ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 6. července 2010
ve věci státní podpory C 40/07 (ex N 48/07), kterou Rumunsko uplatnilo ve prospěch podniku ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (dříve Petrotub Roman S.A.)
(oznámeno pod číslem K(2010) 4492)
(Pouze rumunské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/516/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na ustanovení přílohy VII a dodatku A přílohy VII protokolu o přechodných opatřeních smlouvy o přistoupení Rumunska,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 2. února 2007 požádala Komise Rumunsko, aby poskytlo informace týkající se prominutí dluhů a úprav splátkového kalendáře u podniku Petrotub Roman S.A. (dále jen „Petrotub“) v souvislosti s jeho privatizací v roce 2003 (po zprivatizování se podnik přejmenoval na Mittal Steel Roman a poté na ArcelorMittal Tubular Products S.A. (2) (dále jen „AM Roman“)).
(2)
Dopisem ze dne 25. září 2007 oznámila Komise Rumunsku své rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (3) ve věci možné podpory v rámci privatizace podniku Petrotub. Rozhodnutí bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (4). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k tomuto opatření předložily své připomínky.
(3)
Rumunsko předložilo své připomínky dopisem ze dne 26. listopadu 2007, který byl zaevidován téhož dne. Podniky ArcelorMittal (mateřský podnik) a AM Roman (dotyčný dceřiný podnik) předložily své připomínky dopisy ze dne 28. ledna 2008, zaevidovanými dne 29. ledna 2008. Tyto připomínky byly dne 12. února 2008 sděleny Rumunsku. Rumunsko na ně odpovědělo dopisem ze dne 11. března 2008, který byl zaevidován téhož dne.
(4)
Dopisy ze dne 26. února 2009, 8. října 2009 a 29. ledna 2010 požádala Komise o dodatečné informace. Rumunsko odpovědělo dopisy ze dne 27. dubna 2009, 19. října 2009 a 3. února 2010, jež byly všechny zaevidovány ještě téhož dne.
II. POPIS SKUTEČNOSTÍ
1. Podnik
(5)
Podnik AM Roman je výrobce bezešvých ocelových trubek se sídlem ve městě Roman v oblasti Rumunska, která je příjemcem pomoci podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU (5). Před zprivatizováním v roce 2003 byl podnik, který se tehdy jmenoval Petrotub, výrobcem bezešvých ocelových trubek válcovaných za tepla i za studena s průměrem mezi 6 a 620 mm a tloušťkou stěny mezi 0,5 a 70 mm. Tyto výrobky nachází různé využití v odvětvích energetiky (ropy, plynu, chemických látek, jaderné a konvenční energie) a ve strojírenství a stavebnictví. Po privatizaci podnik dál pokračoval v působení na stejném výrobkovém trhu. V současnosti má podnik ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V. Rotterdam NLD (ze skupiny ArcerlorMittal group) v tomto podniku 69,76% podíl (6).
2. Předmětné opatření
(6)
Dne 23. července 2003 zveřejnil rumunský Úřad pro privatizaci APAPS (dnes AVAS) (7) záměr prodat svůj 70% podíl v podniku Petrotub. Privatizace proběhla prostřednictvím veřejného nabídkového řízení. Dohoda o prodeji byla podepsána s podnikem LNM Holdings NV (dnes ArcelorMittal) dne 28. října 2003 za kupní cenu ve výši 6 milionů USD (5,1 milionu EUR (8)).
(7)
V souvislosti s privatizací souhlasil APAPS jménem rumunského státu s odepsáním dluhů v celkové výši 22,5 milionu EUR a u zbývající částky souhlasil se změnou splátkového kalendáře.
(8)
V roce 1998 uzavřel podnik Petrotub smlouvu na komerční úvěr ve výši [30-50] (9) milionů DEM [15-25 milionů EUR] s dobou trvání do roku 2011 od německé rozvojové banky Kreditanstalt für Wiederaufbau (dále jen „KfW“), jehož smyslem bylo zakoupení nové válcovny od podniku Mannesmann AG. Jednotlivé části finančního balíčku od KfW byly zajištěny státními zárukami poskytnutými Německem a Rakouskem, jakož i bankovní zárukou od rumunské banky Banca Comercială Română (dále jen „BCR“). Protizáruku u státní záruky Německa poskytl rumunský stát. Rumunská protizáruka se týkala 85 % z celkových 30-50 milionů DEM úvěru od KfW. Rumunsko si od podniku Petrotub vyúčtovalo jednorázový poplatek ve výši [3-7 %].
III. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(9)
V rozhodnutí o zahájení řízení sdělila Komise Rumunsku, že základem pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení je oddíl B přílohy VII protokolu smlouvy o přistoupení Rumunska (dále jen „příloha VII“), který pojednává o restrukturalizaci ocelářského průmyslu, a také že při neexistenci specifických ustanovení v příloze VII týkajících se právní situace rumunského výrobce trubek v době privatizace bude Komise existenci a slučitelnost státní podpory poskytnuté podniku AM Roman vyšetřovat na tomto právním základě.
(10)
Komise poznamenala, že pořizovací cena (5,1 milionu EUR) nepokryla ztrátu, která vznikla státu v důsledku prominutí dluhů ve výši 22,5 milionu EUR, s nímž v souvislosti s privatizací souhlasil rumunský Úřad pro privatizaci APAPS.
(11)
Před zahájením formálního vyšetřovacího řízení předložilo Rumunsko zprávu vypracovanou externím poradcem (10), aby dokázalo, že privatizace za daných podmínek byla pro stát tím nejvýhodnějším řešením.
(12)
Zpráva dokládala, že privatizace bude pro rumunský stát tím nejvýhodnějším řešením. V níže uvedené tabulce je obsaženo srovnání částek, které by každá ze státních věřitelských institucí získala buď při privatizaci, nebo při likvidaci (11).
Privatizace
Likvidace
Fond sociálního zabezpečení
[…] milionů EUR
[…] milionů EUR
Fond nezaměstnanosti
[…] milionů EUR
[…] milionů EUR
Zdravotní fond
[…] milionů EUR
[…] milionů EUR
APAPS
[…] milionů EUR
(včetně prodejní ceny ve výši 5,1 milionu EUR)
0
Stát celkem
[4-9] milionů EUR
[19-26] milionů EUR
(13)
Zpráva vycházela z předpokladu, že v případě likvidace by došlo k aktivaci záruky z roku 1998 a stát by (prostřednictvím ministerstva financí) ručil za zbývající částku z úvěru, který si v roce 1998 od KfW vzal podnik Petrotub, tj. za [15-25] milionů EUR. Jinými slovy by stát v případě likvidace nakonec obdržel pouze [2-9] milionů EUR, což je méně ve srovnání s celkovou částkou [4-9] milionů EUR v případě privatizace.
(14)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise měla pochybnosti o tom, zda výsledky v případě privatizace a likvidace měly být odhadnuty pro stát jako celek, což byl návrh odborné zprávy, nebo odděleně pro každého ze státních věřitelů, což by bylo v souladu s rozhodnutím Tribunálu ve věci HAMSA (12).
(15)
Komise mimo jiné zpochybnila, že by při odhadování výsledku likvidace bylo možné zohlednit ztrátu [15-25] milionů EUR jako výsledek aktivace záruky z roku 1998. V souladu s rozhodnutími ve věcech HYTASA (13) a Gröditzer (14) by se mělo rozlišovat mezi závazky, které stát na sebe musí vzít coby akcionář daného podniku, a závazky státu coby orgánu veřejné moci. Z toho plyne, že náklady přijaté orgánem veřejné moci nelze započítávat pro účely odhadování nákladů, které by byl schopen a ochoten na sebe vzít soukromý akcionář. Komise považuje skutečnost, že rumunské ministerstvo financí vydalo podniku Petrotub v roce 1998 státní záruku, za známku toho, že soukromý akcionář by takovou záruku nebyl schopen dát. Ve stejném smyslu je zapotřebí chápat skutečnost, že záruka z roku 1998 byla poskytnuta za podmínek, které by soukromý hospodářský subjekt nemohl přijmout.
