il-prinċipju jissemma wkoll in extenso fid-dokument, fit-termini li ġejjin: “L-IFP ma jiggarantixxix l-azzjonijiet jew in-nuqqasijiet ta’ Axens”. L-awtoritajiet Franċiżi speċifikaw li din ir-regola tapplika għal kull kuntratt jew proġett li Axens tista' tikkonkludi jew twettaq ma’ klijenti, ma’ fornituri u fis-swieq finanzjarji.
6.2.2.1 Dwar ir-relazzjonijiet bejn Axens u l-klijenti tagħha
(85)
Skont Franza, il-kumpanija UOP Limited targumenta mingħajr l-ebda ġustifikazzjoni dwar l-importanza tal-garanzija pubblika fis-sitwazzjoni finanzjarja fuq tul ta'żmien ta’ Axens, partikoalrment fir-rigward tal-garanziji kuntrattwali u l-obbligi tal-manutenzjoni li s-soltu huma stabbiliti fil-ftehim tal-liċenzja (63), fl-istess mod li ma tiġġustifikax ir-raġunijiet għaliex hi “persważa li l-Kummissjoni mhi se ssib l-ebda dispożizzjoni ta’ limitazzjoni ta’ responsabbiltà fil-livell ta’ Axens”.
(86)
Fuq dawn il-punti, l-awtoritajiet Franċiżi speċifikaw li r-regola deskritta fil-Punt 84 (skont liema s-sussidjarja ma tifformola l-ebda talba ta’ garanzija mill-kumpanija prinċipali) tapplika wkoll għal kull garanzija li Axens tista' tinnegozja jew tikkonkludi ma’ klijent. L-awtoritajiet Franċiżi wrew l-argument tagħhom bl-eżempju tal-“komposti aromatiċi” imsemmi mill-kumpanija UOP Limited fil-kummenti tagħha. L-awtoritajiet Franċiżi speċifikaw li bħala regola ġenerali, Axens tagħżel li tillimita r-responsabbiltà tagħha sa ċertu proporzjon mid-dħul […] (*). Din il-politika ta’ limitazzjoni tal-garanziji, li tikkostitwixxi wieħed mill-Prinċipji ta’ Sikurezza Ġuridika ta’ Axens, bħala konsegwenza tiddistingwi ruħha sew mill-użanzi tal-impriżi l-oħra li huma attivi f'dan il-qasam, li għandhom drawwa, skont l-awtoritajiet Franċiżi, li f'ċerti każi jagħtu garanziji bla limitu.
(87)
Fl-aħħarnett, l-awtoritajiet Frandeċiżi jfakkru li l-obbligi fil-qasam ta’ manutenzjoni/tat-tiswija applikabbli f'każ ta’ xi inċident ma jimpenjawx il-kopertura tal-istabbiliment pubbliku IFP:
(a)
f'każ ta’ falliment ta’ Axens, il-kapaċità offruta mill-assiguraturi bħala responsabbiltà ċivili permezz ta’ linji differenti ta’ assigurazzjoni għall-programm globali taħgha tkun tassew superjuri għal-limiti tar-responsabbiltà ta’ Axens miftiehma permezz ta’ kuntratt mal-kumpaniji liċenzjati tagħha;
(b)
il-kapaċità ta’ mobilizzazzjoni immedjata jew rapida tar-riżorsi ta’ Axens, partikolarment permezz tad-dejn dgħajjef tagħha, hija wkoll tassew importanti;
(c)
il-ftehimiet bejn l-istabbiliment pubbliku IFP u Axens jillimitaw espressament ir-responsabbiltàtal-istabbiliment pubbliku IFP f'każ ta’ falliment li jinqala' għand kumpanija liċenzjata ta’ Axens sa ammonti neċessarjament limitati minħabba li huma relatati mal-ħlas li jirċievi l-istabbiliment pubbliku IFP;
(d)
l-assiguratur b'responsabbiltà ċivili ta’ Axens jirrinunċja b'mod espliċitu għal kull rikors kontra l-istabbiliment pubbliku IFP, għal kwalunkwe raġuni.
(88)
L-awtoritajiet Franċiżi b'hekk jikkonkludu li d-dikjarazzjonijiet tal-kumpanija UOP Limited dwar l-eżistenza ta’ vantaġġi allegati li Axens tikseb fis-suq tal-liċenzji tal-proċessi mhumiex validi, partikolarment safejn Axens konsistentement segwiet politika ta’ limitazzjoni tal-garanziji bħala responsabbiltà mogħtija lill-klijenti tagħha.
(89)
Fl-ittra tagħhom tat-8 ta’ Settembru 2009, l-awtoritajiet Franċiżi speċifikaw li l-limitazzjoni ta’ responsabbiltà fir-rigward tal-klijenti hija stabbilita kemm fil-konvenzjoni tal-liċenzja ta’ qafas (64), kif ukoll fil-konvenzjoni ta’ liċenzja ta’ prodotti (65) konklużi bejn l-istabbiliment pubbliku IFP u Axens li daħlu fis-seħħ fl-1 ta’ Jannar 2001. Dawn iż-żewġ kuntratti jistabbilixxu li jekk Axens tista' tipprova li l-oriġini tal-falliment tagħha tinsab fis-servizzi pprovduti mill-istabbiliment pubbliku IFP, ir-responsabbiltà finanzjarja ta’ dan tal-aħħar tkun illimitata għal perċentwali (66) tas-somom li effettivament jaqla' l-istabbiliment pubbliku IFP bħala dħul pro rata għall-operazzjoni ta’ bejgħ li tiġġenera pretensjoni (liċenzja ta’ prodotti), u għall-unità li għandha sottoliċenzja jew għall-operazzjoni ta’ bejgħ li ssir fil-qafas ta’ sottoliċenzja li tiġġenera pretensjoni (liċenzja ta’ qafas). Fi kliem ieħor, ir-responsabbiltà tal-istabbiliment pubbliku IFP qatt ma jista' jaqbeż il-100 % tal-ammonti rċevuti. Barra minn hekk, il-liċenzja ta’ qafas tistipula li Axens tagħmel il-kummerċ tagħha permezz ta’ garanziji finanzjarji mogħtija lil kumpaniji sottoliċenzjati fil-qasam ta’ rendiment tekniku tal-proċessi. L-istabbiliment pubbliku IFP għalhekk mhux marbut bil-garanziji tekniċi mogħtija minn Axens lill-klijenti tagħha.
(90)
Barra minn dan, jaqbel li jiġi speċifikat li l-kuntratti tal-liċenzja bejn Axens u l-klijenti tagħha jistabbilixxu, b'mod simetriku, li r-responsabbiltà finanzjarja ta’ Axens ġeneralment hija llimitata għal […] (*) % tar-royalties imħallsa għal kull unità li tkun soġġetta għal pretensjoni. Ir-responsabbiltà tal-istabbiliment pubbliku IFP hija totalment indipendenti minn dik ta’ 'Axens, minħabba li, għal raġunijiet kummerċjali, il-garanzija mogħtija minn din tal-aħħar lill-klijent tagħha hija akbar minn dik mogħtija lilha mill-istabbiliment pubbliku IFP. L-istess prinċipju huwa applikat għal kull liċenzja li l-istabbiliment pubbliku IFP jagħti lil partijiet terzi oħra minbarra s-sussidjarji tiegħu.
(91)
Fl-aħħarnett, l-awtortiajiet Franċiżi żiedu li l-istabbiliment pubbliku IFP għandu l-prinċipju li jillimita r-responsabbiltà tiegħu fir-rigward tal-klijenti tiegħu (sussidjarji jew barra mill-grupp) meta jwettaq servizzi f'isem dawn tal-aħħar (studji, riċerki skont talba, testijiet eċċ.). Ir-responsabbiltà ammessa mill-istabbiliment pubbliku IFP tikkonsisti għalhekk f'impenn sabiex jitranġaw ix-xogħlijiet imwettqa, filwaqt li fil-livell finanzjarju l-prinċipju huwa li r-responsabbiltà hija llimitata għal […] (*) % tar-remunerazzjoni li fil-fatt iddaħħal, b'limitu li jista' eventwalment jitla' għal […] (*) % skont il-każ. B'hekk, jekk il-klijent iqis li x-xogħol imwettaq mill-istabbiliment pubbliku IFP huwa difettuż, dan tal-aħħar fl-ebda każ ma jista' jobbliga li jerġgħu jsiru x-xogħlijiet b'mod indefinit.
6.2.2.2 Dwar ir-relazzjonijiet bejn Axens u l-fornituri tagħha u dwar il-kundizzjonijiet ta’ finanzjament taħgha fis-swieq finanzjarji
(92)
L-awtoritajiet Franċiżi jiċħdu kull pertinenza tad-dikjarazzjoni tal-kumpanija UOP Limited skont liema t-twemmin allegat tal-eżistenza ta’ riżorsi finanzjarji bla limitu għall-benefiċċju ta’ Axens jagħtuha kundizzjonijiet preferenzjali kemm min-naħa tal-fornituri u kemm mis-swieq finanzjarji. Skont Franza, il-kumpanija UOP Limited ma tat l-ebda prova bħala bażi għal din l-allegazzjoni
(93)
L-awtoritajiet Franċiżi jqisu li r-regola deskritta fil-Punt 84, skont liema s-sussidjarja ma tippreżenta l-ebda talba ta’ garanzija lill-kumpanija prinċipali, hija biżżejjed biex ittellef il-validità tal-ipoteżi ppreżentata mill-kumpanija UOP Limited.
(94)
Barra minn dan, fir-rigward tal-kundizzjonijiet ta’ self ta’ Axens, bħal Beicip-Franlab u Prosernat, fis-swieq finanzjarji, l-awtoritajiet Franċiżi jfakkru li huma lesti li jimpenjaw ruħhom mal-Kummissjoni li jtniżżel, bil-miktub, f'kull kuntratt ta’ finanzjament, ma’ kull operazzjoni, li “skont il-liġi Franċiża (partikolarment il-bżonn ta’ awtorizzazzjoni leġiżlattiva speċifika għal kull garanzija), din l-operazzjoni ta’ finanzjament ma tibbenefika mill-ebda garanzija, tkun xi tkun in-natura tagħha, diretta jew indiretta min-naħa tal-Istat” (67).
7 VALUTAZZJONI
7.1 L-EŻISTENZA TA’ GĦAJNUNA MILL-ISTAT SKONT L-ARTIKOLU 107 (1) TFUE
(95)
L-Artikolu 107 (1) TFUE jistipula: “Ħlief jekk ma jkunx provdut xort'oħra fit-Trattat, kull għajnuna mogħtija minn Stat jew permezz ta’ riżorsi tal-Istat fi kwalunkwe forma li twassal għal distorsjoni jew thedded li twassal għal distorsjoni tal-kompetizzjoni billi tiffavorixxi ċerti impriżi jew il-produzzjoni ta’ ċerta merkanzija għandha, sa fejn tolqot l-kummerċ bejn Stati Membri, tkun inkompatibbli mas-suq komuni”.
(96)
F'dan il-każ, biex tkun stabbilita l-eżistenza ta’ għajnuna mill-Istat, l-ewwelnett jaqbel li jkun verifikat jekk il-miżura li tikkonsisti fl-għotja tal-istatut ta’ IPIK minn Franza lill-istabbiliment pubbliku IFP fis-7 ta’ Lulju 2006 tikkostitwix riżorsi tal-Istat (7.1.1) biex tingħata garanzija pubblika bla limitu li tkopri attivitajiet ekonomiċi (7.1.2). Filwaqt li l-firxa tal-kopertura mill-garanzija mill-Istat u n-natura tal-attivitajiet koperti jippermettu li jiġi definit l-ambitu ta’ din id-deċiżjoni (7.1.3), wara jrid ikun eżaminat jekk il-miżura in kwistjoni tipprovdix vantaġġ selettiv lill-grupp IFP (7.1.4) li jista' jaffettwa l-iskambji bejn l-Istati Membri (7.1.5).
7.1.1 RIKORS GĦAL RIŻORSI TAL-ISTAT FORMA TA’ GARANZIJA BLA LIMITU
(97)
B'kunsiderazzjoni għall-istruttura partikolari tal-grupp ekonomiku skont il-liġi tal-kompetizzjoni, jeħtieġ li jkun meqjus l-impatt potenzjali tal-garanzija bla limitu mill-Istat li tirriżulta mill-istatut ta’ IPIK tal-istabbiliment pubbliku IFP fuq l-entitajiet kollha tal-grupp IFP, jiġifieri kemm fuq l-istabbiliment pubbliku nnifsu u kemm fuq is-sussidjarji tiegħu, billi wieħed jipproċedi f'żewġ fażijiet:
-
f'dak li jikkonċerna l-istabbiliment pubbliku IFP, l-impatt tal-garanzija bla limitu jiġi direttament mill-istatut ta’ IPIK: fil-fatt, l-istabbiliment pubbliku IFP, bħala persuna ġuridika rregolata bil-liġi pubblika, mhux soġġett għal-liġi komuni fil-qasam tar-ristrutturar u tal-likwidazzjoni ġudizzjarji ta’ impriżi f'diffikultà. B'kunsiderazzjoni ta’ dan il-punt partikolari, il-kumpanija possedenti tal-grupp IFP tista' teżerċita direttament l-attivitajiet ekonomiċi tagħha f'kundizzjonijiet aktar vantaġġużi minn ta’ atturi oħra fis-suq li ma jibbenefikawx minn protezzjoni simili (7.1.1.1).
-
f'dak li jikkonċerna l-attivitajiet imwettqa direttament mis-sussidjarji rregolati bil-liġi privata tal-grupp IFP, li huma nfishom huma sottomessi kompletament għal-liġi komuni fil-qasam ta’ falliment, pretensjoni diretta kontra l-istabbiliment pubbliku, u l-ewwel kontra l-Istat, tidher impossibbli. Għaldaqstant, fl-ipoteżi ta’ nuqqas ta’ assi ta’ sussidjarja, jaqbel li jiġi analizzat jekk il-kredituri ta’ Axens, Prosernat u Beicip-Franlab jistgħux jibbenefikaw minn mekkaniżmu indirett fuq il-bażi ta’ responsabbiltà eventwali tal-kumpanija possedenti minħabba s-sussidjarji tagħha, ekwivalenti għal mekkaniżmu ta’ garanzija (7.1.1.2).
7.1.1.1 Kopertura tal-istabbiliment pubbliku IFP minn garanzija bla limitu mill-Istat mogħtija mill-Istatut ta’ IPIK tiegħu
(98)
Fid-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, il-Kummissjoni kkonkludiet (68) li l-dettalji intrinsiċi tal-istatut tal-istabbiliment pubbliku La Poste (69) u partikolarment l-eżistenza ta’ garanzija fuq ir-rimborż tad-djun individwali u fuq iż-żamma tal-eżistenza u/jew tal-obbligi ta’ La Poste, jimplikaw li l-Istat għandu rwol ta’ garanti fl-aħħar lok fuq l-attivitajiet ekonomiċi mwettqa mill-istabbiliment pubbliku.
(99)
f'dan il-każ, il-Kummissjoni tqis li l-argumenti użati fid-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, essenzjalment, jistgħu jiġu trasposti għall-istatut ta’ IPIK tal-istabbiliment pubbliku IFP u li dan tal-aħħar jibbenefika wkoll minn sitwazzjoni ġuridika partikolari, kemm f'dak li jikkonċerna r-rimborż tal-kredituri tiegħu, kif ukoll biex iżomm l-eżistena tiegħu f'każ ta’ insolvenza. Ukoll, għall-ħtiġijiet ta’ din l-analiżi, il-Kummissjoni tirreferi għall-argumenti żviluppati fil-parti 4.1 (“Kwalifikazzjoni tal-għajnuna”) tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel.
A. Garanzija fuq ir-rimborż tad-djun individwali
(100)
L-ewwelnett jaqbel li jiġi vverifikat l-argument tal-awtoritajiet Franċiżi skont liema l-eżistenza ta’ garanzija mill-Istat favur l-IPIKs hija eskluża mil-leġiżlazzjoni jew mill-ġurisprudenza (a), qabel ma jintwera li, fl-ipoteżi fejn l-istabbiliment pubbliku IFP ikun issospenda l-pagamenti, il-kredituri tiegħu jibbenefikaw minn proċedura aktar favorevoli mill-kredituri tal-impriżi rregolati bil-liġi komuni.
a) Rifjut tal-argumenti tal-awtoritajiet Franċiżi
(101)
Kuntrarju għal dak li jsostnu l-awtoritajiet Franċiżi, il-Kummissjoni qed tikkonkludi li l-liġi Franċiża taċċetta l-eżistenza ta’ garanziji impliċiti u bmod aktar partikolari l-eżistenza ta’ garanzija mill-Istat minħabba l-istatut ta’ stabbiliment pubbliku. Il-Kummissjoni tirrifjuta l-argumenti tal-awtoritajiet Franċiżi għar-raġunijiet li ġejjin.
(102)
L-ewwel, il-Kummissjoni tirreferi għall-Punti 120 u 121 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qane;, mutatis mutandis, fejn l-awtoritajiet Franċiżi jiddikjaraw li l-ebda dokument jew deċiżjoni ma jistabbilixxu l-prinċipju li l-Istat jiggarantixxi d-djun tal-IPIKs. Għall-kuntrarju, il-Kummissjoni tqis li, jekk huwa veru li ma jeżisti l-ebda dokument jew deċiżjoni li jikkonfermaw jew li jeskludu l-eżistenza ta’ garanzija espliċita mill-Istat favur l-IPIKs, dan in-nuqqas ma jippermettix l-esklużjoni ta’ garanzija impliċita.
(103)
It-tieni, il-Kummissjoni tirreferi għall-Punti 122 sa 124 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, mutatis mutandis, fejn l-awtoritajiet Franċiżi jqisu li teżisti ġurisprudenza għan-nuqqas ta’ garanziji, partikolarment, id-Digriet Société de l'hôtel d'Albe (70) u d-Digrieti Campoloro (71). F'dak li jikkonċerna l-ewwel każ, kif enfasizza l-espert tal-Kummissjoni fil-każ tal-posta, id-Digriet Société de l'hôtel d'Albe ma jikkonċernax is-sitwazzjoni preċiża li fiha l-garanzija tista' tintuża (72). Fir-rigward tat-tieni każ (73), il-Kummissjoni tqis, għall-kuntrarju li dan juri li s-sistema ta’ responsabbiltà tal-Istat fl-implimentazzjoni tal-proċedura tal-irkupru tad-djun tal-istabbilimenti pubbliċi tippreżenta l-karatteristiċi kollha ta’ mekkaniżmu ta’ garanzija.
(104)
It-tielet, il-Kummissjoni tqis li l-argument imressaq mill-awtoritajiet Franċiżi fil-każ tal-posta, skont liema d-djun kuntrattati mill-IPIKs mid-dħul fis-seħħ tal-LOLF, fl-1 ta’ Jannar 2005, ma setgħux jibbenefikaw minn garanzija impliċita, ma jistax ireġġi:
(a)
Il-Kummissjoni tenfasizza li l-bidla fl-istatut tal-istabbiliment pubbliku IFP saret fis-7 ta’ Lulju 2006, jiġifieri wara d-dħul fis-seħħ tal-LOLF. F'kundizzjonijiet bħal dawn, mhux meħtieġ li jiġu eżaminati l-argumenti mressqa mill-espert tal-awtoritajiet Franċiżi fil-każ tal-posta għal djun possibbli kuntrattati qabel l-1 ta’ Jannar 2005, u dan, anke jekk l-awtoritajiet Franċiżi jirreferu għalih mutatis mutandis fl-osservazzjonijiet tagħhom. Fil-fatt, id-djun kuntrattati mill-istabbiliment pubbliku IFP qabel l-1 ta’ Jannar 2005, saru minn stabbiliment professjonali skont l-Att imsejjaħ Liġi Nru 43-612 tas-17 ta’ Novembru 1943 dwar il-ġestjoni tal-interessi professjonali (u għalhekk minn persuna ġuridika rregolata bil-liġi privata), u għalhekk ma setgħux ikunu koperti, fil-ħin tar-reġistrazzjoni tagħhom (74), mill-garanzija bla limitu mogħtija mill-istatut ta’ IPIK.
(b)
Il-Kummissjoni madankollu tinnota, hemm kif jirrimarka l-espert tagħha fil-każ postali, u kif hi diġà spjegat fil-Punt 130 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li hi tirreferi għaliha mutatis mutandis, li l-ambitu tal-obbligu li jiġu inklużi f'Liġi tal-Finanzi -l-garanziji mill-Istat huwa limitat biss għall-“għoti” ta’ tali garanziji; li għalhekk il-fatt li tingħata garanzija jkopri l-każijiet li fihom permezz ta’ wirja espliċita ta’ rieda, l-Istat jiddeċiedi li jagħti l-garanzija tiegħu lil xi korp jew lil operazzjoni; li l-ambitu tal-obbligu li jiġu rreġistrati l-garanziji fil-Liġi tal-Finanzi ma jkoprix allura l-garanziji li jirriżultaw minn statut jew minn obbligu ġudizzjarju, ikkaratterizzati min-natura impliċita u awtomatika tagħhom; li din it-tieni kategorija ma tirriżultax minn deċiżjoni tal-Istat iżda mill-fatt li l-Istat jinsab f'qafas legali eżistenti li l-garanzija tiegħu hija biss effett (75).
(c)
Il-Kummissjoni tikkonkludi, hekk kif kienet għamlet fil-Punt 131 tad-Deċiżjoni C 56/2007, li hi tirreferi għalih mutatis mutandis, li l-argument tal-awtoritajiet Franċiżi bbażat fuq il-LOLF mhuwiex konvinċenti, billi l-fatt li l-ebda Liġi tal-Finanzi ma tispeċifika li l-Istat joffri l-garanzija tiegħu lill-istabbiliment pubbliku IFP minħabba l-istatut tiegħu ma jeskludix l-eżistenza ta’ garanzija impliċita'; li fi kwalunkwe każ, il-Kummissjoni mhijiex marbuta mill-kwalifika tal-liġi Franċiża tal-miżura bħala garanzija, lanqas mill-fatt li din hija garanzija li taqa' taħt il-LOLF; li hija rilevanti biss il-kwalifika ta’ din il-miżura skont il-liġi tal-Unjoni Ewropea; li din tal-aħħar tirrikonoxxi l-eżistenza ta’ garanzija impliċita meta Stat Membru jkun legalment marbut li jħallas lura d-dejn ta’ persuna oħra f'każ li din tal-aħħar tfalli (76).
(105)
Ir-raba, il-Kummissjoni tirrifjuta l-argument tal-awtoritajiet Franċiżi skont liema, f'każ tal-eżistenza ta’ garanzija mill-Istat favur IPIK, kull twaqqif ta’ IPIK ġdid (inkluż permezz ta’ bidla fl-istatut) jeħtieġ l-implimentazzjoni ta’ miżuri ta’ garanziji li jippriżervaw id-drittijiet tal-kredituri li jkunu nħolqu qabel din il-bidla, u l-oppost ta’ dan (modus tollens), skont liema, billi qatt ma ġie implimentat tali mekkaniżmu (77), ma teżisti l-ebda garanzija favur l-istabbiliment pubbliku IFP:
(a)
Hekk kif indika l-espert tal-Kummissjoni fil-każ tal-posta, u hekk kif inhu mfakkar fil-Punt 133 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għalih mutatis mutandis, il-Kummissjoni tqis li tali dikjarazzjoni tirriżulta minn interpretazzjoni wiesgħa wisq tal-protezzjoni kostituzzjonali tal-Liġi tal-proprjetà.
(b)
Il-Kummissjoni trid tispeċifika, kif diġà għamlet fil-Punt 134 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għalih mutatis mutandis, li l-Liġi tal-proprjetà ma titlobx anqas li tiġi stabbilita miżura speċifika sabiex tiggarantixxi d-drittijiet tal-kredituri meta l-IPIK tinbidel f'kumpanija soġġetta għall-proċeduri ta’ ristrutturar u ta’ likwidazzjoni ġudizzjarji, u li n-nuqqas ta’ tali miżuri ma jikkostitwixxix prova tan-nuqqas ta’ eżistenza ta’ garanzija impliċita.
(c)
Il-Kummissjoni żżid, kif inhu mfisser fil-Punti 135 u 136 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għalihom mutatis mutandis, li l-fatt li l-awtoritajiet Franċiżi ddeċidew li jagħtu garanzija espliċita lil La Poste (78) meta din kisbet statut simili għal dak ta’ IPIK fl-1990 ma jurix li ma kienetx teżisti diġà garanzija impliċita favur tagħha.
(106)
Fl-aħħarnett, il-Kummissjoni tirreferi għall-parti ta’ din id-Deċiżjoni dwar l-impenn tar-responsabbiltà tal-Istat, kif ukoll għall-parti 4.1.1 A b) 3) tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel għal dak li jikkonċerna l-artiklu tas-Sur Labetoulle ċitat mill-awtoritajiet Franċiżi (79), kif ukoll l-analiżi tiegħu tal-ġurisprudenza Campoloro (80).
(107)
Kuntrarju għal dak li jsostnu l-awtoritajiet Franċiżi - skont huma garanzija bħal din hi eskluża mid-dokumenti - il-Kummissjoni tinnota li l-eżistenza ta’ garanziji impliċiti marbuta mal-istatut ta’ stabbiliment pubbliku hija kkonfermata minn nota mill-Conseil d'État maħruġa fl-1995 fil-każ ta’ Crédit Lyonnais, li jibbaża l-eżistenza ta’ garanzija impliċita mill-Istat biss fuq in-natura ta’ stabbiliment pubbliku tal-entità (81).
(108)
Kif spjegat fil-Punti 142 sa 145 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għalihom mutatis mutandis, il-Kummissjoni ma taqsamx l-interpretazzjoni tal-awtoritajiet Franċiżi, skont liema din l-opinjoni tal-Conseil d'État ma tkunx trasponibbi għall-istabbiliment pubbiku IFP. Hi tenfasizza partikolarment li din l-opinjoni ma tagħmel l-ebda referenza għall-missjoni, anqas għall-preżenza jew le ta’ awditur pubbliku fi ħdan l-istabbiliment pubbliku. Fil-fatt, l-awtortajiet Franċiżi ma jispjegawx għalfejn, fil-fehma tagħhom, din l-opinjoni hi applikabbli biss għal stabbilimenti pubbliċi b'awditur pubbliku. Barra minn hekk, il-Kummissjoni tirrifjuta l-argumenti tal-awtoritajiet Franċiżi skont liema l-opinjoni mhix applikabbli għax din kienet qabel il-LOLF u kontra l-ġurisprudenza ulterjuri tal-Conseil d'État, billi l-Kummissjoni fakkret fil-Punt 104, kif ukoll fid-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li l-LOLF ma toffri l-ebda ostakolu għall-eżistenza ta’ garanzija impliċita mill-Istat favur l-istabbiliment pubbliku IFP.
(109)
Fl-aħħarnett, kif indikat fil-Punti 146 u 147 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għalihom mutatis mutandis, il-Kummissjoni tinnota wkoll in-nota tal-Ministru tal-Ekonomija, tal-Finanzi u tal-Industrija tat-22 ta’ Lulju 2003 li għandha bħala għan l-“Elenkar tal-mekkaniżmu ta’ garanzija impliċita jew espliċita mogħtija mill-Istat” li tikkonferma l-eżistenza ta’ garanziji impliċiti li jirriżultaw minn att amministrattiv jew leġiżlattiv li “joħloq u jinvolvi konsegwenzi finanzjarji għall-Istat”. Din in-nota turi li l-garanzija mill-Istat tista' tirriżulta minn atti ġuridiċi ta’ natura tassew differenti (82) u tfakkar li t-twaqqif ta’ stabbiliment pubbliku jista' jinvolvi garanzija impliċita mill-Istat favur il-kredituri ta’ dan l-istabbiliment (83).
b) Il-kreditur tal-istabbiliment pubbliku IFP huwa żgurat li l-kreditu tiegħu ser jitħallas lura.
(110)
Fil-każ tal-prova ppreżentata fil-Parti 4.1.1. A b) tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għaliha mutatis mutandis, il-Kummissjoni minn issa 'l quddiem għandha l-ħsieb li turi li f'każ ta’ waqfien mill-ħlas tal-istabbiliment pubbliku IFP, il-kredituri ta’ dan tal-aħħar ser isibu ruħhom f'sitwazzjoni aktar favorevoli mill-kredituri ta’ intrapriża soġġetta għal-liġi kummerċjali.
(111)
L-ewwelnett, fil-każ tal-istabbilimenti pubbliċi, il-limitazzjonijiet tradizzjonali għar-regolament ta’ dejn ta’ korp irregolat bil-liġi privata ma japplikawx. Fuq il-bażi tal-elementi deskritti aktar fid-dettall fil-Punti 150 sa 154 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għalihom mutatis mutandis, il-Kummissjoni tikkonkludi dwar dan l-ewwel punt li:
-
għall-kuntrarju tal-kredituri tal-kumpaniji soġġetti għal-liġi kummerċjali, il-kredituri tal-istabbiliment pubbliku IFP (peress li dan mhux soġġett għal-liġi komuni fil-qasam tar-ristrutturar u l-likwidazzjoni ta’ kumpaniji f'diffikultà) m'għandhomx riskju li jaraw il-kreditu tagħhom jgħib għal kollox jew parzjalment wara proċedura ġudizzjarja ta’ likwidazzjoni;
-
in-natura ġuridika tal-istabbiliment pubbliku IFP ma tipprekludix il-garanzija tal-Istat;
-
fin-nuqqas ta’ limitazzjoni espliċita tar-responsabbiltà tal-Istat fir-rigward tal-istabbiliment pubbliku IFP, il-kredituri ta’ dan tal-aħħar jistgħu b'mod leġittimu jibbażaw fuq il-prinċipju li l-Istat jappoġġa d-djun tal-istabbiliment pubbliku IFP, għalkemm dan igawdi personalità ġuridika.
(112)
It-tieni, f'każ ta’ rkupru tad-djun tal-istabbilimenti pubbliċi kkundannati minn deċiżjoni tal-qorti, il-proċedura stabbilita mil-liġi tas-16 ta’ Lulju 1980 (u minn diversi testi ta’ applikazzjoni (84) hija, għar-raġunijiet spjegati fil-Punti 113 sa 117, aktar favorevoli għall-kredituri tal-istabbiliment pubbiku IFP mill-proċeduri ġudizzjarji tal-liġi komuni, safejn din ma twassalx għal tħassir tal-kreditu li huma għandhom mal-istabbiliment pubbliku IFP.
(113)
Skont l-analiżi żviuppata fil-Punti 157 sa 161 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għaliha mutatis mutandis, il-Kummissjoni tinnota l-ewwelnett li l-liġi tal-1980 (85) u l-miżuri tal-applikazzjoni tagħha (86) jaħtru lill-Istat bħala l-awtorità kompetenti biex tiġbor id-djun tal-istabbilimenti pubbliċi u jagħtuh poteri sinjifikanti: il-mandat tal-kariga u t-twaqqif ta’ riżorsi adegwati.
