ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 25. ledna 2012
o opatření C 36/07 (ex NN 25/07) Německa ve prospěch společnosti Deutsche Post AG
(oznámeno pod číslem C(2012) 184)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/636/EU)
EVROPSKÁ KOMISE
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (1) a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
po výzvě zúčastněným stranám k podání připomínek podle výše uvedených článků (2) a s ohledem na jejich stanoviska,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
I.1 Řízení o státní podpoře
I.1.1 Rozhodnutí o zahájení řízení z roku 1999 a záporné rozhodnutí z roku 2002
(1)
V roce 1994 podala společnost United Parcel Service (dále jen „UPS“) stížnost, v níž tvrdí, že společnosti Deutsche Bundespost POSTDIENST (dále jen „POSTDIENST“) byly poskytnuty protiprávní podpory.
(2)
Poté, co bylo dne 23. října 1999 zahájeno řízení o státní podpoře (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení 1999“), podalo Německo dne 16. září 1999 připomínky. Po zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení 1999 obdržela Komise připomínky 14 zúčastněných stran, které byly dopisem ze dne 15. prosince 1999 sděleny spolkové vládě, aby dostala příležitost zaujmout k těmto připomínkám stanovisko. Německo odpovědělo dopisem ze dne 1. února 2000, který byl zaregistrován při doručení dne 2. února 2000.
(3)
Komise dne 19. června 2002 přijala záporné rozhodnutí (3) (dále jen „záporné rozhodnutí 2002“), v němž uvedla, že společnost POSTDIENST a její nástupce Deutsche Post AG (dále jen „DPAG“, zatímco POSTDIENST a DPAG jsou dále spolu označovány jako „Deutsche Post“) účtovaly ceny balíkových zásilek doručovaných ode dveří ke dveřím pod úrovní přírůstkových nákladů a že tato agresivní cenová politika nespadala do povinnosti veřejné služby společnosti Deutsche Post. Tímto vzniklé ztráty ve výši 572 mil. EUR byly nakonec v rozporu s články 106 a 107 SFEU financovány ze státních prostředků, které byly společnosti Deutsche Post poskytnuty v různých formách (např. státní vyrovnávací platby od sesterské společnosti Deutsche Bundespost TELEKOM (dále jen „TELEKOM“), státní úvěrové záruky a státní podpora na financování penzí poštovních úředníků (dále jen „dotování penzí“)).
(4)
Na žádost Komise si Německo od DPAG vyžádalo vrácení státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem ve výši 572 mil. EUR. Deutsche Post podala proti rozhodnutí odvolání k soudům Unie.
(5)
Tribunál ve svém rozsudku z roku 2008 (4) prohlásil záporné rozhodnutí 2002 za neplatné, neboť Komise neprovedla obsáhlou analýzu všech výnosů a nákladů souvisejících s univerzálními službami, aby zjistila, zda Deutsche Post obdržela nedostatečné nebo nadměrné vyrovnání.
(6)
Poté Německo společnosti Deutsche Post opět vyplatilo vymáhanou státní podporu ve výši 572 mil. EUR včetně úroků.
(7)
Dne 2. září 2010 Soudní dvůr zamítl odvolání Komise proti rozhodnutí Tribunálu (5).
I.1.2 Další stížnosti po záporném rozhodnutí 2002
(8)
Dne 13. května 2004 podala UPS další stížnost, podle které byly po záporném rozhodnutí 2002 společnosti Deutsche Post poskytnuty protiprávní podpory. UPS zastávala názor, že v záporném rozhodnutí 2002 nebyla prověřena všechna opatření uvedená v původní stížnosti z roku 1994 a že finanční výhody poskytnuté společnosti Deutsche Post výrazně překračují podporu ve výši 572 mil. EUR neslučitelnou s pravidly pro státní podpory. Dále se domnívá, že Deutsche Post používala státní prostředky na rozšíření svých operací v oblasti balíkových zásilek (např. přebíráním jiných podniků) a prodej služeb svým dceřiným společnostem Postbank AG a Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG (dále jen „DPEED“), které poskytovaly bankovní služby příp. marketing firemních balíkových zásilek pod značkou DHL, za nepřiměřeně nízké převodní ceny.