IV. PŘIPOMÍNKY RUMUNSKA A ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(16)
Ve svých připomínkách ze dne 27. listopadu 2007 Rumunsko především namítalo, že privatizace podniku Petrotub v říjnu 2003 neznamenala pro tento podnik či kupujícího žádnou výhodu, a proto tato operace nepředstavovala státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(17)
Rumunsko nejprve zdůraznilo, že podnik Petrotub byl prodán v rámci otevřeného, transparentního a bezpodmínečného nabídkového řízení, což podle rumunských orgánů dokazuje, že podnik Petrotub byl prodán za tržní cenu a že kupujícímu tímto nákupem nevznikla žádná výhoda. Zadruhé se Rumunsko domnívá, že postupovalo tak, jak by postupoval každý soukromý prodejce: při výběru mezi privatizací a likvidací si stát zvolil scénář, který byl z čistě finančního hlediska ten nejvýhodnější, aniž by přihlížel k nekomerčním či politickým aspektům, jimiž se jinak vyznačuje postup orgánu veřejné moci.
(18)
Ve spojitosti s tímto druhým tvrzením Rumunsko ukázalo, že podle vnitrostátního práva měl Úřad pro privatizaci AVAS povinnost i pravomoc provést odhad a srovnání výsledků privatizace a likvidace s odkazem na státní rozpočet jako celek. Jinými slovy, úřad pro privatizaci zvolil možnost, která byla pro státní rozpočet jako celek nejvýhodnější, stejně, jak by to učinila velká holdingová společnost zahrnující několik věřitelů. Proto a navzdory názoru Komise by stát nemohl, ba ani nesměl odhadovat výsledky privatizace a likvidace samostatně pro každý z dotčených veřejných subjektů zvlášť.
(19)
Při odhadování výsledků likvidace byl stát navíc oprávněn zohlednit ztrátu spojenou s aktivací záruky z roku 1998, neboť by takovou záruku za daných podmínek podniku Petrotub poskytl i soukromý investor. V době udělení záruky se podnik nenacházel v obtížích a riziková přirážka, která byla podniku Petrotub za záruku vyúčtována, byla odpovídající odměnou akcionáři za záruku ve prospěch podniku, který se v té době nacházel v dobrém stavu.
(20)
Nadto je zapotřebí posuzovat záruku z roku 1998 z hlediska příslušných pravidel státní podpory platných v té době. Sdělení Komise o krátkodobém pojištění vývozních úvěrů platné v té době vylučovalo dlouhodobé záruky vývozních úvěrů z rozsahu kontrol podle čl. 107 odst. 1 SFEU (tehdy čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES) (15). Rumunsko také zdůraznilo, že v roce 1998, kdy došlo k poskytnutí záruky, byl podnik Petrotub výrobcem trubek a jako takového se jej netýkala definice ESUO ocele, ani ustanovení protokolu č. 2 o oceli ESUO v evropské dohodě o přidružení.
(21)
Podnik AM Roman a jeho mateřský podnik ArcelorMittal argumentaci Rumunska plně podpořily. Podniky rovněž zdůraznily, že podle tehdy platných rumunských právních předpisů a podle pravidel státní podpory evropské dohody o přidružení státní záruka poskytnutá v roce 1998 podniku Petrotub státní podporu nepředstavovala. Záruka z roku 1998 nadto představovala jasně vymahatelný komerční závazek učiněný státem coby většinovým akcionářem dotčeného podniku, a z toho důvodu ji lze započítat do odhadu nákladů na likvidaci. Podnik ArcelorMittal také zdůraznil, že za koupi podniku Petrotub zaplatil tržní cenu, a proto by jakákoliv případná výhoda z privatizace (k níž nedošlo) v každém případě připadla státu coby prodejci.
V. POSOUZENÍ
1. Platné právo a pravomoc Komise
(22)
Toto řízení se zabývá skutečnostmi, k nimž došlo před přistoupením Rumunska k Evropské unii dne 1. ledna 2007. Podnik Petrotub byl zprivatizován v říjnu 2003. V roce 1998 mu nadto rumunský stát poskytl záruku týkající se úvěru ve výši [30-50] milionů DEM od KfW určeného na nákup nové válcovny. Záruka z roku 1998 je s privatizací z roku 2003 spojena, neboť Rumunsko tvrdí, že se v případě likvidace musí její náklady zahrnout do posouzení privatizace z roku 2003 podle kritérií jednání investora v tržním hospodářství.
(23)
Všeobecně se články 107 až 108 SFEU nevztahují na podpory poskytnuté před přistoupením, které se již po přistoupení neuplatní (16). Odchylně od tohoto obecného pravidla - a tedy výjimečně - je Komise na základě přílohy VII smlouvy o přistoupení Rumunska oprávněna k přezkoumání státní podpory poskytnuté Rumunskem před přistoupením k EU v souvislosti s restrukturalizací rumunského ocelářského průmyslu (17).
(24)
V příloze VII jsou obsažena ustanovení umožňující Rumunsku dokončit restrukturalizaci jeho ocelářského průmyslu zahájenou ještě před jeho přistoupením k EU. Tato restrukturalizace rumunského ocelářského odvětví byla prováděna na základě protokolu č. 2 o oceli ESUO přiloženému k evropské dohodě o přidružení (dále jen „protokol č. 2“) a rozšířenému Dodatkovým protokolem podepsaným dne 23. října 2002 (dále jen „Dodatkový protokol“).
(25)
Protokolem č. 2 byla Rumunsku přiznána pětiletá „doba odkladu“, od roku 1993 do roku 1998, aby vzhledem k přistoupení mohlo restrukturalizovat svůj ocelářský průmysl ESUO. Tato „doba odkladu“ byla prodloužena do konce roku 2004 Dodatkovým protokolem schváleným Komisí dne 29. července 2002 a podepsaným dne 23. října 2002. V rámci celé „doby odkladu“, tj. od roku 1993 do konce roku 2004, bylo Rumunsku umožněno poskytovat restrukturalizační podporu ocelářskému odvětví za podmínek stanovených v protokolu č. 2 (rozšířeným Dodatkovým protokolem) a na základě národního restrukturalizačního programu (dále jen NRP“) schváleného Společenstvím. Rumunský NRP byl Radou schválen dne 18. července 2005 (18).
(26)
Příloha VII je „ochranným mechanismem“ umožňujícím Komisi, aby po 1. lednu 2007 (den přistoupení) sledovala podpory, jež Rumunsko ocelářskému odvětví před přistoupením k EU poskytlo na základě protokolu č. 2 (rozšířeného Dodatkovým protokolem) a NRP. Příloha VII navíc dává Komisi pravomoc požadovat zpět podporu, která byla poskytnuta v rozporu s protokolem č. 2 evropské dohody o přidružení a NRP. Příloha VII je tak lex specialis, který výjimečně a odchylně od obecného režimu umožňuje se zpětnou působností kontrolu a přezkoumání státní podpory poskytnuté rumunskému ocelářskému průmyslu před přistoupením Rumunska k EU. V nedávném rozsudku o státní podpoře udělené před přistoupením k EU polským ocelářským podnikům (19) potvrdil Tribunál povahu lex specialis protokolu č. 8 smlouvy o přistoupení Polska k EU, který obsahuje obdobná ustanovení, jako jsou ustanovení v příloze VII.
(27)
V rámci tohoto řízení musí Komise posoudit, zda se oblast působnosti pravomoci týkající se kontroly se zpětnou působností, kterou zmiňuje 23. až 26. bod odůvodnění, vztahuje také na opatření, která Rumunsko poskytlo výrobcům trubek před přistoupením k EU. Za tím účelem musí být vyjasněny právní základy, které se v této věci uplatňují, tedy příloha VII ve spojení s protokolem č. 2 a Dodatkovým protokolem, aby bylo možné určit, zda se jejich ustanovení vztahují na opatření poskytnutá rumunským výrobcům trubek před přistoupením Rumunska k EU.
(28)
Obecnou právní zásadou při výkladu právní předpisů lex specialis, které představují výjimku od obecných právních předpisů, je, že se vykládají striktně. Ze striktního výkladu výše uvedených právních základů (viz níže 29.-43. bod odůvodnění) vyplývá, že pravomoc Komise týkající se výjimečné kontroly se zpětnou působností je omezena na (možná) opatření poskytnutá výrobcům ESUO před přistoupením, to znamená, že se pravomoc nevztahuje na (možná) opatření poskytnutá výrobcům trubek.
(29)
V bodech 12 a 17 přílohy VII jsou stanoveny pravomoci Komise týkající se sledování a kontroly se zpětnou působností v souvislosti s podporou poskytnutou rumunskému ocelářského průmyslu před přistoupením k EU. Bod 12 opravňuje Komisi a Radu až do roku 2009 dohlížet na provádění rumunského NRP v období před přistoupením a po něm. V bodě 17 se Komise opravňuje nařídit navrácení státní podpory poskytnuté v rozporu s body 1 až 3 přílohy VII (jak je uvedeno níže v 30.-32. bodě odůvodnění).