(114)
Fil-każ tal-konsiderazzjonijiet imsemmija fil-punti 162 sa 168 tad-Deċiżjoni C 56/2007, li tirreferi għalihom mutatis mutandis, il-Kummissjoni tqis li l-proċedura speċifika definita mil-liġi tal-1980 u t-testi tal-applikazzjoni tagħha hija biss proċedura ta’ rkupru tad-djun u mhux proċedura ta’ likwidazzjoni, u li wara l-implimentazzjoni tagħha, id-dejn ma jgħibx, filwaqt li wara l-implimentazzjoni tal-proċedura ta’ likwidazzjoni rregolata bil-liġi komuni, id-deċiżjoni ta’ għeluq minħabba nuqqas ta’ assi mingħajr penali ġġib magħha l-projbizzjoni tal-kredituri li jibdew il-proċeduri legali mill-ġdid. Il-Kummissjoni tinnota wkoll li l-liġi tal-1980 u t-testi tal-applikazzjoni tagħha, peress li jipprovdu għall-posponiment tal-ordni tal-ħlasijiet u ma tikkunsdra qatt is-sitwazzjoni ta’ sospensjoni tal-ħlasijiet, jagħtu lill-kredituri x'jifhmu li hemm jew dejjem ser ikun hemm riżorsi meħtieġa sabiex jitħallas il-kreditu li għandhom mal-entità pubblika. Dawn iż-żewġ elementi jwasslu għall-opinjoni li s-sitwazzjoni ta’ nuqqas ta’ fondi hija koperta, jekk ikun il-każ mill-Istat, jew hija biss sitwazzjoni temporanja. Min-naħa l-oħra, l-ebda proċedura ta’ likwidazzjoni ma tipprevedi l-possibbiltà għal xi parti terza li ssir responsabbli għad-djun tal-entità insolventi, ħlief naturalment, meta jkun hemm xi garanti.
(115)
Skont l-analiżi żviluppata fil-Punti 170 sa 180 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għaliha mutatis mutandis, il-Kummissjoni tqis li t-testi tal-liġi Franċiża jawtorizzaw u saħansitra jinkoraġġixxu lill-Istat sabiex jagħmel għotjiet lill-istabbilimenti pubbliċi minflok self bankarju konvenzjonali f'każ ta’ sitwazzjoni ta’ nuqqas ta’ flus kontanti; dawn l-għotjiet jistgħu jikkostitwixxu r-“riżorsi addizzjonali” previsti mil-Liġi tas-16 ta’ Lulju 1980. Hija tqis ukoll li dawn it-testi huma magħrufa mal-kredituri, li għalhekk huma intitolati li jikkunsidraw li l-awtorità regolatorja tista' ssib ir-riżorsi meħtieġa sabiex tħallas id-dejn dovut lilhom. Għaldaqstant, il-Kummissjoni tqis li l-ipoteżi li l-kreditur jonqos milli jikseb il-ħlas tal-kreditu tiegħu minħabba l-l-applikazzjoni tal-proċeduri tal-Liġi tas-16 ta’ Lulju 1980 hija improbabbli.
(116)
Madankollu, għall-kuntrarju ta’ dak li kienet ikkonkludiet għal La Poste fid-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, il-Kummissjoni ssostni li f'dan il-każ, ir-risżorsi proprja li jistgħu jiġumobilizzati tal-istabbiliment pubbliku IFP huma relattivament sinifikanti, peress li, kif spjegat mill-awtoritajiet Franċiżi, fil-Punt 44, il-fondi disponibbli u l-investimenti (150.3 miljun euro) fit-tmiem tal-2007 kienu jaslu għal madwar ħames darbiet l-ammont tas-self u tad-djun finanzjarji (25.2 miljun euro). Għalhekk, il-Kummissjoni tagħraf li fl-istat attwali tal-finanzi tiegħu, jidher li huwa improbabbli, tal-anqas fil-ġejjieni qarib, li nuqqas ta’ riżorsi proprji jista' jpoġġi lill-istabbiliment pubbliku IFP f'sitwazzjoni ta’ inkapaċità li jħallas id-djun tiegħu, u li jwassal għall-ħtieġa ta’ intervent mill-Istat.
(117)
Għalkemm hija improbabbli bħal issa, tali sitwazzjoni ta’ nuqqas ta’ assi tal-istabbiliment pubbliku IFP ma tibqax impossibbli fuq tul ta’ żmien. F'dawn iċ-ċirkostanzi, l-impossibbiltà ta’ mobilizzazzjoni tar-riżorsi permezz tat-trasferiment tal-assi twassal għal rikors għal mekkaniżmi oħra ta’ garanzija (ħlasijiet bil-quddiem, it-tfittxija tar-responsabbiltà tal-Istat, eċċ.). Barra minn hekk, il-promulgazzjoni ta’ sistema ta’ protezzjoni tal-assi mil-leġiżlatur tista' allura tkabbar il-litigazzjoni dwar ir-responsabbiltà mingħajr tort tal-Istat f'każ ta’ falliment possibbli tal-istabbiliment pubbliku IFP (87). Dwar dan il-punt, il-Kummissjoni tinnota l-argument tal-awtoritajiet Franċiżi (88) skont liema, fl-ipoteżi li l-Istat jiġġudika ass li jappartjeni għal stabbiliment pubbliku “indispensabbli” għat-twettiq ta’ missjoni ta’ servizz pubbliku, u għalhekk jopponi t-trasferiment tiegħu, minħabba dan xorta ma jkunx marbut li jagħti kumpens minn mekkaniżmi ta’ garanzija. Madankollu, hi tinnota li l-awtoritajiet Franċiżi għarfu (anke jekk jikkuntestaw li l-istabbiliment pubbliku IFP jista' jieħu vantaġġ minn dan) li l-ħtieġa ta’ kontinwità tas-servizz pubbiku taqa' fuq ir-rappreżentant tal-Istat fl-eżekuzzjoni tal-proċedura stabbilita mil-Liġi tas-16 ta’ Lulju 1980 (89). Barra minn dan, il-Kummissjoni tqis li tali għażla ta’ poter pubbliku li wieħed ma jipproċedix għal trasferimenti ta’ assi għaż-żamma ta’ servizz pubbliku jista' jimpenja r-responsabbiltà mingħajr tort tal-Istat bħala ksur tal-ugwaljanza quddiem l-obbligazzjonijiet pubbliċi.
(118)
It-tielet, għar-raġunijiet diġà mistqarra fil-Punti 185 sa 226 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għalihom mutatis mutandis, il-Kummissjoni tqis li, fl-eventwalità improbabbli fejn il-proċedura stabbilita mil-Liġi tas-16 ta’ Lulju 1980 ma tippermettix li l-kreditur jitħallas lura, ir-rikorsi li jibqgħulu biex jimpenja lill-Istat juru l-karatteristiċi ta’ mekkaniżmu ta’ garanzija.
(119)
Għalkemm l-awtoritajiet Franċiżi jqisu li r-responsabbiltà tal-Istat fil-prinċpju ma tistax tkun impenjata kemm minħabba tort jew mingħajr tort (90), huma jirrikonoxxu li, fl-ipoteżi li jkun hemm ħtieġa ta’ kontinwità tas-servizz pubbliku imposta fuq ir-rappreżentant tal-Istat fl-eżekuzzjoni tal-proċedura stabbilita mil-Liġi tal-1980, jista' jkun li l-imħallef jordna xorta waħda l-kumpens tal-kreditur. Mandankollu, f'din l-ipoteżi l-awtoritajiet Franċiżi jqisu li l-kreditur ma jkun qed igawdi l-ebda vantaġġ, għax il-kumpens tiegħu jkun paragunabbli ma’ dak li kien jikseb fi-każ tal-applikazzjoni tal-liġi komuni. F'dan ir-rigward, il-Kummissjoni tinnota ċerti punti speċifiċi tad-dritt speċjali stabbilit mil-Liġi tal-1980: skont il-liġi komuni tal-likwidazzjoni ġudizzjarja, il-kredituri (partikolarment dawk li mhumiex assigurati), ġenerlament ma jirkuprawx id-dejn tagħhom kollu, u sikwit, il-kumpanija li tkun qiegħda tiġi likwidata ma jkollhiex id-djun tagħha mħallsa minn terza persuna.
(120)
L-awtoritajiet Franċiżi jikkuntestaw ukoll li l-possibbiltajiet ta’ kumpens disponibbli għall-kredituri mill-involviment tar-responsabbiltà jixbħu forma ta’ garanzija. Għall-kuntrarju, il-Kummissjoni tqis li l-impenn tar-responsabbiltà tal-Istat (b'tort jew mingħajr tort) fl-implimentazzjoni tal-proċedura tal-irkupru tad-djun tal-entitajiet pubbliċi soġġetti għal-Liġi tas-16 ta’ Lulju 1980 huwa ekwivalenti għal mekkaniżmu ta’ garanzija għall-finijiet tal-liġi tal-Unjoni Ewropea, għaliex dan jiżgura lill-kredituri l-pagament tad-dejn dovut lilhom filwaqt li jobbliga lill-Istat biex iħallashom lura f'każ ta’ falliment tal-istabbiliment pubbliku IFP. Barra minn hekk, il-ġurisprudenza tal-Qorti Ewropea tad-Drittjiet tal-Bniedem (minn hawn 'il quddiem QEDB) fil-kawża Société de gestion du port de Campoloro et Société fermière de Campoloro c/ France (91) (minn hawn 'il quddiem “il-każ Campoloro”) għandha tendenza li tagħraf l-eżistenza ta’ garanzija awtomatika.
(121)
Fl-aħħarnett, fil-każ tal-prova murija fil-Punti 181 sa 184 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għaliha mutatis mutandis, il-Kummissjoni tqis li l-proposta tal-awtoritajiet li għandhom l-għan li jiċċaraw id-Digriet tal-applikazzjoni tal-Liġi tal-1980 hija insuffiċjenti biex teskludi li r-rilaxx tar-riżorsi ssir permezz ta’ injezzjoni ta’ riżorsi pubbliċi.
(a)
L-awtoritajiet Franċiżi pproponew li jiġi emendat id-digriet ta’ applikazzjoni tal-Liġi tal-1980 bil-mod li ġej: “Meta l-avviż jibqaa' mingħajr effett sal-iskadenza ta’ dan it-terminu, ir-rappreżentant tal-Istat jew l-awtorità regolatorja għandha tirreġistra n-nefqa fil-baġit tal-korp jew tal-isabbiliment pubbliku li falla. Huwa jirrilaxxa, jekk ikun il-każ, ir-riżorsi meħtieġa fil-baġit tal-korp jew tal-istabbiliment jew billi jnaqqas krediti allokati għal spejjeż oħrajn u li għadhom jistgħu jintużaw, jew billi jżid ir-riżorsi” (l-emendi għandhom linja taħthom).
(b)
Madankollu, il-Kummissjoni tinnota, kif diġà għamlet fil-Punt 67 tad-Deċiżjoni tal-ftuħ, li d-dokumenti, la fil-verżjoni attwali tagħhom, lanqas fil-verżjoni emendata skont il-proposta tal-awtoritajiet Franċiżi, ma jeskludux li r-rilaxx tar-riżorsi jista' jsir permezz ta’ żieda tar-riżorsi magħmula possibbli minn qabel permezz ta’ sussidju jew injezzjoni ta’ riżorsi pubbliċi.
(122)
Għar-raġunijiet diġà murija fil-Punti 204 sa 211 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għalihom mutatis mutandis, il-Kummissjoni tqis ukoll li r-regolazzjoni mill-QEDB tal-każ Campoloro imsemmi qabel juri li l-impenn tar-responsabbiltà tal-Istat Franċiż, f'dan il-każ, jaħdem bħala garanzija impliċita tad-dejn tal-awtoritajiet pubbliċi u mhuwa marbut ma kwalunkwe kundizzjoni ta’ tort.
(a)
Il-Kummissjoni tinnota b'mod partikolari li l-QEDB irrifjutat l-argumenti tal-awtoritajiet Franċiżi li ppruvaw jibbażaw l-argumenti tagħhom (92), minn naħa, fuq in-nuqqas ta’ fattur operattiv imputabbli lill-Istat u, min-naħa l-oħra, fuq in-nuqqas ta’ garanzija mill-Istat għall-awtoritajiet pubbliċi li għandhom personalità ġuridika, u li din aċċettat l-argumenti kuntrarji tar-rikorrenti (93).
(b)
Il-Kummissjoni tosserva li l-QEDB finalment sabet ksur tal-Artikolu 6 (1) tal-Konvenzjoni Ewropea għad-Drittijiet tal-Bniedem (minn hawn 'il quddiem il-“Konvenzjoni”), partikolarment minħabba li: “Jeħtieġ għalhekk li dawn is-sentenzi jiġu implimentati, filwaqt li l-Qorti tfakkar li l-ebda awtorità tal-Istat ma tistax tuża l-iskuża ta’ nuqqas ta’ riżorsi tagħha biex ma tonorax dejn soġġett għal deċiżjoni tal-qorti […]”. Barra minn dan, il-QEDB sabet ksur tal-Artikolu 1 tal-Protokoll Nru 1 tal-Konvenzjoni msemmija, billi r-rikorrenti sofrew interferenza fid-dritt tal-proprjetà tagħhom minħabba ħlas speċjali u enormi marbut mal-fatt li ma tħallsux is-somom li kienu dovuti lilhom (94). B'kunsiderazzjoni għal dak li jippreċedi, il-QEDB tefgħet il-piż tad-dejn kollu tal-muniċipalitajiet debituri fuq l-Istat (95).
(c)
Il-Kummissjoni tqis li minn din il-ġurisprudenza jirriżultaw tliet elementi importanti:
-
soġġett għall-fatt li r-rikorrenti jiksbu deċiżjoni ta’ ġustizzja li tirrikonoxxi l-kreditu tagħhom, ir-responsabbiltà tal-Istat taħdem bħala garanzija (96) impliċita, safejn, minn naħa, l-Istat Franċiż jiġi kkundannat li jħallas id-dejn kollu tal-persuna ġuridika rregolata bil-liġi pubbika (97) u fejn min-naħa l-oħra, ma saret l-ebda distinzjoni bejn dak li seta' jirriżulta mis-sitwazzjoni ta’ insolvenza tal-awtorità pubblika debitriċi u minn kwalunkwe nuqqas attribwibbli lill-Istat (billi l-QEDB fl-ebda ħin ma fittxet fatt ġeneratur imputabbli lill-Istat filwaqt li straħet biss fuq is-sitwazzjoni unika ta’ imsolvenza tad-debitur;
-
din ir-responsabbiltà tkopri d-djun tal-awtoritajiet pubbiċi li għandhom ukoll personalità ġuridika. L-eżistenza ta’ personalità ġuridika u ta’ proprjetà tagħha stess kienet espressament invokata mill-Gvern Franċiż sabiex jopponi għall-impenn tar-responsabbiltà tal-Istat Franċiż, imma dan l-argument ġie miċħud mill-QEDB;
-
l-ambitu ta’ applikazzjoni tal-garanzija tal-Istat jestendi għall-awtoritajiet pubbliċi li joħorġu minnu. Il-garanzija għalhekk hija marbuta b'mod intrinsiku mal-istatut irregolat bil-liġi pubblika tad-debitur.
(d)
Barra minn dan, il-Kummissjoni tinnota li s-soluzzjoni deċiża mil-QEDB fil-każ Campoloro imsemmi qabel mhix iżolata u għall-kuntrarju toħroġ minn xejra ġuridika stabbilita sew, partikolarment fid-deċiżjonijiet, Artico c. Italie (98) u Bourdov c. Russie (99).
(123)
Għar-raġunijiet diġà elenkati fil-Punti 212 sa 220 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija, li tirreferi għalihom mutatis mutandis, il-Kummissjoni tqis li l-osservazzjonijiet imressqa mill-awtoritajiet Franċiżi mhumiex tali li jinvalidaw din il-prova. Għaldaqstant jirriżulta li, bħal fil-każ tal-konklużjoni li hija waslet għaliha fil-każ tal-posta fil-Punt 222 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel u fid-Deċiżjoni tal-ftuħ, il-Kummissjoni tikkonkludi minn dan kollu li skont il-liġi Franċiża kurrenti, kreditur tal-istabbiliment pubbliku IFP li ma jkunx tħallas tad-dejn dovut lilu permezz tal-proċeduri tal-Liġi tas-16 ta’ Lulju 1980 jista' jieħu s-somma kollha tad-dejn mhux onorat billi jitlob ir-responsabbiltà tal-Istat bħala l-aħħar rikors, għall-kuntrarju ta’ dak li jseħħ fil-kuntest ta’ likwidazzjoni skont il-liġi komuni fejn ir-rimborż tal-kreditur huwa limitat mill-valur tal-assi disponibbli. B'konsegwenza ta’ dan, il-Kummissjoni tqis li r-responsabbiltà tal-Istat hija ttrattata bħala garanzija, li din mhix soġġetta għall-ebda limitazzjoni minn xi dokument tal-liġi Franċiża, u li din hija intrinsikament marbuta mal-istatus tal-liġi pubblika tal-korp debitur.
(124)
Barra minn hekk, għar-raġunijiet diġà mogħtija fil-Punti 223 sa 226 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għalihom mutatis mutandis, il-Kummissjoni tinnota l-proposta Franċiża għall-inklużjoni ta’ klawżola fil-kuntratti kollha tal-istabbiliment pubbliku IFP li jinvolvu dejn, sabiex jillimitaw kull riskju ta’ involviment tar-responsabbiltà mingħajr tort tal-Istat ibbażata biss fuq l-insolvenza tal-istabbiliment pubbliku IFP. Madankollu, hi tqis li dan il-kuntest ġuridiku jibqa' fraġli u li jibqgħu jeżistu dubji dwar is-sostenibbiltà tiegħu, minħabba li l-eċċezzjoni ta’ riskju aċċettat hija regola stabbilita mill-ġurisprudenza li dejjem tista' tinbidel. Il-Kummissjoni madankollu tqis li din il-proposta, fiha nnifisha, mhix biżżejjed biex tkopri l-ipoteżi kollha: din ma tippermettix l-esklużjoni li l-garanzija tal-Istat tista' tapplika għal kull tip ta’ responsabbiltà (partikolarment ir-responsabbiltajiet ekstrakuntrattwali u penali). Barra minn hekk, huwa impossibbli li jiġi stabbilit kuntrattwalment li l-Istat mhux se jibqa' responsabbli għad-dejn tal-istabbiliment pubbliku IFP mal-kredituri tiegħu, safejn l-istabbiliment pubbliku IFP jista', pereżempju, isib ruħu debitur ma’ parti terza minħabba mekkaniżmi ġuridiċi differenti, partikolarment f'każ ta’ akkwist ta’ entità oħra (100) li jkollha dejn minn partijiet terzi li mhumiex identifikabbli mill-ewwel. Finalment, f'dak li jikkonċerna d-djun individwali ta’ partijiet terzi, il-Kummissjoni tqis li huwa biss dokument ġenerali, li jista' jindika li l-Istat mhuwiex garanti tal-istabbiliment pubbliku IFP, li jkun applikabbli f'kull sitwazzjoni u ma’ kull tip ta’ parti terza, li jista' “jelimina” il-garanzija bla limitu. Barra minn dan, fl-istess ipoteżi li l-proposti Franċiżi jistgħu jwaqqfu kull possibbiltà għal kreditur tal-istabbiliment pubbliku IFP li jimpenja r-responsabbiltà tal-Istat biex jikseb ir-rimborż tad-dejn dovut lilu (ipoteżi li, skont il-Kummissjoni, ma tistax tkun verifikata), dawn il-proposti ma jippremettux li jiġi stabbilit b'mod ċar dak li jista' jiġri f'każ ta’ insolvenza (101) tal-istabbiliment pubbliku IFP.
(125)
Ir-raba, anke jekk ma jiħux sodisfazzjon, il-kreditur ta’ stabbiliment pubbliku jista' joħloq effetti legali għall-iżball leġittimu li jkun wettaq meta ta d-dejn, żball dwar il-fatt li dan ser ikun dejjem onorat.
(126)
Għar-raġunijiet diġà msemmija fil-Punti 227, 228 (il-Paragrafi 1 sa 3) u 229 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għalihom mutatis mutandis, il-Kummissjoni tqis li t-teorija tal-apparenza (102) tippermetti li jkun ikkonfermat li l-kredituri tal-istabbiliment pubbliku IFP ikollhom raġun jaħsbu, fuq il-bażi ta’ serje ta’ indizji konkordanti, li tali garanzija teżisti tassew (u dan anki jekk jitqies, quod non, li l-istatut ta’ IPIK tal-istabbiliment pubbliku IFP ma jistax jagħtih, skont il-liġi, garanzija bla limitu mill-Istat Franċiż). L-indizji prinċipali pertinenti għat-teorija tal-apparenza jirrelataw, minn naħa, lill-fatt li testi differenti (il-Liġi tal-1980 u l-miżuri tal-applikazzjoni tagħha) jew dokumenti uffiċjali (dokumenti tal-baġit) jawtorizzaw lill-kreditur biex jemmen li l-Istat jassumi d-djun tal-IPIKs f'każ ta’ insuffiċjenza ta’ finanzi jew jimpenja r-responsabbiltà tiegħu, min-naħa l-oħra, għall-fatt li n-nuqqas ta’ kjarifika mogħtija mill-awtoritajiet Franċiżi dwar l-istat tal-liġi dwar dan fit-tmiem tal-każ Campoloro u tal-ewwel proċeduri mibdija mill-Kummissjoni dwar l-istatut tal-IPIKs ukoll iżid il-fiduċja tal-kredituri dwar l-eżistenza ta’ tali garanzija, u fl-aħħarnett, għall-fatt li n-nuqqas ta’ indikazzjoni ċara dwar l-effetti ta’ sitwazzjoni ta’ sospensjoni tal-pagamenti minn IPIK ukoll jaħdem f'din id-direzzjoni.
(127)
F'dan il-każ, il-Kummissjoni tixtieq iżżid li qabel is-7 ta’ Lulju 2006, il-kredituri eventwali tal-istabbiliment pubbliku IFP kienu f'relazzjoni kuntrattwali ma’ stabbiliment professjonali fis-sens tal-Att imsejjaħ Liġi Nru 43-612 tas-17 ta’ Novembru 1943 dwar il-ġestjoni tal-interessi professjonali, persuna ġuridika rregolata bil-liġi privata i huma ma kellhom l-ebda raġuni biex jaħsbu li din tista' tkun koperta minn kwalunkwe garanzija tal-Istat. Għaldaqstant, l-applikazzjoni tat-teorija tal-apparenza f'dan il-każ ma tistax tkun pertinenti f'dak li jikkonċerna id-djun li saru wara l-bidla fl-istatut tal-istabbiliment pubbliku IFP.
(128)
Bħal fil-każ tal-konklużjonijiet tal-espert tagħha fil-każ postali, il-Kummissjoni tikkonkludi li, għal dak li jikkonċerna d-djun magħmula wara s-7 ta’ Lulju 2006, anke jekk, fl-ipoteżi sostnuta mill-awtoritajiet Franċiżi, kien b'mod żbaljat li kreditur jassumi li l-Istat huwa obbligat jigarantixxi d-djun tal-istabbilimenti pubbliċi u tal-istabbiliment pubbliku IFP b'mod partikolari, l-iżball tiegħu huwa leġittimu fid-dawl tal-elementi msemmija qabel u l-liġi tista' tagħtih effett. Jekk, eċċezzjonalment, il-kreditur ma jirnexxielux jikseb il-ħlas tad-dejn dovut lilu, huwa xorta waħda jkun assigurat li bl-ebda mod mhuwa probabbli li d-dejn jgħib.
B. Garanzija fuq iż-żamma tal-eżistenza tal-istabbiliment pubbliku IFP u/jew tal-obbligi tiegħu
(129)
Għar-raġunijiet diġà mogħtija fil-Punti 230 sa 250 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tirreferi għalihom mutatis mutandis, il-Kummissjoni tqis li anke jekk, fi żmien raġonevoli u wara li jintużaw il-proċeduri deskritti fil-parti preċedenti, il-kreditur ta’ IPIK ma jirnexxilux jikseb il-ħlas tad-dejn dovut lilu, jibqa' assigurat li dan id-dejn mhuwiex ser jgħib, u dan kuntrarju għas-sitwazzjoni li jsib ruħu fiha l-kreditur ta’ kumpanija rregolata bil-liġi privata f'likwidazzjoni, li ma toffri l-ebda assigurazzjoni tal-ħlas tad-dejn dovut.
(130)
Il-Kummissjoni tinsisti li ma teżistix likwidazzjoni/għejbien tal-istabbiliment pubbliku bir-rieda tal-awtorità pubblika bl-għejbien tad-drittijiet u l-obbligi tagħha: fil-fatt, f'każ ta’ għejbien permezz ta’ deċiżjoni tal-awtorità pubblika, anke jekk l-ebda test ma jistipula dan b'mod espliċitu, il-prattika u ċerti prinċipji fundamentali tal-liġi amministrattiva juru li d-drittijiet u l-obbligi tal-istabbilimenti pubbliċi li jgħibu bħala tali dejjem jiġu assorbiti minn entità oħra u, jekk le, mill-Istat. Fi kliem ieħor, id-djun tal-istabbilimenti pubbliċi dejjem jiġu trasferiti lil entità legali oħra li ma tistax tirrifjutahom, b'tali mod li kull kreditur huwa ċert li d-dritt derivat mill-kreditu tiegħu jista' jiġi invokat kontra korp ieħor u li allura l-kreditu tiegħu mhux ser jgħib.
(131)
Il-Kummissjoni tirreferi għad-dettall tal-analiżi ppreżentata fil-Punti 233 sa 250 tad-Deċiżjoni C 56/2007 imsemmija qabel, li tibbaża fuq l-istudju mwettaq mill-espert tagħha fil-każ tal-posta dwar l-iżviluppi organiċi li jaffettwaw lill-istabbilimenti pubbliċi, u li jiddistingwi tliet kawżiet ta’ għejbien tal-istabbilimenti pubbliċi (103): il-każ ta’ stabbilimenti pubbliċi li għalqilhom iż-żmien, il-każ ta’ għejbien tal-istabbilimenti pubbliċi permezz tal-għejbien tal-missjoni tagħhom, u l-każ, aktar komuni, ta’ trasferiment tal-kompitu, li jimplika bil-fors trasferiment tad-drittijiet u obbligi.
(a)
Fuq il-bażi ta’ dan l-għarfien, huwa possibbli li wieħed iqis l-ewwelnett li, jekk ma teżistix sistema legali ġenerali li torganizza l-għejbien tal-istabbilimenti pubbliċi, il-prattika turi li t-test legali dejjem jorganizza trasferiment tad-drittijiet u l-obbligi tal-istabbiliment li jkun għeb jew lill-Istat, jew lil dik l-entità li tieħu l-kompitu tagħha. (104).
(b)
Fit-tieni lok, ġeneralment isir trasferiment tad-“drittijiet u l-obbligi” (it-terminu obbligi jirreferi b'mod ċert għad-djun), kultant trasferiment ta’ “patrimonju (105)” (terminu li jinkludi wkoll id-djun). L-uniku eżempju li nstab ta’ għejbien sempliċi ta’ stabbiliment pubbliku kien jinkludi fi kwalunkwe każ it-trasferiment tad-“djun” infushom lil entitajiet oħra rregolati bil-liġi pubblika (106).
(c)
Fit-tielet lok, anki meta jkun hemm għejbien tal-kompitu, fil-prattika d-drittijiet u l-obbligi tal-istabbiliment pubbliku jittieħdu minn korp ieħor.
(d)
Fir-raba' u fl-aħħar lok, il-prattika deskritta mill-istudju hija konformi mal-istruzzjoni statutorja Nru 02-060-M95 tat-18 ta’ Lulju 2002 u mal-Gwida dwar l-organizzazzjoni finanzjarja tat-twaqqif, it-trasformazzjoni u t-tneħħija tal-istabbilimenti pubbliċi nazzjonali msemmija qabel (107), jiġifieri li d-drittijiet u l-obbligi ta’ IPIK likwidata jaqgħu jew fuq l-Istat, jew fuq il-persuna ġuridika li ser twettaq il-kompitu tal-istabbiliment.
(132)
Finalment, bħall-espert tagħha fil-każ tal-posta, il-Kummissjoni tikkonkludi li d-djun tal-istabbilimenti pubbliċi huma, fil-prattika, dejjem trasferiti lil persuna ġuridika oħra rregolata bil-liġi pubblika f'każ tal-għejbien tal-istabbiliment pubbliku li kien iwettaq il-kompitu. Il-kredituri ta’ dawn l-istabbilimenti pubbliċi, li jagħmel parti minnhom l-istabbiliment pubbliku IFP, huma minħabba dan assigurati li d-djun mħux imħallsa lilhom mhumiex sejrin jgħibu.
C. Konklużjoni dwar l-eżistenza ta’ garanzija statali favur l-istabbiliment pubbliku IFP
(133)
Fuq il-bażi tal-elementi miġjuba sabiex tintwera l-eżistenza ta’ garanzija fuq ir-rimborż tat-kreditu individwali u fuq iż-żamma tal-eżistenza tal-obbligi tal-istabbiliment pubbliku IFP, il-Kummissjoni tikkonkludi li mill-bidla fl-istatut tal-istabbiliment pubbliku IFP, li seħħet fis-7 ta’ Lulju 2006:
-
il-kredituri tal-istabbiliment pubbliku IFP ma jsibux l-ostakoli tas-soltu mibnija fil-liġi privata u fil-liġi pubblika li x'aktarx jopponu r-rimborż kollu ta’ dejn;
-
biex jirkupraw id-dejn dovut lilhom, il-kredituri tal-istabbiliment pubbliku IFP jistgħu jużaw proċeduri speċifiċi li jawtorizzaw lill-Istat iġiegħel lill-korp debitur iħallas id-dejn;
-
fl-ebda ħin, il-liġi Franċiża ma tagħti lill-kredituri tal-istabbiliment pubbliku IFP x'jifhmu li din tista' taffaċċja sitwazzjoni definittiva ta’ nuqqas ta’ flus;
-
f'każ ta’ nuqqas ta’ flus, id-dokumenti baġitarji jagħtu x'wieħed jifhem li l-Istat jista' jagħti sussidju speċjali lill-korpi tas-settur pubbliku, li l-istabbiliment pubbliku IFP jagħmel parti minnu;
-
jekk il-proċeduri deskritti qabel ma jippermettux li l-kreditur jikseb sodisfazzjon, jista' jinvoka r-responsabbiltà tal-Istat sabiex jikseb il-ħlas kollu tad-dejn dovut lilu;
-
jekk l-azzjonijiet imsemmija qabel jieħdu ħafna żmien, il-kreditur huwa żgur li t-talba tiegħu mhijiex sejra tgħib anki jekk isir żvilupp organiku fl-istabbiliment pubbliku IFP.
(134)
Dawn il-karatteristiċi huma intrinsikament marbuta mal-istatut ta’ stabbiliment pubbliku tal-istabbiliment pubbliku IFP u jfissru li l-Istat għandu rwol ta’ garanti fl-aħħar lok. Għaldaqstant wieħed jista' jikkonkludi b'mod leġittimu li l-istabbiliment pubbliku IFP igawdi minn garanzija mingħajr limitu mill-Istat Franċiż minħabba l-istatut tiegħu ta’ IPIK.
(135)
Il-garanzija mingħajr limitu mill-Istat favur l-istabbiliment pubbliku IFP twassal għal trasferiment tar-riżorsi tal-Istat fis-sens tal-Punt 2.1 tal-Komunikazzjoni dwar il-garanziji msemmija qabel. Fil-fatt, l-istabbiliment pubbliku IFP ma jħallas l-ebda primjum għal din il-garanzija. Għalhekk, dan jippreżenta kemm vantaġġ għall-impriża kif ukoll piż fuq ir-riżorsi pubbliċi, minħabba li l-Istat jirrinunċja għar-remunerazzjoni li normalment tingħata mal-garanziji. Barra minn hekk, il-garanzija toħloq riskju ta’ impenn potenzjali u futur tar-riżorsi tal-Istat li jista' jsib ruħu obbligat li jħallas id-djun tal-istabbiliment pubbliku IFP (108).
