PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 25. července 2011
o zamítnutí dvou žádostí o zápis do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení podle nařízení Rady (ES) č. 510/2006 (Eilenburger Sachsenquelle (CHOP)), (Eilenburger Sanusquelle (CHOP))
(oznámeno pod číslem K(2011) 5251)
(Pouze německé znění je závazné)
(2011/462/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 5. listopadu 1999 oznámilo Německo Komisi dvě žádosti o zápis do rejstříku podle článku 5 nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 (2) týkající se dvou názvů minerálních vod uvedených v příloze. Avšak tyto názvy nejsou zahrnuty do seznamu přírodních minerálních vod uznaných členskými státy (3) v souladu s článkem 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/54/ES ze dne 18. června 2009 o využívání a prodeji přírodních minerálních vod (4). V důsledku toho nemohou být tyto názvy na vnitřním trhu považovány za uznané jako prodejné minerální vody, a neměly by tedy být zapsány.
(2)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem by žádosti o zápis dvou označení uvedených v příloze tohoto rozhodnutí do rejstříku měly být zamítnuty.
(3)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Žádosti o zápis názvů uvedených v příloze tohoto rozhodnutí do rejstříku se zamítají.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 25. července 2011.
DEĊIŻJONI TA’ IMPLIMENTAZZJONI TAL-KUMMISSJONI
tal-25 ta’ Lulju 2011
dwar iċ-ċaħda ta’ żewġ talbiet għar-reġistrazzjoni fir-reġistru tad-denominazzjonijiet protetti tal-oriġini u tal-indikazzjonijiet ġeografiċi protetti previst fir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 510/2006 [Eilenburger Sachsenquelle (DPO)], [Eilenburger Sanusquelle (DPO)]
(notifikata bid-dokument numru C(2011) 5251)
(It-test bil-Ġermaniż biss huwa awtentiku)
(2011/462/UE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 510/2006 tal-20 ta’ Marzu 2006 dwar il-protezzjoni tal-indikazzjonijiet ġeografiċi u d-denominazzjonijiet tal-oriġini għall-prodotti agrikoli u l-oġġetti tal-ikel (1), u b’mod partikolari t-tieni subparagrafu tal-Artikolu 6(2) tiegħu,
Billi:
(1)
Fil-5 ta’ Novembru 1999, skont l-Artikolu 5 tar-Regolament tal-Kunsill (KEE) Nru 2081/92 (2), il-Ġermanja bagħtet lill-Kummissjoni żewġ talbiet għar-reġistrazzjoni taż-żewġ denominazzjonijiet tal-ilmijiet minerali msemmija fil-lista mogħtija fl-Anness. Madankollu, dawn id-denominazzjonijiet mhumiex inklużi fil-lista tal-ilmijiet minerali naturali rikonoxxuti mill-Istati Membri (3) skont l-Artikolu 1 tad-Direttiva 2009/54/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-18 ta’ Ġunju 2009 dwar l-isfruttament u t-tqegħid fis-suq ta’ ilmijiet minerali naturali (4). Għaldaqstant, dawn id-denominazzjonijiet ma jistgħux jiġu rikonoxxuti fis-suq intern bħala ilmijiet minerali li jistgħu jitqiegħdu fis-suq u għalhekk ma għandhomx jiġu rreġistrati.
(2)
Fil-kuntest tat-tagħrif ta’ hawn fuq, it-talbiet għar-reġistrazzjoni taż-żewġ denominazzjonijiet imsemmija fl-Anness għal din id-Deċiżjoni għandhom jiġu miċħuda.
(3)
Il-miżuri pprovduti f’din id-Deċiżjoni huma skont l-opinjoni tal-Kumitat Permanenti għall-Indikazzjonijiet Ġeografiċi Protetti u d-Denominazzjonijiet Protetti tal-Oriġini,
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
It-talbiet għar-reġistrazzjoni tad-denominazzjonijiet imsemmija fl-Anness għal din id-Deċiżjoni għandhom jiġu miċħuda.
Artikolu 2
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lir-Repubblika Federali tal-Ġermanja.
Magħmul fi Brussell, il-25 ta’ Lulju 2011.