(30)
V bodě 1 přílohy VII se stanoví, že státní podpora poskytnutá Rumunskem na restrukturalizaci „vymezených částí rumunského ocelářského průmyslu“ v letech 1993 až 2004 se považuje za slučitelnou s vnitřním trhem, pokud: „[…] období stanovené v čl. 9 odst. 4 protokolu č. 2 o výrobcích ESUO k evropské dohodě o přidružení […] bylo prodlouženo do dne 31. prosince 2005“; byly splněny podmínky stanovené v NRP; po 1. lednu 2005 nebyly příjemcům NRP poskytnuty žádné další státní podpory a „[…] rumunskému ocelářskému odvětví nebyla po 31. prosinci 2004 vyplacena žádná státní podpora na restrukturalizaci“. Rovněž se zde stanoví, že: „Pro účely těchto ustanovení a dodatku A se státní podporou pro restrukturalizaci rozumí jakékoliv opatření týkající se ocelářských společností, které představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES a které nelze považovat za slučitelné se společným trhem v souladu s obvyklými pravidly používanými ve Společenství“.
(31)
V bodě 2 přílohy VII se stanoví, že pouze podniky uvedené na seznamu příjemců NRP (také na seznamu v dodatku A přílohy VII) jsou způsobilé obdržet státní podporu v období 1993 až 2004.
(32)
V bodě 6 přílohy VII se stanoví, že podniky, které nejsou na seznamu příjemců NRP, „nejsou příjemci podpory na restrukturalizaci, ani žádné jiné podpory“, a nepožaduje se od nich, aby snížily svou kapacitu.
(33)
V bodu 1 prvním pododstavci přílohy VII se výslovně odkazuje na čl. 9 odst. 4 protokolu č. 2 rozšířeného Dodatkovým protokolem podepsaným 23. října 2002. Protokol č. 2 se vztahoval výhradně na ocel ESUO a dokonce uváděl ocelové výrobky ESUO na seznamu v jedné příloze. Tato příloha obsahovala tentýž seznam výrobků ESUO jako příloha I Smlouvy o ESUO, v níž byly z definice „oceli ESUO“ výslovně vyňaty ocelové trubky („trubky (bezešvé či svařované) […] lesklé tyče a odlitky ze železa (trubky, potrubí, armatury a další odlitky ze železa)“).
(34)
Platnost Smlouvy o ESUO skončila dne 23. července 2002. Od tohoto data spadají státní podpory ocelářskému průmyslu do působnosti obecných právních rámců ES. Při té příležitosti bylo rozhodnuto rozšířit definici evropského ocelářského odvětví tak, aby zahrnovala výrobce trubek. To bylo zakotveno v článku 27 a v příloze B víceodvětvového rámce pro regionální podporu velkým investičním projektům (20), které definovaly ocelářské odvětví EU tak, aby zahrnovalo bezešvé trubky a velké svařované trubky (s průměrem větším než 406,4 mm). Tato rozšířená definice ocelářského odvětví byla nato převzata do přílohy I Pokynů k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013 (21) a do čl. 2 bodu 29 obecného nařízení o blokových výjimkách (22).
(35)
Nicméně ani protokol č. 2, ani Dodatkový protokol nebyly výslovně změněny tak, aby obsahovaly tuto rozšířenou definici ocelářského odvětví EU zahrnujícího výrobce trubek. Platnost protokolu č. 2 skončila dne 31. prosince 1997. Dodatkovým protokolem byla platnost protokolu č. 2 prodloužena od 1. ledna 1998 na dalších osm let, příp. do dne přistoupení Rumunska k EU (podle toho, k čemu dojde dříve). Dodatkový protokol hovoří obecně o „ocelových výrobcích“, jeho oblast působnosti je však výslovně svázána s čl. 9 odst. 4 protokolu č. 2, který se týkal pouze výrobků ESUO. Zejména podle článku 2 Dodatkového protokolu bylo prodloužení platnosti protokolu č. 2 podmíněno tím, že Rumunsko Komisi předloží NRP a plány na restrukturalizaci podniků, které jsou příjemci NRP, přičemž jak NRP, tak tyto plány musely splnit „požadavky čl. 9 odst. 4 protokolu č. 2 evropské dohody o přidružení a musely být posouzeny a schváleny příslušným vnitrostátním orgánem odpovědným za státní podpory (Radou pro hospodářskou soutěž)“.
(36)
Závěrem by proto mělo být, že bod 17 přílohy VII ve výkladu podle bodů 1-2 a 6 přílohy VII, spolu s protokolem č. 2 a Dodatkovým protokolem, Komisi neopravňuje ke kontrole podpor, které Rumunsko před přistoupením k EU -zejména v letech 1993 až 2004 - poskytlo výrobcům trubek.
(37)
Kromě toho, že Komise právně vyložila oblast působnosti příslušných právních základů (tj. přílohy VII, protokolu č. 2 a Dodatkového protokolu - viz výše uvedený 29. až 36. bod odůvodnění), přezkoumala také otázku, zda prováděcí pravidla pro uplatňování ustanovení o státní podpoře obsažená v evropské dohodě o přidružení a protokolu č. 2, tak jak je přijaly Společenství a Rumunsko v roce 2001 (dále jen „prováděcí pravidla“ (23)), jsou relevantní pro určení oblasti působnosti kompetence týkající se kontroly se zpětnou působností, pokud jde o (možná) opatření, která byla poskytnuta rumunským výrobcům trubek před přistoupením k EU.
(38)
Obecnou zásadou je, že prováděcí předpisy obsahují jednací řád, který se nesmí zaměňovat s hmotnými pravidly v oblasti státních podpor obsaženými v evropské dohodě o přidružení a protokolu č. 2 k evropské dohodě o přidružení. Je však třeba poznamenat, že prováděcí pravidla také obsahují podrobná ustanovení o kritériích posouzení slučitelnosti podpory s evropskou dohodou o přidružení a s protokolem č. 2 k evropské dohodě o přidružení.
(39)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 první věty prováděcích pravidel stanoví: „Posouzení slučitelnosti poskytnutí jednotlivé podpory a programů podpory s evropskou dohodou o přidružení podle článku 1 probíhá na základě kritérií, která vyplývají z uplatnění pravidel článku 87 Smlouvy o založení Evropského společenství včetně současných a budoucích sekundárních právních předpisů, rámců, pokynů a dalších příslušných administrativních aktů platných ve Společenství, jakož i judikatury Soudu prvního stupně a Soudního dvora Evropských společenství a všech rozhodnutí přijatých Radou přidružení podle čl. 4 odst. 3“. Citovaný právní předpis stanoví obecnou zásadu, že hmotná kritéria pro obecné posouzení slučitelnosti státní podpory s evropskou dohodou o přidružení jsou „evoluční“ povahy v tom smyslu, že zohledňují jakékoliv aktuální změny právních předpisů EU a judikatury.
(40)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 druhé věty odkazuje výslovně na kritéria slučitelnosti podle protokolu č. 2: „Pokud jsou poskytnutá podpora či programy podpory určeny pro výrobky, na které se vztahuje protokol č. 2 evropské dohody o přidružení, uplatňuje se první věta tohoto odstavce, za předpokladu, že posouzení nebylo učiněno na základě kritérií vyplývajících z uplatňování pravidel podle článku 87 Smlouvy o založení Evropského společenství, nýbrž na základě kritérií vyplývajících z uplatňování pravidel pro státní podpory podle Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli“. Je třeba poznamenat, že ze znění této věty zřetelně vyplývá, že na rozdíl od případu obecné podpory, na který se vztahuje čl. 2 odst. 1 první věta (viz níže uvedený 41. bod odůvodnění), se pro účely podpory, na kterou se vztahuje protokol č. 2, vyvíjí kritéria slučitelnosti podpory na základě Smlouvy o ESUO. Pokud jde o vývoj těchto kritérií po uplynutí platnosti Smlouvy o ESUO v roce 2002, nejsou uvedeny žádné zvláštní informace.
(41)
Ustanovení čl. 2 odst. 2 a 3 prováděcích pravidel stanoví mechanismus, jak má Rumunsko zohlednit změny kritérií slučitelnosti. Konkrétně má být Rumunsko informováno o všech změnách kritérií slučitelnosti Společenství, které nebyly zveřejněny, a „pokud Rumunsko během tří měsíců po obdržení oficiální informace nevznese připomínky týkající se změn, stanou se tato kritéria kritérii slučitelnosti v souladu s odstavcem 1 tohoto článku. Pokud Rumunsko takové připomínky vznese, pak se s ohledem na sbližování právních předpisů, jak ho stanoví evropská dohoda o přidružení, konají konzultace v souladu s články 7 a 8 těchto předpisů“.