(136)
Fl-aħħarnett, il-garanzija mingħajr limitu mill-Istat favur l-istabbiliment pubbliku IFP hija attribwibbli lill-Istat peress li din hija r-riżultat tal-kombinazzjoni tal-istatut tal-liġi pubblika tal-istabbiliment pubbliku IFP, tal-prinċipji tal-liġi nazzjonali u ta’ żewġ atti leġiżlattivi, jiġifieri l-Liġi tal-25 ta’ Jannar 1985, li saret il-Kodiċi Kummerċjali, u l-Liġi Nru 80-539 tas-16 ta’ Lulju 1980, kif ukoll il-miżuri ta’ implimentazzjoni tagħha.
7.1.1.2 Nuqqas ta’ kopertura għas-sussidjarji rregolati bil-liġi privata tal-grupp IFP mill-garanzija bla limitu
(137)
Kif diġà indikat il-Kummissjoni fid-Deċiżjoni tagħha dwar il-każ C 51/2005 (109) imsemmi qabel, fid-Deċiżjoni tal-ftuħ relatata ma’ dan il-każ, u fil-parti 2 (“Il-grupp IFP”), l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu Axens, Beicip-Franlab u Prosernat jiffurmaw, min-naħa tal-liġi tal-kompetizzjoni, grupp ekonomiku: fil-fatt, l-istabbiliment pubbliku IFP għandu 100 % tal-kapital ta’ Axens u 100 % tal-kapital ta’ Beicip-Franlab u indirettament 100 % tal-kapital ta’ Prosernat, jeżerċita kontroll fuq is-sussidjarji tiegħu permezz tal-preżenza tal-kapijiet tiegħu fil-korpi tat-teħid tad-deċiżjonijiet ta’ dawn tal-aħħar, jippronunzja ruħu partikolarment dwar l-orjentazzjonijiet strateġiċi u d-deċiżjonijiet fundamentali għall-ġejjieni tas-sussidjarji, u huwa marbut minn ftehimiet esklussivi ta’ trasferiment ta’ teknoloġiji indispensabbli għat-twettiq tal-attivitajiet ekonomiċi tas-sussidjarji (ftehimiet reċiproċi li jinkludu d-dritt tal-ewwel rifjut (110) kif ukoll minn kuntratti ta’ provvista ta’ bini u ta’ persunal, b'tali mod li l-integrazzjoni ekonomika tal-istabbiliment pubbliku IFP u tas-sussidjarji tiegħu Axens, Beicip-Franlab u Prosernat hija biżżejjed qawwija biex wieħed jasal għal tali konklużjoni. Ukoll, jaqbel li wieħed jeżamina l-firxa eżatta tal-garanzija mill-Istat biex jivverifika jekk, fil-każ ta’ falliment ta’ sussidjarja rregolata bil-liġi privata tal-istabbiliment pubbliku IFP, jistgħu jiġu mobilizzati riżorsi pubbliċi biex iħallsu lill-kredituri tagħha (fi kliem ieħor, jekk l-attivitajiet ekonomiċi tas-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP humiex koperti jew le mill-garanzija bla limitu mill-Istat).
(138)
Fl-osservazzjonijiet tagħha, il-kumpanija UOP Limited ma tiddikjarx ruħha dwar din il-kwistjoni. L-argument tagħha jistrieħ fuq il-perċezzjoni li għandhom l-atturi fis-suq dwar l-entità “IFP/Axens” li fil-fehma tagħha, għandha n-natura li tagħti vantaġġ lill-grupp IFP, kemm fir-rigward tal-fornituri, kif ukoll tal-klijenti jew tal-fornituri tal-kapital. Dan l-aspett ser ikun eżaminat fil-Parti 7.1.4 ta’ din id-Deċiżjoni ddedikata għall-eżaminazzjoni tal-vantaġġi li l-grupp IFP jieħu minn din il-miżura.
(139)
Min-naħa l-oħra, kif inhu indikat fil-Punt 47, l-awtoritajiet Franċiżi jikkuntestaw l-eżistenza ta’ garanzija mill-Istat favur is-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP partikolarment minħabba l-istatuti tagħhom bħala kumpaniji pubbliċi b'responsabbiltà limitata rregolati bil-liġi komuni.
(140)
Bħal fil-każ tal-prova tal-eżistenza ta’ garanzija bla limitu favur l-istabbiliment pubbliku IFP ippreżentata fil-Parti 7.1.1.1, il-Kummissjoni ser teżamina suċċessivament jekk il-kredituri tas-sussidjarji rregolati bil-liġi privata tal-istabbiliment pubbliku IFP jibbenefikawx minn garanzija fir-rigward tar-rimborż tad-dejn individwali tagħhom (A) jew minn garanzija fuq iż-żamma tal-obbligi ta’ dawn is-sussidjarji (B) f'każ ta’ nuqqas ta’ assi.
A. Il-kredituri tas-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP m'għandhom l-ebda garanzija fir-rigward tar-rimborż tal-kreditu individwali tagħhom
(141)
Is-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP għandhom l-istatut ta’ kumpaniji limitati. Bħala persuni ġuridiċi rregolati bil-liġi privata (għall-kuntrarju tal-azzjonist li jikkontrollahom, li huwa stabbiliment pubbliku), huma jidħlu bis-sħiħ fl-ambitu tal-applikazzjoni tal-proċeduri ta’ ristrutturar u likwidazzjoni ġudizzjarji rregolati bil-liġi komuni (111) fi Franza.
(142)
Qabel ma jiġi eżaminat jekk ir-responsabbiltà tal-azzjonist li jikkontrolla, l-istabbiliment pubbliku IFP, jistax ikun impenjat minħabba s-sussidjarji tiegħu (b), jaqbel li tiġi ppreżentata l-proċedura ta’ likwidazzjoni ġudizzjarja rregolata bil-liġi komuni li għaliha ser ikunu soġġetti dawn is-sussidjarji rregolati bil-liġi privata f'każ ta’ waqfien tal-ħlasijiet (a).
a) Il-proċedura ta’ likwidazzjoni ġudizzjarja rregolata bil-liġi komuni
(143)
Jekk wieħed jieħu l-każ fejn waħda mis-sussidjarji tal-grupp IFP, kumpanija limitata, tkun f'sitwazzjoni ta’ waqfien ta’ ħlasijiet (f'termini oħra li din ma tkunx f'pożizzjoni li tissodisfa l-obbliġi dovuti bl-assi disponibbli tagħha), u fejn ikun jidher li ristrutturar ikun impossibbli (112), il-proċedura tal-liġi komuni (113) twassal biex tpoġġiha f'likwidazzjoni ġudizzjarja. Il-ftuħ tal-proċedura (114) jekk ikun il-każ jintalab mid-debitur mhux aktar tard minn ħamsa u erbgħin ġurnata mill-waqfien tal-ħlasijiet (sakemm dan tal-aħħar ma jkunx diġà talab il-ftuħ ta’ proċedura ta’ konċiljazzjoni). Tali proċedura ta’ likwidazzjoni ġudizzjarja tkun maħsuba biex ittemm l-attività tal-intrapriża jew biex tirrilaxxa l-patrimonju tagħha permezz ta’ xoljiment globali jew separat tad-drittijiet u tal-assi tiegħutagħha (115). Fis-sentenza li tiftaħ il-likwidazzjoni ġudizzjarja (116), it-tribunal jaħtar imħallef/kummissarju u jinnomina, bħala likwidatur, aġent ġudizzjarju jew persuna magħżula għall-kompetenza tagħha f'dan il-qasam. Il-likwidatur għlahekk iħejji, fix-xahar tal-ħatra tiegħu, rapport dwar is-sitwazzjoni tal-intrapriża, u wara jipproċedi għall-operazzjonijiet ta’ likwidazzjoni kif ukoll għall-verifika (117) tad-djun (118). Il-prodott tal-likwidazzjoni imbagħad jinqasam bejn il-kredituri skont il-grad tagħhom (kredituri privileġġjati u ipotekarji, kredituri benefiċjarji ta’ sigurtà speċjali tal-proprjetà, kredituri mhux assigurati, jiġifieri mhux privileġġjati, prorata skont il-kreditu tagħhom).
(144)
Meta ma jkunx hemm aktar obbligi dovuti u l-likwidatur ikollu ammonti biżżejjed biex iħallas lill-kredituri, jew meta t-tkomplija tal-operazzjonijiet ta’ likwidazzjoni ġudizzjarja ssir impossibbli minħabba n-nuqqas ta’ assi, jitħabbar l-għeluq tal-likwidazzjoni ġudizzjarja mit-tribunal (119). Wara l-għeluq tal-proċedura, id-debitur jibbenefika minn prinċipju fejn ma jitkomplewx il-proċedimenti. F'termini oħra, il-ġudizzju tal-għeluq tal-likwidazzjoni ġudizzjarja minħabba nuqqas ta’ assi ma jagħtix lill-kredituri l-possibbiltà li jkomplu l-proċeduri legali kontra d-debitur, ħlief (120) jekk id-dejn jirriżulta minn kundanna penali jew drittijiet marbuta mal-persuna tal-kreditur.
b) In-nuqqas ta’ mekkaniżmu ta’ garanzija favur is-sussidjarji rregolati bil-liġi privata tal-istabbiliment pubbliku IFP
(145)
Kif spjega l-espert tal-Kummissjoni fil-każ tal-posta, f'ċerti kumpaniji kummerċjali, partikolarment il-kumpaniji limitati u l-kumpaniji b'responsabbiltà limitata, l-imsieħba mhumiex normalment meħtieġa li jħallsu lura d-djun tal-organizzazzjoni li jkollhom sehem fiha 'l hinn mill-kontribuzzjoni inizjali tagħhom. Bħala kumpaniji limitati, is-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP jaqgħu eżattament taħt din il-kategorija. Barra minn dan, fil-grupp IFP bħal f'kull grupp ieħor ta’ kumpaniji, f'każ ta’ falliment ta’ kumpanija sussidjarja taħt forma ta’ kumpanija b'riskji limitati (f'dan il-każ, kumpanija limitata), fin-nuqqas ta’ garanziji, ittri ta’ intenzjoni jew ta’ konfort (121) li jaffetwaw lilha direttament, ir-responsabbiltà tal-kumpanija possedenti hija limitata għat-telf fid-dħul tagħha (bħal kull azzjonist ordinarju ieħor).
(146)
B'kunsiderazzjoni għall-fatt li l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu jappartjenu għall-istess grupp ekonomikufis-sens tal-liġi tal-kompetizzjoni, jaqbel li jkun verifikat jekk, skont il-liġi Franċiża tal-kumpaniji, ir-relazzjoni ta’ dipendenza ekonomika li jitpoġġew fiha s-sussidjarji minħabba r-rabta mal-kumpanija possedenti tagħhom hix suxxettibbli jew le, f'każ ta’ falliment tas-sussidjarji tagħha rregolati bil-liġi privata, li timpenja awtomatikament ir-responsabbiltà tal-istabbiliment pubbliku IFP u, għalhekk, li timmobilizza riżorsi pubbliċi, billi l-Istat jiżgura l-parti essenzjali tal-finanzjament tiegħu u ta garanzija bla limitu impliċita lill-istabbiliment pubbliku.
(147)
Fit-tmiem ta’ dan l-eżami dettaljat, il-Kummissjoni hija f'pożizzjoni li tikkonkludi li skont il-liġi ċivili u kummerċjali Franċiża, f'każ ta’ falliment ta’ xi waħda mis-sussidjarji, ir-responsabbiltà tal-azzjonist ewlieni tagħha, fil-prinċipju, mhix involuta, ħlief biex tintwera l-eżistenza ta’ tort tal-azzjonist ewlieni fil-ġestjoni tas-sussidjarja tiegħu (i). L-abbozzi ta’ riforma għall-Kodiċi Ċivili li kienu ppjanati dan l-aħħar, u li wara ġew abbandunati, li kellhom l-għan li jwessgħu l-prinċipju ta’ responsabbiltà għall-azzjoni ta’ ħadd ieħor fil-każ ta’ rabta bejn kumpanija possedenti u sussidjarji ta’ grupp, jikkonfermaw li a contrario bħalissa ma jeżisti l-ebda prinċipju bħal dan fil-liġi Franċiża (ii).
i) In-nuqqas ta’ responsabbiltà ġenerali tal-azzjonist minħabba s-sussidjarja tiegħu
(148)
Skont il-prinċipji akkademiċi (122), l-organizzazzjoni ta’ grupp ma tkun qatt, fiha nnifisha, sors ta’ responsabbilitajiet fi stadji. Il-liġi Franċiża tibbaża fuq il-prinċipju tar-responsabbiltà personali ppreżentata mill-Artikolu 1382 tal-Kodiċi Ċivili (123). Huwa biss att illegali, attribwibbli għall-aġir tal-kumpanija possedenti, li jagħti lok biex jnfetaħ l-aċċess għall-assi tagħha.
(149)
Qabelxejn, safejn, f'dan il-każ, il-kumpanija possedenti tal-grupp IFP hija persuna ġuridika rregolata bil-liġ pubblika, (l-istabbiliment pubbliku IFP), din il-mistoqsija tqajjem diffikultà addizzjonali: fil-fatt jaqbel li wieħed jistaqsi minn qabel dwar l-ordni legali (amministrattiva jew ġudizzjarja) li tkun, fis-sistema Franċiża, kompetenti jekk ikun il-każ, biex tfittex responsabbiltà possibbli ta’ persuna ġuridika rregolata bil-liġi pubblika li tikkontrolla persuna ġuridika rregolata bil-liġi privata li titpoġġa f'likwidazzjoni ġudizzjarja.
(150)
Il-Kummissjoni tinnota li f'dak li jikkonċerna l-azzjonijiet ta’ responsabbiltà għal nuqqas ta’ assi (124), it-Tribunal tal-Arbitraġġ ilu jqis li l-ġurisdizzjoni ġudizzjarja hi kompetenti meta l-persuna pubblika tkun direttur skont il-liġi (125) u l-ġurisdizzjoni amministrattiva meta l-persuna pubblika tkun direttur de facto (126). Madankollu, jidher li f'dan il-qasam, it-tqassim tal-kompetenzi bejn il-ġurisdizzjonijiet amministrattivi u ġudizzjarji issa huwa bbażat fuq in-natura tas-servizzi mogħtija: servizz pubbliku amministrattiv jew attività ta’ natura industrijali jew kummerċjali.
(a)
Meta wieħed jitkellem dwar servizz pubbliku amministrattiv, il-liġi preċedenti, ibbażata fuq il-ġestjoni skont il-liġi jew de facto, tidher li ġiet abbandunata mit-Tribunal tal-Arbitraġġ (127) wara d-deċiżjoni Département de la Dordogne (128): il-Qorti Superjuri f'dak il-każ kienet iddeċidiet favur il-kompetenza tal-imħallef amministrattiv billi kien qed jiġi investigat servizz pubbliku amministrattiv, u dan kemm jekk il-persuna pubblika tkun direttur skont il-liġi jew de facto tal-persuna privata li teżerċita din il-missjoni ta’ servizz pubbliku. Wara li fakkret, fil-linja tad-Deċiżjoni Blanco (129) li “r-reponsabbiltà li tista' taqa' fuq l-Istat jew fuq il-persuni ġuridiċi l-oħra rregolati mil-liġi pubblika minħabba l-ħsara attribwita għas-servizzi pubbliċi amministrattivi tagħhom hija soġġetta għal sistema ta’ liġi pubblika” (linji taħt miżjuda) u li dan ikun differenti biss jekk ikun previst espressament mil-liġi, it-Tribunal tal-Arbitraġġ iddeċieda li mil-Liġi tal-25 ta’ Jannar 1985 ir-ristrutturar u l-likwidazzjoni ġudizzjarja tal-intrapriżi (illum kodifikata fl-Artikoli L. 624-3 u sussegwenti tal-Kodiċi Kummerċjali) ma jirriżultax “li l-leġiżlatur fisser, b'deroga tal-prinċipji li jirregolaw ir-responsabbiltà tal-persuni pubbliċi, ineħħi mill-kompetenza tat-tribunali ġudizzjarji, ir-riċerka tar-responsabbiltà ċivili tal-Istat jew ta’ persuni ġuridiċi oħra rregolati bil-liġi pubblika skont it-twettiq ta’ missjoni ta’ servizz pubbliku amministrattiv”. (Linja taħt miżjuda).
(b)
Min-naħa l-oħra, meta wieħed jitratta attività ta’ natura industrijali jew kummerċjali, il-kompetenza għall-għarfien tar-responsabbiltà ċivili ta’ persuna ġuridika rregolata bil-liġi pubblika li tikkontrolla persuna ġuridika rregolata bil-liġi privata li titpoġġa f'likwidazzjoni taqa' biċ-ċar f'idejn il-korp ġuridiku. Fid-deċiżjoni Société d'Économie Mixte Olympique d'Alès en Cévennes (130), it-Tribunal tal-Arbitraġġ innota partikolarment li “jekk it-tfittxija tar-responsabbiltà ċivili tal-Istat jew ta’ persuni ġuridiċi oħra rregolati bil-liġi pubblika minħabba t-twettiq ta’ missjoni ta’ servizz amministrattiv taqa' taħt il-kompetenza tat-tribunali tal-ordni ammnistrattiva, din l-azzjoni taqa' taħt il-kompetenza tat-tribunali tal-ordni ġudizzjarja meta r-responsabbiltà tal-Istat jew tal-persuna ġuridika rregolata bil-liġi pubblika hija mfittxija minħabba attività ta’ tip industrijali jew kummerċjali mingħajr ma jkun hemm lok ta’ distinzjoni jekk il-awtorità pubblika kkonċernata tkunx aġixxiet bħala kap ipso facto jew de facto.” (Linja taħt miżjuda). Biex jasal għal din il-konklużjoni fil-każ in kwistjoni, it-Tribunal tal-Arbitraġġ fired in-natura ta’ servizz pubbliku amministrattiv mill-attivitajiet imwettqa minn kumpanija pubblika b'direttorat u kunsill ta’ sorveljanza (SEM Olympique d'Alès en Cévennes) fuq il-bażi ta’ żewġ konsiderazzjonijiet: l-għan tagħha (131), minn naħa u l-metodu tal-finanzjament tagħha (132), min-naħa l-oħra.
(151)
F'dak li jikkonċerna speċifikament il-kumpaniji limitati Axens, Beicip-Franlab u Prosernat, sussidjarji skont il-liġi privata kkontrollati mill-istabbiliment pubbliku IFP, jirriżulta mill-informazzjoni li hemm fil-fajl, partikolarment minn dik mogħtija fil-Punt 159 li l-għan tagħhom jirriżulta minn skop ekonomiku (133) u mhux minn wieħed amministrattiv. Barra minn dan, il-parti essenzjali tar-riżorsi ta’ dawn l-intrapriżi ġejja mill-prodott gross li jiġġeneraw l-attivitajiet ekonomiċi tagħhom, u mhux minn finanzjament pubbliku. Fl-aħħarnett, ta’ min jinnota li dawn is-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP twaqqfu bħala kumpaniji kummerċjali fuq l-inizjattiva ta’ persuna ġuridika rregolata bil-liġi privata (134) (u mhux persuna ġuridika rregolata bil-liġi pubblika, billi l-bidla tal-istabbiliment pubbliku IFP għal dak ta’ IPIK ma seħħitx sas-7 ta’ Lulju 2006). Barra minn dan, in-natura industrijali u kummerċjali tal-attivitajiet ta’ Axens, Beicip-Franlab u Prosernat tidher li ma tistax tiġi kkuntestata, u, f'każ ta’ likwidazzjoni ġudizzjarja, id-deċiżjonijiet ġudizzjarji mingħajr dubju jkunu kompetenti biex wieħed jagħraf azzjoni eventwali ta’ responsabbiltà min-naħa tal-istabbiliment pubbliku IFP.
(152)
F'dawn il-kundizzjonijiet, jaqbel li wieħed jivverifika l-kundizzjonijiet tal-involviment tar-responsabbiltà tal-azzjonist li jikkontrolla fir-rigward tad-deċiżjoni tal-Qorti tal-Kassazzjoni. Issa, biex tiġi estiża proċedura ta’ likwidazzjoni ġudizzjarja miftuħa fir-rigward ta’ persuna speċifikata (is-sussidjarja) lil persuna ġuridika oħra (il-kumpanija possedenti), il-kundizzjonijiet stabbiliti huma tassew stretti. Quddiem sussidjarja li qed tfalli, il-vittmi tal-aġir tagħha huma kostretti li jippruvaw l-aġir ħażin tal-kumpanija possedenti biex ikunu jistgħu jiksbu kumpens, partikolarment iċ-ċaħda mill-kumpanija possedenti tal-personalità ġuridika tas-sussidjarja (α) u t-tmexxija ħażina tal-kumpanija kkontrollata (β).
α) Iċ-ċaħda tal-personalità ġuridika tas-sussidjarja mill-kumpanija possedenti
(153)
Id-deċiżjoni tal-Qorti tal-Kassazzjoni tat il-possibbiltà li tiġi estiża r-responsabbiltà tal-kumpanija possedenti għall-aġir tas-sussidjarji tagħha f'żewġ każijiet eċċezzjonali (135): minn naħa, meta l-assi tas-sussidjarji jkunu mħallta ma’ dawk tal-kumpanija possedenti (ipoteżi msejħa “taħlit tal-beni”), u min-naħa l-oħra, meta s-sussidjarji jkunu persuni ġuridiċi fittizji (ipoteżi msejħa “finzjonalità tal-persuna ġuridika”).
(154)
F'dak li jikkonċerna it-“taħlit tal-beni (136)”, din l-idea ġeneralment tikkwalifika s-sitwazzjoni fejn il-kontabbiltajiet rispettivi taż-żewġ persuni ġuridiċi distinti huma tali li huwa impossibbli li wieħed jiddetermina għal liema minnhom jirrelata tali jew tali ass jew obbligu. Madankollu, biex tintwera l-eżistenza ta’ dan it-taħlit tal-assi, l-eżistenza ta’ rabtiet, anke stretti, bejn il-kumpaniji tal-grupp, mhix suffiċjenti. Bl-istess mod, l-identità tal-imsieħba jew tal-kapijiet, kif ukoll l-identità tal-uffiċċju prinċipali (137), ma jippermettulhomx waħedhom li jistabbilixxu t-taħwid tal-assi. Il-formalizzazzjoni tar-rabtiet bejn il-gruppi fi ftehimiet maqbula bejn il-kumpanija possedenti u s-sussidjarji tagħha kważi dejjem hija biżżejjed biex titneħħa kull possibbiltà ta’ taħlit bejn l-assi (138).
(155)
F'żewġ każijiet reċenti, Metaleurop (139) u AOL Liberté (140), il-Qorti tal-Kassazzjoni tidher li anke rristrinġiet il-kontroll tagħha tal-kundizzjonijiet għall-estensjoni ta’ proċedura fir-rigward tal-kumpanija possedenti ta’ grupp. L-integrazzjoni, anke sfurzata, tal-kumpaniji tal-gruppi, ma twassalx bil-fors għat-taħlit tal-assi. Skont l-artikli akkademiċi (141), “la l-ftehimiet ta’ finanzjament u ta’ skambju bejn iż-żewġ entitajiet, la l-iskambji tal-persunal, la l-ħlasijiet bil-quddiem mill-kumpanija possedenti, la l-akkwist mill-kumpanija possedenti tas-setgħa tal-ġestjoni tas-sussidjarja, ma jgħattu l-karattru ta’ taħwid ġenerali tal-kontijiet, li jkun jiġġustifika tgħaqqid tal-assi.” Għahekk jidher li huwa partikolarment diffiċli li tiġi mpenjata r-responsabbiltà ta’ kumpanija possedenti fir-rigward tal-aġir ta’ xi waħda mis-sussidjarji tagħha abbażi tat-taħlit tal-assi tagħhom (142), billi l-livell ta’ prova meħtieġ mill-Qorti tal-Kassazzjoni biex dan jintwera huwa tassew għoli.
(156)
F'dan il-każ, wieħed irid jinnota li l-Kummissjoni diġà enfasizzat li “[…] l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji kkonċernati huma entitajiet ġuridiċi distinti, u l-kontijiet tagħhom huma separati” (143). Barra minn dan, il-ftehimiet iffirmati bejn l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu, partikolarment il-ftehimiet esklussivi ta’ trasferimenti ta’ teknoloġija, jew il-provvista ta’ persunal (144), ma jgħattux in-natura ta’ taħwid ġenerali tal-kontijiet li jista' jiġġustifika tgħaqqid tal-assi fis-sens tal-ġurisprudenza tal-Qorti tal-Kassazzjoni, billi kull servizz hu speċifikament inkluż fil-kontijiet rispettivi ta’ kull entità tal-grupp IFP, kif ser jiġi stabbilit b'mod speċifiku fil-Partijiet 7.1.4 u 7.3.
(157)
F'dak li jikkonċerna il-“fizzjonalità tal-persuna ġuridika”, wieħed irid jinnota n-nuqqas tal-elementi tal-kuntratt ta’ kumpanija tas-sussidjarja (affectio societatis) b'tali mod li jintwera li din m'għandhiex ħajja soċjali reali. Il-Qorti tal-Kassazzjoni (145) tqis li qed taffaċċja kumpanija fittizja meta l-persuna ġuridika li kontriha hija miftuħa l-proċedura għandha biss eżistenza apparenti, minħabba li jkollha attività distinta (146) minn dik tal-kap, persuna fiżika jew ġuridika.
(158)
Abbażi tal-informazzjoni disponibbli pubblikament (147), il-Kummissjoni tinnota wkoll li l-istabbiliment pubbliku IFP u Axens, Beicip-Franlab u Prosernat la għandhom l-istess dettalji, u l-anqas l-istess postijiet ta’ sfruttament:
(a)
L-istabbiliment pubbliku IFP huwa rreġistrat fir-Reġistru tal-Kummerċ u tal-Kumpaniji (minn hawn 'il quddiem “RCS”) ta’ Nanterre bin-numru B 775 729 155, u l-uffiċċju prinċipali tiegħu jinsab f'Rueil-Malmaison (148). L-istabbiliment pubbliku IFP għandu żewġ stabbilimenti, li jinsabu fi Franza, rispettivament f'Solaize (149) u f'Pau (150).
(b)
Axens hija rreġistrata fir-RCS ta’ Nanterre bin-numru B 599 815 073 u l-uffiċċju prinċipali tagħha jinsab ukoll f'Rueil-Malmaison, imma f'indirizz differenti (151) mill-kumpanija possedenti tagħha. Iċ-ċentri tal-isfruttament tagħha jinsabu wkoll f'siti differenti mill-kumpanija possedenti tagħha, fil-parti l-kbira barra minn Franza: fl-Istati Uniti fi Houston (Texas), fi Princeton (New Jersey), f'Savannah (Ġorġja) u f'Calvert City (Kentucky), fil-Kanada fi Brockville (Ontario), u fiċ-Ċina f'Peking, fil-Ġappun f'Tokyo, fl-Indja f'New Delhi, fil-Baħrejn, u fir-Russja f'Moska;
(c)
Beicip-Franlab hija rreġistrata fir-RCS ta’ Nanterre bin-numru B 679 804 047, u l-uffiċċju prinċipali tagħha jinsab ukoll f'Rueil-Malmaison, imma f'indirizz differenti (152) mill-kumpanija possedenti tagħha u minn Axens. Hi għandha sussidjarji u uffiċċji f'diversi pajjiżi madwar id-dinja, partikolarment fil-Baħrejn, f'Abu Dhabi, fil-Libja fi Tripli, fil-Malażja fi Kuala Lumpur, fl-Istati Uniti fi Houston f'Texas, fil-Messiku f'Villahermosa, fil-Brażil f'Rio de Janeiro u fir-Russja f'Moska;
(d)
Prosernat hija rreġistrata fir-RCS ta’ Nanterre bin-numru B 315 251 330 u l-uffiċċju prinċipali tagħha jinstab f'Puteaux (153). Il-kumpanija tgħid (154) li hija preżenti f'xi għoxrin pajjiż madwar id-dinja, partikolarment fl-Amerika t'Isfel (l-Arġentina, il-Brażil, Venezwela), fl-Ewropa (ir-Renju Unit. l-Italja, in-Norveġja), fl-Afrika ta’ Fuq (l-Alġerija, l-Eġittu), fil-pajjiżi tal-Golf (l-Arabja Sawdita, l-Emirati Għarab Magħquda, il-Kuwajt, l-Oman, il-Qatar), fl-Iran, fir-Russja u fil-Komunità tal-Istati Indipendenti, kif ukoll fix-Xlokk tal-Ażja.
(159)
Barra minn dan, f'dan il-każ, l-attivitajiet ekonomiċi mwettqa minn kull waħda mis-sussidjarji huma reali, b'tali mod li dawn ma jistgħux jiġu kklassifikati b'mod raġonevoli bħala fittizji, u dan billi l-Qorti tal-Kassazzjoni hija tassew eżiġenti biex tikkwalifika persuna ġuridika bħala “fittizja” (155):
(a)
Il-kumpanija Axens, imwaqqfa fl-2001, effettivament twettaq attività ekonomika fis-suq tal-katalizzaturi u ta’ teknoloġiji għall-induustriji tar-raffinar u petrokimiċi, li għal dawn hija timpjega aktar minn 600 persuna, u li bis-saħħa ta’ dan hija għandha dħul ta’ madwar 300 miljun euro fis-sena.
(b)
Il-kumpanija Beicip-Franlab, imwaqqfa fl-1967, twettaq attività reali fil-produzzjoni u t-tqassim ta’ softwer speċjalizzat fil-qasam tal-“esplorazzjoni tad-depożiti taż-żejt” kif ukoll fit-twettiq ta’ studji u ta’ konsultazzjoni. Din l-attività tħaddem aktar minn mitt impjegat u ddaħħal madwar erbgħin miljun euro fis-sena.
(c)
Il-kumpanija Prosernat, akkwistata fl-2001, hija attiva fil-qasam tal-istusji u tas-servizzi u tal-produzzjoni ta’ apparat maħsub għall-ipproċessar tal-gass u għall-irkupru tal-kubrit. Biex twettaq din l-attività, l-intrapriża timpjega mamdwar 70 persuna u ddaħħal madwar ħamsin miljun euro.
(160)
Minn dan jirriżulta li, barra mill-każ tal-ġestjoni ħażina li ser ikun studjat fil-Punti 161 sa 164, il-każijiet estremament limitati - fizzjonalità tal-persuna ġuridika tas-sussidjarja jew taħwid tal-assi tas-sussidjarja u tal-kumpanija possedenti - stipulati mil-leġiżlazzjoni sabiex tiġi mpenjata r-responsabbilità tal-kumpanija possedenti minħabba s-sussidjarji tagħha, mhumiex sodisfatti b'mod ċar f'dan il-każ. B'konsegwenza ta’ dan, il-Kummissjoni tqis li ma jintlaħqux il-kundizzjonijiet għal pretensjoni awtomatika tar-responsabbiltà tal-istabbiliment pubbliku IFP f'każ ta’ likwidazzoni tas-sussidjarji tiegħu Axens, Beicip-Franlab u Prosernat.