(9)
Ve dnech 9. listopadu 2004 a 1. dubna 2005 zaslala Komise Německu žádosti o informace. Německo zaslalo své odpovědi ve dnech 2. prosince 2004 a 3. června 2005.
(10)
Dne 16. července 2004 podala společnost TNT Post AG & Co KG (dále jen „TNT“) stížnost, v níž i ona uváděla, že Deutsche Post prodávala společnosti Postbank AG služby za nepřiměřeně nízké převodní ceny. TNT tvrdila, že Postbank AG platila za poskytnuté služby pouze variabilní náklady, zatímco Deutsche Post k financování společných fixních nákladů na distribuční síť využívala v plném rozsahu výnosy ze svého monopolu v oblasti listovních zásilek.
(11)
Ve dnech 11. listopadu 2004 a 25. dubna 2005 zaslala Komise Německu žádosti o informace. Německo zaslalo své odpovědi ve dnech 17. prosince 2004 a 23. června 2005.
I.1.3 Rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007
(12)
Poté, co Komise obdržela další stížnosti, informovala Německo dopisem ze dne 12. září 2007 (6) (dále jen „rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007“) o rozšíření řízení zahájeného v roce 1999. Cílem rozhodnutí o rozšíření řízení 2007 bylo zahrnout do řízení všechny nově doručené informace a podrobně přezkoumat veškerá případná narušení hospodářské soutěže vyplývající ze státních opatření ve prospěch Deutsche Post (bližší informace ke státním vyrovnávacím platbám, státním zárukám, dotování penzí a exkluzivní licenci na poskytování listovních služeb viz oddíl I.1.14).
(13)
Podle názoru Komise bylo třeba přesně rekonstruovat účetnictví Deutsche Post v období 1990 až 2007, aby se vyjasnily dopady státních opatření na výnosy a náklady různých služeb poskytovaných společností Deutsche Post.
I.1.4 Připomínky Německa k rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007
(14)
Německo předložilo připomínky dne 14. prosince 2007 a Deutsche Post podala proti rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 odvolání (viz též oddíl I.3.1).
I.1.5 Připomínky zúčastněných stran k rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 a stanovisko Německa k těmto připomínkám
(15)
Dne 16. listopadu 2007 předložily své připomínky UPS a TNT.
(16)
Poté, co Německo dne 20. prosince 2007 požádalo o prodloužení lhůty, předložila spolková vláda dne 12. března 2008 své stanovisko k připomínkám TNT a UPS.
I.1.6 Výběr externího znalce
(17)
Komise dne 23. ledna 2008 zveřejnila nabídkové řízení na vypracování posudku, který by Komisi pomohl zjistit, zda Deutsche Post v období 1990-2007 neobdržela nadměrné vyrovnání za svou povinnost poskytovat univerzální služby (7).
(18)
Dne 18. června 2008 uzavřela Komise smlouvu se společností WIK Consult GmbH, která se specializuje na nákladové účetnictví v poštovním odvětví.
I.1.7 Připomínky Německa k přiměřené délce období šetření
(19)
V dopisech ze dne 10. června 2008 a 18. června 2008 vyjádřilo Německo svůj nesouhlas s délkou období šetření (1990-2007), které Komise zvolila, a zastávalo názor, že stačí omezit šetření na roky 1990 až 1994, kdy byly státní vyrovnávací platby poskytnuty; v tomto období byly ztráty vyšší než státní vyrovnávací platby, takže Deutsche Post neobdržela žádné nadměrné vyrovnání. Podle rámce Společenství pro státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby (8) (dále jen „rámec Společenství z roku 2005“) je poskytnutí účetních údajů za období po roce 1994 nepoměrné, neboť období pro výpočet nadměrného vyrovnání je omezen na čtyři roky.