(42)
I když Rumunsko během lhůty tří měsíců nevzneslo připomínky ke změně definice Společenství týkající se ocelářského průmyslu, která v roce 2002 zahrnula také výrobce trubek, takové změny právních předpisů Společenství nebylo možné uplatnit na opatření, na která se nevztahuje oblast působnosti evropské dohody o přidružení, tj. opatření, na která se nevztahuje Smlouva o ESUO. Mimoto je příloha VII lex specialis, a Komise se proto při určování jeho oblasti působnosti nemůže dovolávat rozšíření definice ocelářského odvětví EU poté, co uplynula doba platnosti Smlouvy o ESUO. Komise tedy musela dojít k závěru, že na jedné straně je nezbytné přesně rozlišovat mezi „evoluční“ povahou platného právního předpisu týkajícího se státní podpory poskytnuté před přistoupením ve prospěch ocelářského průmyslu v Rumunsku a nutně striktním výkladem oblasti působnosti pravomoci Komise týkající se kontroly se zpětnou působností na straně druhé, jak vyplývá z přílohy VII, protokolu č. 2 a Dodatkového protokolu.
VI. ZÁVĚR
(43)
Na základě výše uvedených skutečností (viz výše především 36. a 42. bod odůvodnění) došla Komise k závěru, že na základě přílohy VII není oprávněna přezkoumat opatření, která byla ve prospěch rumunských výrobců trubek učiněna před přistoupením Rumunska k EU, především v letech 1993 až 2004. Toto řízení se s ohledem na skutečnost, že Komise není oprávněna posoudit předmětná opatření, zastavuje,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
S ohledem na skutečnost, že Komise není podle ustanovení části B přílohy VII smlouvy o přistoupení Rumunska k EU oprávněna přezkoumat opatření učiněná Rumunskem v roce 2003 v souvislosti s privatizací podniku Petrotub Roman S.A., se formální vyšetřovací řízení stanovené v čl. 108 odst. 2 SFEU, které bylo zahájeno dopisem adresovaným Rumunsku ze dne 25. září 2007, zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Rumunsku.
V Bruselu dne 6. července 2010.
DEĊIŻJONI TAL-KUMMISSJONI
tas-6 ta’ Lulju 2010
dwar il-miżura C 40/07 (ex N 48/07) implimentata mir-Rumanija għal ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (preċedentament Petrotub Roman S.A.)
(notifikata bid-dokument C(2010) 4492)
(Il-verżjoni Rumena biss hija awtentika)
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
(2013/516/UE)
Il-KUMMISSJONI EWROPEA,
Waqt li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Finanzjament tal-Unjoni Ewropea u partikolarment l-ewwel subparagrafu tal-Artikolu 108(2) tiegħu,
Waqt li kkunsidrat il-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, u partikolarment l-Artikolu 62(1)(a) tiegħu,
Waqt li kkunsidrat id-dispożizzjonijiet tal-Anness VII, u l-Appendiċi A mal-Anness VII mal-Protokoll dwar Miżuri Tranżizzjonali għat-Trattat ta' Adeżjoni tar-Rumanija,
Waqt li sejħet lill-partijiet interessati biex jippreżentaw il-kummenti tagħhom skont id-dispożizzjoni(jiet) ċitati hawn fuq (1) u waqt li kkunsidrat il-kummenti tagħhom,
Billi:
I. PROĊEDURA
(1)
Bl-ittra datata it-2 ta' Frar 2007, il-Kummissjoni talbet lir-Rumanija biex tipprovdi informazzjoni dwar kanċellazzjonijiet tad-dejn pubbliku u l-iskedar mill-ġdid tad-dejn għal Petrotub Roman S.A. (minn issa 'l quddiem 'Petrotub') fil-kuntest tal-privatizzazzjoni tagħha fl-2003 (wara l-privatizzazzjoni, il-kumpanija kienet imsemmija Mittal Steel Roman, u sussegwentament ArcelorMittal Tubular Products S.A. (2) - minn issa 'l quddiem 'AM Roman').
(2)
Bl-ittra datata l-25 ta' Settembru 2007, il-Kummissjoni informat lir-Rumanija li hija ddeċidiet li tibda l-proċedura stipulata fl-Artikolu 108(2) tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea (3) fir-rigward tal-għajnuna possibbli involuta fil-privatizzazzjoni ta' Petrorub. Id-Deċiżjoni kienet ippubblikata f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea (4). Il-Kummisjoni stiednet il-partijiet interessati biex iressqu l-kummenti tagħhom dwar il-miżura.
(3)
Ir-Rumanija ppreżentat il-kummenti tagħha bl-ittra tas-26 ta' Novembru 2007, irreġistrata fl-istess data. Bl-ittri datati t-28 ta' Jannar 2008, irreġistrati fid-29 ta' Jannar 2008, Arcelor Mittal (il-kumpanija prinċipali) u AM Roman (is-sussidjarju kkonċernat) ippreżentaw il-kummenti tagħhom, li kienu kkomunikati lir-Rumanija fit-12 ta' Frar 2008. Ir-Rumanija rrispondiet bl-ittra tal-11 ta' Marzu 2008, irreġistrata fl-istess data.
(4)
Il-Kummissjoni talbet informazzjoni addizzjonali bl-ittri tas-26 ta' Frar 2009, tat-8 ta' Ottubru 2009 u tad-29 ta' Jannar 2010. Ir-Rumanija rrispondiet bl-ittri tas-27 ta' April 2009, id-19 ta' Ottubru 2009 u t-3 ta' Frar 2010, kollha rreġistrati fl-istess ġranet.
II. DESKRIZZJONI TAL-FATTI
1. Il-kumpanija
(5)
AM Roman hija produttur ta' pajpijiet tal-azzar mingħajr saldaturi fir-Roman, reġjun tar-Rumanija li jirċievi l-assistenza skont l-Artikolu 107(3)(a) tat-TFUE (5). Qabel il-privatizzazzjoni fl-2003, il-kumpanija, dakinhar imsejħa Petrotub, kienet produttur tal-pajpijiet tal-azzar mingħajr saldaturi, li l-produzzjoni tagħha kienet tikkonsisti f'pajpijiet tal-azzar miftuħa bis-sħana jew le b'dijamentri bejn is-6 mm u s-620 mm u ħxuna tal-ħitan bejn il-0.5 mm u s-70 mm. Dawn il-prodotti għandhom applikazzjonijiet varji fl-industriji tal-enerġija (żejt, gass, kimiċi, enerġija nukleari u konvenzjonali) u fl-industriji tal-makkinarju u l-kostruzzjoni. Wara l-privatizzazzjoni, il-kumpanija kompliet topera fl-istess suq tal-prodotti. Fil-preżent ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V. Rotterdam NLD (of the ArcerlorMittal group) għandha 69,76 % tal-kumpanija (6).
2. Il-miżura inkwistjoni
(6)
Fit-23 ta’ Lulju 2003, l-Aġenzija ta’ privatizzazzjoni Rumena l-APAPS (issa AVAS) (7) ippubblikat l-intenzjoni tagħha li tbigħ is-sehem tagħha ta' 70 % f'Petrotub. Il-privatizzazzjoni seħħet permezz ta’ sejħa pubblika għall-offerti. Ġie ffirmat ftehim ta’ bejgħ ma’ LNM Holdings NV (issa ArcelorMittal) fit-28 ta’ Ottubru 2003, għall-prezz tax-xiri ta’ USD 6 miljun (EUR 5,1 miljun (8)).
(7)
Fil-kuntest tal-privatizzazzjoni, l-APAPS qablet f’isem l-Istat Rumen li tħassar dejn pubbliku li jammonta għal EUR 22,5 miljun, u li jiġi skedat mill-ġdid il-bqija tad-dejn pubbliku.