β) Ir-responsabbiltà għall-ġestjoni ħażina tas-sussidjarja mill-kumpanija possedenti
(161)
It-twettiq ħażin tal-kontroll tas-sussidjarja huwa tradizzjonalment suxxettibbli li jimpenja r-reposansabbiltà tal-kumpanija possedenti (156). Meta din tal-aħħar tkun wettqet xi żbalji fil-kontroll li din għandha teżerċita fuq il-ġestjoni tas-sussidjarji tagħha, “partikolarment għall-gruppi ta’ kumpaniji, il-leġiżlazzjoni tawtorizza l-pretensjoni tar-responsabbiltà tal-kumpanija possedenti” (157). It-testi akkademiċi jsostnu li l-ġestjoni ħażina mill-kumpanija possedenti, li tkun aġixxiet bħala kap skont il-liġi jew de facto tas-sussidjarja f'diffikultà, tista' timpenja r-responsabbiltà tagħha (158) f'każ ta’ likwidazzjoni. Fil-fatt, il-kumpanija possedenti tista' tinżamm responsabbli bħala azzjonista tas-sussidjarja (159) jekk xi azzjonijiet ħżiena fil-bidu tad-diffikultajiet tal-kumpanija kkontrollata jistgħu jiġu attribwiti lilha (160).
(162)
Il-liġi komuni għalhekk tistabbilixxi r-responsabbiltà tal-kapijiet għall-kunpanija tagħhom, l-azzjonisti tagħha jew il-kredituri tagħha (161). Fil-każ ta’ grupp, il-kredituri ta’ waħda mis-sussidjarji li waqqfet il-pagamenti jippruvaw juru li l-kumpanija prinċipali kellha l-kwalità ta’ kap - skont il-liġi jew de facto (162) - tas-sussidjarja. Għaldaqstant, ir-responsabbiltà tat-tort ta’ kumpanija possedenti fir-rigward tas-sussidjarja tagħha huwa partikolarment mogħti mil-liġi tal-proċeduri kollettivi (163), u b'mod aktar preċiż fil-qafas tal-azzjoni dwar ir-responsabbiltà għal nuqqas ta’ assi (164), sakemm din il-kumpnaija tkun aġixxiet bħala l-kap (165) tas-sussidjarja tagħha. Madankollu, sabiex tiġi mpenjata r-responsabbiltà tal-kumpanija possedenti għat-tort, tird tingħata l-prova ta’ tali tort u, fuq kollox, ta’ rabta każwali bejn din u l-ħsara li tkun saret minħabba l-aġir tas-sussidjarja (166).
(163)
Fi kwalunkwe każ, minn dan jirriżulta li dawn l-isfidi fl-ebda każ ma jikkostitwixxu azzjonijiet ta’ garanzija, minħabba li dawn huma dejjem ibbażati fuq ir-responsabbiltà għat-tort tal-kumpanija possedenti. Barra minn dan, tali azzjonijiet mhumiex suxxettibbli li jistabbilixxu prinċipju ġenerali ta’ responsabbiltà tal-kumpanija possedenti minħabba s-sussidjarji tagħha, li tkun interpretazzjoni ħażina tal-prinċipju tal-limitazzjoni tar-responsabbiltà tal-azzjonist għall-ħlasijiet inizjali li jkunu saru lill-kumpaniji limitati, barra mill-ipoteżijiet li dawn il-kumpaniji limiati ikunu huma entitajiet fittizji jew għandhom assi mħalltin ma’ dawk tal-kumpanija possedenti tagħhom, li jistgħu jitwarrbu f'dan il-każ.
(164)
Finalment, jirriżulta mill-ġurisprudenza tal-Qorti tal-Kassazzjoni li r-rikors għall-prinċipju tar-responsabbiltà minħabba tort tal-kumpanija possedenti fil-ġestjoni tas-sussidjarja fl-ebda każ m'għandu x'jaqsam mal-mekkaniżmu ekwivalenti ta’ sistema ta’ garanzija.
ii) L-abbozzi ta’ riforma riċenti għar-responsabbiltà tal-azzjoni ta’ ħaddieħor
(165)
Fl-istat attwali tal-liġi, għalhekk jidher, skont il-konklużjonijiet ta’ rapport ta’ informazzjoni Parlamentari reċenti (167) li “s-soluzzjonijiet mogħtija mil-leġiżlazzjoni jevidenzjaw l-ostakolu li tikkostitwixxi l-personalità ġuridika fil-qafas tal-attribuzzjoni tar-responsabbiltà” (168). (Linja taħt miżjuda).
(166)
Dan l-ostaklu jidher tant statutorju li dan l-aħħar sar dibattitu fi Franza dwar il-possibbiltà ta’ riforma fil-Kodiċi Ċivili li jestendi r-responsabbiltà tal-azzjoni ta’ ħaddieħor għal sitwazzjonijiet ta’ dipendenza ekonomika (169) (partikolarment għar-rabtiet li jsibu ruħhom fihom is-sussidjarji ta’ grupp fir-rigward tal-kumpanija possedenti tagħhom). Ċerti assoċjazzjonijiet ta’ konsumaturi (170) msemmija mir-rapport Parlamentari msemmi jidhru urtati partikolarment li t-teknika ta’ “sussidjarizzazzjoni” tal-kumpaniji tippermetti, f'każ ta’ xi kwistjoni ulterjuri, lil ċerti entitajiet jopponu l-għeluq ġuridiku ta’ kumpaniji tal-grupp meta tiġi mpenjata r-responsabbiltà ta’ sussidjarja tkun, anke meta l-offerti kummerċjali jkunu ppromwovew l-immaġni ta’ grupp ta’ kumpaniji magħquda li joffru grupp ta’ servizzi.
(167)
L-Artikolu 1355 tal-abboz preliminari Catala (171) riċentement ippropona li tiġi stabbilita bażi ġdida ta’ responsabbiltà minħabba azzjoni ta’ ħaddieħor, li jqajjem mistoqsijiet dwar il-prinċipju tal-awtonomija ġuridika tas-sussidjarji:
“Art. 1355
Wieħed huwa responsabbli bis-sħiħ tal-ħsarat ikkawżati minn dawk li wieħed jirregola l-istil tal-ħajja tagħhom jew li wieħed jorganizza, jissorvelja jew jikkontrolla l-attività tagħhom fl-interess tiegħu stess. […]”
(168)
Il-kummenti miġjuba mill-awturi ta’ dan l-abbozz preliminari jiċċaraw l-innovazzjonijiet proposti minn dan it-test fil-qasam tar-responsabbiltà ekstrakuntrattwali tal-azzjoni ta’ ħaddieħor. L-adozzjoni tiegħu jista' jżid bħala bażi possibbli “il-fatt li wieħed jissorvelja u li jorganizza l-attività ta’ ħaddieħor fl-interess personali ta’ dak li jeżerċita dan il-kontroll” (172), li jbiddel b'mod pjuttost profond l-istat tal-liġi attwali, u dan billi dawn ir-responsabbilitajiet minn issa 'l quddiem ser ikunu stretti: dawn ma jkunux “soġġetti għall-prova tat-tort tal-persuna responsabbli, imma għal dik ta’ azzjoni li seta' jimpenja r-responsabbiltà personali tal-awtur dirett li kieku dan ma aġixxiex taħt il-kontroll ta’ ħaddieħor” (173).
(169)
Il-paragrafu 2 tal-Artikolu 1360 tal-abbozz preliminari jirrifjuta dan il-prinċipju fil-każ tar-responsabbiltà tal-kumpanija possedenti ta’ grupp ta’ kumpaniji fir-rigward tas-sussidjarji tagħha:
“Art. 1360
[…] Bl-istess mod huwa responsabbli min jikkontrolla l-attività ekonomika jew l-assi ta’ professjonist f'sitwazzjoni ta’ dipendenza, anke jekk jaġixxi f'ismu stess, meta l-vittma tistabbilixxi li l-fatt ta’ ħsara huwa relatat mal-eżerċizzju tal-kontroll. L-istess jiġri l-aktar fil-każ tal-kumpaniji possedenti fir-rigward tad-danni kkawżati mis-sussidjarji tagħhom jew dawk li jagħtu l-liċenzji għad-danni kkawżati mill-konċessjonarji tagħhom.” (Linja taħt miżjuda).
(170)
Minn dan jirriżulta li a contrario, fl-istat attwali tal-liġi Franċiża, l-impenn tar-responsabbiltà tal-kumpanija possedenti għall-azzjoni tas-sussidjarja tagħha jassumi tajjeb, kif muri aktar 'il fuq, li jagħti l-prova tat-tort ta’ dik tal-ewwel fis-sitwazzjoni ta’ dik tal-aħħar.
(171)
F'dak li jikkonċerna l-iżvilupp prevedibbli tal-liġi pożittiva Franċiża, il-Kummissjoni tinnota l-fatt li r-riforma maħsuba dwar dan il-punt jidher li ġiet abbandunata. Fil-fatt, fil-kuntest tar-rapport Parlamentari msemmi qabel, il-grupp ta’ ħidma tal-Kummissjoni tal-Liġijiet iddikjara lilu nnifsu kuntrarju għal kwalunkwe “għarfien tal-eżistenza ta’ responsabbiltà mingħajr tort minħabba stat ta’ dipendenza ekonomika” (Rakkomandazzjoni Nru 19). Barra minn hekk, riforma f'dan is-sens ma tidhirx li għadha ppjanata: assolutament ma tidhirx fil-proposta tal-Liġi Nru 657 li tirriforma r-responsabbiltà ċivili (174) ppreżentata matul is-sessjoni ordinarja 2009-2010 (irreġistrata quddiem il-President tas-Senat fid-9 ta’ Lulju 2010).
(172)
Bħala konklużjoni, kuntrarju għar-responsabbiltà tal-Istat f'każ ta’ falliment tal-istabbilimenti pubbliċi tiegħu, li għandu l-karatteristiċi ta’ mekkaniżmu ta’ garanzija minħabba (partikolarment) il-karattru awtomatiku tiegħu, fl-istat attwali tal-liġi Franċiża ma jeżisti l-ebda impenn impliċitu u awtomatiku tar-responsabiltà tal-kumpaniji possedenti għall-aġir tas-sussidjarji tagħhom irregolati bil-liġi privata li jitpoġġew f'likwidazzjoni ġudizzjarja.
B. Il-kredituri tas-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP m'għandhom l-ebda garanzija dwar iż-żamma tal-eżistenza tagħhom u/jew tal-obbligi tagħhom
(173)
Fuq il-bażi ta’ dak li ntqal, il-Kummissjoni hija f'pożizzjoni li tikkonkludi li jekk, bħala kumpaniji limitati, is-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP jgħibu wara proċedura ta’ likwidazzjoni, id-drittijiet u l-obbligi tagħhom jgħibu magħhom. F'ċirkostanzi simili, l-azzjonist li jikkontrollahom, l-istabbiliment pubbliku IFP, ċertament ikollu l-fakultà li jipprovdi minn qabel kapital (175) sabiex jevita l-għejbien/il-likwidazzjoni tagħhom. Tali ħlas ta’ fondi għalhekk ikun jista' jiżgura l-ħlas tad-djun dovuti lil partijiet terzi minn dawn is-sussidjarji.
(174)
Madankollu, din tkun għażla strateġika tal-istabbiliment pubbliku, u mhux obbligu legali li jiġi impost awtomatikament fuqu. Barra minn hekk, tali għażla tkun strettament irregolat mil-liġi tal-għajnuna mill-Istat: fl-ipoteżi li dan l-intervent ta’ kapital ma jkunx iġġustifikat minn aġir tal-investitur privat fl-ekonomija tas-suq, dan jibqa' soġġett għall-kontroll (u l-approvazzjoni) minn qabel tal-Kummissjoni Ewropea, wara notifika mill-awtoritajiet Franċiżi.
(175)
Barra minn dan, il-Kummissjoni tinsab f'pożizzjoni li tikkonkludi li f'każ ta’ proċedura ta’ likwidazzjoni, il-kredituri tas-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP ma jkollhom l-ebda ċertezza dwar il-ħlas lura tad-djun dovuti lilhom.
C. Konklużjoni dwar in-nuqqas ta’ garanzija mill-Istat li tkopri lis-sussidjarji rregolati bil-liġi privata tal-istabbiliment pubbliku IFP
(176)
Fuq il-bażi ta’ dak li ntqal, il-Kummissjoni tista' tikkonkludi li, kuntrarju għall-kredituri tal-istabbiliment pubbliku IFP, il-kredituri tas-sussidjarji rregolati bil-liġi privata tal-grupp IFP m'għandhom l-ebda garanzija, la dwar ir-rimborż tad-djun individwali dovuti lilhom, u l-anqas dwar iż-żamma tal-eżistenza ta’ dawn il-kumpaniji limitati f'każ ta’ likwidazzjoni. Minn dan jirriżulta li dawn is-sussidjarji rregolati bil-liġi privata mhumiex koperti mill-garanzija bla limitu li jibbenefika minnha l-istabbiliment pubbliku IFP minħabba l-istatut tiegħu. Il-Kummissjoni tibbaża l-analiżi tagħha fuq il-fatt li l-kredituri tas-sussidjarji rregolati bil-liġi privata tal-istabbiliment pubbliku IFP:
-
jibqgħu soġġetti għall-proċeduri tal-liġi komuni fil-qasam tar-ristrutturar u tal-likwidazzjoni tal-intrapriżi;
-
ma jistgħux, fl-istat attwali tal-liġi Franċiża, jimpenjaw awtomatikament ir-responsabbiltà tal-azzjonist li jikkontrolla s-sussidjarji, l-istabbiliment pubbliku IFP (u għaldaqstant, l-Istat Franċiż) minħabba l-aġir ta’ dawn is-sussidjarji; fil-fatt dawn iridu jġibu prova preċedenti li l-istabbiliment pubbliku jkun wettaq tort, u dan jeskludi li tali impenn tar-responsabbiltà ikun awtomatiku, u għalhekk jista' jkun imqabbel ma’ mekkaniżmu ta’ garanzija.
(177)
Il-Kummissjoni tenfasizza li hi diġà adottat konklużjonijiet simili f'każijiet oħra, fejn hi qieset li kumpanija limitata li hija 100 % proprjetà ta’ stabbiliment pubbliku jew tal-Istat innifsu ma kinitx koperta mill-garanzija pubblika illimitata li minnha kien jibbenefika l-azzjonist tagħha. F'dak li jikkonċerna l-kumpaniji limitati li huma proprjetà diretta tal-Istat, il-Kummissjoni qieset, mill-2003, fil-każ EDF (176), li l-bidla ta’ IPIK f'kumpanija limitata rregolata bil-liġi komuni, u għlhekk is-sottomissjoni tagħha għal-liġi komuni tal-falliment, kellha l-effett li twaqqaf il-garanzija li l-intrapriża kienet tibbenefika minnha sa dak iż-żmien. Din il-linja ġiet ikkonfermata reċentement meta La Poste stess ġiet mibdula f'kumpanija limitata (177) 100 % proprjetà tal-Istat. F'dak li jikkonċerna l-kumpaniji limitati li huma proprjetà ta’ stabbilimenti pubbliċi, il-Kummissjoni għarfet, fid-deċiżjoni msemmija qabel dwar it-twaqqif ta’ La Banque Postale, li l-istatut ġuridiku ta’ tali sussidjarja kumpanija limitata li hija kompletament proprjetà ta’ stabbiliment pubbliku (f'dan il-każ, ta’ La Poste, li dak iż-żmien kellha statut irregolat bil-liġi pubblika li qisu IPIK) kien jippermetti, fih innifsu, li tiġi eskluża l-eżistenza ta’ garanzija bla limitu fil-livell tiegħu (178).
7.1.2 IN-NATURA EKONOMIKA TAL-ATTIVITAJIET TAL-ISTABBILIMENT PUBBLIKU IFP KOPERTI MILL-GARANZIJA BLA LIMITU
(178)
Kif diġà indikat il-Kummissjoni fid-deċiżjonijiet preċedenti tagħha rigward l-istabbiliment pubbliku IFP (179), fit-termini tal-istatuti tiegħu, l-istabbiliment pubbliku IFP jaqdi tliet missjonijiet:
-
missjoni ta’ riċerka u żvilupp fl-oqsma tat-tiftix għaż-żejt u l-gass, tat-teknoloġija tar-raffinar u tal-petrokimika,
-
missjoni ta’ taħriġ tal-inġinieri u t-tekniċi,
-
missjoni ta’ informazzjoni u ta’ dokumentazzjoni tas-setturi.
(179)
L-awtoritajiet Franċiżi, kif imfakkar fil-Punt 31, iqisu li l-istabbiliment pubbliku IFP huwa organizzazzjoni ta’ riċerka b'responsabbiltà trippla ta’ interess ġenerali (riċerka, taħriġ u dokumentazzjoni).
(180)
Il-Kummissjoni tqis ukoll, fir-rigward tar-responsabbiltajiet li huma fdati lilha, li l-istabbiliment pubbliku IFP jista' jkun ikklassifikat bħala “organizzazzjoni ta’ riċerka” fis-sens tal-Punt 2.2. d) tal-Qafas Komunitarju dwar l-għajnuna mill-Istat għar-Riċerka, għall-Iżvilupp u għall-innovazzjoni (180) (minn hawn 'il quddiem il-“Qafas R&D&I”): l-għan ewlieni tiegħu huwa li jwettaq attivitajiet ta’ riċerka fundamentali (181), ta’ riċerka industrijali (182) jew ta’ żvilupp sperimentali (183) u li jqassam ir-riżultati tagħhom permezz tat-tagħlim, tal-publikazzjoni jew tat-trasferiment permezz tat-teknoloġija.
(181)
Skont il-ġurisprudenza tal-Qorti tal-Ġustizzja (184), il-finanzjament pubbliku tal-attivitajiet imwettqa minn organizzazzjoni ta’ riċerka (f'dan il-każ il-kopertura tagħhom permezz ta’ garanzija pubblika bla limitu) jista' (185) jinvolvi għotja ta’ għajnuna mill-Istat għalkemm l-organizzazzjoni in kwistjoni teżerċita attività ekonomika, jiġifieri attività li tikkonsisti fl-offerta ta’ oġġetti jew servizzi f'suq speċifikat (186), u dan b'mod indipendenti mill-istatut legali tagħha u mill-metodu tal-finanzjament tagħha.
(182)
F'dak li jikkonċerna speċifikament in-natura ekonomika (jew mhux ekonomika) tal-attivitajiet imwettqa mill-organizzazzjonijiet tar-riċerka, il-Kummissjoni speċifikat, matul il-prassi ta’ teħid ta’ deċiżjonijiet tagħha (187) dak li hija tqis bħala rilevanti għal waħda jew l-oħra minn dawn il-kategoriji.
(183)
F'dak li jikkonċerna l-attivitajiet prinċipali tal-organizzazzjonijiet ta’ riċerka, il-Kummissjoni tqis li dawn jikkostitwixxu, fil-prinċipju, attivitajiet ta’ tip mhux ekonomiku, partikolarment:
-
l-attivitaijet ta’ taħriġ għal riżorsi umani miksuba u aktar kwalifikati;
-
l-attivitajiet ta’ R&D indipendenti għal għarfien aktar wiesa' u għal fehma akbar, inkluż R&D f'kollaborazzjoni;
-
it-tqassim tar-riżultati ta’ riċerka.
(184)
Hija tqis ukoll li t-trasferiment tat-teknoloġija (l-għoti ta’ liċenzja, il-ħolqien ta’ prodotti sekondarji jew ta’ forom oħra għall-ġestjoni tal-għarfien prodott mill-organizzazzjoni ta’ riċerka) jikkostitwixxi attività mhux ekonomika minħabba li dan isir fil-“livell intern” (188) u li l-introjtu kollu li dan jiġġenera jerġa' jiġi investit fl-attivitajiet prinċipali tal-organizzazzjonijiet ta’ riċerka.
(185)
Għall-kuntrarju, il-Kummissjoni tqis li r-riċerka magħmula skont kuntratti konklużi mal-industrija, il-kiri ta’ tagħmir ta’ riċerka jew is-servizzi ta’ konsulenza (189) jaqgħu taħt attività ekonomika.
(186)
F'dan i-każ, il-garanzija bla limitu mogħtija lill-istabbiliment pubbliku IFP minħabba l-istatut tiegħu ta’ IPIK tkopri kemm l-attivitajiet mhux ekonomiċi tiegħu (li fih innifsu ma jqajjem l-ebda problema fir-rigward tal-liġi dwar l-għajnuna mill-Istat) kif ukoll l-attivitajiet ekonomiċi tiegħu, li huma ta’ żewġ tipi.
(187)
F'dak li jikkonċerna l-ewwel tip ta’ attivitajiet ekonomiċi, anke jekk iqisu, kif inhu indikat fil-Punt 31, li l-attivitajiet tal-listabbiliment pubbliku IFP huma, fil-parti l-kbira tagħhom, mhux ekonomiċi, l-aawtoritajiet Franċiżi għarfu, fl-ittri tagħhom tat-13 ta’ Jannar u tas-16 ta’ Lulju 2010, li 'lil hinn mill-ambitu tal-attività esklussiva tas-sussidjarji tiegħu, l-istabbiliment pubbliku IFP iwettaq servizzi li jikkonsistu essenzjalment fil-kiri ta’ tagħmir u bini, il-provvista ta’ persunal, u l-provvista ta’ servizzi ġuridiċi għall-vantaġġ tas-sussidjarji tiegħu, kif ukoll servizzi ta’ riċerka kuntrattwali f'isem partit terza u f'isem is-sussidjarji tiegħu. Kif inhu indikat fil-Punt 185, tali attivitajiet huma ta’ natura ekonomika fis-sens li tattribwixxi normalment il-Kummissjoni.
(188)
F'dak li jikkonċerna t-tieni tip ta’ attivitajiet ekonomiċi, it-trasferimenti ta’ teknoloġija bħall-għoti ta’ liċenzja, il-ħolqien ta’ prodotti sekondarji jew forom oħra ta’ ġestjoni tal-għarfien prodott mill-organizzazzjoni ta’ riċerka jikkostitwixxu, fil-prinċipju, kif inhu mfakkar fil-Punt 184, attivitajiet mhux ekonomiċi, jekk dawn huma mwettqa internament u jekk il-profitti li jiġġeneraw jerġgħu jiġu investiti kompletament fir-riċerka pubblika. Madankollu, f'dan il-każ, kif ikkonkludiet il-Kummissjoni fid-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, ir-rabtiet speċifiċi ħafna li jorbtu lill-istabbiliment pubbliku IFP u lil uħud mis-sussidjarji tiegħu rregolati bil-liġi privata huma tali li “[…] ċerti attivitajiet tal-istabbiliment pubbliku IFP joħorġu 'lil hinn mill-ambitu tal-attivitajiet mhux ekonomiċi tiegħu safejn dawn jagħtu lok għal sfruttament kummerċjali mis-sussidjarji tiegħu” (190). Fil-fatt, il-Kummissjoni kkonkludiet li s-sussidjarji kkonċernati ma jistgħux jitqiesu bħala operaturi awtonomi mill-kumpanija possedenti tagħhom safejn l-attivitajiet tagħhom huma integrati fl-istrateġija tal-iżvilupp tal-istabbiliment pubbliku IFP, fejn dan tal-aħħar jeżerċita kontroll mhux biss ġuridiku imma wkoll de facto, fejn ftehimiet esklussivi huma evidenza ta’ integrazzjoni ekonomika qawwija u fejn l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji kkonċernati għandhom immaġni komuni mal-operaturi tas-setturi konċernati. It-trasferimenti tat-teknoloġija, partikolarment dawk li ġejjin mis-servizzi ta’ riċerka industrijali (191), bejn l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu Axens, Beicip-Franlab u Prosernat għahekk għandhom jiġu kklassifikati bħala attivitajiet ekonomiċi fis-sens tal-liġi tal-kompetizzjoni.
7.1.3 L-AMBITU TA’ DIN ID-DEĊIŻJONI
(189)
Mill-Parti 7.1.1 jirriżulta li biss l-attivitajiet imwettqa direttament mill-istabbiliment pubbliku IFP huma koperti mill-garanzija mill-Istat, kuntrarjament għall-attivitajiet imwettqa mis-sussidjarji tiegħu rregolati bil-liġi privata, li ma jaqgħux fl-ambitu tal-kopertura.
(190)
Barra minn hekk, fost l-attivitajiet imwettqa direttament mill-istabbiliment pubbliku IFP, hija biss il-kopertura mogħtija mill-garanzija mill-Istat għal dawk ta’ natura ekonomika li tinkludi possibilment għajnuna mill-Istat, sakemm il-kundizzjonijiet l-oħra stabbiliti fl-Artikolu 107 (1) tat-TFUE ikunu sodisfatti wkoll.
(191)
Fl-aħħarnett, mill-Parti 7.1.2 jirriżulta li dawn l-attivitajiet ekonomiċi huma limitati minn naħa għall-attivitajiet ta’ riċerka kuntrattwali mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP, u min-naħa l-oħra għall-attivitajiet ta’ trasferiment ta’ teknoliġija fl-oqsma ta’ attività esklussivi tas-sussidjarji Axens, Prosernat u Beicip-Franlab, kif ukoll għall-attivitajiet ta’ kiri ta’ infrastrutturi, ta’ provvista ta’ persunal u ta’ provvista ta’ servizzi legali.
7.1.4 L-EŻISTENZA TA’ VANTAĠĠ SELETTIV GĦALL-GRUPP IFP
(192)
Biex jiġu analizzati l-vantaġġi possibbli li l-grupp IFP jista' jieħu mill-garanzija bla limitu mogħtija lill-kumpanija possedenti tiegħu, l-istabbiliment pubbiku IFP, minħabba l-istatut tiegħu ta’ IPIK, il-Kummissjoni ser tipproċedi fuq żewġ binarji: l-ewwelnett ser teżamina il-vantaġġi possibbli għall-kap tal-kumpanija possedenti (7.1.4.1) qabel ma teżamina dawk li potenzjalment jistgħu jiġu trasferiti għas-sussidjarji tagħha (7.1.4.2).
7.1.4.1 Vantaġġi għall-kap tal-istabbiliment pubbliku IFP
(193)
Fid-Deċiżjoni tal-ftuħ imsemmija qabel, skont il-punt 2.1.3 tal-Komunikazzjoni dwar il-garanziji msemmija qabel, il-Kummissjoni indikat li hi tqis li l-istabbiliment pubbliku IFP jista' jikseb vantaġġ mill-istatut tiegħu ta’ IPIK prinċiparjament permezz ta’ kundizzjonijiet ta’ finanzjament (192) aktar favorevoli fis-swieq tal-flus, vantaġġ li jirriżulta min-nuqqas ta’ applikabbiltà tal-proċedura ta’ liġi komuni fil-qasam tar-riorganizzazzjoni u tal-likwidazzjoni ġudizzjarja għall-persuni ġuridiċi rregolati bil-liġi pubblika. Barra minn hekk, f'każ ta’ falliment tal-istabbiliment pubbliku, il-Kummissjoni nnutat li l-garanzija mill-Istat ikollha effett fuq id-djun kollha tal-istabbiliment pubbliku IFP, li, kif inhu speċifikat fil-Punt 71 tad-Deċiżjoni tal-ftuħ, “jistgħu jkunu mhux biss finanzjarji imma wkoll kummerċjali jew anke ta’ xi natura oħra”, partikolarment id-djun dovuti lill-fornituri (li l-fatturi tagħhom għadhom ma tħallsux), jew lill-klijenti (li jkunu għadhom ma ngħatawx is-servizzi).
(194)
Barra minn dan, wara l-eżaminazzjoni fil-fond tal-miżura in kwistjoni, il-Kummissjoni tqis li jaqbel li tiġi analizzata l-eżistenza ta’ vantaġġ possibbli għall-kap tal-istabbiliment pubbliku IFP fil-livell tar-relazzjonijiet tiegħu mal-istituzzjonijiet bankarji u finanzjarji (A), mal-fornituri tiegħu (B), u mal-klijenti tiegħu (C).
A. Nuqqas ta’ vantaġġ fil-livell tar-relazzjonijiet mal-istituzzjonijiet bankarji u finanzjarji
(195)
Fid-Deċiżjoni tal-ftuħ imsemmija qabel, għalkemm il-Kummissjoni tagħraf li l-istabbiliment pubbliku IFP mhux suġġett għal klassifikazzjoni finanzjarja minn aġenzija ta’ klassifikazzjoni tal-kreditu esterna (193), din tinnota li l-finanzjamenti li jingħataw lill-istabbiliment pubbliku IFP huma bil-fors soġġetti għal apprezzament tar-riskju ta’ inadempjenza mill-kredituri (194). Meta wieħed iqis li l-istabbiliment pubbliku IFP “jirrikorri għas-suq tal-kreditu biex jiffinanzja d-dejn tiegħu”, din tindika li ma tistax teskludi, fl-istadju tal-eżaminazzjoni preliminari, li dan tal-aħħar jista' jibbenefika minn vantaġġ ekonomiku marbut mal-kunsiderazzjoni, fl-evalwazzjoni tas-swieq finanzjarji, tar-rwol ta’ garanti fl-aħħar lok li jkollu l-Istat għad-djun tal-istabbiliment pubbliku IFP.
(196)
Wara l-eżaminazzjoni fil-fond, il-Kummissjoni tinnota l-elementi trasmessi minn Franza msemmija fil-Punt 64 above, li huma miġbura fit-Tabella 1 f'dan il-Punt (fejn is-sinjal “K euro” ifisser “eluf ta’ euro”).
Tabella 1
Dejn tal-istabbiliment pubbliku IFP fuq il-perjodu 2005 - 2010
Entità:
IFP
2005
2006
2007
2008
2009
2010
f'K euro
f'K euro
f'K euro
f'K euro
f'K euro
f'K euro
Self u dejn minn stabbilimenti tal-kreditu (***)
Skadenzi ta' anqas minn sena (1)
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
Skadenzi ta' aktar minn sena
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
(1) fosthom kontijiet tal-bank kurrenti u bilanċi tal-kreditu mill-banek
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
Rati ta' interess ta' self u ta' dejn mal-istabbilimenti tal-kreditu:
2005
2006
2007
2008
2009
2010
Rata tal-interess + marġini
Rata tal-interess + marġini
Rata tal-interess + marġini
Rata tal-interess + marġini
Rata tal-interess + marġini
Rata tal-interess + marġini
Self medju u fit-tul
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
[…] (***)
Self bankarju u linji ta' kreditu fuq terminu qasir
[Bank Nru 1] (****)
EONIA + […] (***)
EONIA + […] (***)
[Bank Nru 2] (****)
EONIA + […] (***)
EONIA + […] (***)
[Bank Nru 3] (****)
EONIA + […] (***)
[Bank Nru 4] (****)
EONIA + […] (***)
(197)
Minn dawn l-elementi jirriżulta li f'dak li jikkonċerna l-iskadenzi ta’ aktar minn sena, l-istabbiliment pubbliku IFP ma rrikorriex għal self minn stabbilimenti oħra ta’ kreditu wara l-bidla fl-istatut tiegħu, jiġifieri fil-perjodu bejn l-2006 u l-2009 li għaliha hija disponibbli l-informazzjoni. Fuq l-istess perjodu wara l-bidla fl-istatut, l-istabbiliment pubbliku IFP seta jirrikorri għal self li jiskadi f'anqas minn sena biss darba waħda, fl-2009, għal ammont negliġibbli ta’ […] (*) euro. Barra minn hekk, wieħed għandu jinnota li r-rata mogħtija dak iż-żmien minn [il-Bank Nru3] (**) (EONIA + […] (*) %) kienet ta’ […] (*) punti ta’ bażi aktar (jekk kollox jibqa' l-istess) mir-rata nnegozjata mill-istabbliment pubbliku IFP fl-2005 mal-[Bank Nru1] (**) (EONIA + […] (*) %), meta kien għadu persuna ġuridika rregolata bil-liġi privata, u għalhekk kien għadu mhux kopert mill-garanzija mill-Istat li jibbenefika minnha llum minħabba l-istatut tiegħu ta’ stabbiliment pubbliku.