(20)
Německo dne 27. června 2008 předložilo právní posudek o povinnosti Komise prošetřit jednotlivě všechny státní vyrovnávací platby, státní záruky a dotování penzí (9). Dále Německo tvrdilo, že kontrola účetních údajů není pro posouzení státních záruk a dotování penzí nutná.
(21)
Stejný postoj zastávalo Německo i vůči útvarům Komise na schůzkách ve dnech 29. května 2008 a 15. července 2008.
I.1.8 Žádost o informace ze dne 17. července 2008
(22)
Komise dne 17. července 2008 zaslala Německu žádost o informace týkající se všech státních opatření, která jsou předmětem šetření, včetně dotazníku ohledně výnosů a nákladů společnosti Deutsche Post za období 1990-2007. Žádost o informace byla vypracována ve spolupráci s WIK Consult. Německo dne 5. srpna 2008 požádalo o neurčité prodloužení lhůty, neboť se nejprve musí ověřit dostupnost určitých údajů.
I.1.9 Upomínky ze dne 12. a 22. srpna 2008
(23)
Komise dne 12. srpna 2008 vysvětlila, proč musela proběhnout kontrola výnosů a nákladů společnosti Deutsche Post za období 1990-2007, a trvala na předložení požadovaných informací.
(24)
Ve svém sdělení ze dne 14. srpna 2008 Německo opět tvrdilo, že není důvod prošetřovat výnosy a ztráty Deutsche Post za období po roce 1994. Dne 22. srpna 2008 si Komise pro případ, že Německo nepředloží požadované informace, vyhradila právo vydat příkaz k poskytnutí informací podle čl. 10 odst. 3 nařízení Rady (ES) 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (10).
(25)
Ve sdělení ze dne 29. září 2008 Německo předložilo výsledky dalšího právního posudku (doručeného dne 2. října 2008), aby podložilo svůj postoj, že analýza účetnictví po roce 1994 není nutná a že přiměřeným obdobím šetření je období 1990-1994 (11).
(26)
Německo dne 28. října 2008 předložilo informace o státních zárukách a dotování penzí.
I.1.10 Příkaz k poskytnutí informací ze dne 30. října 2008
(27)
Komise neakceptovala argumenty Německa a trvala na tom, že bylo nutné provést analýzu do roku 2007, aby byly v plném rozsahu posouzeny dopady poskytnutých státních opatření na hospodářskou soutěž. V návaznosti na obě upomínky z 12. srpna 2008 a 22. srpna 2008 Komise vydala dne 30. října 2008 příkaz k poskytnutí informací, kterým Německo formálně vyzvala k předložení všech potřebných účetních údajů za celé období 1990-2007.
(28)
Německo a Deutsche Post zpochybnily platnost příkazu k poskytnutí informací (viz Oddíl I.3.2).
(29)
Německo dne 27. listopadu 2008 předložilo požadované účetní údaje za období 1990-1994. Ve dnech 5. a 16. prosince 2008 Německo účetní údaje předložené dne 27. listopadu 2008 aktualizovalo.
I.1.11 Předložení účetních údajů za období 1990-2007
(30)
Po schůzce státního tajemníka pana Pfaffenbacha, předsedy představenstva DPAG pana Appela a člena Komise odpovědného za politiku hospodářské soutěže, která proběhla dne 6. února 2009, Německo a Deutsche Post souhlasily s poskytnutím účetních údajů za období po roce 1994.
(31)
Dne 3. března 2009 Německo předložilo první soubor účetních údajů za celé období šetření 1990-2007.
(32)
Setkání zástupců Deutsche Post a útvarů Komise proběhla dne 3. března 2009 v Bruselu, jakož i ve dnech 12. března 2009, 2. dubna 2009, 28. května 2009, 23. června 2009 a 18. září 2009 v Bonnu. Německo předložilo odpovídající vysvětlení od Deutsche Post ve dnech 26. března 2009, 7. května 2009 a 22. června 2009.