(8)
Fl-1998 Petrotub kienet ikkuntrattat selfa kummerċjali ta’ DEM [30-50] (*) miljun [EUR 15-25 miljun] b’durata sal-2011 mill-bank ta' żvilupp Ġermaniż Kreditanstalt für Wiederaufbau (minn hawn’ il quddiem “KfW”), sabiex tixtri impjant ġdid minn Mannesmann AG. Il-pakkett ta’ finanzjament ta’ KfW kien assigurat fuq is-segmenti differenti tiegħu b’garanziji mill-Istat mogħtija mill-Ġermanja u l-Awstrija u garanzija bankarja mill-bank Rumen Banca Comercială Română (BCR). Il-garanzija tal-Istat Ġermaniż kienet kontrogarantita mill-Istat Rumen. Il-kontrogaranzija Rumena kienet tkopri 85 % tat-total tas-selfa ta' KfW ta’ DEM 30-50 miljun. Ir-Rumanija talbet lil Petrotub tħallas miżata ta’ darba ta’ [3-7 %].
III. ID-DEĊIŻJONI TAL-FTUĦ
(9)
Fid-deċiżjoni tal-ftuħ, il-Kummissjoni infurmat lir-Rumanija li l-bażi għall-ftuħ tal-proċedura ta’ investigazzjoni formali kienet l-Anness VII, it-Taqsima B dwar ir-Ristrutturar tal-Azzar tal-Protokoll għat-Trattat ta’ Adeżjoni tar-Rumanija (minn hawn’ il quddiem imsejjaħ “l-Anness VII”); u li, fin-nuqqas ta’ dispożizzjonijiet speċifiċi fl-Anness VII fir-rigward tas-sitwazzjoni legali ta’ produtturi tal-pajpijiet Rumeni fiż-żmien tal-privatizzazzjoni, il-Kummissjoni se tinvestiga l-eżistenza u l-kompatibbiltà tal-għajnuna mill-Istat lejn l-AM Roman fuq dik il-bażi.
(10)
Il-Kummissjoni nnotat li l-prezz tal-akkwist (EUR 5,1 miljun) ma kienx ikopri t-telf imġarrab mill-Istat fil-forma ta’ tħassir ta’ EUR 22,5 miljun ta’ dejn pubbliku li miegħu qablet l-Aġenzija ta’ privatizzazzjoni Rumena l-APAPS fil-kuntest tal-privatizzazzjoni.
(11)
Qabel il-ftuħ tal-proċedura ta’ investigazzjoni formali, ir-Rumanija kienet ipprovdiet rapport minn konsulent estern (9) biex turi li l-privatizzazzjoni fil-kondizzjonijiet imsemmija kienet l-aktar soluzzjoni vantaġġuża għall-Istat.
(12)
Ir-rapport identifika li l-privatizzazzjoni twassal għall-aktar sitwazzjoni vantaġġuża għall-Istat Rumen. It-tabella ta’ hawn taħt tqabbel l-ammonti stimati li jinkisbu minn kull istituzzjoni pubblika kredittriċi fil-privatizzazzjoni u l-likwidazzjoni (10).
Privatizzazzjoni
Likwidazzjoni
Fond tas-sigurtà soċjali
EUR […] miljun
EUR […] miljun
Fond tal-qagħad
EUR […] miljun
EUR […] miljun
Fond tas-saħħa
EUR […] miljun
EUR […] miljun
APAPS
EUR […] miljun
(inkluż il-prezz tal-bejgħ ta’ EUR 5,1 miljun)
0 .
Total għall-Istat
EUR [4-9] miljun
EUR [19-26] miljun
(13)
Ir-rapport kien ibbażat fuq is-suppożizzjoni li, f’każ ta’ likwidazzjoni, il-garanzija tal-1998 kienet tiġi attivata, u l-Istat (permezz tal-Ministeru tal-Finanzi) kien isir responsabbli għall-ammont pendenti tas-selfa tal-1998 minn KfW meħuda minn Petrotub, jiġifieri għal EUR [15-25] miljun. Fi kliem ieħor, f’xenarju ta’ likwidazzjoni, l-Istat kien eventwalment jirċievi biss EUR [2-9] miljun, li huwa inqas meta mqabbel mat-total ta’ EUR [4-9] miljun irċevut permezz tal-privatizzazzjoni.
(14)
Fid-deċiżjoni tal-ftuħ, il-Kummissjoni staqsiet jekk l-eżiti tax-xenarji tal-privatizzazzjoni u tal-likwidazzjoni kellhomx jiġu stimati għall-Istat kollu kemm hu, kif issuġġerixxa r-rapport tal-esperti, jew separatament għal kull wieħed mill-kredituri pubbliċi, skont il-ġurisprudenza HAMSA (11).
(15)
Inter alia, il-Kummissjoni ddubitat ukoll li t-telf ta’ EUR [15-25] miljun b'riżultat tal-użu tal-garanzija tal-1998 seta’ jkun ikkunsidrat fl-istima tal-eżitu tal-likwidazzjoni. Skont il-kawżi HYTASA (12) u Gröditzer (13), għandha ssir distinzjoni bejn l-obbligi li l-Istat għandu jassumi bħala azzjonist tal-kumpanija u l-obbligi li jrid jassumi bħala awtorità pubblika. Minn dan isegwi li l-kostijiet preżunti fir-rigward ta’ att ta’ awtorità pubblika ma jistgħux ikunu kkunsidrati biex ikunu stimati l-kostijiet li azzjonist privat kien ikun f’pożizzjoni u ħerqan li jġarrab. Il-Kummissjoni tqis il-fatt li fl-1998, il-Ministeru tal-Finanzi Rumen ħareġ garanzija sovrana għal Petrotub bħala indikazzjoni li azzjonist privat ma kienx ikun f’qagħda li joħroġ tali garanzija. Indikazzjoni oħra f’dan is-sens huwa l-fatt li l-garanzija tal-1998 kienet mogħtija b'patti u kundizzjonijiet li operatur privat jista’ jkun li ma kienx jaċċetta.
IV. KUMMENTI MIR-RUMANIJA U MILL-PARTIJIET INTERESSATI
(16)
Fis-sottomissjoni tagħha tas-27 ta’ Novembru 2007, ir-Rumanija argumentat prinċipalment li l-privatizzazzjoni ta’ Petrotub f’Ottubru 2003 ma involvietx vantaġġ għal Petrotub jew għax-xerrej, u għalhekk l-operazzjoni ma kinitx tinvolvi għajnuna mill-Istat fit-tifsira tal-Artikolu 107(1) tat-TFUE.
(17)
Ir-Rumanija l-ewwel enfasizzat li Petrotub kienet mibjugħa permezz ta’ proċedura ta’ sejħa għal offerti miftuħa, trasparenti u mingħajr kundizzjonijiet - fatt li, fl-opinjoni tal-awtoritajiet Rumeni, wera li Petrotub kienet inbiegħet bil-prezz tas-suq u li x-xerrej ma bbenefika mill-ebda vantaġġ bix-xiri. It-tieni, ir-Rumanija qieset li kienet aġixxiet bl-istess mod li kien jaġixxi kwalunkwe bejjiegħ privat: fl-għażla bejn ix-xenarji tal-privatizzazzjoni u l-likwidazzjoni, l-Istat għażel ix-xenarju li kien l-aktar vantaġġuż esklussivament fuq termini finanzjarji, mingħajr ma qies konsiderazzjonijiet nonkummerċjali u ta' politika tat-tip li fin-natura tagħhom huma karatteristiċi tal-eżerċizzju ta’ awtorità pubblika.
(18)
B’rabta mat-tieni argument, ir-Rumanija wriet li, skont il-liġi nazzjonali, l-aġenzija ta’ privatizzazzjoni AVAS kienet meħtieġa tistima u tqabbel l-eżiti globali tal-privatizzazzjoni u l-likwidazzjoni b’referenza għall-baġit tal-Istat inġenerali u ngħatat is-setgħa tagħmel dan. Fi kliem ieħor, l-aġenzija għall-privatizzazzjoni tagħżel ix-xenarju l-iktar vantaġġuż għall-baġit tal-Istat kollu kemm hu, bl-istess mod li kieku tuża kumpanija holding kbira li fiha bosta kredituri. Minn din il-perspettiva, kontrarjament għall-opinjonijiet tal-Kummissjoni, l-Istat ma setax jistima l-eżiti tal-privatizzazzjoni u l-likwidazzjoni separatament għal kull korp pubbliku kkonċernat u ma kellux għalfejn jagħmel dan.