(198)
F'dak li jikkonċerna direttament is-sena 2010, l-awtoritajiet Franċiżi speċifikaw li l-istabbiliment pubbliku IFP kien irċieva erba' proposti għal linji ta’ kreditu ta’ […] (*) euro, b'żewġ rati għal sena li jvarjaw bejn EONIA + […] (*) % mill-[Bank Nru4] (**) (flimkien ma’ ħlas ta’ impenn ta’ […] (*) %, jiġifieri […] (*) euro) jew mill[Bank Nru5] (**) (flimkien ma’ ħlas ta’ impenn ta’ […] (*) %, jiġifieri […] (*) euro) u EONIA + […] (*) % mill-[Bank Nru3] (**) (flimkien ma’ ħlas ta’ impenn ta’ […] (*) %, jiġifieri […] (*) euro) jew mill-[Bank Nru1] (**) (flimkien ma’ ħlas ta’ impenn ta’ […] (*) %, jiġifieri […] (*) euro). L-istabbiliment pubbliku IFP irċieva wkoll offerta oħra “spot” mill-[Bank Nru3] (**) (skont it-tul taż-żmien tat-teħid magħżul), għal rata ugwali għal EURIBOR + […] (*) %. Il-Kummissjoni tinnota li dawn ir-rati huma ekwivalenti għal dawk li l-istabbiliment pubbliku IFP kien innegozja qabel il-bidla fl-istatut tiegħu fl-2006, meta kien għadu persuna ġuridika rregolata bil-liġi privata mhux koperta minn garanzija mill-Istat.
(199)
B'kunsiderazzjoni għal dan li ntqal, il-Kummissjoni tagħraf li, fil-perjodu bejn il-bidla fl-istatut tiegħu u s-sena 2010, l-istabbiliment pubbliku IFP ma ħa l-ebda vantaġġ ekonomiku reali mill-istatut tiegħu ta’ IPIK fir-relazzjonijiet tiegħu mal-istituzzjonijiet bankarji u finanzjarji. Fi kliem ieħor, jidher li l-vantaġġ potenzjali li setgħet ħadet l-intrapriża mill-garanzija bla limitu bħala rati ta’ interess għal self aktar favorevoli mill-kundizzjonijiet tas-suq ma seħħx matul il-perjodu meqjus.
(200)
Konklużjoni bħal din naturalment tgħodd biss għall-passat, minħabba li l-Kummissjoni ma tistax tipprevedi dwar l-aġir futur tal-operaturi tas-suq, u l-anqas dwar l-iżvilupp tal-ħsieb tagħhom dwar l-impatt tal-garanzija mill-Istat fuq ir-riskju ta’ falliment min-naħa tal-istabbiliment pubbliku IFP. Ukoll, fil-kuntest tar-rapporti annwali li l-awtoritajiet Franċiżi jkunu obbligati li jibagħtu lill-Kummissjoni fil-ġejjieni, jaqbel li l-awtoritajiet Franċiżi jipprovdu informazzjoni relatata mal-livelli u l-kundizzjonijiet tad-dejn tal-istabbiliment pubbliku IFP, u jagħtu l-prova li dan is-self huwa konformi mal-kundizzjonijiet tas-suq, jew iżidu l-proporzjon ekwivalenti gross tal-għajnuna korrispondenti fl-istima tal-ammonti massimi tal-effetti tal-garanzija skont metodoloġija simili għal dik deskitta fit-Tabella 6 li tidher fil-Punt 300.
(201)
Fl-aħħarnett, il-Kummissjoni tinnota l-proposta tal-awtoritajiet Franċiżi li timmira li ddaħħal, għal kull operazzjoni, fil-kuntratt ta’ finanzjament (għal kull strument kopert minn kuntratt), in-nota li ġejja bil-miktub:
“Il-ħruġ / il-programm / is-self ma jibbenefika mill-ebda garanzija tal-ebda tip, diretta jew indiretta, min-naħa tal-Istat. F'każ ta’ insolvenza, l-Istat mhux ser ikun obbligat li jassisti finanzjarjament lill-IFP għall-ħlas ta’ dejn.”
(202)
F'dan il-kuntest, dan l-impenn, flimkien mal-obbligi l-oħra kollha li għandha Franza, anke jekk ma jippermettix li tiġi rregolata għalih biss il-kwistjoni tal-eżistenza tal-garanzija, jekk ikun meħtieġ jippermetti li tiġi applikata l-eċċezzjoni tar-riskju aċċettat, u li jiġu llimitati b'mod konsiderevoli r-riperkussjonijiet negattivi possibbli tal-garanzija.
B. Vantaġġ fil-livell tar-relazzjonjiet mal-fornituri
(203)
F'dak li jikkonċerna l-fornituri, kuntrarju għal dak li jindikaw l-awtoritajiet Franċiżi, (ara l-Punt 65), mhux biżżejjed li l-istabbiliment pubbliku IFP huwa soġġett, skont il-liġi tal-Unjoni Ewropea jew skont il-liġi nazzjonali, għal obbligu ta’ kompetizzjoni sabiex jitneħħa kull vantaġġ miksub mill-istatut tiegħu ta’ IPIK: fil-kuntest tas-swieq pubbliċi organizzati, kull fornitur potenzjali jista' jantiċipa li l-falliment huwa impossibbli għall-istabbiliment pubbliku IFP meta dan iwieġeb għal sejħa għal offerti. Jaqbel ukoll, fil-kuntest ta’ xiri pubbliku, li ssir distinzjoni bejn it-tnaqqis fil-prezzijiet marbut maż-żieda fl-effikaċja li tippermetti t-tqegħid f'kompetizzjoni tal-applikanti matul sejħiet għal offerti - li jirrapreżenta, kif innutat il-Kummissjoni fir-rapport ċitat mill-awtoritajiet Franċiżi, “benefiċċju soċjali” awtentiku - u t-tnaqqis fil-prezz li jirriżulta minn evalwazzjoni aktar favorevoli mill-kokuntratturi tiegħu tar-riskju ta’ falliment minn entità li huma jafu li hija protetta mir-riskju ta’ likwidazzjoni ġudizzjarja minħabba l-istatut tagħha ta’ stabbiliment pubbliku. Dawn iż-żewġ fatturi, għalkemm it-tnejn għandhom it-tendenza li jbaxxu l-prezzijiet tal-provvista pubblika, huma ta’ natura intrinsikament differenti, b'tali mod li l-Kummissjoni ma tista' bl-ebda mod tattribwixxi l-effetti tat-tieni wieħed għal tal-ewwel.
(204)
Biex tqis it-tnaqqis fil-prezz li jirriżulta mill-evalwazzjoni aktar favorevoli tar-riskju ta’ falliment ta’ IPIK mill-fornituri tiegħu, il-Kummissjoni għandha l-ħsieb li tagħmel il-kalkoli f'termini tal-ispiża tal-kopertura għal riskju ekwivalenti. Fil-fatt, fin-nuqqas ta’ garanzija mil-Istat, fornitur tal-istabbiliment pubbliku IFP li jixtieq jibbenefika minn garanzija komparabbli (jiġifieri, ikopri lilu nnifsu kompletament mir-riskju ta’ falliment tal-kokuntrattur tiegħu) ikun jista' jirrikorri għas-servizzi ta’ stabbiliment tal-kreditu jew tal-assigurazzjoni speċjalizzat. Din l-aċċettazzjoni tar-riskju ta’ falliment hija partikolarment proposta bħalissa mill-kumpaniji speċjalizzati fil-fatturazzjoni (195).
(205)
Il-Kummissjoni tinnota li r-remunerazzjoni ta’ servizz ta’ fatturazzjoni bħal dan jinkludi żewġ elementi:
(a)
kummissjoni fuq il-finanzjament (jew interessi tad-debituri), ikkalkulata prorata temporis biex tkopri l-finanzjament antiċipat tal-ħlas bil-quddiem permess lill-fornitur, u li tiddependi l-aktar fuq ir-rata ta’ interess fil-ħin tal-waqfien tal-kreditu.
(b)
kummissjoni fuq il-fatturazzjoni fil-veru sens tal-kelma, li tvarja (196) bejn 0.7 % u 2.5 % tad-dħul iddikjarat, b'rata medja ta’ 1.5 %, ikklakulata fuq l-ammont tal-kreditu trasferit għall-pagament tas-servizzi tal-ġestjoni kontabbli, tal-irkupru u tal-garanzija ta’ prestazzjoni.
(206)
Fl-ittra tagħhom tas-26 ta’ Novembru 2010, l-awtoritajiet Franċiżi indikaw li, skont huma, il-kunsiderazzjonijiet tal-Kummissjoni dwar ir-rwol tal-fatturazzjoni jistrieħu fuq apprezzament mhux eżatt tar-raġunijiet li għalihom intrapriża tista' tirrikorri għal dan it-tip ta’ servizz. L-awtoritajiet Franċiżi ċertament jirrikonoxxu li l-kumpaniji ta’ fatturazzjoni jistgħu jassiguraw tliet tipi ta’ kreditu ta’ flus, ta’ rkupru u ta’ garanzija ta’ kreditu, imma jispeċifikaw li huma jistgħu joffru dawn is-servizzi b'mod konġunt jew b'mod separat. Fuq il-bażi ta’ studju mwettaq fl-2009 minn Banque de France (197), huma jżidu li, fost dawn is-servizzi differenti, il-ġestjoni delegata (jiġifieri operazzjoni ta’ finanzjament mingħajr irkupru tal-kreditu) issir dominanti fl-offerta tal-kumpaniji ta’ fatturazzjoni, b'tali mod li r-rikors għall-fatturazzjoni jispiċċa jsir aktar u aktar spiss operazzjoni sempliċi ta’ finanzi għall-fornitur. Il-Kummissjoni tinnota din ir-rimarka.
(207)
Barra minn hekk, l-awtoritajiet Franċiżi kkomunikaw l-ammont tal-ħlasijiet magħmula mill-istabbiliment pubbliku IFP lill-kumpaniji tal-fatturazzjoni (198) sa mill-2004 (biex jiġu rregolati l-provvisti neċessarji għaż-żewġ tipi ta’ attivitajiet, ekonomiċi u mhux ekonomiċi):
Tabella 2
Rikors għall-fatturazzjoni mill-fornituri tal-istabbiliment pubbliku IFP fil-perjodu 2004 - 2010
Sena
Numru ta’ fornituri kkonċernati
Ħlas lill-kumpaniji ta’ fatturazzjoni
(f'euro)
Numru ta’ fatturi kkonċernati
2004
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2005
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2006
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2007
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2008
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2009
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2010 (199)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Total għall-perjodu
(2004-2010)
[…] (*)
[…] (*)
(208)
L-awtoritajiet Franċiżi jinnutaw li minn meta seħħet il-bidla fl-istatut tiegħu fl-2006, il-pagamenti li saru mill-istabbiliment pubbliku IFP lill-kumpaniji ta’ fatturazzjoni żdiedu. Huma jikkonkludu li din l-evoluzzjoni tannulla r-raġunament tal-Kummissjoni dwar il-perċezzjoni ta’ partijiet terzi fir-rigward tarriskju ta’ falliment tal-IPIKs. Huma jqisu fil-fatt li jekk l-istabbiliment pubbliku IFP kien jibbenefika minn kopertura tar-riskju ta’ falliment tiegħu mill-Istat mill-2006, ir-rikors għas-servizzi tal-kumpaniji ta’ fatturazzjoni kellu jkun anqas frekwenti minn din id-data, jekk ma jkunx waqaf kompletament.
(209)
Safejn, kif jindikaw l-istess awtoritajiet Franċiżi fil-Punt 206, ir-rikors għall-fatturazzjoni huwa dejjem aktar marbut mal-ħtiġijiet ta’ ħlasijiet bil-quddiem (tkabbir tas-servizz tal-ġenstjoni delegata), u dejjem anqas mar-responsabbilità tar-riskju ta’ nuqqas ta’ ħlas (tnaqqis fis-servizz tal-irkupru, finanzjament u garanzija), u fejn, fil-kontijiet tal-istabbiliment pubbliku IFP, mhux possibbli li wieħed jiddistingwi r-rikors tal-fornituri tiegħu għall-fatturazzjoni skont it-tip ta’ servizz, il-Kummissjoni tqis għall-kuntrarju li l-evoluzzjoni stabbilita milll-istabbiliment pubbliku IFP ma tippermettix li jiġi annullat ir-raġunament tagħha, u anqas u anqas li jintwera li l-fornituri tal-istabbiliment pubbliku IFP kienu jikkonkludu żieda fir-riskju ta’ inadempjenza ta’ dan tal-aħħar wara l-bidla fl-istatut tiegħu.
(210)
Il-Kummissjoni tagħraf li hi mhix f'pożizzjoni li tipprovdi stima eżatta tal-ammont tal-primjum li jkun meħtieġ biex ikopri lill-fornituri kontra r-riskju ta’ inadempjenza tal-istabbiliment pubbliku IFP, jekk dan ma jibbenefikax diġà minn garanzija mill-Istat. Il-Kummissjoni madankollu tinnota li, safejn il-kummissjoni tal-fatturazzjoni msemmija fil-Punt 205.b) fil-verità tkopri tliet servizzi distinti (irkupru, finanzjament u garanzija kontra r-riskju ta’ nuqqas ta’ ħlas), l-ammont massimu msemmi ta’ 2.5 %, tad-dħul garantit, jikkostitwixxi fi kwalunkwe każ żieda fil-primjum li jkun meħtieġ biex jiġi kopert biss ir-riskju ta’ inadempjenza.
(211)
Madankollu, l-awtoritajiet Franċiżi jżommu l-possibbiltà li jinnotifikaw metodoloġija aktar preċiża biex iqisu l-vantaġġ mogħti mill-garanzija lill-istabbiliment pubbliku fir-relazzjonijiet tiegħu mal-fornituri tiegħu. Ibbażata fuq għarfien ekonomiku diskuss b'mod kontradittorju fil-kuntest tal-investigazzjoni, din il-metodoloġija tista' jekk ikun il-każ tkun soġġetta għal deċiżjoni pożittiva tal-Kummissjoni u tintuża minn Franza biex tissodisfa l-obbligi ta’ informazzjoni speċifika fil-mekkaniżmu ta’ din id-deċiżjoni.
(212)
F'dak li jikkonċerna l-ammonti in kwistjoni, l-awtoritajiet Franċiżi indikaw, fl-ittra tagħhom tas-26 ta’ Novembru 2010, li l-ispiża tax-xiri ta’ dawn l-oġġetti u servizzi hija direttament inkluża fir-rati ta’ klassifikazzjoni tal-persunal marbut mal-attivitajiet ikkonċernati mix-xiri tal-oġġetti u servizzi msemmija (200). Barra minn hekk, f'dak li jikkonċerna l-attivitajiet ta’ fatturazzjoni mill-ġdid ta’ persunal issekondat u ta’ bini, dawn tal-aħħar ma jagħmlu l-ebda nefqa speċifika sinifikanti, billi l-ispejjeż kollha relatati kienu diġà inklużi fl-ispejjeż tal-istruttura tal-istabbiliment.
(213)
Fl-aħħarnett, f'dak li jikkonċerna l-oġġetti u s-servizzi miksuba speċifikament biex iwettqu biss attivitajiet ekonomiċi, l-ammont medju annwali ta’ dawn il-provvisti jirrapreżenta biss, skont l-awtoritajiet Franċiżi, proporzjon żgħir (201) tad-dħul medju annwali tal-istabbiliment pubbliku IFP. Għar-riċerka kuntrattwali, fuq il-bażi tal-informazzjoni miġbura mill-istabbiliment pubbliku IFP permezz tas-sistema tiegħu ta’ kontabbiltà analitika, l-ammont annwali medju tal-prrovisti li xtara l-istabbiliment pubbliku IFP biex iwettaq is-servizzi tiegħu bejn l-2006 u l-2009 j […] (*) euro fis-sena.
(214)
Il-Kummissjoni tqis li, għat-twettiq tal-attivitajiet ekonomiċi tiegħu, l-istabbiliment pubbliku IFP ibbenefika minn vantaġġ ekonomku reali, li jikkonsisti fi tnaqqis fil-prezzijiet mitluba mill-fornituri tiegħu, u li jirriżulta minn evalwazzjoni aktar favorevoli minn dawn tal-aħħar tar-riskju tal-falliment tal-intrapriża. Mingħajr ma hija f'pożizzjoni li tikkwantifika bil-preċiż l-ammont eżatt ta’ dan il-vantaġġ, il-Kummissjoni tqis li fi kwalunkwe każ dan m'huwiex se jaqbeż somma ta’ madwar […] (*) euro fis-sena (202) fil-perjodu kkunsidrat (2006-2009).
(215)
Fl-aħħarnett, il-Kummissjoni tinnota li tali vantaġġ fir-relazzjoni li għandu l-istabbiliment pubbliku IFP mal-fornituri tiegħu huwa selettiv, safejn il-kompetituri tiegħu, li jibqgħu soġġetti għall-proċeduri ġudizzjarji ta’ ristrutturar u ta’ likwidazzjoni skont il-liġi komuni, ma jibbenefikawx minn garanzija paragunabbli mogħtija mill-Istat u marbuta intrinsikament mal-istatut ta’ stabbiliment pubbilku tal-istabbiliment pubbliku IFP.
C. Vantaġġ fil-livell tar-relazzjonijiet mal-klijenti
(216)
F'dak li jikkonċerna s-servizzi ta’ riċerka pprovduti mill-istabbiliment pubbliku IFP, il-Kummissjoni tinnota l-osservazzjonijiet tal-kumpanija UOP Limited, fejn din tindika li fil-qasam tat-trasferiment ta’ teknoloġiji, li fih innifsu huwa qasam ta’ natura riskjuża, ix-xerrejja huma partikolarment sensittivi għall-garanziji li l-fornituri tas-servizzi tagħhom jistgħu jipprovdulhom, f'termini ta’ kopertura ta’ responsabbiltà kuntrattwali kif ukoll ekstrakuntrattwali.
(217)
Madankollu, f'dak li jikkonċerna r-responsabbiltà ekstrakuntrattwali, l-awtoritajiet Franċiżi speċifikaw, fl-ittra tagħhom tat-13 ta’ Jannar 2010, li l-kumpaniji rregolati bil-liġi privata u l-istabbilimenti pubbliċi kienu, it-tnejn li huma, soġġetti fi Franza għal sistema ta’ liġi komuni (l-Artikolu 1382 tal-Kodiċi Ċivili li jittratta partikolarment l-iskema ta’ responsabbilità rigward tort (203). Huma żiedu li l-attivitajiet tal-istabbiliment pubbliku IFP jippreżentaw karatteristiċi partikolari billi jinvolvu l-użu ta’ għodod tal-laboratorju u prodotti li jaqbdu, splussivi jew tossiċi, sorsi potenzjali ta’ riskju “industrijali” għoli (204), fis-sens tat-terminu użat normalment mill-assiguraturi. Għaldaqstant, l-istabbiliment pubbliku IFP ikkonkluda diversi kuntratti ta’ assigurazzjoni sabiex ikopri mhux biss ir-riskji konvenzjonali (responsabbiltà ċivili) imma wkoll riskji speċifiċi, pereżempju r-riskji marbuta ma’ sorsi jonizzanti jew anke r-riskji marbuta mal-ħsara f'makkinarju fil-bjartaż-żejt. F'dak li jikkonċerna l-kopertura tar-responsabbiltà ċivili tiegħu, il-kuntratt tal-assigurazzjoni tal-istabbiliment pubbliku IFP ikopri erba' riskji: ir-responsabbiltà ċivili tal-isfruttament, ir-responsabbiltà ċivili wara l-kunsinna, ir-responsabbiltàċivili professjonali u l-ħsara fl-ambjent.
(218)
Min dan jirriżulta li l-istabbiliment pubbliku IFP bl-ebda mod ma tefa' r-responsabbiltà ekstrakuntrattwali tiegħu fuq l-Istat billi ħa r-riskju li juża l-garanzija li għandu permezz tal-istatut tiegħu bħala IPIK f'każ li jinqala' xi dannu, imma, għall-kuntrarju, ikkonkluda fis-suq il-kuntratti ta’ assigurazzjoni meħtieġa biex ikopri dan ir-riskju.
(219)
F'dak li jikkonċerna r-responasbbiltà kuntrattwali, mill-informazzjoni pprovduta mill-awtoritajiet Franċiżi bħala tweġiba għall-osservazzjonijiet tal-kumpanija UOP Limited, partikolarment dawk traskritti mill-ġdid fil-Punt 91, jirriżulta li fil-kuntest tal-għoti ta’ servizzi, ir-responsabbiltajiet tal-istabbiliment pubbliku IFP fir-rigward tal-klijenti tiegħu (kemm jekk dan jikkonċerna s-sussidjarji tiegħu jew partijiet terzi) “hija limitata għal […] (*) % tar-remunerazzjoni li fil-fatt tiġi rċevuta, b'limitu li jista' jitla' sa […] (*) % skont il-każ”, b'tali mod li, jekk il-klijent iqis li x-xogħol imwettaq mill-istabbiliment pubbiku IFP huwa difettuż, dan tal-aħħar fl-ebda każ ma jista' jkun obbligat li jerġa' jagħmel ix-xogħlijiet għal żmien indefinit. Barra minn hekk, il-Kummissjoni tinnota r-rimarka tal-awtoritajiet Franċiżi li jirrimarkaw li, minħabba l-prinċipju ta’ prevenzjoni ta’ responsabbiltajiet, parti kontraenti ma tistax tapplika responsabbiltà ekstrakuntrattwali sabiex tikseb kumpens għal danni li tkun batiet minħabba relazzjoni kuntrattwali (205).
(220)
Mdanakollu jirriżulta li, b'kunsiderazzjoni għall-garanzija mogħtija mill-Istat lill-istabbiliment pubbliku IFP, il-klijenti tiegħu huma assigurati li dan tal-aħħar qatt mhu ser ikun f'pożizzjoni ta’ likwidazzjoni ġudizzjarja, u għalhekk dejjem ser ikun f'pożizzjoni li jissodisfa l-obbligi kuntrattwali tiegħu, jew, fl-ipoteżi li ma jkunx jista', li huma jirċievu kumpens għal dan in-nuqqas.
(221)
Bħalma għamlet fir-raġunament li hija esponiet fil-Punti 204 u sussegwenti f'dak li jikkonċerna r-relazzjonijiet mal-fornituri, il-Kummissjoni tqis li fin-nuqqas ta’ garanzija mill-Istat, klijent li jkun jixtieq jibbenefika mill-istess livell ta’ protezzjoni jkollu jirreġistra ma’ intermedjarju finanzjarju (pereżempju stabbiliment bankarju jew kumpanija tal-assigurazzjoni) għal garanzija ta’ prestazzjoni (bl-Ingliż, “performance bond”) biex ikun assigurat il-ħlas tal-kuntratt li jorbtu mal-istabbiliment pubbliku IFP. L-għan ta’ tali protezzjoni huwa li jiggarantixxi kumpens finanzjarju lil dak il-klijent f'każ ta’ preġudizzju minħabba nuqqas ta’ eżekuzzjoni (totali jew parzjali) tal-kuntratt.
(222)
Fuq dan il-punt, il-Kummissjoni tinnota li Franza tagħraf, mhux mingħajr ċerti riservi, u hekk kif imsemmi fil-Punt 66, li “l-uniku effett mistenni mill-istabbiliment pubbliku IFP li jista' jkun identifikat ikun tħaffif tal-piż minħabba n-nuqqas ta’ reġistrazzjoni f'garanziji ta’ prestazzjoni.” L-awtoritajiet Franċiżi għalhekk jikkonkludu, mingħajr aktar kjarifiki, li fuq il-bażi “tal-ammonti ġeneralment mitluba mill-banek u mill-kumpaniji tal-assigurazzjoni biex jipprovdu dan it-tip ta’ servizz, jidher li r-riżultat ta’ dan it-tħaffif jirrapreżenta ammont negliġibbli.”
(223)
Il-Kummissjoni tinnota l-ewwelnett li diversi fatturi jidħlu fil-kalkolazzjoni tal-prezz ta’ garanzija ta’ prestazzjoni, partikolarment it-tip ta’ kuntratt u l-ammont kopert, il-persunal meħtieġ, is-sitwazzjoni finanzjarja, ir-riskju ta’ falliment, u l-aspettattiva ta’ telf tal-intrapriża li s-servizz tagħha huwa kopert, kif ukoll elementi oħra purament finanzjarji bħall-ħlasijiet jew il-kummissjonijiet tal-aġenti. Fuq il-bażi tal-informazzjoni disponibbli pubblikament (206), il-Kummissjoni tqis li r-rata prattikata tvarja normalment bejn 1 % u 5 % tad-dħul kopert.
(224)
Ir-rata tal-prezz tal-kopertura mill-aġenti speċjalizzati tistrieħ fuq tekniki statistiċi, eventwalment irfinuti għal kull tip ta’ riskju, b'tali mod li mhux possibbli li tiġi stabbilita a priori rata fissa għal garanzija ta’ prestazzjoni. Il-prezz finali tal-garanzija jiddependi in fine mill-ammont stmat tat-telf possibbli u tal-probabbiltà tiegħu. Għaldaqstant, għalkemm garanzija ta’ “twettiq perfett” tista' tkun offruta f'ċerti setturi (pereżempju, fis-settur tal-inġinerija ċivili u tal-BTP jew tal-kummerċ internazzjonali), ma jidhirx li jkunx jista' jiġi kopert aktar minn “sforz aqwa” f'dak li jirrigwarda servizzi ta’ riċerka kuntrattwali, minħabba li r-R&D hija, min-natura tagħha, qasam ta’ riskju, fejn ix-xerrej tas-servizzi ta’ riċerka m'għandu l-ebda ċertezza dwar il-fatt jekk dawn iwasslux jew le għal riżultati li jistgħu jintużaw. Għalhekk, il-Kummissjoni tinnota li l-ammont garantit kuntrattwalment lill-klijenti tal-istabbiliment pubbliku IFP, inklużi s-sussidjarji tagħha, huwa llimitat għall-ammont tal-prezz tas-servizzi ta’ riċerka mogħtija.
(225)
Il-Kummissjoni tagħraf li hi mhix f'pożizzjoni li tipprovdi stima eżatta tal-ammont tal-primjum li jkun meħtieġ biex jiggarantixxi lill-klijenti (inkluż lis-sussidjarji) l-“aqwa sforz” tal-istabbiliment pubbliku IFP fl-għoti ta’ servizzi ta’ riċerka. Mistoqsija dwar dan il-punt, l-awtoritajiet Franċiżi indikaw fl-ittra tagħhom tas-26 ta’ Novembru 2010 li anqas huma ma kellhom dettalji dwar il-livelli tal-primjums mitluba mis-suq biex ikopru r-riskji speċifiċi fil-qasam tar-R&D. Il-Kummissjoni tqis madankollu li l-primjum li ser jintalab mis-suq biex ikopri tali riskju (limitat għal “sforzi aqwa” ta’ riċerka, u għalhekk anqas mir-riskju marbut mat-“twettiq perfett” ta’ kuntratt) loġikament kellu jkun anqas mill-istimi massimi murija fil-Punt 223. Il-Kummissjoni tqis ukoll li rata massima ta’ 5 % tad-dħul iġġenerat mis-servizz kopert xorta waħda tikkonsisti f'żieda tal-primjum li jkun meħtieġ biex ikopri dan ir-riskju.
(226)
F'dak li jikkonċerna l-ammont tal-attivitajiet ekonomiċi li jistgħu jkunu koperti minn garanzija bħal din, il-Kummissjoni tfakkar li dawn l-attivitajiet huma ta’ żewġ tipi: minn naħa, l-attivitajiet ta’ kiri ta’ infrastrutturi, ta’ provvista ta’ persunal ta’ riċerka u ta’ provvista ta’ servizzi ġuridiċi, kif ukoll l-attivitajiet ta’ riċerka kuntrattwali mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP (kemm għal partijiet terzi kif ukoll għas-sussidjarji tiegħu) u min-naħa l-oħra, l-attivitajiet ta’ trasferiment ta’ teknoloġiji tal-istabbiliment pubbliku IFP lis-sussdijarji tiegħu fl-oqsma tal-attività esklussiva ta’ Axens u ta’ Prosernat. Fil-fatt, għall-attivitajiet imwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP fil-qasam tal-attività esklussiva tas-sussidjarja tiegħu Beicip-Franlab (207), il-Kummissjoni diġà nnutat li dawn huma totalment iffinanzjati mid-dħul miksub fis-suq tal-konsulenza dwar l-isfruttament tad-depożiti taż-żejt u l-użu tas-softwer għall-isfruttament taż-żejt. Il-Kummissjoni stabbiliet, fid-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, in-nuqqas ta’ trasferimenti bejn il-grupp tal-finanzjament pubbliku tal-istabbiliment pubbliku IFP lis-sussidjarja tiegħu Beicip-Franlab, billi r-relazzjonijiet kummerċjali bejn iż-żewġ entitajiet jitwettqu skont il-kundizzjonijiet normali tas-suq. Billi r-remunerazzjonijiet imħallsa minn Beicip-Franlab lil IFP ikopru “sew” (208) il-prezz tas-servizzi mwettqa minn dan tal-aħħar fil-qasam esklussiv tas-sussidjarja tiegħu, il-Kummissjoni tista' tikkonkludi li r-rata tal-ħlas użata hija tali li Beicip-Franlab diġà jkopri, jiġri x'jiġri, impatt addizzjonali possibbli tal-garanzija mill-Istat fuq l-ispejjeż ta’ riċerka mħallsa mill-istabbiliment pubbliku IFP. F'dawn il-kundizzjonijiet, il-kopertura mill-garanzija mill-Istat tar-relazzjonijiet kummerċjali bejn is-sussidjarja u l-kumpanija possedenti ma tagħtix vantaġġ kompetittiv għall-attivitajiet imwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP fl-oqsma tar-riċerka esklussivi tas-sussidjarja tiegħu Beicip-Franlab. Għaldaqstant, il-kopertura possibbli tagħhom mill-garanzija mill-Istat ma tikkostitwix għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107 (1), TFUE.
(227)
Fil-każ tal-attivitajiet tal-ewwel tip imwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP kemm f'isem parti terza kif ukoll għas-sussidjarji tiegħu, l-awtoritajiet Franċiżi pprovdew, fl-ittra tagħhom tas-26 ta’ Novembru 2010, l-ammont tal-attivitajiet ekonomiċi mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP bejn l-2006 u l-2009. Minn din l-informazzjoni jirriżulta li l-ammont medju annwali tas-servizzi ta’ riċerka f'dan il-perjodu hu ta’ […] (*) euro, li minnhom […] (*) euro għal parti terza, u […] (*) euro għas-sussidjarji tiegħu.
(228)
L-awtoritajiet Franċiżi pprovdew ukoll l-informazzjoni dwar is-servizzi amministrattivi mogħtija mill-istabbiliemtn pubbliku IFP lis-sussidjarji tiegħu matul l-istess perjodu. Minn din l-informazzjoni jirriżulta li, mill-2006, l-ammont annwali medju fatturat mill-ġdid mill-istabbliment pubbliku IFP lis-sussidjarji tiegħu kien ta’ […] (*) euro għall-persunal issekondat, u ta’ […] (*) euro għall-ispejjeż ta’ akkomodazzjoni (209).