(33)
V návaznosti na tato setkání a celou řadu otázek, které útvary Komise položily společnosti Deutsche Post ve dnech 4. června 2009 a 30. července 2009, Německo ve dnech 9. července 2009, 31. července 2009, 17. srpna 2009, 8. září 2009, 10. září 2009 a 15. října 2009 poskytlo aktualizované účetní údaje a další objasňující informace.
(34)
Ve dnech 16. a 24. září 2009 předložily útvary Komise další otázky, na které Německo odpovědělo dne 14. října 2009.
I.1.12 Předložení posudku od společnosti WIK
(35)
Z důvodu zpoždění při předkládání účetních údajů musela být smlouva s WIK Consult několikrát prodloužena. Dne 9. listopadu 2009 WIK Consult nakonec předložila svůj posudek (dále jen „posudek WIK“).
(36)
Ve dnech 14. a 21. ledna 2010 Německo předložilo k posudku WIK připomínky. Dne 11. února 2010 předložilo Německo posudek vypracovaný společností KPMG (dále jen „posudek KPMG“) o právní povaze odvodů (12), které musela Deutsche Post zaplatit spolkovému státu do roku 1995, a posudek vypracovaný firmou Deloitte (13) (dále jen „posudek Deloitte-I“) o referenční hodnotě „přiměřeného“ zisku použité za základ v posudku WIK.
(37)
Dne 23. dubna 2010 předložilo Německo další studii Deloitte (dále jen „posudek Deloitte-II“) o výši přiměřeného zisku, ze kterého se má vycházet v případě univerzálních služeb poskytovaných společností Deutsche Post.
(38)
Dne 9. srpna 2010 Německo předložilo další připomínky k výpočtu nadměrného vyrovnání a k použití zásady investora v tržním hospodářství při posuzování státních vyrovnávacích plateb.
I.1.13 Připomínky následující po prohlášení záporného rozhodnutí 2002 za neplatné
(39)
Dne 5. listopadu 2010 předložilo Německo další právní posudek, který se zabývá významem rozsudku ve věci Komise v. Deutsche Post, C-399/08, (viz oddíl I.3.5) pro probíhající šetření ve věci státní podpory (14).
I.1.14 Rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011
(40)
Dopisem ze dne 10. května 2011 oznámila Komise Německu své rozhodnutí rozšířit řízení zahájené v roce 1999 a rozšířené v roce 2007 podle čl. 108 odst. 2 SFEU, aby byly důkladně prošetřeny dotace na penze, které Deutsche Post čerpala od roku 1995 (dále jen „rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011“).
(41)
Poté, co Německo nejprve dne 23. května 2011 požádalo o prodloužení lhůty, předložilo dne 29. července 2011 své stanovisko, jakož i další posudky o nutnosti výpočtu nadměrného vyrovnání na důkaz údajného vzájemného dotování (15), o srovnání nákladů na sociální zabezpečení placených společností Deutsche Post s náklady na sociální zabezpečení obvyklými na trhu (16) a o výši nákladů na sociální zabezpečení placených společností Deutsche Post, která překračuje tržní úroveň (17).
(42)
Dne 4. října 2011 předložila své připomínky UPS. Iniciativa Free and Fair Postal Initiative (dále jen „FFPI“) předložila stanovisko dne 5. října 2011, spolkový svaz Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (dále jen „BIEK“) dne 7. října 2011. Komise dne 13. října 2011 postoupila stanoviska zúčastněných stran Německu.
(43)
Německo předložilo připomínky ke stanoviskům zúčastněných stran dne 14. listopadu 2011.
(44)
Komise dne 18. listopadu 2011 zaslala další žádost o informace týkající se podrobností financování nároků na důchod po roce 2007. Německo odpovědělo dopisy ze dne 2. a 19. ledna 2012. Komise dne 16. prosince 2011 předložila Německu posudek na téma referenční hodnota pro zisk (18) od společnosti Charles River Associates (dále jen „posudek CRA“), k němuž Německo zaujalo stanovisko dne 16. ledna 2012.