(19)
Barra minn hekk, biex jiġu stimati r-riżultati ta’ likwidazzjoni, l-Istat kien intitolat li jikkonsidra t-telf assoċjat mal-użu tal-garanzija tal-1998, minħabba li, fil-kundizzjonijiet preżenti, tali garanzija kienet tingħata lil Petrotub wkoll minn investitur privat. Il-kumpanija ma kinitx tinsab f’diffikultajiet fiż-żmien meta ngħatat il-garanzija, u l-primjum tar-riskju mitlub minn Petrotub għall-garanzija kien remunerazzjoni xierqa għal garanzija tal-azzjonisti maħruġa favur kumpanija li kienet f’kundizzjoni tajba dakinhar.
(20)
Barra minn hekk, il-garanzija tal-1998 trid tkun ivvalutata mill-perspettiva tar-regoli relevanti tal-għajnuna mill-Istat fis-seħħ dakinhar. Il-Komunikazzjoni tal-Kummissjoni dwar garanziji ta’ kreditu għall-esportazzjoni fuq perjodu ta’ żmien qasir applikabbli dakinhar kienet teskludi l-garanziji fuq il-kreditu għall-esportazzjoni fuq perjodu ta' żmien twil mill-kamp ta' applikazzjoni ta’ skrutinju skont l-Artikolu 107(1) tat-TFUE (dak iż-żmien l-Artikolu 87(1) tat-Trattat tal-KE) (14). Ir-Rumanija enfasizzat ukoll li fl-1998, meta ngħatat il-garanzija, Petrotub kienet produttur tal-pajpijiet, u bħala tali ma kinitx koperta mid-definizzjoni tal-KEFA tal-azzar jew bid-dispożizzjonijiet tal-Protokoll 2 dwar l-azzar tal-KEFA fil-Ftehim Ewropew.
(21)
AM Roman u l-kumpanija possedenti tagħha ArcelorMittal endorsjaw kompletament l-argumentazzjoni tar-Rumanija. Il-kumpaniji enfasizzaw ukoll li, skont il-leġiżlazzjoni Rumena applikabbli dakinhar, u skont ir-regoli tal-Ftehim Ewropew dwar l-għajnuna mill-Istat, il-garanzija mill-Istat maħruġa favur Petrotub fl-1998 ma kinitx tinvolvi għajnuna mill-Istat. Barra minn hekk, il-garanzija tal-1998 kienet tikkostittwixxi obbligu kummerċjali infurzabbli ċar meħud mill-Istat bħala azzjonista maġġoritarju tal-kumpanija kkonċernata, u li għalhekk tista’ tiġi inkluża fl-estimu tal-kostijiet ta’ likwidazzjoni. ArcelorMittal enfasizzat ukoll li ħallset prezz tas-suq għall-akkwiżizzjoni ta’ Petrotub, u għalhekk kwalunkwe vantaġġ possibbli li jirriżulta minn privatizzazzjoni, quod non, fi kwalunkwe każ baqgħu mal-Istat bħala bejjiegħ.
V. VALUTAZZJONI
1. Il-liġi applikabbli u l-kompetenza tal-Kummissjoni
(22)
Din il-proċedura tindirizza avvenimenti li seħħew qabel l-adeżjoni tar-Rumanija mal-Unjoni Ewropea (mill-1 ta’ Jannar 2007). Petrotub ġiet privatizzata f’Ottubru 2003. Barra minn hekk, fl-1998 l-Istat Rumen kien ħareġ garanzija favur Petrotub f’dak li għandu x’jaqsam ma’ self ta’ DEM [30-50] miljun minn KfW għax-xiri ta’ impjant ġdid. Il-garanzija tal-1998 hija marbuta mal-privatizzazzjoni tal-2003 safejn ir-Rumanija argumentat li l-kostijiet tagħha f’każ ta’ likwidazzjoni għandhom ikunu kkunsidrati fil-valutazzjoni tal-operazzjoni ta' privatizzazzjoni tal-2003 skont it-test tal-operatur ekonomiku tas-suq.
(23)
Bħala regola ġenerali, l-Artikoli 107 u 108 tat-TFUE ma japplikawx għal miżuri mogħtija qabel l-adeżjoni li ma għadhomx applikabbli minn hemm ’il quddiem (15). B’deroga minn din ir-regola ġenerali, u għalhekk fuq bażi eċċezzjonali, il-Kummissjoni hija kompetenti biex teżamina l-għajnuna mill-Istat mogħtija mir-Rumanija fil-kuntest tar-ristrutturazzjoni tal-industrija tagħha tal-azzar qabel l-adeżjoni, abbażi tal-Anness VII mat-Trattat tal-Adeżjoni tar-Rumanija (16).
Il-karattru ta’ lex specialis tal-Anness VII
(24)
L-Anness VII jinkludi dispożizzjonijiet li jippermettu lir-Rumanija ttemm ir-ristrutturazzjoni tal-industrija tagħha tal-azzar li kienet bdiet qabel l-adeżjoni. Ir-ristrutturar ta’ qabel l-adeżjoni tas-settur tal-azzar Rumen twettaq fuq il-bażi tal-Protokoll 2 dwar l-azzar tal-KEFA anness mal-Ftehim Ewropew (minn hawn’ il quddiem “il-Protokoll 2”), kif estiż bil-Protokoll Addizzjonali ffirmat fit-23 ta’ Ottubru 2002 (minn hawn’ il quddiem imsejjaħ “il-Protokoll Addizzjonali”).
(25)
Il-Protokoll 2 ta lir-Rumanija “perjodu ta’ grazzja” ta’ 5 snin, mill-1993 sa tmiem l-1998, biex tirristruttura l-industrija tal-azzar tal-KEFA tagħha fid-dawl tal-adeżjoni. Il-“perjodu ta’ grazzja” ġie estiż sa tmiem l-2004 bi Protokoll Addizzjonali approvat bid-Deċiżjoni tal-Kunsill tad-29 ta’ Lulju 2002 u ffirmat fit-23 ta’ Ottubru 2002. Matul il-“perjodu ta’ grazzja” totali li rriżulta, jiġifieri mill-1993 sa tmiem l-2004, ir-Rumanija tħalliet tagħti għajnuna ta’ ristrutturazzjoni lis-settur tal-azzar fuq termini u kondizzjonijiet li jirriżultaw mill-Protokoll 2 (kif estiż bil-Protokoll Addizzjonali) u fuq il-bażi ta’ Programm ta’ Ristrutturazzjoni Nazzjonali (minn hawn’ il quddiem “PRN”) maqbul mill-Komunità. Il-PRN Rumen ġie approvat mill-Kunsill fit-18 ta’ Lulju 2005 (17).
(26)
L-Anness VII huwa ‘mekkaniżmu ta’ salvagwardja’ li jippermetti lill-Kummissjoni biex wara l-1 ta’ Jannar 2007 (id-data tal-adeżjoni) timmonitorja għajnuna mogħtija mir-Rumanija għas-settur tal-azzar qabel l-adeżjoni abbażi tal-Protokoll 2 (kif estiż bil-Protokoll addizzjonali) u tal-PRN. B’żieda ma’ dan, l-Anness VII jagħti l-possibbiltà biex il-Kummissjoni tirkupra għajnuniet mogħtija bi ksur tal-Protokoll 2 u tal-PRN. Konsegwentement, l-Anness VII huwa lex specialis li jippermetti, fuq bażi eċċezzjonali u b’deroga mis-sistema ġenerali, il-monitoraġġ retroattiv u l-eżami tal-għajnuna mill-Istat mogħtija lis-settur tal-azzar Rumen mir-Rumanija qabel l-adeżjoni tagħha. F’sentenzi reċenti dwar għajnuna mill-Istat mogħtija qabel l-adeżjoni lill-kumpaniji tal-azzar Pollakki (18) il-Qorti Ġenerali kkonfermat il-karattru lex specialis tal-Protokoll 8 għat-Trattat tal-Adeżjoni tal-Polonja, li fih dispożizzjonijiet ekwivalenti għal dawk stabbiliti fl-Anness VII.
Il-kamp ta' applikazzjoni tal-kompetenza tal-kontroll retroattiv mill-Kummissjoni skont l-Anness VII
(27)
Fil-kuntest ta’ din il-proċedura, il-Kummissjoni trid tivvaluta jekk il-kompetenza eċċezzjonali ta’ kontroll kif deskritta fil-premessi (23) sa (26) ta’ hawn fuq tkoprix ukoll miżuri implimentati mir-Rumanija favur produtturi tal-pajpijiet qabel l-adeżjoni. Biex dan isir, il-bażijiet legali applikabbli f’dan il-każ, li jikkonsistu mill-Anness VII flimkien mal-Protokoll 2 u l-Protokoll Addizzjonali, għandhom jiġu interpretati bil-għan li jiġi ddeterminat jekk id-dispożizzjonijiet tagħhom ikoprux miżuri mogħtija lill-produtturi tal-pajpijiet Pollakki qabel l-adeżjoni.