(229)
F'dak li jikkonċerna l-attivitajiet tat-tieni tip, jiġifieri l-attivitajiet ta’ trasferiment ta’ teknoloġiji tal-istabbliment pubbliku IFP lis-sussidjarji tiegħu fl-oqsma tal-attività esklussivi ta’ Axens u ta’ Prosernat, jaqbel l-ewwelnett li jkun innutat li d-Deċiżjoni C 51/2005 diġà tinkludi l-ammonti tal-attività għas-sena 2006:
(a)
fil-qasam esklussiv ta’ Axens, l-istabbiliment pubbliku IFP wettaq għal […] (*) euro fi studji ta’ vijabbiltà teknika għar-riċerka industrijali, u għal […] (*) euro servizzi ta’ riċerka industrijali, jiġifieri bħala total, attività ekonomika ta’ […] (*) euro.
(b)
fil-qasam esklussiv ta’ Prosernat, l-istabbiliment pubbliku IFP wettaq għal […] (*) euro studji ta’ vijabbiltà teknika, u għal […] (*) euro servizzi ta’ riċerka industrijali, jiġifieri bħala total, attività ekonomika ta’ […] (*) euro.
(c)
Globalment, l-istabbiliment pubbliku IFP għalhekk wettaq 56.4 miljun euro ta’ servizzi ta’ riċerka fl-oqsma esklussivi tas-sussidjarji tiegħu (li minnhom 7.4 miljun euro fi studji ta’ vijabbiltà teknika u 49.0 miljun euro f'servizzi ta’ riċerka industrijali), filwaqt li t-totall tar-riżorsi tiegħu kien biss ta’ […] (*) euro, b'tali mod li l-Kummissjoni qieset li dawn l-attivitajiet ta’ riċerka kienu sottokuntrattati minn fondi pubbliċi għal ammont ta’ 11.3 miljun euro (jiġifieri intensità ta’ għajnuna (210) ta’ 20 %).
(230)
F'dak li jikkonċerna s-snin ta’ wara, skont l-Artikolu 5 (1) tad-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, sad-data tal-iskadenza tal-ftehimiet esklussivi, Franza hija responsabbli li “tagħti lill-Kummissjoni rapport annwali ddettaljat tal-proġetti mmexxija minn IFP fl-oqsma tal-attivitajiet esklużivi ta’ Axens u ta’ Prosernat”. L-informazzjoni li tinstab f'dawn ir-rapport annwali tippermetti li jkun ikkalkulat bil-preċiż l-ammont annwali tas-servizzi ta’ riċerka mwettqa minn IFP f'isem u fil-qasam esklussiv tas-sussidjarji tiegħu.
(231)
S'issa, Franza bagħtet lill-Kmmissjoni r-rapporti annwali għall-2007, l-2008 u l-2009. B'kunsiderazzjoni għaż-żmien meħtieġ għall-ipproċessar tad-dejta kontabbli, ir-rapport tal-2010 ser jintbagħat matul is-sena 2011.
(232)
Fl-oqsma esklussivi ta’ Axens, dawn l-attivitajiet ekonomiċi huma miġbura għas-snin mill-2007 sal-2009 fit-Tabella 3 li tidher f'dan il-punt (f'eluf ta’ euro).
Tabella 3
Attivitajiet tal-istabbiliment pubbliku lFP fl-oqsma esklussivi ta’ Axens bejn l-2007 u l-2009
(f'eluf ta’ euro)
Total
Spejjeż totali
Riżorsi proprji totali
Riżorsi pubbliċi (+) jew benefiċċju (-)
2007
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2008
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2009
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
(233)
Is-servizzi ta’ riċerka mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP fil-qasam esklussiv ta’ Axens għalhekk iġġeneraw attività ekonomika ta’ […] (*) euro fl-2007, […] (*) euro fl-2008, u […] (*) euro fl-2009, paragunabbli ma’ dik li l-Kummissjoni kienet ikkalkulat għas-sena 2006 ([…] (*) euro) fid-Deċiżjoni C 51/2005.
(234)
Fl-oqsma esklussivi ta’ Prosernat, dawn l-attivitajiet ekonomiċi huma miġbura għas-snin 2007 sal-2009 fit-Tabella 4 li tidher f'dan il-punt (f'eluf ta’ euro).
Tabella 4
Attivitajiet tal-istabbiliment pubbliku lFP fl-oqsma esklussivi ta’ Prosernat bejn l-2007 u l-2009
(f'eluf ta’ euro)
Total
Spejjeż totali
Riżorsi proprji totali
Riżorsi pubbliċi (+) jew benefiċċju (-)
2007
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2008
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
2009
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
(235)
Is-servizzi ta’ riċerka mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP fil-qasam esklussiv ta’ Prosernat għalhekk iġġeneraw attività ekonomika ta'[…] (*) euro fl-2007, […] (*) euro fl-2008, u […] (*) euro fl-2009, paragunabbli ma’ dik li l-Kummissjoni kienet ikkalkulat għas-sena 2006 ([…] (*) euro) fid-Deċiżjoni C 51/2005.
(236)
Abbażi ta’ dak li ntqal, il-Kummissjoni tqis li, biex iwettaq l-attivitajiet ekonomiċi tiegħu, l-istabbiliment pubbliku IFP ibbenefika minn vantaġġ ekonomiku reali, li jikkonsisti fin-nuqqas ta’ ħlas ta’ primjum li jikkorrispondi għal garanzija ta’ prestazzjoni, tal-anqas, għal sforz aqwa, li huwa seta' joffri lill-klijenti tiegħu fuq l-attivitajiet ta’ riċerka tiegħu, inklużi s-sussidjarji tiegħu Axens u Prosernat fil-qasam esklussiv tagħhom. Mingħajr ma hija fil-pożizzjoni li tikkwantifika l-ammont eżatt ta’ dan il-vantaġġ, b'kunsiderazzjoni tal-ispeċifiċità tar-riskju kopert, il-Kummissjoni tqis li fi kwalunkwe każ, ma jistgħux jinqabżu, għal kull servizz, sena wara sena, is-somom murija fit-Tabella 5 li tidher f'dan il-punt (fejn is-sinjal “euro” ifisser “euro” u s-sinjal “M euro” ifisser “miljuni ta’ euro”):
Tabella 5
Żidiet tal-vantaġġ ekonomiku miksub minn IFP fir-relazzjonijiet tiegħu mal-klijenti tiegħu minħabba l-garanzija bla limitu bejn l-2006 u l-2009
2006
2007
2008
2009
Servizzi ta’ riċerka ('il barra minn oqsma esklussivi tas-sussidjarji)
CA
(f'M euro)
Żieda (211)
(primjum tal-kopertura)
CA
(f'M euro)
Żieda
(primjum tal-kopertura)
CA
(f'M euro)
Żieda
(primjum tal-kopertura)
CA
(f'M euro)
Żieda
(primjum tal-kopertura)
F'isem is-sussidjarji
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
F'isem parti terza
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
Servizzi amministrattivi
Fatturazzjoni mill-ġdid tal-persunal sekondat
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
Fatturazzjoni mill-ġdid tal-ispejjeż ta’ akkomodazzjoni
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
Servizzi fil-qasam esklussiv ta’ Axens
[…] (*)
[…] (*) M euro
[…] (*)
[…] (*) M euro
[…] (*)
[…] (*) M euro
[…] (*)
[…] (*) M euro
Servizzi fil-qasam esklussiv ta’ Prosernat
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
Total għas-sussidjarji
[…] (*)
[…] (*) M euro
[…] (*)
[…] (*) M euro
[…] (*)
[…] (*) M euro
[…] (*)
[…] (*) M euro
Total għall-partijet terzi
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
[…] (*)
[…] (*) euro
(237)
Fi kwalunkwe każ, l-awtoritajiet Franċiżi jirriżervaw il-possibbiltà li jinnotifikaw metodoloġija aktar preċiża biex iqisu l-vantaġġ mogħti mill-garanzija lill-istabbiliment pubbliku fir-relazzjonijiet tiegħu mal-klijenti tiegħu. Abbażi ta’ għarfien ekonomiku diskuss b'mod kontradittorju fil-kuntest tal-inevestigazzjoni, din il-metodoloġija tista', jekk ikun il-każ, tkun soġġetta għal deċiżjoni pożittiva tal-Kummissjoni u tintuża minn Franza biex tissodisfa l-obbligi tagħha ta’ informazzjoni speċifikati fil-mekkaniżmu ta’ din id-Deċiżjoni.
(238)
Fl-aħħarnett, il-Kummissjoni tinnota li tali vantaġġ fir-relazzjoni bejn l-istabbiliment pubbliku IFP u l-klijenti tiegħu huwa selettiv, safejn il-kompetituri tiegħu, li jibqgħu soġġetti għall-proċeduri ġudizzjarji ta’ ristrutturar u ta’ likwidazzjoni skont il-liġi komuni, ma jibbenefikawx minn garanzija paragunabbli mogħtija mill-Istat u marbuta intrinsikament mal-istatut tal-istabbiliment pubbliku IFP.
7.1.4.2 Vantaġġi trasferiti lis-sussidjarji rregolati bil-liġi privata tal-grupp IFP
(239)
F'dak li jikkonċerna s-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP, fid-Deċiżjoni tal-ftuħ, il-Kummissjoni indikat li ma setgħetx teskludi, fl-istadju tal-eżaminazzjoni preliminari, li “kull vantaġġ li jirriżulta mill-kwalità ta’ IPIK tal-istabbiliment pubbliku IFP, pereżempju partikolarment kundizzjonijiet ta’ self aktar vantaġġużi, jista' jkun ta’ benefiċċju wkoll għat-tliet sussidjarji” (212).
(240)
Wara dan l-eżami fil-fond, għar-raġunijiet elenkati fil-Parti 7.1.1.2, b'kunsiderazzjoni tan-nuqqas, fil-liġi Franċiża, tar-responsabbiltà ġenerali tal-azzjonist minħabba s-sussidjarji tiegħu fil-gruppi ta’ kumpaniji, m'hemmx għalfejn jitqies li l-istabbiliment pubbliku IFP, u għalhekk l-Istat Franċiż, jistgħu jkunu responsabbli għar-rimborż tad-djun dovuti lil partijiet terzi fuq l-attivitajiet ekonomiċi ta’ Axens u Prosernat, partikolarment fl-ipoteżi li dawn tal-aħħar jitpoġġew f'likwidazzjoni ġudizzjarja.
(241)
Madankollu ta’ min jinnota li fid-Deċiżjoni N 531/2005 imsemmija qabel, kif imfakkar fil-punt 177, anke jekk din qieset li La Banque Postale bħala kumpanija b'responsabbiltà limitata, baqgħet soġġetta għal-liġi komuni fil-qasam ta’ ristrutturar u ta’ likwidazzjoni ġudizzjarja u għalhekk ma kinitx tibbenefika hi nnifisha minn garanzija bla limitu mill-Istat, il-Kummissjoni xorta waħda ttrattat il-kwistjoni ta’ trasferiment possibbli lis-sussidjarja tal-effetti tal-garanzija pubblika mogħtija lill-azzjonist uniku tagħha (213).
(242)
B'mod aktar preċiż, il-Kummissjoni qieset (214) li l-istruttura tal-funzjonament tal-grupp kienet twassal għal trasferibbiltà bejn l-azzjonist (La Poste) u s-sussidjarja (La Banque Postale), minħabba l-effett kombinat ta’ i) l-użu mis-sussidjarja tal-mezzi umani u materjali li jitpoġġew għad-dispożizzjoni mill-kumpanija possedenti u ii) ir-remunerazzjoni ta’ dawn il-mezzi fuq il-bażi tal-ispejjeż appoġġjati mill-kumpanija possedenti, b'tali mod li f'każ ta’ vantaġġ ekonomiku li jista' jnaqqas l-ispejjeż ta’ La Poste, ir-remunerazzjoni mħallsa minn La Banque Postale lilll-kumpanija possedenti tagħha kienet tiġi mnaqqsa bl-ammont xieraq, li jwassal għal trasferiment (tal-anqas parzjali) ta’ dan il-vantaġġ ekonomiku lis-sussidjarja.
(243)
Bl-istess mod, fid-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, il-Kummissjoni qieset li kien jeżisti ċertu ammont ta’ fluwidità, partikolarment fl-għażliet ta’ rati ta’ ħlas li l-IFP jopera għas-servizzi mogħtija lil Axens u Prosernat fil-qasam esklussiv tagħhom, b'tali mod li r-relazzjonijiet kummerċjali bejn il-grupp ma jsegwux loġika tas-suq, imma għall-kuntrarju joffru l-possibbiltà ta’ sussidju inkroċjat tal-attivitajiet ekonomiċi tas-sussidjarji permezz tal-fondi pubbliċi li jkunu għad-dispożizzjoni tal-kumpanija possedenti. Kif inhu mfakkar fil-Punt 226, il-Kummissjoni kkonkludiet ukoll li r-relazzjonijiet bejn l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarja tiegħu Beicip-Prosernat (*****) saru f'kundizzjonijiet normali tas-suq.
(244)
Fil-każ imsemmi qabel dwar La Banque Postale, il-Kummissjoni qieset li huwa neċessarju li l-awtoritajiet Franċiżi jinvolvu ruħhom sabiex jippermettu li jitwaqqaf mekkaniżmu li jinnewtralizza, fil-livell tas-sussidjarja, il-vantaġġi li jista' jkollu l-kap tal-kumpanija possedenti. F'dak li jikkonċerna l-kundizzjonijiet tal-finanzjament, dan l-obbligu jikkonsisti, “f'kull operazzjoni, li jissemma bil-miktub fil-kuntratt tal-finanzjament (għal kull strument kopert minn kuntratt) li, skont il-liġi Franċiża (partikolarment il-ħtieġa ta’ awtorizzazzjoni leġiżlattiva speċifika għal kull garanzija), l-operazzjoni ta’ finanzjament imsemmija ma tibbenefika mill-ebda garanzija ta’ kwalunkwe tip, la diretta u l-anqas indiretta min-naħa tal-Istat. Il-prospett tal-offerta ta’ kull operazzjoni għandu jippubblika din id-dispożizzjoni kuntrattwali.” (215)
(245)
F'dan il-każ, l-awtoritajiet Franċiżi impenjaw ruħhom, fil-kundizzjonijiet ta’ self tas-sussidjarji tal-istabbiliment pubbliku IFP (Axens, Beicip-Franlab, Prosernat), li jsemmu bil-miktub fil-kuntratt ta’ finanzjament (għal kull strument kopert minn kuntratt), ma’ kull operazzjoni, li “skont il-liġi Franċiża (partikolarment il-ħtieġa ta’ awtorizzazzjoni leġiżlattiva speċifika għal kull garanzija), din l-operazzjoni ta’ finanzjament mhi se tibbenefika mill-ebda garanzija ta’ kwalunkwe natura, la diretta u l-anqas indiretta min-naħa tal-Istat”.
(246)
F'dak li jikkonċerna l-użu mis-sussidjarji tal-mezzi umani u materjali li jingħataw mill-kumpanija possedenti tagħhom, kif innutat il-Kummissjoni fid-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, “[jekk] ikun hemm sussidju ta’ attivitajiet ekonomiċi, dan jirriżulta mil-livell tar-remunerazzjonijiet imħallsin mis-sussidjarji kkonċernati lill-kumpanija possedenti u jiġi rifless fil-kontijiet ta’ IFP” (216). Issa, fl-eżaminazzjoni tal-kontijiet ta’ IFP, l-uniku elementi ta’ spiża li għadhom ma ġewx ikkunsidrati mill-Kummissjoni, għas-sena 2006 fid-Deċiżjoni C 51/2005 tagħha msemmija qabel, u għas-snin sussegwenti fir-rapporti annwali mibgħuta mill-awtoritajiet Franċiżi, huma dawk relatati mal-kopertura, skont il-garanzija bla limitu, tas-servizzi mogħtija mill-istabbiliment pubbliku IFP lis-sussidjarji tiegħu. Il-primjum korrispondenti għal garanzija ta’ prestazzjoni, jew tal-anqas ta’ sforz aqwa, billi ma tħallasx lill-Istat, l-anqas ma seta' jitniżżel bħala ħlas għas-servizzi mogħtija lis-sussidjarji.
(247)
B'konsegwenza, hemm lok li jitqies li l-vantaġġ ekonomiku li joriġina fil-kap tal-istabbiliment pubbliku minħabba l-garanzija statutorja tiegħu għalhekk ġie trasferit lis-sussidjarji tiegħu rregolati bil-liġi privata Axens u Prosernat.
(248)
F'dak li jikkonċerna l-kuntratti ffirmati b'mod konġunt mill-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu Axens, Prosernat u Beicip-Franlab ma’ fornituri komuni, li l-Kummissjoni semmiet fid-Deċiżjoni tal-ftuħ tagħha u li l-kumpanija UOP Limited semmiet ukoll fil-kummenti tagħha, kif indikat fil-Punt 73, l-eżistenza tagħhom ċertament ġiet ikkonfermata mill-awtoritajiet Franċiżi, imma dawn tal-aħħar speċifikaw li dawn kienu jikkonċernaw essenzjalment il-qasam tat-trasport (bl-ajru u bil-ferrovija) għall-ivvjaġġar professjonali tal-perusnal tal-entitajiet differenti. Il-Kummissjoni tqis li jekk is-sussidjarji setgħu jibbenefikaw minn kundizzjonijiet ta’ xiri aktar favorevoli li ngħataw lill-grupp IFP, dak li mhux neċessarjament ġie stabbilit fir-rigward tal-provvisti in kwistjoni, dan ikun aktar minħabba politika ta’ skont għall-volumi possibbilment implimentata minn dawn il-fornituri fil-każ ta’ xiri kkombinat milli minħabba impatt possibbli tal-garanzija. Fi kwalunkwe każ, anke jekk wieħed jassumi li l-analiżi ppreżentata fil-Parti 7.1.4.1 B għall-istabbiliment pubbliku tista' tkun trasferita lis-sussidjarji għall-provvisti mixtrija flimkien miegħu, u li dawn tal-aħħar jibbenefikaw minn tali mekkaniżmu ta’ trasferiment tal-vantaġġ li minnu jgawdi l-istabbiliment pubbliku IFP minħabba l-garanzija billi jikseb dawn is-servizzi aktar bl-irħis, l-ammonti in kwistjoni jkunt tant negliġibbli li l-Kummissjoni tiddubita li dawn jistgħu jkollhom in-natura ta’ vantaġġ ekonomiku reali.
(249)
B'konsegwenza, skont il-konklużjonijiet tad-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, l-uniċi attivitajiet li jistgħu jibbenefikaw minn vantaġġ miksub mill-kopertura permezz ta’ garanzija mill-Istat mogħtija lill-kumpanija possedenti tal-attivitajiet ta’ riċerka mwettqa fl-oqsma tal-attività esklussivi tas-sussidjarji huma limitati għall-“kontribuzzjoni [tal-istabbiliment pubbliku IFP] għall-attivitajiet fl-oqsma tal-attivitajiet ta’ Axens u Prosernat” (217). Preċiżament minħabba l-vantaġġi trasferiti lil Axens u lil Prosernat, mingħajr ma tinsab f'pożizzjoni li tikkwantifika l-ammont eżatt ta’ dan il-vantaġġ, b'kunsiderazzjoni għall-ispeċifiċità tar-riskju kopert, il-Kummissjoni tqis li dan, fi kwalunkwe każ, ma jistax jaqbeż, għal kull servizz, sena wara sena, is-somom murija fil-Tabella 5 li jidher fil-Punt 236.
(250)
Il-Kummissjoni tqis li tali vantaġġ ekonomiku trasferit mill-istabbiliment pubbliku IFP lis-sussidjarji tiegħu rregolati bil-liġi privata Axens u Prosernat huwa selettiv, safejn il-kompetituri ta’ dawn tal-aħħar m'għandhomx aċċess għat-teknoloġiji u għall-mezzi umani u materjali tal-istabbiliment pubbliku IFP f'kundizzjonjiet daqstant favorevoli.
7.1.5 TFIXKIL TAL-KOMPETIZZJONI U TWETTIQ TA’ SKAMBJI
(251)
Il-miżura eżaminata tista' twassal għal tnaqqis fl-ispejjeż tal-funzjonament tal-istabbiliment pubbliku IFP għas-servizzi li dan jipprovdi lil parti terza (riċerka kuntrattwali), u għal tnaqqis fl-ispejjeż tal-funzjonament ta’ Axens u ta’ Prosernat għas-servizzi li huma jiksbu mill-kumpanija possedenti tagħhom (riċerka fil-qasam esklussiv tagħhom, riċerka kuntrattwali, provvista ta’ persunal u ta’ tagħmir, servizzi amministrattivi), li jkollu l-effett li jiffavorixxi lill-grupp IFP u għalhekk ifixkel il-kompetizzjoni fis-sens tal-Artikolu 107 (1), tat-TFUE.
(252)
Safejn is-swieq li fihom huwa attiv il-grupp IFP, partikolarment dak tar-riċerka kuntrattwali, f'dak li jikkonċerna direttament lill-istabbiliment pubbliku IFP, dawk tal-katalizzaturi u tat-teknoloġiji għall-industriji tar-raffinar u petrokimiċi f'dak li jikkonċerna lis-sussidjarja Axens, u tal-istudji, servizzi u apparat fil-qasam tal-ipproċessar tal-gass u tal-irkupru tal-kubrit f'dak li jikkonċerna lis-sussidjarja Prosernat, huma miftuħa sew għall-iskambji fl-Unjoni Ewropea, tali miżura jista' jkollha impatt negattiv fuq l-intrapriżi kompetituri li għandhom, jew li jixtiequ jiżviluppaw, attivitajiet ekonomiċi simili fis-swieq konċernati.
(253)
F'dawn il-kundizzjonijiet, l-eżistenza ta’ garanzija bla limitu mill-Istat favur l-istabbiliment pubbliku IFP tista' tfixkel il-kompetizzjoni u taffetwa l-iskambji fis-sens tal-Artikolu 107 (1) tat-TFUE.
7.1.6 KONKLUŻJONI DWAR IN-NATURA TAL-GĦAJNUNA TAL-MIŻURA
(254)
Il-garanzija statutorja tal-Istat favur l-istabbiliment pubbliku IFP għalhekk twassal għal trasferiment ta’ riżorsi tal-Istat li jista' jkun attribwit lill-Istat u jfixkel jew jhedded li jfixkel il-kompetizzjoni u l-iskambji bejn l-Istati Membri billi jiffavorixxi l-grupp IFP.
(255)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li din il-garanzija tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat ffis-sens tal-Artikolu 107 (1), tat-TFUE.
7.2 L-ILLEGALITÀ TAL-MIŻURA TAL-GĦAJNUNA
(256)
Qabel il-bidla fl-istatut tiegħu, IFP kienet persuna ġuridika rregolat bil-liġi privata, imwaqqfa forma ta’ stabbiliment professjonali fis-sens tal-Att imsejjaħ Liġi Nru 43-612 tas-17 ta’ Novembru 1943 dwar il-ġestjoni tal-interessi professjonali. Għaldaqstant, l-IFP kien soġġett għall-proċeduri tal-liġi komuni fil-qasam tar-ristrutturar u tal-likwidazzjoni ġudizzjarji, u ma kienx jibbenefika mill-garanzija milll-Istat mogħtija mill-istatut ta’ IPIK.
(257)
Permezz ta’ Digriet datat is-6 ta’ Lulju 2006, maħruġ b'applikazzjoni tal-Liġi Nru 2005-781 tat-13 ta’ Lulju 2005, IFP sar IPIK fis-7 ta’ Lulju 2006. Din l-bidla fl-istatut hija l-oriġini tal-għotja lill-istabbiliment pubbliku IFP ta’ garanzija bla limitu mill-Istat. Għalhekk, il-miżura in kwistjoni għandha tkun ikklassifikata bħala għajnuna ġdida fis-sens tal-punt c) tal-Artikolu 1 tal-Regolament ta’ proċedura.
(258)
Skont il-punt 1 tal-Artikolu 2 tar-Regolament ta’ proċedura, l-Istati Membri għandhom l-obbligu li jinnotifikaw fi żmien raġonevoli “kull proġett ta’ għotja ta’ għajnuna ġdida”. Safejn il-bidla fl-istatut tal-istabbiliment pubbliku IFP ma ġietx innotifikata formalment minn Franza, imma ġiet biss indikata b'mod inċidentali fil-kuntest ta’ proċedura oħra, u li l-implimentazzjoni effettiva tal-miżura ma kinitx ippreżentata għall-approvazzjoni preċedenti tal-Kummissjoni, l-għajnuna mill-Istat in kwistjoni twettqet mill-Gvern Franċiż bi ksur tal-Artikolu 108 (3), tat-TFUE.
(259)
B'konsegwenza, il-Kummissjoni tqis li din il-miżura tikkostitwixxi għajnuna illegali fis-sens tal-punt f) tal-Artikolu 1 tar-Regolament ta’ proċedura.
7.3 IL-KOMPATIBBILTÀ TAL-MIŻURA TA’ GĦAJNUNA
7.3.1 GĦAJNUNA FIL-QASAM TAR-RIĊERKA KUNTRATTWALI U TAL-GĦOTJA TA’ SERVIZZI MWETTQA MILL-ISTABBILIMENT PUBBLIKU IFP
(260)
L-għotja ta’ servizzi tikkonsisti fil-kiri ta’ infrastrutturi ta’ riċerka, fil-provvista ta’ persunal, jew fl-għotja ta’ servizzi ġuridiċi (f'isem is-susidjarji).
(261)
Is-servizzi ta’ riċerka kuntrattwali għal IFP jikkonsistu ġeneralment fl-għotja tal-appoġġ tiegħu lil klijent (parti terza jew sussidjarja (218) li jixtieq iwettaq attivitajiet ta’ riċerka li jippermettu li wieħed jifhem jew jikkontrolla aħjar fenomenu xjentifiku jew tekniku (219). It-talba tista' tkun speċifika ħafna jew anqas speċifika, u tippermetti lill-istabbiliment pubbliku IFP marġini ta’ flessibbiltà xi ftit jew wisq wiesa', li jvarja mis-sempliċi rispett tal-ispeċifikazzjonijiet definiti strettament mill-klijent sal-provvista ta’ servizz komplut ta’ riċerka inklużi r-rakkomandazzjonijiet. […] (*) Fuq il-bażi ta’ kull talba, l-istabbiliment pubbliku IFP jipprepara proposta teknika-kummerċjali, flimkien mal-kundizzjonijiet kuntrattwali għat-twettiq, li imbagħad tkun soġġetta għal negozjati mal-kijent. L-awtoritajiet Franċiżi wrew is-servizzi tar-riċerka kuntrattwali u s-servizzi mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP fit-tliet oqsma ta’ kompetenzz tiegħu (CREP, CRRP, CRME).
(262)
Fil-livell ta’ CREP, is-servizzi għandhom l-għan partikolarment li jivvalidaw u/jew itejbu l-metodoloġiji, it-teknoloġiji u s-softwer żviluppati miċ-ċerntu ta’ riċerka. Barra minn hekk, biex iwettaq uħud minn dawn is-servizzi, CREP joffri għad-dispożizzjoni tal-imsieħba industrijali tiegħu tagħmir u algoritmi tal-kalkolazzjoni li huma tal-istabbiliment pubbliku IFP jew kompetenzi rari li mhumiex disponibbli fil-qafas ta’ servizz kummerċjali pprovdut minn attur privat. Dawn is-servizzi jistgħu jiġu klassifikati skont il-kategoriji li ġejjin:
(a)
Servizzi marbuta ma’ apparat speċifiku li ma jeżisti l-ebda ieħor bħalu, jew jeżistu ftit biss madwar id-dinja (220);
(b)
Interpretazzjoni ta’ każ fejn ikun meħtieġ softwer żviluppat mill-istabbiliment pubbliku IFP li għadu mhux kummerċjalizzat jew li l-użu tiegħu f'dan il-kuntest preċiż jinħtieġ għarfien speċifika bl-użu tal-kompetenzi tal-istabbiliment pubbliku IFP (221);
(c)
Użu ta’ għarfien partikolari tal-istabbiliment pubbliku IFP (222);
(d)
Użu ta’ għarfien li qed jiġi żviluppat għall-validazzjoni tal-kompetenza, it-teknoloġiji u l-metodoloġiji żviluppati (223).
(263)
Fil-livell tas-CRRP, is-servizzi ta’ riċerka kuntrattwali pereżempju kkonsistew f'għajnuna għall-implimentazzjoni, minn università barranija (224), ta’ attivitajiet li jaqgħu taħt il-kompetenza speċifika ta’ IFP fil-qasam tal-katalizzaturi, f'servizzi li jikkonċernaw il-“[…] (*) (225)” biex jiġu nnutati l-fenomeni ta’ […] (*), jew fi studju (226) dwar […] (*).
(264)
Fil-livell tas-CRME, servizzi ta’ riċerka kuntrattwali pereżempju kkonsistew, f'isem produtturi ta’ vetturi, fi […] (*) minn […] (*), fi […] (*) u f'metodoloġija (227) tal-istabbiliment pubbliku IFP, fi studju […] (*) (228) li ġej mir-riċerki tal-istabbiliment pubbliku IFP […] (*), jew f'testijiet ta’ […] (*) fuq […] (*) li żviluppa l-istabbiliment pubbliku IFP (229).
(265)
Minn din id-deskrizzjoni jirriżulta li l-attivitajiet ta’ riċerka kuntrattwali mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP f'isem parti terza għandhom l-għan, kemm li jitwettqu studji ta’ vijabbiltà tekniċi qabel attivitajiet ta’ riċerka, kemm li jinkiseb għarfien ġdid u kompetenzi fl-oqsma ta’ kompetenza tal-Istitut, kif ukoll li jintużaw l-għarfien u t-teknoloġiji żviluppati mill-istabbiliment pubbliku IFP biex jiġu ffinalizzati prodotti, proċeduri jew servizzi ġodda.
(266)
L-awtoritajiet Franċiżi pprovdew valorizzazzjoni tal-attivitajiet ta’ riċerka kuntrattwali u tas-servizzi mogħtija f'isem parti terza mill-istabbiliment pubbliku IFP għall-perjodu 2004-2009. Mill-informazzjoni mibgħuta jirriżulta li dawn is-servizzi ta’ riċerka jirrapreżentaw annwalment madwar [0-5] (**) % tal-baġit totali tal-istabbiliment pubbliku IFP (jiġifieri […] (*) euro ta’ servizzi għal baġit ta’ madwar 300 miljun euro), b'tali mod li din l-attività ekonomika tista' tkun ikklassifikata bħala reżidwa fl-attivitajiet tal-istabbiliment pubbliku.
7.3.1.1 L-ipoteżi ta’ trasferiment tal-għajnuna mill-Istat lil partijiet terzi jew lis-sussidjarji
(267)
Skont il-Punt 3.1.2 tal-Qafas R&D&I, meta organizzazzjoni ta’ riċerka mhux għall-qligħ teżerċita minn żmien għal żmien xi attivitajiet ekonomiċi, bħall-kiri ta’ apparat, l-għotja ta’ servizzi għall-benefiċċju ta’ intrapriżi jew l-eżekuzzjoni ta’ kuntratti ta’ riċerka, il-finanzjament pubbliku ta’ dawn l-attivitajiet ekonomiċi ġeneralment jinvolvi għajnuna mill-Istat. Madankollu, jekk huwa possibbli li wieħed juri li l-finanzjament pubbliku ġie trasferit kompletament lill-benefiċjarju aħħari u li l-intermedjarju ma jkun kiseb l-ebda vantaġġ minnu, jista' jitqies li dan ma jkunx ibbenefika minn għajnuna mill-Istat.
(268)
F'dan il-każ, safejn l-organizzazzjoni tar-riċerka, li huwa l-istabbiliment pubbliku IFP, jeżerċita attivitajiet ta’ riċerka kuntrattwali kuntrattwali filwaqt li huwa kopert minn garanzija pubblika bla limitu, jaqbel li wieħed iqis li dan jibbenefika minn għajnuna mill-Istat, ħlief biex jintwera li l-prezz tal-bejgħ ta’ dawn is-servizzi ppermetta li tiġi trasferita kompletament l-għajnuna mill-Istat lill-klijenti tiegħu.
(269)
Ir-rata tal-ħlas tas-servizzi ta’ riċerka kuntrattwali tal-istabbiliment pubbliku IFP hija stabbilita fuq il-bażi tal-prezz tagħhom komplut (230), li għalih tiġi applikata marġini, li r-rata tiegħu tvarja skont ir-riżultat tan-negozjar mal-klijent kif spjegat fil-Punt 261. Minkejja dan, l-uniku element ta’ nefqa li jidher li ma ġiex ikkunsidrat mill-istabbiliment pubbliku jikkorrispondi preċiżament għall-primjum ta’ kopertura tal-garanzija ta’ prestazzjoni (jew ta’ sforz aqwa) tal-istabbiliment pubbliku IFP.
(270)
F'dak li jikkonċerna s-servizzi ta’ riċerka kuntrattwali mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP f'isem is-sussidjarji tiegħu Axens u Prosernat, il-Kummissjoni tqis li l-vantaġġ ekonomiku li jirriżulta mill-garanzija jista' jew jibqa' fl-istabbiliment pubbliku IFP u jekk ikun meħtieġ jintuża għal skopijiet oħra, jew inkella, b'kunsiderazzjoni għall-ispeċifiċità tar-rabtiet li jgħaqqduhom mal-kumpanija possedenti, jiġi trasferit lis-sussidjarji permezz ta’ bidla fir-rata tal-ħlas:
(a)
fl-ewwel każ, il-kontabbiltà tal-għajnuna hija ppreżentata f'din il-parti.
(b)
fit-tieni każ, il-Kummissjoni tirreferi għall-analiżi tal-kontabbiltà ppreżentata fil-Parti 7.3.2, li, bi prudenza, għandha tinkludi l-ammonti involuti fl-istima tal-vantaġġ li potenzjalment jiġi trasferit lis-sussidjarji.
(271)
Bl-istess mod, f'dak li jikkonċerna lill- klijenti terzi, jekk jista' jkun stabbilit li ammont korrispondenti għal dan l-element ta’ nefqa suppelementari ġie trasferit b'mod sistematiku lill-parijiet terzi permezz ta’ bidliet fir-rata tal-ħlas, allura eżaminazzjoni dettaljata tal-għajnuniet trasferiti probabbilment turi ammonti de minimis (231). Fil-fatt jirriżulta mill-informazzjoni mibgħuta mill-awtoritajiet Franċiżi li l-parti l-kbira tas-servizzi fatturati jiġġeneraw anqas minn […] (*) euro fi dħul (jiġifieri ammont massimu ta’ kopertura tar-riskju ta’ inadempjenza ta’ […] (*) euro), meta l-aktar kuntratt kbir kien biss ta’ […] (*) euro (jiġifieri ammont massimu ta’ kopertura tar-riskju ta’ inadempjenza ta’ […] (*) euro).
(272)
Madankollu, wieħed ma jistax jeskludi li l-aġir marġinali adottat mill-istabbiliment pubbliku IFP mhux dejjem ippermetta t-trasferiment totali tal-ammont tal-għajnuna mill-Istat lill-klijent ta’ servizzi ta’ riċerka kuntrattwali. F'tali każ, in-nuqqas ta’ ħlas tal-primjum tal-garanzija mill-Istat għall-kopertura tal-kuntratti ta’ riċerka kuntrattwali mogħtija lill-partijiet terzi jikkostitwixxi finanzjament pubbliku supplementari mogħti mill-Istat lill-istabbiliment pubbliku.
(273)
Il-fondi pubbliċi korrispondenti għaldaqstant jistgħu jintużaw għal tliet tipi ta’ użu:
(a)
kemm għall-finanzjament tal-attivitajiet mhux ekonomiċi tal-istabbiliment pubbliku, li ma jinvolvix għajnuna mill-Istat.
(b)
kemm għall-finanzjament ta’ attivitajiet oħra ta’ riċerka kuntrattwali f'isem parti terza jew sussidjarji. Din l-ipoteżi hija analizzata fid-dettall fil-Parti 7.3.1.2.
(c)
kemm għall-finanzjament ta’ riċerki mwettqa mill-istabbiliment pubbliku fil-qasam esklussiv tal-attività tas-sussidjarji tiegħu, li għaldaqstant jista' jiżdied mal-ammonti tal-għajnuna mill-Istat li diġà ġew trasferiti lis-sussidjarji. Din l-ipoteżi hija analizzata fid-dettall fil-Parti 7.3.2.
7.3.1.2 Il-kompatibbiltà ta’ garanzija mill-Istat mogħtija lil entità ta’ riċerka għat-twettiq ta’ servizzi ta’ riċerka kuntrattwali u ta’ servizzi kumplementari għall-attività prinċipali ta’ riċerka pubblika indipendenti
(274)
Qabel ma teżamina l-punti speċifiċi tal-każ, il-Kummissjoni għandha l-ħsieb li terġa' ssostni l-pożizzjoni tal-prinċipju li din adottat fil-prattika tagħha ta’ teħid ta’ deċiżjoni, skont liema garanzija bla limitu mill-Istat li tkopri attivitajiet ekonomiċi tikkostitwixxi, fil-prinċipju, għajnuna mill-Istat inkompatibbli (232). Ġeneralment, il-Kummissjoni tqis li l-garanziji bla limitu f'settur ekonomiku miftuħ għall-kompetizzjoni huma inkompatibbli mat-TFUE, partikoalrment minħabba li tali garanzija timponi fuq l-Istat ir-riskji kollha marbuta ma’ attività ekonomika mingħajr ma l-intrapriża li tibbenefika minnha ma jkollha tħallas l-ispiża għal din il-kopertura, u toħloq sitwazzjoni ta’ periklu morali li jista' jħajjar lill-intrapriża li tibbenefika, protetta minn kull theddida ta’ falliment, li żżid ir-riskju li tieħu meta mqabbel mas-sitwazzjoni fejn din ikollha tbati kompletament il-konsegwenzi negattivi tal-aġir tagħha. Skont il-prinċipju ta’ proporzjonalità, dawn il-garanziji bla limitu ġeneralment ma jistgħux jiġu ġġustifikati minn missjonijiet ekonomiċi ta’ interess ġenerali, safejn jirriżulta impossibbli, fil-każ ta’ garanzija illimitata, li wieħed jivverifika li l-ammont tal-għajnuna ma jaqbiżx l-ispejjeż netti tal-provvista tas-servizz pubbliku (233).
(275)
F'dan il-każ, ta’ min jinnota li l-leġiżlazzjoni Franċiża fdat f'idejn l-istabbiliment pubbliku IFP obbligi ta’ servizz pubbliku li jikkonsistu f'missjoni trippla ta’ riċerka, ta’ taħriġ u ta’ dokumentazzjoni li, kontrarjament għas-servizzi ta’ interess ġenerali ekonomiku (234), ma jaqgħux fil-qasam tal-attivitajiet ekonomiċi fis-sens tal-liġi tal-Unjoni. Il-kopertura minn garanzija pubblika statutorja ta’ dawn l-attivitajiet mhux ekonomiċi għalhekk ma tinkludi l-ebda għotja ta’ għajnuna mill-Istat. Fil-fatt, il-parti essenzjali tal-attività tal-istabbiliment pubbliku IFP hija ta’ natura mhux ekonomika. Għaldaqstant, l-impatt tal-garanzija li jgawdi minnha b'mod statutorju jiffoka l-aktar fuq dawn l-attivitajiet mhux ekonomiċi, u jikkonċerna biss b'mod inċidentali s-servizzi kumplementari ta’ riċerka kuntrattwali u ta’ servizzi.
(276)
Għall-kuntrarju, meta din il-garanzija tkopri l-attivitajiet ekonomiċi tal-entitajiet ta’ riċerka, pereżempju ta’ riċerka kuntrattwali jew ta’ għotja ta’ servizzi, mingħajr ma dawn ikunu soġġetti għal rata tal-ħlas skont il-prezz tas-suq, din tagħti lill-entità ta’ riċerka għajnuna mill-Istat li, kif spjegat aktar 'il fuq, tista' tiġi miżjuda kemm mal-finanzjament pubbliku tal-attivitajiet mhux ekonomiċi tagħha ta’ interess ġenerali (riċerka pubblika indipendenti), kemm mal-finanzjament tal-attivitajiet l-oħra ekonomiċi tagħha ta’ riċerka kuntrattwali u ta’ għotja ta’ servizzi, kif ukoll finalment mal-finanzjament tal-attivitajiet ta’ trasferimenti ta’ teknoloġija lil Axens u Prosernat (235).
(277)
Fl-ewwel żewġ każijiet, madankollu wieħed għandu jinnota li f'dan il-każ, minkejja n-natura a priori bla limitu tal-garanzija mill-Istat, b'mod eċċezzjonali huwa possibbli li jitqies a posteriori, għas-snin 2006 sal-2009, żieda fl-ammont gross ekwivalenti tas-sussidju tal-effetti ta’ din il-garanzija (il-primjum ta’ riskju mhux imħallas lill-Istat), li kattret (għalkemm inżammet fil-kap tal-istabbiliment pubbliku IFP), il-fondi pubbliċi diġà mħallsa mill-Istat lil dan tal-aħħar biex ikopru l-ispejjeż netti tal-attività ta’ riċerka pubblika indipendenti tiegħu u ta’ riċerka kuntrattwali jew ta’ għotja ta’ servizzi.
(278)
Għalhekk, il-Kummissjoni trid tenfasizza li r-riċerka kuntrattwali u l-għotja ta’ servizzi koperti mill-garanzija mill-Istat jillimitaw ruħhom madankollu għal attivitajiet “kumplementari” għall-attività prinċipali ta’ riċerka pubblika indipendenti, jiġifieri attivitajiet ekonomiċi li:
(a)
ma jheddux il-funzjonament normali, l-indipendenza jew in-newtralità tal-entità tar-riċerka;
(b)
jiġi offruti, f'kundizzjonijiet normali tas-suq, u partikolarment bi prezz tas-suq, jew, fin-nuqqas ta’ prezz tas-suq, bi prezz li jirrifletti l-ispejjeż kollha tiegħu (minbarra l-impatt tal-garanzija), miżjuda b'marġini raġonevoli;
(c)
huma soġġetti għal kompatibbiltà distinta minn dik tal-attivitajiet ta’ riċerka pubblika indipendenti, partikolarment f'dak li jikkonċerna l-ispejjeż u l-finanzjament rispettivi tagħhom;
(d)
huma marbuta b'mod intrinsiku mal-attività prinċipali ta’ riċerka pubblika indipendenti b'tali mod li mhux teknikament possibbli li jiġu sseparati, partikolarment minħabba l-użu tal-istess infrasturtturi, tagħmir, materjali jew teknoloġiji, jew l-impjieg tal-istess riċerkaturi, xjenzjati, inġiniera, disinjaturi jew tekniki;
(279)
Dawn l-attivitajiet kumplementari jistgħu jikkonsistu fl-eżekuzzjoni ta’ kuntratti ta’ riċerka, għarfien jew konsulenza tekniċi jew xjentifiċi, li jekk ikun meħtieġ jinvolvu l-għotja ta’ infrastrutturi, ta’ apparat ta’ ħardwer, jew ta’ teknoloġiji li fihom ħafna kontenut innovattiv, iffinanzjati jew implimentati fil-kuntest ta', u meħtieġa għas-servizzi ta’ riċerka pubblika indipendenti, li madwar id-dinja ma jeżistux bħalhom jew jeżistu ftit (236) minbarra s-servizzi offruti minn entità waħda jew diversi entitajiet ta’ riċerka paragunabbli, li l-użu tagħhom jinħtieġ l-għarfien u l-kompetenzi ta’ riċerkaturi, xjenzjati, inġiniera, disinjaturi jew tekniki impjegati prinċiparjament mill-entità tar-riċerka pubblika indpendenti biex jikkontribwixxu għas-servizzi ta’ riċerka pubblika indipendenti tagħha.
(280)
Dawn is-servizzi jippermettu wkoll it-tixrid tal-għarfien xjentifiku bejn ir-riċerka pubblika u s-settur industrijali, billi joffru lill-intrapriżi klijenti l-possibbiltà li jkollhom aċċess għall-mezzi sperimentali, it-teknoloġiji u l-kapaċitajiet tal-persunal tal-istabbiliment pubbliku IFP, u billi jippermettu lil dan tal-aħħar li jiġbor l-informazzjoni miksuba mill-postijiet tal-bejgħ tax-xogħlijiet oriġinali tiegħu, sorsi ta’ titjib futur għall-attivitajiet tiegħu ta’ riċerka pubblika indipendenti. Dawn il-konsegwenzi nkroċjati fil-qasam tal-għarfien xjentifiku huma ta’ benefiċċju reċiproku għall-atturi differenti involuti, u għall-Unjoni Ewropea kollha.
(281)
Kif indikat fil-Punt 266, il-provvista ta’ riċerka kuntrattwali u ta’ servizzi rrapreżentaw biss [0-5] (**) % tal-baġit totali tal-istabbiliment pubbliku IFP għall-perjodu bejn l-2004 u l-2009, li jikkostitwixxi proporzjon tassew limitat.
(282)
Barra minn hekk, imqabbla ma’ kull klijent, is-servizzi fatturati huma ġeneralment ta’ ammont anqas minn […] (*) euro tad-dħul, b'tali mod li l-ammont massimu stmat tal-għajnuna jibqa' ġeneralment negliġibbli, għall-ammont ta’ […] (*) euro għal kull kuntratt. Għaldaqstant, il-Kummissjoni tqis li l-għajnuna in kwistjoni hija proporzjonali għall-għan ta’ interess ġenerali ta’ tixrid tal-għarfien xjentifiku fl-Unjoni Ewropea.
(283)
Sakemm dawn l-attivitajiet kumplementari jkomplu jirrapreżentaw frazzjoni limitata ħafna tal-baġits iddedikati mill-istabbiliment pubbliku IFP għall-missjoni prinċipali tiegħu ta’ riċerka pubblika indipendenti, u b'kunsiderazzjoni tal-impatt pożittiv ta’ dawn l-attivitajiet kumplementari f'termini ta’ għanijiet ta’ interess komuni, il-Kummissjoni hija tal-fehma li l-kopertura tagħhom mill-garanzija mill-Istat ma tista' bl-ebda mod tbiddel il-kundizzjoniijjet tal-iskambji b'mod kuntrarju għall-intererss tal-Unjoni, fis-sens tal-Artikolu 107 (3c), tat-TFUE.
(284)
Fil-kuntest tar-rapporti annwali relatati mal-miżura in kwistjoni, hija r-responsabbiltà tal-awtoritajiet Franċiżi li jġibu l-prova li din il-kundizzjoni ser tibqa' tkun sodisfatta fil-futur. F'każ ta’ dubju dwar in-natura kumplementari ta’ attivitajiet ta’ riċerka kuntrattwali jew ta’ għotja ta’ servizzi, naturlament jaqbel li l-Kummissjoni tkun informata mingħajr dewmien, u jekk ikun il-każ, tiġi nnotifikata l-għajnuna possibbli mill-Istat b'kunsiderazzjoni tal-impatt tal-garanzija mill-Istat.
(285)
F'dan il-kuntest, il-Kummissjoni tinnota wkoll il-proposta tal-awtoritajiet Franċiżi bil-għan li jinkludu b'mod speċifiku f'kull kuntratt rilevanti għall-attività ekonomika tal-istabbiliment pubbliku IFP, u għalhekk għall-attivitajiet ta’ riċerka kuntrattwali u għall-għotja ta’ servizzi, klawżola ta’ nuqqas ta’ responsabbiltà tal-Istat, b'tali mod li jekk ikun il-każ ikun hemm eċċezzjoni tar-riskju aċċettat, u b'mod li jiġu limitati b'mod konsiderevoli r-riperkussjonijiet negattivi possibbli tal-garanzija.
7.3.2 GĦAJNUNA LILL-GRUPP IFP FL-OQSMA TAL-ATTIVITÀ ESKLUSSIVI TA’ AXENS U TA’ PROSERNAT
7.3.2.1 Bażi għall-eżaminazzjoni tal-kompatibilità tal-għajnuna
(286)
Minħabba li din hija miżura ta’ għajnuna mill-Istat bil-għan li tappoġġja servizzi ta’ R&D imwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP, ir-regoli applikabbli għall-eżaminazzjoni tal-kompatibbiltà huma dawk relatati mal-għajnuna mill-Istat għar-riċerka u għall-iżvilupp.
(287)
Safejn il-bidla fl-istatut tal-istabbiliment pubbliku IFP seħħet fis-7 ta’ Lulju 2006, id-data tal-għotja mill-Istat tal-garanzija bla limitu in kwistjoni hija qabel l-1 ta’ Jannar 2007, id-data tad-dħul fis-seħħ tal-Qafas R&D&I imsemmi qabel. Barra minn dan, għal dak li jikkonċerna l-eżaminazzjoni tal-kompatibbiltà ta’ din il-miżura, skont il-komunikazzjoni dwar id-determinazzjoni tar-regoli applikabbli għall-valutazzjoni tal-għajnuna mill-Istat illegali (237), il-Kummissjoni se tapplika għal din l-għajnuna mhux notifikata l-Qafas Komunitarju dwar l-għajnuna mill-Istat għar-riċerka u l-iżvilupp tal-1996 li kien fis-seħħ meta ngħatat l-għajnuna.
(288)
Madankollu, b'kunsiderazzjoni tal-fatt li l-kopertura tal-attivitajiet ekonomiċi tal-istabbiliment pubbliku IFP mill-garanzija bla limitu mogħtija mill-istatut tiegħu ta’ IPIK hija mistennija li tiġi estiża mingħajr limitu fiż-żmien, u b'kunsiderazzjoni tal-fatt li huwa, bħalma huwa spjegat fil-Punt 277, possibbli b'mod eċċezzjonali li tkun kwantifikata stima tal-impatt massimu tal-garanzija f'dan il-każ, il-Kummissjoni ser teżamina wkoll il-kompatibbiltà mas-suq intern tal-kopertura mill-garanzija bla limitu tal-attivitajiet imwettqa mill-istabbiliment pubbliku fl-oqsma tal-attività esklussivi ta’ Axens u ta’ Prosernat fuq il-bażi tad-dispożizzjonijiet tal-Qafas R&D&I mill-1 ta’ Jannar 2007, id-data tad-dħul fis-seħħ tiegħu. Fi kwalunkwe każ, il-konklużjonijiet tal-analiżi tal-kompatibbiltà jibqgħu mhux mibdula jkun xi jkun il-qafas użat.
7.3.2.2 Stadji ta’ riċerka
(289)
Fil-kuntest tad-Deċiżjoni C 51/2005 (238) imsemmija qabel, il-Kummissjoni qieset li l-attivitajiet imwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP fl-oqsma tal-attivitajiet esklussivi u f'kollaborazzjoni mas-sussidjarji tiegħu Axens u Prosernat kienu effettivament jaqgħu fil-qasam tal-R&D, safejn il-punti tal-waqfien kienu identifikati għal kull proġett fil-livell tal-komponenti, tar-relazzjonijiet tagħhom jew tal-karatteristiċi tal-proċessi jew tal-prodotti mmirati, billi x-xogħol kien imwettaq qabel l-istadju tal-approvazzjoni, minn persunal prinċiparjament magħmul minn riċerkaturi u minn tekniki, abbażi ta’ metodi bbażati fuq l-esperimentazzjoni, l-interpretazzjoni u l-immudellar, u li r-riżultati tagħhom kienu fuq firxa wiesgħa u liċenzjati. Il-Kummissjoni nnutat ukoll li l-attivitajiet tal-istess tip imwettqa minn operaturi oħra fis-settur kienu normalment klassifikati bħala attivitajiet ta’ riċerka (239). L-analiżi tal-aspetti innovattivi tal-attivitajiet ta’ riċerka mwettqa ssir fuq il-bażi tal-istandards rikonoxxuti internazzjonalment tal-Manwal ta’ Frascati (240).
(290)
F'dak li jikkonċerna s-sena 2006, il-Kummissjoni eżaminat, fid-Deċiżjoni C 51/2005 (241) imsemmija qabel, is-servizzi mwettqa fil-kuntest tal-ftehimiet ta’ riċerka konklużi bejn l-istabbiliment pubbliku IFP u Axens minn naħa, u l-istabbiliment pubbliku IFP u Prosernat, min-naħa l-oħra. Minn dan, il-Kummissjoni kkonkludiet li dawn is-servizzi jikkonsistu minn naħa f'attivitajiet ta’ riċerka industrijali, u min-naħa l-oħra, fi studji ta’ vijabbiltà teknika li jsiru qabel proġetti ta’ riċerka industrijali, fis-sens tal-Qafas R&D tal-1996. Din il-klassifikazzjoni tal-attivitajiet ta’ riċerka saret fuq il-bażi tal-eżempji u l-ispjegazzjonijiet speċifiċi pprovduti mill-Manwal ta’ Frascati, għal kull attività ta’ riċerka mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP u Axens minn naħa, u mill-istabbiliment pubbliku IFP u Prosernat, min-naħa l-oħra.
(291)
Barra minn hekk, fil-kuntest tar-rapporti mibgħuta skont id-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, l-awtoritajiet Franċiżi klassifikaw il-proġetti mwettqa fl-oqsma tal-attivitajiet esklussivi ta’ Axens u ta’ Prosernat għas-snin 2007, 2008 u 2009 bl-użu taż-żewġ kategoriji msemmija aktar 'il fuq fis-sens tal-Qafas R&D tal-1996, jew b'mod alternattiv attivitajiet ta’ riċerka industrijali, fis-sens tal-Punt 2.2.f) u studji tal-vijabbiltà teknika li saru qabel l-attivitajiet ta’ riċerka industrijali, fis-sens tal-punt 5.2 tal-Qafas R&D&I tal-2006. Dawn is-servizzi bbażaw fuq l-istudju tal-mezzi ġodda ta’ sinteżi jew fuq il-perfezzjonament tagħhom, skont skala li m'għandhiex x'taqsam mal-iskala industrijali. Il-mira tagħhom kienet il-validazzjoni ta’ kunċetti u kienu jirriżultaw mir-riċerka industrijali fis-sens tal-Qafas R&D tal-1996 u tal-Qafas R&D&I. Dokumenti ta’ sinteżi annwali, għal kull proġett, ġew mibgħuta lill-Kummissjoni mar-rapporti annwali kkomunikati fil-kuntest tal-għajnuna C 51/2005 imsemmija qabel.
(292)
Għas-snin sussegwenti, il-Kummissjoni tfakkar li, skont id-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, Franza għandha l-obbligu li tissottometti rapport annwali lill-Kummissjoni li jinkludi l-elenku tal-proġetti mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP klassifikati għal kull kategoria ta’ riċerka.
7.3.2.3 Spejjeż eliġibbli
(293)
Fil-kuntest tad-Deċiżjoni C 51/2005 (242) imsemmija qabel (għas-sena 2006), u fir-rapporti annwali (għas-snin 2007, 2008 u 2009), l-ispejjeż tal-proġetti fl-oqsma esklussivi ta’ Axens u ta’ Prosernat huma konformi mal-infiq eliġibbli speċifikat fl-Anness II tal-Qafas R&D tal-1996, kif ukoll għall-ispejjeż eliġibbli fis-sens tal-Punt 5.1.4 tal-Qafas R&D&I.
(294)
Bħala nota ta’ tfakkir, l-ispejjeż tal-fatturazzjoni tal-attivitajiet ta’ riċerka tal-istabbiliment pubbliku IFP lil Axens u Prosernat jinkludu l-infiq li jista' jiġi attribwit direttament għall-proġetti, u li jikkonċerna s-sottokuntrattar, l-ivvjaġġar, l-assigurazzjoni u d-dokumentazzjoni kif ukoll il-provvisti u apparat żgħir. Dawn jinkludu wkoll l-infiq ieħor li jista' jiġi attribwit għall-proġġeti bħall-ispejjeż għal persunal ta’ riċerka, id-deprezzament tal-assi fissi u dawk mhux tanġibbli kif ukoll spejjeż ġenerali oħra. Dawn l-ispejjeż huma direttament sostnuti mill-attivitajiet ta’ riċerka u huma maqsuma bejn il-proġetti differenti ta’ riċerka prorata skont il-ħin li l-persunal tar-riċerka jqatta' fuq kull proġett. Barra minn hekk, l-ispejjeż tal-proġetti tal-R&D orizzontali li jikkonċernaw il-metodi u t-tagħmir użat fil-proġetti l-oħra ta’ R&D huma attribwiti prorata skont l-ispejjeż ta’ kull proġett R&D.
(295)
Dawn l-ispejjeż jikkorrispondu rispettivament għall-kategoriji li ġejjin: spejjeż ta’ servizzi ta’ konsulenti u servizzi simili, spejjeż tal-persunal, spejjeż tal-istrumenti, tal-materjal u tal-artijiet u l-bini kif ukoll spejjeż ġenerali addizzjonali u spejjeż oħra tal-isfruttament, skont il-kategoriji tal-ispejjeż eliġibbli tal-Qafas tal-1996 u tal-Qafas R&D&I.
(296)
Għas-snin sussegwenti, din l-informazzjoni trid tidher ukoll fir-rapporti annwali mibgħuta mill-awtoritajiet Franċiżi.
7.3.2.4 L-intensità tal-għajnuna
(297)
Mill-Qafas R&D tal-1996 jirriżulta li l-intensitajiet massimi awtorizzati huma ta’ 75 % għall-istudji ta’ vijabbiltà teknika li jsiru qabel proġetti ta’ riċerka industrijali (il-Punt 5.4) u ta’ 50 % għall-proġetti ta’ riċerka industrijali (il-Punt 5.3).
(298)
Mill-Qafas R&D&I jirriżulta li l-intensità tal-għajnuna, ikkalkulata fuq il-bażi tal-ispejjeż li jistgħu jiġu permessi għall-proġett, ma tistax taqbeż 50 % għar-riċerka industrijali (il-Punt 5.1.2 b) u 65 % għall-istudji li jsiru qabel l-attivitajiet ta’ riċerka industrijali mwettqa f'intrapriżi kbar (il-Punt 5.2. b). Bħala nota ta’ tfakkir, l-attivitajiet koperti mill-garanzija mill-Istat li jikkonċernaw biss ir-riċerka industrijali u l-istudji tekniċi ta’ vijabbiltà mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP, billi s-servizzi ta’ żvilupp qabel il-kompetizzjoni fis-sens tal-Qafas R&D tal-1996 (jew tal-iżvilupp sperimentali fis-sens tal-Qafas R&D&I) huma finanzjati kompletament minn Axens u Prosernat minn riżorsi proprji li ġejjin minn dħul miksub fis-suq.
(299)
Il-Kummissjoni waqqfet it-Tabella 6 li tidher fil-Punt 300 mil-listi ta’ proġetti li jelenkaw l-ispejjeż annwali għal kull proġett u għal kull stadju ta’ riċerka, kif ukoll mir-rendikont tar-riżorsi proprji tal-istabbiliment pubbliku IFP.
(300)
F'dan l-eżerċizzju, il-Kummissjoni segwiet strateġija ta’ konservazzjoni, fejn inkludiet l-isepejjeż kollha li rriżultaw, direttament jew indirettament, mill-oqsma tal-attivitajiet esklussivi ta’ Axens u ta’ Prosernat u fejn eskludiet il-prodotti l-oħra kollha ħlief dawk imħallsa minn Axens u Prosernat (243). Bi prudenza, il-Kummissjoni inkludiet ukoll f'din it-tabella l-effetti kollha potenzjali tal-garanzija bla limitu fl-ipoteżi - għalkemm ma tantx hija probabbli - li dawn ikunu ntużaw kollha mill-istabbiliment pubbliku IFP għall-finanzjament tal-attivitajiet ta’ riċerka fl-oqsma esklussivi ta’ Axens u ta’ Prosernat (effetti tal-garanzija fir-relazzjonijiet mal-fornituri u mal-klijenti, mhux biss għas-sussidjarji, imma wkoll għall-partijiet terzi).
Tabella 6
Stima massima tal-ammont totali ta’ finanzjament pubbliku totali mogħti mill-istabbiliment pubbliku lFP għall-attivitajiet imwettqa fl-oqsma esklussivi ta’ Axens u ta’ Prosernat bejn l-2006 u l-2009
(f'miljuni ta’ euro)
2006
2007
2008
2009
Nefqa annwali għall-istudji ta’ vijabbiltà teknika (f'miljuni ta’ euro)
Qasam tal-attivitajiet IFP/Axens
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Qasam tal-attivitajiet IFP/Prosernat
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Total
7,4
3,5
0,9
0,9
Nefqa annwali tas-servizzi ta’ riċerka industrijali (f'miljuni ta’ euro)
Qasam tal-attivitajiet IFP/Axens
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Qasam tal-attivitajiet IFP/Prosernat
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Total
49,0
45,5
52,8
55,2
Riżorsi proprji (f'miljuni ta’ euro)
Ammont
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Għajnuna annwali mill-Istat (f'miljuni ta’ euro)
Ammont ta’ finanzjament pubbliku (244)
11,3
6,4
7,7
11,1
Żieda mill-effett tal-garanzija fir-relazzjonijiet tal-istabbiliment pubbliku mal-fornituri tiegħu
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Żieda mill-effett tal-garanzija fir-relazzjonijiet tal-istabbiliment pubbliku mal-klijenti tiegħu (245)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
-
fil-qasam esklussiv tas-sussidjarji
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
-
'il barra mill-qasam esklussiv tas-sussidjarji
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Ammont massimu tal-finanzjament pubbliku
(inkluż żieda mill-effett tal-garanzija)
13,1
9,8
11,3
14,7
Intensità tal-għajnuna
(minbarra żieda mill-effett tal-garanzija)
20,0 %
13,0 %
14,3 %
19,8 %
Żieda fl-intensità tal-għajnuna
(inkluż żieda mill-effett tal-garanzija)
23,2 %
20,0 %
21,0 %
26,2 %
Intensità massima awtorizzata (246)
-
dispożizzjonijiet tal-Qafas R&D tal-1996
53 %
51,8 %
50,4 %
50,4 %
-
dispożizzjonijiet tal-Qafas R&D&I
-
51,1 %
50,3 %
50,2 %
(301)
Il-Kummissjoni vverifikat ir-rispett tal-intensitajiet aċċettabbli għal kull stadju ta’ riċerka abbażi tal-listi annwali tal-proġetti mwettqa bejn l-2006 u l-2009, b'kunsiderazzjoni tal-effett massimu possibbli tal-garanzija bla limitu marbuta mal-istatut ta’ stabbiliment pubbliku tal-istabbiliment pubbliku IFP, bl-inklużjoni taż-żieda meqjusa tal-primjums tal-kopertura tar-riskji differenti bħala element kumplementari ta’ għajnuna. Fil-każijiet kollha, anke bl-integrazzjoni tal-impatti possibbli eventwali tal-garanzija fir-relazzjonijiet mal-klijenti u mal-fornituri, iż-żieda fl-intensità tal-għajnuna tibqa' ħafna aktar baxxa mill-intensità massima awtorizzata. Biex tikkonkludi, il-Kummissjoni tqis li l-intensitajiet tal-għajnuna awtorizzati mill-Qafas R&D tal-1996 u l-Qafas R&D&I huma rispettati.