(28)
Huwa prinċipju legali ġeneralment irrikonoxxut li d-dispożizzjonijiet ta’ lex specialis li tidderoga mis-sistema ġenerali għandhom ikunu interpretati stricto sensu. Interpretazzjoni stretta tal-bażijiet legali msemmija hawn fuq (ara l-premessi mid-29 sal-43 ta’ hawn taħt) twassal għall-konklużjoni li l-kompetenza retroattiva eċċezzjonali ta’ kontroll tal-Kummissjoni hija limitata għall-għajnuna (potenzjali) ta' qabel l-adeżjoni lill-produtturi tal-KEFA, u għaldaqstant teskludi għajnuna (potenzjali) lill-produtturi tal-pajpijiet.
Interpretazzjoni tal-bażijiet legali
(29)
Il-paragrafi (12) u (17) tal-Anness VII jistabbilixxu l-kompetenzi ta' monitoraġġ u ta’ kontroll retroattiv tal-Kummissjoni fir-rigward ta’ għajnuna ta’ qabel l-adeżjoni lill-industrija tal-azzar Rumena. Il-paragrafu 12 jagħti s-setgħa lill-Kummissjoni u lill-Kunsill biex jimmonitorjaw l-implimentazzjoni tal-PRN qabel u wara l-adeżjoni, jiġifieri sal-2009. Il-paragrafu (17) jagħti s-setgħa lill-Kummissjoni li tordna l-irkupru ta’ għajnuna mill-Istat mogħtija bi ksur tal-paragrafi (1) sa (3) tal-Anness VII (kif indikat fil-premessi (30)-(32) hawn taħt).
(30)
Il-paragrafu (1) tal-Anness VII jistipula li l-għajnuna mill-Istat mogħtija mir-Rumanija għar-ristrutturar ta’ “partijiet speċifiċi tal-industrija tagħha tal-azzar” mill-1993 sal-2004 titqies bħala kompatibbli mas-suq intern sakemm: “[…] il-perjodu previst fl-Artikolu 9 (4) tal-Protokoll 2 dwar prodotti tal-KEFA għall-Ftehim Ewropew […] ġie estiż sal-31 ta’ Diċembru 2005”; it-termini u l-kundizzjonijiet stabbiliti fl-PRN jkunu ġew imħarsa; l-ebda għajnuna oħra mill-Istat ma tingħata jew titħallas lill-benefiċjarji tal-PRN wara l-1 ta’ Jannar 2005; u “[…] l-ebda għajnuna mill-Istat għar-ristrutturar ma titħallas lis-settur Rumen tal-azzar wara l-31 ta’ Diċembru 2004”. Huwa jistipula wkoll li: “Għall-finijiet ta' dawn id-disposizzjonijiet u tal-Appendiċi A, l-għajnuna mill-Istat għar-ristrutturazzjoni għandha tinftiehem bħala kwalunkwe miżura li tikkonċerna kumpanniji tal-azzar li tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat fis-sens tal-Artikolu 87(1) tat-Trattat KE u li ma tistax titqies kompatibbli mas-suq komuni skont ir-regoli normali applikati fil-Komunità”.
(31)
Il-paragrafu (2) tal-Anness VII jipprovdi li huma biss il-kumpanniji elenkati bħala benefiċjarji tal-PRN (wkoll elenkati fl-Appendiċi A tal-Anness VII) li huma eliġibbli biex jirċievu għajnuna mill-Istat matul il-perjodu mill-1993 sal-2004.
(32)
Il-paragrafu (6) tal-Anness VII jipprevedi li l-kumpaniji mhux elenkati bħala benefiċjarji tal-PRN “ma jibbenefikawx minn għajnuna għar-ristrutturar jew kwalunkwe għajnuna oħra”, u lanqas ma jiġu mitluba jnaqqsu l-kapaċità tagħhom.
(33)
L-ewwel sottoparagrafu tal-paragrafu (1) tal-Anness VII jirreferi b’mod espliċitu għall-Artikolu 9(4) tal-Protokoll 2, kif estiż bil-Protokoll Addizzjonali ffirmat fit-23 ta’ Ottubru 2002. Il-Protokoll 2 kien ikopri biss azzar tal-KEFA, u saħansitra kien jelenka prodotti tal-azzar tal-KEFA f’Anness. Dan tal-aħħar kien fih l-istess lista tal-prodotti tal-KEFA bħal dik fl-Anness I tat-Trattat tal-KEFA, fejn id-definizzjoni tal-prodotti tal-azzar tal-KEFA speċifikament kienu jeskludu l-pajpijiet (“pajpijiet tal-azzar (bla ġonot jew iwweldjati) […] vireg lixxi u ħadid fondut (tubi, pajpijiet u tagħmir li jitwaħħal, u ħadid fondut ieħor)”.
(34)
It-Trattat tal-KEFA skada fit-23 ta’ Lulju 2002. Minn dik id-data ‘l quddiem, l-għajnuna mill-Istat lill-industrija tal-azzar iddaħħlet fis-sistema ġenerali tal-KE. F’dik l-okkażjoni, ġie deċiż li tiġi estiża d-definizzjoni tas-settur tal-azzar sabiex tinkludi lill-produtturi tal-pajpijiet. Dan ġie kkodifikat fl-Artikolu 27 u l-Anness B tal-Qafas Multisettorjali dwar l-għajnuna reġjonali għal proġetti kbar ta’ investiment (19), li ddefinixxa s-settur tal-azzar tal-UE sabiex jinkludi pajpijiet mingħajr saldaturi u pajpijiet kbar issaldjati (b’dijametru ikbar minn 406.4 mm). Id-definizzjoni estiża tas-settur tal-azzar ġiet imbagħad inkluża fl-Anness tal-Linji Gwida dwar l-għajnuna reġjonali nazzjonali għall-2007-2013 (20) u fil-punt 29 tal-Artikolu 2 tar-Regolament għal Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa (21).
(35)
Madankollu, la l-Protokoll 2 u lanqas il-Protokoll Addizzjonali ma kienu espliċitament emendati biex jinkludu din id-definizzjoni estiża tas-settur tal-azzar tal-UE bħala li jinkludi produtturi tal-pajpijiet. Il-Protokoll 2 skada fil-31 ta’ Diċembru 1997. Il-Protokoll addizzjonali estenda l-validità tal-Protokoll 2 mill-1 ta’ Jannar 1998 għal 8 snin oħra jew sad-data tal-adeżjoni tar-Rumanija (skont liema minnhom tiġi l-ewwel). Il-Protokoll Addizzjonali jirreferi għall-“prodotti tal-azzar” b’mod ġenerali, iżda l-kamp ta' applikazzjoni tiegħu huwa wkoll speċifikament marbut mal-Artikolu 9(4) tal-Protokoll 2, li kien ikopri l-prodotti tal-KEFA biss. B’mod partikolari, skont l-Artikolu 2 tal-Protokoll Addizzjonali, l-estensjoni tal-Protokoll 2 kienet kundizzjonali fuq it-tressiq mir-Rumanija lill-Kummissjoni ta’ PRN u pjanijiet ta’ ristrutturar tal-kumpaniji, għall-benefiċjarji tal-PRN, li t-tnejn jissodisfaw “ir-rekwiżiti tal-Artikolu 9(4) tal-Protokoll 2 anness mal-Ftehim Ewropew u vvalutati u maqbula mill-Awtorità Nazzjonali dwar l-Għajnuna mill-Istat (il-Kunsill tal-Kompetizzjoni)”.
(36)
Għalhekk għandu jiġi konkluż li l-Paragrafu 17 tal-Anness VII, kif interpretat fid-dawl tal-paragrafi (1), (2) u (6) tal-Anness VII, flimkien mal-Protokoll 2 u l-Protokoll Addizzjonali, ma jagħtux lill-Kummissjoni l-kompetenza biex tikkontrolla l-għajnuna mogħtija lil produtturi tal-pajpijiet Rumeni qabel l-adeżjoni, b’mod partikolari matul il-perjodu 1993 sa 2004.