(302)
Għas-snin sussegwenti, il-Kummissjoni tfakkar li, skont id-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, Franza għandha l-obbligu li tippreżenta rapport annwali lill-Kummissjoni sabiex din tkun tista' tiżgura li l-intensitajiet tal-għajnuna għal kull stadju ta’ riċerka u għal kull proġett huma rispettati bl-istess mod. Mis-sena 2010, dan ir-rapport għandu jippreżenta l-proġetti kollha mwettqa fl-oqsma tal-attivitajiet ta’ Axens u ta’ Prosernat, iklassifikati għal kull kategorija ta’ riċerka, billi jiġi ppreċiżat, minbarra l-ispejjeż tagħhom għal kull stadju ta’ riċerka, u l-ammonti tal-finanzjament pubbliku u tar-riżorsi proprji użati mill-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu, iż-żieda tal-ammont tal-primjum ta’ garanzija, meqjus permezz tal-metodu deskritt f'din id-deċiżjoni, inklużi l-effetti possibbli fuq il-kundizzjonijiet tad-dejn tal-istabbiliment pubbliku IFP skont ir-raġunament ippreżentat fil-Punt 200.
7.3.2.5 Kumulazzjoni
(303)
Id-dispożizzjonijiet fil-kuntest ta’ kumulazzjoni, kemm jekk jitqiesu dawk speċifikati fil-Punt 5.12 tal-Qafas R&D tal-1996 kif ukoll fil-Punt 8 tal-Qafas R&D&I, huma rispettati. Fil-fatt, il-Kummssjoni kkalkulat l-ammont tal-finanzjament pubbliku totali, indipendentement mill-oriġini tiegħu, inkluż l-impatt massimu tal-garanzija bla limitu għas-snin 2006 sal-2009.
(304)
Mis-sena 2010, l-awtoritajiet Franċiżi għandhom japplikaw l-istess metodu fir-rapporti annwali mibgħuta lill-Kummissjoni.
7.3.2.6 Effet ta’ inċentiv
(305)
Fiq il-bażi tal-Qafas R&D tal-1996 u tal-Qafas R&D&I, l-għajnuna mill-Istat għandha jkollha effett ta’ inċentiva, jiġifieri li jinċitaw fil-benefiċjarju tagħhom bidla fl-aġir li jwassluh biex jintensifika l-attivitajiet ta’ R&D (u ta’ innovazzjoni) tiegħu. Il-kriterji li ġejjn huma ġeneralemtn biżżejjed biex juru l-eżistenza ta’ effett ta’ inċentiva għall-proġetti li jibbenefikaw minn għajnuna taħt il-limiti tal-eżaminazzjoni fil-fond: żieda fid-daqs tal-proġett, żieda fil-firxa, żieda fir-ritmu tal-proġett u żieda tal-ammont totali assenjat għall-R&D&I. Jekk jista' jintwera effett sinifikanti fuq tal-anqas wieħed minn dawn l-elementi, il-Kummissjoni ġeneralemnt tqis li l-proġett tal-għajnuna għandu effett ta’ inċentiv, b'kunsiderazzjoni tal-aġir normali ta’ intrapriża fis-settur in kwistjoni (247).
(306)
Il-Kummissjoni tirreferi għall-analiżi deskritta fil-Punti 196 sa 198 tad-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel rigward l-interess strateġiku, ikkontrollat u validat minn kumitati tekniċi, għar-riċerki mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu fil-qasam tal-assigurazzjoni fit-tul tal-provvisti ta’ enerġija, partikolarment f'dak li jikkonċerna t-tiġdid u ż-żieda fil-produzzjoni taż-żejt u tal-gass (żieda fir-rata tas-suċċess tal-esplorazzjoni, fir-rata tal-irkupru tad-depożiti, sfruttament ta’ riżorsi mhux konvenzjonali, eċċ.), it-tfassil ta’ proċessi ta’ raffinar, it-teknoloġiji tal-konverżjoni, l-iżvilupp tal-karburanti innovattivi u tat-teknoloġiji tal-magni effiċjenti, id-diversifikazzjoni tas-sorsi tal-enerġija għall-produzzjoni tal-karburant, li numru kbir minnhom jgħoddu fost il-prijoritajiet tal-Unjoni Ewropea fil-qasam tar-riċerka, tal-politika tal-enerġija u tal-politika ambjentali.
(307)
F'dak li jikkonċerna s-sena 2006, il-Kummissjoni ssostni l-analiżi tagħha, ippreżentata fil-Punt 199 tad-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, skont liema, bis-saħħa tal-appoġġ publiku, li l-garanzija bla limitu hija parti integrali minnu, l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu setgħu jwasslu għal ħafna aktar attivitajiet ta’ riċerka suppelementari li ma kienux jistgħu jsir minħabba riskji teknoloġiċi jew ta’ natura wisq inċerta fir-rigward tal-qligħ fuq l-investiment.
(308)
Il-Kummissjoni tinnota, fuq il-bażi tar-rapporti annwali mibgħuta mill-awtoritajiet Franċiżi, li din il-loġika ġiet segwita fl-2007, l-2008 u l-2009. F'dawn ir-rapporti, l-awtoritajiet Franċiżi indikaw, għal kull proġett, l-effett ta’ inċentiv miksub bis-saħħa tal-għajnuna, partikolarment f'termini tal-firxa tal-proġett, tar-ritmu tiegħu u taż-żieda fl-ammont totali assenjat għall-R&D.
(309)
Bħala eżempju, fl-2007, fil-qasam esklussiv ta’ Axens, il-grupp IFP partikolarment wettaq proġetti “flagship”, […] (*) (248). […] (*). Mingħajr l-għajnuna pubblika, kienu jgħaddu diversi snin sabiex dawn il-prodotti jitpoġġew fis-suq: il-proġetti ta’ R&D kienu jinbdew aktar tard, l-iżvilupp tagħhom kien ikun aktar bil-mod, u […] (*).
(310)
Min-naħa l-oħra, fil-qasam esklussiv ta’ Prosernat, l-għajnuna mill-Istat ippermettiet il-bidu tal-proġett […] (*) relatat ma’ […] (*), il-finalizzazzjoni u l-liċenzjar ta’ proċeduri oriġinali ta’ […] (*) (249) […] (*). [Proġett bħal dan] (**) li jinvolvi operazzjonijiet delikati u diffiċli li jinħtieġu investimenti umani, tekniċi u finanzjarji konsiderevoli li kumpanija bħal Prosernat ma tistax twettaq waħedha. Għaldaqstant, l-appoġġ pubbliku mogħti mill-istabbiliment pubbliku IFP irriżulta li kien indispensabbli. Partikolarment, kien biss l-istabbiliment pubbliku IFP li kellu timijiet speċjalizzati bil-kapaċità li jipperfezzjonaw il-mudelli meħtieġa għall-iżvilupp tal-proċess u tagħmir tal-laboratorju adattat għall-ipproċessar ta’ komponenti perikolużi għas-saħħa.
(311)
Fl-2008, fil-qasam esklussiv ta’ Axens, l-għajnuna mill-Istat ippermettiet li jitneħħew limitazzjonijiet xjentifiċi u tekniċi fi […] (*). Barra minn hekk, il-proġett […] (*) (250) għadda wkoll minn bidliet maġġuri. L-għajnuna mill-Istat ippermettiet lill-istabbiliment pubbliku IFP li jiżviluppa, flimkien ma’ msieħba industrijali, proċess […] (*), li ser ikun aċċessibbli għas-suq permezz ta’ liċenzja. Ix-xogħlijiet tal-iżvilupp ta’ proċess ta’ dan it-tip jinvolvu kemm […] (*), kif ukoll […] (*).
(312)
Barra minn hekk, fil-qasam esklussiv ta’ Prosernat, proġett […] (*) relatat mal-qbid tas-CO2 mid-dħaħen ġie implimentat. Il-qbid/ħażna tas-CO2 (251) (CSC) huwa wieħed mill-metodi identifikati biex jitnaqqas it-tisħin globali. B'kunsiderazzjoni tal-għamla tad-dħaħen u tal-pressjoni dgħajfa tagħhom, l-istabbiliment pubbliku IFP sab sfidi teknoloġiċi ġodda. Prosernat ma kinitx tkun f'pożizzjoni li tiżviluppa dan il-proċess bil-fondi tagħha meta wieħed iqis l-inċertezza tal-istruttura, il-kobor, l-użu u l-qafas regolamentari tas-suq futur tal-qbid tas-CO2.
(313)
Fl-2009, fil-qasam esklussiv ta’ Axens, il-proġett […] (*) dwar il-proċessi […] (*) jista' jissemma bħala eżempju. Huwa kellu l-għan li jiżviluppa […] (*) kif ukoll itejjeb ċerti proċessi […] (*). Bis-saħħa tal-fondi pubbliċi, […] (*) seta' jkun studjat, u dan ippermetta sew it-titjib tal-[…] (*). Il-proġett […] (*) seta', bis-saħħa tal-finanzjament pubbliku, jesplora soluzzjonijiet li jmorru lil hinn mit-teknoloġiji eżistenti, […] (*). Bl-istess mod, il-proġett […] (*) tkompla fuq katalizzaturi li, wara l-estrapolazzjoni, ippermettew id-diversifikazzjoni tal-offerta fis-suq għall-espansjoni sħiħa ta’ […] (*). Mingħajr l-għajnuna pubblika, il-katalizzaturi kienu jiġu żviluppati ħafna aktar f'sekwenza, u t-titjib tal-prestazzjoni kien ikun ħafna aktar bil-mod. Fil-qasam tal- […] (*), il-proġett […] (*), li jikkonċerna katalizzaturi innovattivi […] (*) seta' jesplora rotot ġodda bis-saħħa tal-għajnuna pubblika, filwaqt li l-proġett […] (*), li kellu l-għan li jesplora l-limiti tat-teknoloġija (partikolarment il-varjazzjoni tat-tagħbijiet) biex ikun jista' […] (*), seta' jwessa' l-firxa tiegħu lil hinn mill-prestazzjonijiet eżistenti.
(314)
Barra minn dan, fil-qasam esklussiv ta’ Prosernat, l-għajnuna pubblika pereżempju ppermettiet li jerġgħu jinbdew u jitkomplew is-servizzi ta’ R&D mibdija fl-qasam ta’ […] (*) imma progressivament imwarrba fil-ġenb. L-appoġġ pubbliku għalhekk ippermetta li jkun evitat it-telf tal-akkwisti teknoloġiċi preċedenti u ż-żamma ta’ varjetà ta’ proċessi ta’ […] (*) fis-suq. Bl-istess mod, il-proġett […] (*) marbut mal-qbid tas-CO2 […] (*) tkompla bis-saħħa tal-għajnuna pubblika.
(315)
Il-Kummissjoni tinnota wkoll li l-evoluzzjoni pożittiva tal-indikaturi li jkejlu l-isforz tal-R&D imwettaq mill-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu Axens u Prosernat li hi kienet stabbiliet fil-Punt 200 tad-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, kompliet bejn l-2007 u l-2009.
Tabella 7
Il-progressjoni tal-indikaturi li jkejlu l-isforz tal-istabbiliment pubbliku IFP u tas-sussidjarji tiegħu Axens u Prosernat fl-2007, l-2008 u l-2009
Progressjoni tal-indikaturi
IFP/Axens
IFP/Prosernat
2007/2003
2008/2003
2009/2003
2007/2003
2008/2003
2009/2003
Spejjeż imwettqa fl- R&D fil-qasam esklussiv
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
Persunal iddedikat għall-R&D fil-qasam esklussiv
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
[…] (*)
(316)
Barra minn dan, il-Kummissjoni ġġedded id-dikjarazzjonijiet li hija ġabret fil-Punti 201 sa 203 tad-Deċiżjoni C 51/2005 tagħha msemmija qabel: il-parti tal-ispejjeż tal-R&D fid-dħul tal-grupp IFP hija partikolarment għolja, filwaqt li dan tal-aħħar jevolvi f'ambjent soġġett għal diversi regolamenti nazzjonali f'evoluzzjoni kontinwa, partikolarment f'dak li jikkonċerna l-istandards ambjentali jew l-iskemi ta’ protezzjoni tal-proprjetà intelletwali.
(317)
Kif diġà għamlet fil-Punt 204 tad-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, il-Kummissjoni tqis id-diversità u l-istruttura tal-offerta, kif ukoll il-funzjonament tal-kompetizzjoni (252) fis-suq tal-proċessi tar-raffinar jew tal-petrokimika. Għalhekk, hi tinnota li ċerti kompetituri għandhom pożizzjoni kompetittiva ħafna aktar komda minn dik tal-grupp IFP, pereżempju l-kumpanija UOP Limited għandha parti mis-suq globali għall-valur ta’ 57 %, kontra biss 7 % għall-grupp IFP. Il-Kummissjoni tqis ukoll li l-appoġġ pubbliku mogħti lill-proġetti tal-R&D imwettqa mill-grupp IFP mhux, fin-natura tiegħu jew id-daqs tiegħu, suxxettibbli li jfixkel l-inċentivi dinamiċi tas-suq tat-teknoloġii tar-raffinar. Barra minn hekk, ta’ min jinnota li msieħba kummerċjali tal-Unjoni Ewropea, partikolarment l-Istati Uniti, jiddedikaw baġits għoljin għall-finanzjament tar-riċerka fil-qasam tal-enerġija, li ppermettew l-appoġġ tal-proġetti ta’ R&D imwettqa mill-kompetituri tal-grupp IFP. B'hekk, ċerti kompetituri tal-grupp IFP, partikolarment il-kumpanija UOP Limited, irċevew appoġġ pubbliku għoli (253) jew ibbenefikaw minn appoġġ pubbliku indirett bis-saħħa ta’ sħubija ma’ istituti ta’ riċerka u ma’ universitajiet.
(318)
Bħala konklużjoni, il-Kummssjoni tikkonkludi li l-għajnuna mill-Istat favur il-grupp IFP fil-qasam eskluzziv tas-sussdijarji tiegħu Axens u Prosernat kellha effett ta’ inċentiv għas-snin 2006, 2007, 2008 u 2009.
(319)
Mis-sena 2010, ir-rapporti annwali mibgħuta minn Franza lill-Kummissjoni sal-iskadenza tal-ftehimiet esklussivi bejn l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu Axens u Prosernat, iridu juru li l-effett ta’ inċentiv mill-għajnuna għadu ppruvat.
(320)
B'kunsiderazzjoni tal-elementi kollha li ssemmew, il-Kummissjoni tikkonkludi li l-għajnuna mill-Istat mogħtija lill-grupp IFP għall-attivitajiet fil-qasam esklussiv tas-sussidjarji tiegħu Axens u Prosernat, f'dan il-każ l-element ta’ għajnuna marbut mal-effetti tal-garanzija bla limitu li jibbenefika minnha l-istabbiliment pubbliku IFP, hija konformi mad-dispożizzjonijiet tal-Qafas R&D tal-1996, kif ukoll ma’ dawk tal-Qafas R&D&I, sakemm jiġu rispettati l-kundizzjonijiet imsemmija fihom.
7.3.3 KONKLUŻJONI DWAR IL-KOMPATIBBILTÀ TAL-MIŻURA IN KWISTJONI
(321)
Biex tkkonkludi, il-Kummissjoni tqis li l-miżura in kwistjoni hija kompatibbli mas-suq intern, sakemm jiġu rispettati l-kundizzjonijiet imsemmija fil-Partijiet 7.3.1 u 7.3.2.
8 NEWTRALITÀ F'DAK LI JIKKONĊERNA L-ISKEMA TAL-PROPRJETÀ
(322)
Il-Kummissjoni tenfasizza li din bl-ebda mod ma tiddubita li l-istabbiliment pubbliku IFP jappartjeni lill-Istat, u l-anqas ma tikkuntesta l-istatut ta’ persuna ġuridika rregolata bil-liġi pubblika b'riżultat ta’ dan.
(323)
Fit-termini tal-Artikolu 345 tat-TFUE, il-Komunità hija newtrali f'dak li jikkonċerna l-iskema tal-proprjetà fl-Istati Membri u l-ebda dispożizzjoni tat-Trattat ma tostakola li l-Istat jippossjedi intrapriżi (kompletament jew parzjalment). Għalhekk, ir-regoli tal-kompetizzjoni għandhom japplikaw bl-istess mod għall-intrapriżi privati u għall-intrapriżi pubbliċi. L-ebda waħda minn dawn iż-żewġ tipi ta’ intrapriża m'għandha tkun vantaġġjata jew żvantaġġjata mill-applikazzjoni tar-regoli tagħha.
(324)
F'dan il-każ, il-garanzija li jibbenefika minnha l-istabbiliment pubbliku IFP ma tirriżultax mill-proprjetà imma mill-istatut ġuridiku tal-intrapriża. L-Istati Membri huma liberi li jagħżlu l-forma ġuridika tal-intrapriżi imma għandhom, fl-għażla tagħhom, jirrispettaw ir-regoli tal-kompetizzjoni tat-Trattat. Partikolarment, is-sempliċi fatt li l-garanzija mill-Istat hija awtomatikament marbuta ma’ statut ġuridiku partikolari ma jimpedix li l-garanzija msemmija tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat fis-sens tal-Artikolu 107 (1) tat-TFUE jekk il-kundizzjonijiet imsemmija fih jintlaħqu (254),
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
1. L-għotja minn Franza tal-istatut ta’ stabbiliment pubbliku ta’ natura industrijali u kummerċjali lil IFP ta lil dan tal-aħħar, mis-7 ta’ Lulju 2006, garanzija pubblika bla limitu (minn hawn 'il quddiem “garanzija mill-Istat”) għall-attivitajiet kollha tiegħu.
2. Il-kopertura mill-garanzija mill-Istat tal-attivitajiet mhux ekonomiċi tal-istabbiliment pubbliku IFP, partikolarment tal-attivitajiet tiegħu ta’ taħriġ bil-ħsieb li jkollu riżorsi umani akbar u aktar ikkwalifikati, l-attivitajiet tiegħu ta’ R&D indipendenti għal għarfien aktar estensiv u għal fehim aħjar, u l-attivitajiet tiegħu ta’ tixrid tar-riżultati ta’ riċerka, ma tikkostitwix għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107 (1) tat-TFUE.
3. Il-kopertura mill-garanzija mill-Istat tal-attivitajiet ta’ trasferimenti teknoloġiċi mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP fl-oqmsa stipulati mill-ftehim esklussiv ta’ żvilupp, ta’ kummerċjalizzazzjoni u ta’ użu ffirmat mas-sussidjarja tiegħu Beicip-Franlab ma tikkostitwix għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107 (1) tat-TFUE.
4. Il-kopertura mill-garanzija mill-Istat tal-attivitajiet ta’ trasferimenti teknoloġiċi mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP fl-oqsma stabbiliti mill-ftehimiet esklussivi ffirmati mas-sussidjarji tiegħu Axens u Prosernat imsemmija fl-Artikolu 3 (1) tad-Deċiżjoni tal-Kummissjoni tas-16 ta’ Lulju 2008 dwar miżura ta’ għajnuna mogħtija minn Franza lill-grupp IFP (minn hawn 'il quddiem “id-Deċiżjoni C 51/2005”) tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107 (1) tat- TFUE.
5. Il-kopertura mill-garanzija mill-Istat tas-servizzi ta’ riċerka kuntrattwali u tas-servizzi mwettqa minn IFP, kemm għal parti terza kif ukoll għas-sussidjarji tiegħu, jikkostitwixxi għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107 (1) tat-TFUE.
Artikolu 2
F'każ ta’ emenda fil-ftehim bejn l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarja tiegħu Beicip-Franlab imsemmija fl-Artikolu 1 (3) ta’ din id-Deċiżjoni, Franza għandha tinnotifika dan il-ftehim lill-Kummissjoni, b'kunsiderazzjoni tal-impatt possibbli tal-garanzija mill-Istat biex ikun ivvalutat l-ammont totali possibbli tal-finanzjament pubbliku, ħlief jekk il-kundizzjonijiet kuntrattwali l-ġodda jippermettu li tkun eskluża l-preżenza ta’ għajnuna mill-Istat.
Artikolu 3
Għall-perjodu bejn is-7 ta’ Lulju 2006 u l-31 ta’ Diċembru 2009, il-kopertura mill-garanzija mill-Istat tal-attivitajiet ekonomiċi msemmija fl-Artikolu 1 (4 u 5) ta’ din id-Deċiżjoni, kienet tikkostitwixxi għajnuna kompatibbli mas-suq intern.
Artikolu 4
Mill-1 ta’ Jannar 2010, u sat-tmiem tal-ftehimiet esklussivi bejn l-istabbiliment pubbliku IFP s-sussidjarji tiegħu Axens u Prosernat imsemmija fl-Artikolu 3 (1) tad-Deċiżjoni C 51/2005, il-kopertura mill-garanzija mill-Istat tal-attivitajiet ekonomiċi msemmija fl-Artikolu 1 (4) ta’ din id-Deċiżjoni, tikkostitwixxi għajnuna kompatibbli mas-suq intern, sakemm ikunu rispettati l-kundizzjonijiet stipulati fl-Artikoli 5 u 6 ta’ din id-Deċiżjoni.
Artikolu 5
1. Ir-rapport finanzjarju annwali msemmi fl-Artikolu 4 (2) tad-Deċiżjoni C 51/2005 għandu jinkludi, minbarra l-elementi diġà msemmija fl-Artikolu 5 (1) ta’ din id-Deċiżjoni, l-elementi elenkati fil-paragrafi 2, 3 u 4 ta’ dan l-Artikolu.
2. Ir-rapport finanzjarju annwali għandu jinkludi l-ammont, ir-rata tal-interess u l-kundizzjonijiet kuntrattwali tas-self irreġistrat mill-istabbiliment pubbliku IFP matul il-perjodu annwali kkunsidrat, kif ukoll stima tal-ammont gross ekwivalenti għal sussidju taż-żieda possibbli fl-interessi marbuta mal-garanzija mill-Istat, ħlief biex tingħata l-prova li dawn il-kuntratti ta’ self huma konformi mal-kundizzjonjiet normali tas-suq, kemm billi jitqabblu l-kundizzjonijiet tagħhom ma’ dawk miksuba mill-istabbiliment pubbliku IFP qabel ma bidel l-istatut tiegħu, kemm abbażi ta’ metodoloġija aktar preċiża approvata minn qabel mill-Kummissjoni.
3. Ir-rapport finanzjarju annwali għandu jinkludi t-total tal-assi u s-servizzi miksuba mill-istabbiliment pubbliku IFP mingħand fornituri biex iwettaq is-servizzi ekonomiċi msemmija fl-Artikolu 1 (4 u 5) ta’ din id-Deċiżjoni, matul il-perjodu annwali meqjus, kif ukoll stima massima tal-ammont gross ekwivalenti għal sussidju tal-għajnuna li jirriżulta minn apprezzament aktar favorevoli mill-fornituri tar-riskju ta’ falliment tal-intrapriża. Din l-istima għandha titwettaq kemm bl-applikazzjoni ta’ rata fissa ta’ 2.5 % fuq it-total tal-akkwisti mwettqa, kif ukoll fuq il-bażi ta’ metodoloġija aktar preċiża approvata minn qabel mill-Kummissjoni.
4. Ir-rapport finanzjarju annwali għandu jinkludi t-total tal-attivitajiet ekonomiċi, imsemmija fl-Artikolu 1 (4 u 5) ta’ din id-Deċiżjoni, imwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP matul il-perjodu annwali meqjus, kif ukoll stima massima tal-ammont gross ekwivalenti għal sussidju tal-għajnuna li tirriżulta min-nuqqas ta’ ħlas ta’ primjum korrispondenti għal garanzija ta’ prestazzjoni, jew tal-anqas ta’ sforz aqwa, offruta lill-benefiċjarji tas-servizzi ekonomiċi msemmija. Din l-istima għandha titwettaq kemm bl-applikazzjoni ta’ rata fissa ta’ 5 % fuq it-total tas-servizzi mwettqa, kif ukoll fuq il-bażi ta’ metodoloġija aktar preċiża approvata minn qabel mill-Kummissjoni.
Artikolu 6
1. L-ammont totali tal-fondi pubbliċi allokati għall-attivitajiet tal-istabbiliment pubbliku IFP fl-oqsma tal-attività esklussivi ta’ Axens u ta’ Prosernat, inkluż l-impatt massimu tal-garanzija mill-Istat hekk kif stmata fl-Artikolu 5 (2, 3 u 4) ta’ din id-Deċiżjoni, għandu jkun inqas mill-intensità massima awtorizzata mill-Qafas Komunitarju dwar l-għajnuna mill-Istat għar-riċerka, l-iżvilupp u l-innovazzjoni.
2. F'każ li jinqabeż il-limitu msemmi fil-Paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu, jekk ikun meħtieġ l-għajnuna żejda għandha titħallas lura mis-sussidjarja kkonċernata Axens jew Prosernat lill-istabbiliemnt pubbliku IFP.
Artikolu 7
Mill-1 ta’ Jannar 2010, il-kopertura mill-garanzija mill-Istat tal-attivitajiet ekonomiċi msemmija fl-Artikolu 1 (5) tikkostitwixi għajnuna mill-Istat kompatibbli mas-suq intern sakemm jiġu rispettati l-kundizzjonijiet stabbiliti fl-Artikolu 8 ta’ din id-Deċiżjoni.
Artikolu 8
1. L-attivitajiet ta’ riċerka kuntrattwali u tal-għotja ta’ servizzi mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP, imsemmija fl-Artikolu 1 (5) ta’ din id-Deċiżjoni għandhom jibqgħu kumplementari għall-attività prinċipali tiegħu ta’ riċerka pubblika indipendenti.
2. Biex jitqiesu kumplementari, l-attivitajiet ta’ riċerka kuntrattwali u tal-għotja ta’ servizzi mill-istabbiliment pubbliku IFP għandhom:
-
ma jheddux il-funzjonament normali, l-indipendenza u n-newtralità tal-istabbiliment pubbliku IFP imsemmi;
-
jingħataw rata skont il-prezz tas-suq, jew fin-nuqqas ta’ prezz tas-suq, prezz li jirrifletti, bl-eċċezzjoni tal-impatt potenzjali tal-garanzija mill-Istat, l-ispejjeż kollha, miżjuda b'marġini raġonevoli;
-
ikunu soġġetti għal kompatibbiltà differenti minn dik tal-attivitajiet ta’ riċerka pubblika indipendenti (separazzjojni kontabbli tal-ispejjeż u l-finanzjamenti rispettivi tagħhom), u l-profitti li dawn jiġġeneraw għandhom jerġgħu jiġu investiti kompletament fl-attività prinċipali ta’ riċerka pubblika indipendenti;
-
ikunu marbuta intrinsikament mal-attività prinċipali ta’ riċerka pubblika indipendenti tal-istabbiliment pubbliku msemmi IFP, partikolarment minħabba l-użu tal-istess infrastrutturi, tagħmir, materjali jew teknoloġiji, jew l-impjieg tal-istess riċerkaturi, xjenzjati, inġiniera, disinjaturi jew tekniki;
-
jinstabu 'l barra mill-ambitu tal-ftehimiet esklussivi konklużi bejn l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu Axens u Prosernat imsemmija fl-Artikolu 3 (1) tad-Deċiżjoni C 51/2005 imsemmija qabel, jekk ikun meħtieġ imtawla jew emendati skont l-Artikolu 3 (2) tad-Deċiżjoni C 51/2005 u tal-Artikolu 12 (2) ta’ din id-Deċiżjoni;
-
jirrapreżentaw parti reżidwa mill-baġit iddedikat mill-istabbiliment pubbliku IFP lill-attivitajiet tiegħu ta’ riċerka pubblika indipendenti.
3. Kull sena, Franza għandha tibgħat lill-Kummissjoni rapport dwar l-attivitajiet ta’ riċerka kuntrattwali u ta’ għotja ta’ servizzi mwettqa mill-istabbiliment pubbliku IFP, li jispeċifika l-proporzjon tat-total tagħhom fil-baġit iddedikat mill-istabbiliment pubbliku IFP għall-attivitajiet ta’ riċerka pubblika indipendenti tiegħu.
Artikolu 9
1. L-awtoritajiet Franċiżi u l-istabbiliment pubbiku IFP għandhom jinkludu n-nota li ġejja, għal kull operazzjoni, fil-kuntratt ta’ finanzjament (għal kull strument kopert minn kuntratt):
“Il-ħruġ / il-programm / is-self ma jibbenefika mill-ebda garanzija tal-ebda tip, diretta jew indiretta, min-naħa tal-Istat. F'każ ta’ insolvenza, l-Istat ma jkunx obbligat li jassisti finanzjarjament lill-istabbiliment pubbliku IFP għall-ħlas tad-dejn.”
2. L-awtoritajiet Franċiżi għandhom idaħħlu klawżola simili, li tneħħi r-responsabbiltà tal-Istat, f'kull kuntratt relatat mas-servizzi ta’ riċerka kuntrattwali jew tas-servizzi msemmija fl-Artikolu 1 (5) ta’ din id-Deċiżjoni.
3. L-awtoritajiet Franċiżi għandhom idaħħlu klawżola simili, li tneħħi r-responsabbiltà tal-istabbiliment pubbliku IFP u tal-Istat, f'kull kuntratt li jinvolvi dejn iffirmat mill-kumpaniji b'responsabbiltà limitata Axens, Beicip-Franlab, u Prosernat.
4. L-istabbiliment pubbliku IFP għandu jastjeni milli jagħti xi forma ta’ garanzija, ittra ta’ intenzjoni jew ta’ konfort għall-benefiċċju tal-kumpaniji b'responsabbiltà limitata Axens, Beicip-Franlab, u Prosernat li ma tkunx konformi mal-kundizzjonijiet normali tas-suq.
Artikolu 10
Franza għandha tinnotifika individwalment lill-Kummissjoni dwar l-għajnuna li taqbeż il-limiti stabbiliti mill-Qafas Komunitarju dwar l-għajnuna mill-Istat għar-riċerka, l-iżvilupp u l-innovazzjoni, b'kunsiderazzjoni tal-impatt possibbli tal-garanzija mill-Istat.
Artikolu 11
Franza għandha tavża lill-Kummissjoni, fi żmien xahrejn mid-data tan-notifika ta’ din id-Deċiżjoni, dwar il-miżuri li ħadet biex tikkonforma.
Artikolu 12
1. L-Artikoli 4, 5 u 6 ta’ din id-Deċiżjoni japplikaw sat-tmiem tal-ftehimiet esklussivi bejn l-istabbiliment pubbliku IFP u s-sussidjarji tiegħu Axens u Prosernat, imsemmija fl-Artikolu 3 (1) tad-Deċiżjoni C 51/2005.
2. Meta jinfurmaw lill-Kummissjoni dwar titwil jew emenda tal-ftehimiet esklussivi msemmija, skont l-Artikolu 3 (2) tad-Deċiżjoni C 51/2005, l-awtoritajiet Franċiżi għandhom iqisu l-impatt tal-garanzija mill-Istat sabiex jiġi valutat l-ammont totali tal-finanzjament pubbliku.
Artikolu 13
Ir-Repubblika Franċiża hija d-destinatarja ta’ din id-Deċiżjoni.
Magħmul fi Brussell, id-29 ta’ Ġunju 2011.