Regoli ta' Implimentazzjoni għall-Ftehim Ewropew bħala strument ta’ interpretazzjoni
(37)
B’żieda mal-interpretazzjoni legali tal-qasam ta’ applikazzjoni tal-bażijiet legali rilevanti (jiġifieri l-Anness VII, il-Protokoll 2 u l-Protokoll Addizzjonali - ara l-premessi mid-29 sas-36 ta’ hawn fuq), il-Kummissjoni eżaminat ukoll il-kwistjoni dwar jekk ir-Regoli ta' Implimentazzjoni għall-applikazzjoni tad-dispożizzjonijiet dwar l-għajnuna mill-Istat tal-Ftehim Ewropew u tal-Protokoll 2, kif adottati mill-Komunità u mir-Rumanija fl-2001 (minn issa 'l quddiem "ir-Regoli ta' Implimentazzjoni" (22)), humiex rilevanti biex jiġi ddeterminat l-ambitu tal-kompetenza ta’ kontroll retroattiv tal-Kummissjoni fir-rigward tal-għajnuna (potenzjali) ta’ qabel l-adeżjoni lill-produtturi tal-pajpijiet Rumeni.
(38)
Bħala regola ġenerali, ir-Regoli ta' Implimentazzjoni fihom regoli ta’ proċedura li wieħed għandu jiddistingwi mid-dispożizzjonijiet sostantivi dwar l-għajnuna mill-Istat fil-Ftehim Ewropew u fil-Protokoll 2. Madankollu, ta’ min wieħed jinnota li r-Regoli ta' Implimentazzjoni fihom ukoll dispożizzjonijiet speċifiċi dwar il-kriterji għall-ivvalutar tal-kompatibbiltà tal-għajnuniet mal-Ftehim Ewropew u mal-Protokoll 2 rispettivament.
(39)
L-ewwel sentenza tal-Artikolu 2(1) tar-Regoli ta' Implimentazzjoni tipprevedi dan li ġej: “Il-valutazzjoni tal-kompatibbiltà tal-għajnuniet individwali mogħtija u tal-programmi rilevanti mal-Ftehim Ewropew, kif stabbilit fl-Artikolu 1 ta’ dawn ir-Regoli, għandha ssir abbażi tal-kriterji li jirriżultaw mill-applikazzjoni tar-regoli tal-Artikolu 87 tat-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea, bl-inklużjoni tal-leġiżlazzjoni sekondarja preżenti u futura, l-oqfsa, il-linji gwida u atti amministrattivi oħra rilevanti li huma fis-seħħ fil-Komunità kif ukoll il-każistika tal-Qorti tal-Prim’Istanza u l-Qorti tal-Ġustizzja tal-Komunitajiet Ewropej u kwalunkwe deċiżjoni meħuda mill-Kunsill ta’ Assoċjazzjoni f’konformità mal-Artikolu 4(3)”. Din is-sentenza tistabbilixxi l-prinċipju ġenerali li l-kriterji sostantivi għall-ivvalutar tal-kompatibbiltà tal-għajnua mill-Istat inġenerali mal-Ftehim Ewropew huma “evoluttivi”, fis-sens li dawn jinkorporaw kwalunkwe tibdiliet/żviluppi ġodda fil-liġi u l-każistika tal-UE.
(40)
It-tieni sentenza tal-Artikolu 2(1)tirreferi b’mod partikolari għall-kriterji ta’ kompatibbiltà stabbiliti mill-Protokoll 2: “Sakemm l-għoti tal-għajnuna jew il-programm ta’ għajnuna jkun maħsub għal prodotti koperti mill-Protokoll 2 anness mal-Ftehim Ewropew, l-ewwel sentenza ta’ dan il-paragrafu tapplika bis-sħiħ barra mill-fatt li l-valutazzjoni għandha ssir mhux abbażi tal-kriterji li jirriżultaw mill-applikazzjoni tar-regoli tal-Artikolu 87 tat-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea, iżda abbażi tal-kriterji ħerġin mill-applikazzjoni tar-regoli dwar l-għajnuna mill-Istat tat-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea tal-Faħam u l-Azzar.” Għandu jiġi nnutat li l-kliem ta’ din is-sentenza jindika b’mod ċar li, b’kuntrast mas-sitwazzjoni tal-għajnuniet ġenerali koperti mill-ewwel sentenza tal-Artikolu 2(1) (ara premessa (41) hawn fuq), fil-każ ta’ għajnuna koperta mill-Protokoll 2 il-kriterji ta’ kompatibbiltà jiżviluppaw b’referenza mat-Trattat tal-KEFA. Ma ngħatawx indikazzjonijiet speċifiċi dwar l-evoluzzjoni tal-kriterji ta’ kompatibbiltà wara l-iskadenza tat-Trattat tal-KEFA fl-2002.
(41)
L-Artikoli 2(2) u 2(3) tar-Regoli ta’ Implimentazzjoni stabbilixxew il-mekkaniżmu li bih ir-Rumanija għandha tinkorpora bidliet fil-kriterji ta’ kumpatibbiltà tal-UE. B’mod partikolari, ir-Rumanija tkun infurmata bi kwalunkwe bidla fil-kriterji ta’ kompatibbiltà tal-Komunità li ma tkunx ippubblikata, u "fejn ir-Rumanija ma toġġezzjonax għal tali bidliet fi żmien tliet xhur mid-data tal-wasla tal-informazzjoni uffiċjali dwarhom, dawn għandhom isiru kriterji ta’ kompatibbiltà kif stabbilit fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu. Fil-każijiet fejn ir-Rumanija toġġezzjona għal tali bidliet u fir-rigward tal-approssimazzjoni tal-liġijiet kif stabbilita fil-Ftehim Ewropew, għandhom jitwettqu konsultazzjonijiet f’konformità mal-Artikoli 7 u 8 ta’ dawn ir-Regoli."
(42)
Minkejja li r-Rumanija ma oġġezzjonatx fi żmien tliet xhur għat-tibdila tal-2002 fir-rigward tad-definizzjoni Komunitarja tal-industrija tal-azzar biex tkopri wkoll il-produtturi tal-pajpijiet, tali bidliet fil-liġi Komunitarja ma setgħux isiru applikabbli fir-rigward tal-miżuri li ma jaqgħux fil-qasam ta’ applikazzjoni tal-Ftehim Ewropew, jiġifieri dawk mhux koperti mit-Trattat tal-KEFA. Barra minn hekk, peress li l-Anness VII huwa lex specialis, meta tiddetermina l-kamp ta' applikazzjoni tiegħu l-Kummissjoni ma tistax toqgħod fuq it-twessigħ tad-definizzjoni tal-azzar tal-UE wara l-iskadenza tat-Trattat tal-KEFA. Għaldaqstant, wieħed għandu jikkonkludi li għandha ssir distinzjoni ċara bejn in-natura "evoluttiva" tal-liġi applikabbli, skont il-Ftehim Ewropew, għall-għajnuna mill-Istat mogħtija lis-settur tal-azzar fir-Rumanija qabel l-adeżjoni, minn naħa, u l-interpretazzjoni neċessarjament stretta tal-kamp ta' applikazzjoni tal-kompetenza ta’ kontroll retroattiv tal-Kummissjoni kif tirriżulta mill-Anness VII, mill-Protokoll 2 u mill-Protokoll Addizzjonali.
VI. KONKLUŻJONI
(43)
Fuq il-bażi tal-kunsiderazzjonijiet imsemmija hawn fuq (ara b’mod partikolari l-premessi (36) u (42) hawn fuq), il-Kummissjoni tikkonkludi li ma għandhiex kompetenza li tanalizza miżuri implimentati favur produtturi tal-pajpijiet Rumeni qabel l-adeżjoni, b’mod partikolari fil-perjodu 1993-2004, fuq il-bażi tal-Anness VII. Din il-proċedura tingħalaq, filwaqt li jkun innotat in-nuqqas ta' kompetenza tal-Kummissjoni li tistħarreġ l-atti konċernati.
IDDEĊIEDIET KIF ĠEJ:
Artikolu 1
Il-proċedura ta’ investigazzjoni formali stabbilita fl-Artikolu 108(2) tat-TFUE, mibdija permezz tal-ittra indirizzata lir-Rumanija tal-25 ta’ Settembru 2007, hija magħluqa minħabba nuqqas ta’ kompetenza tal-Kummissjoni skont id-dispożizzjonijiet tal-Anness VII, it-Taqsima B mat-Trattat ta’ Adeżjoni tar-Rumanija biex teżamina l-miżuri mogħtija mir-Rumanija fil-kuntest tal-privatizzazzjoni ta’ Petrotub Roman S.A fl-2003.
Artikolu 2
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lir-Rumanija.
Magħmul fi Brussell, is-6 ta’ Lulju 2010.