I.2 Řízení podle článku 102 SFEU
(45)
Na základě stížnosti UPS z roku 1994 Komise zjistila, že Deutsche Post v období 1990-1995 porušila článek 102 SFEU svou dravou cenovou politikou u přepravy balíkových zásilek mezi podnikem a spotřebitelem. Společnosti Deutsche Post byla uložena pokuta ve výši 24 mil. EUR (19).
(46)
Dne 22. dubna 2004 podala UPS na základě článku 102 SFEU další stížnost ohledně zneužití dominantního postavení ze strany Deutsche Post. Podle UPS Deutsche Post účtovala za své regulované listovní služby přemrštěné ceny.
(47)
Během svého šetření obdržela Komise dne 5. listopadu 2004 podklady k rozhodnutí německého poštovního regulačního orgánu (dále jen „poštovní regulační orgán“) o cenovém limitu pro regulované listovní služby společnosti Deutsche Post za období od 1. ledna 2003 (dále jen „rozhodnutí o cenových limitech 2002“). Dopisem ze dne 13. června 2007 Německo vyjádřilo souhlas s použitím těchto podkladů v řízení o státní podpoře.
(48)
Komise dne 25. března 2008 rozhodla ukončit kartelové řízení, neboť podle jejího názoru nebylo pravděpodobné, že by bylo možné prokázat takové porušení článku 102 SFEU (20).
I.3 Soudní řízení
I.3.1 Věc T-421/07 Deutsche Post AG v. Komise
(49)
Deutsche Post podala proti rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 odvolání a přitom uvedla, že záporné rozhodnutí z roku 2002 navodilo oprávněnou důvěru, že Komise své šetření již neobnoví.
(50)
Soud dne 8. prosince 2011 toto odvolání zamítl jako nepřípustné (21).
I.3.2 Věc T-570/08 Deutsche Post AG v. Komise a věc T-571/08 Německo v. Komise
(51)
Německo a Deutsche Post napadly příkaz Komise k poskytnutí informací ze dne 30. října 2008, neboť podle jejich názoru jsou v rámci tohoto příkazu požadovány irelevantní informace a pro Deutsche Post je splnění tohoto příkazu spojeno s nepřiměřenou zátěží.
(52)
Dne 16. července 2010 prohlásil Tribunál obě žaloby za nepřípustné, neboť vydáním příkazu k poskytnutí informací nebyla porušena ani procesní práva Deutsche Post, ani procesní práva Německa.
I.3.3 Věc C-463/10 P Deutsche Post AG v. Komise a věc C-475/10 P Německo v. Komise
(53)
Dne 27. září 2010 se Deutsche Post a Německo proti tomuto rozsudku Tribunálu odvolaly a nadále zastávaly názor, že příkaz k poskytnutí informací porušil jejich práva. Dne 13. října 2011 Soudní dvůr rozsudek Tribunálu ze dne 16. července 2010 zrušil (22). Věc byla proto vrácena Tribunálu a řízení dosud nebylo uzavřeno.
I.3.4 Věc T-344/10 UPS v. Komise
(54)
UPS podala dne 20. srpna 2010 žalobu k Tribunálu a tvrdila, že se Komise vzhledem k šetření státní podpory z roku 2007 dopustila protiprávní nečinnosti. Jelikož od vydání rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 uplynuly již téměř tři roky, měla Komise dostatek příležitostí příslušná opatření prověřit a posoudit skutkovou a právní situaci, aby mohla přijmout konečné rozhodnutí a vyšetřovací řízení uzavřít. Toto řízení dosud nebylo uzavřeno.
I.3.5 Věc T-388/11 Deutsche Post AG v. Komise
(55)
Deutsche Post dne 22. července 2011 napadla rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 s odůvodněním, že se Komise zjevně zmýlila, když ve svém předběžném posouzení prohlásila dotování penzí za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a za novou podporu ve smyslu čl. 108 odst. 1 SFEU. Toto řízení dosud nebylo uzavřeno.
II. PODROBNÝ POPIS STÁTNÍCH OPATŘENÍ
(56)
Deutsche Post od roku 1989 obdržela státní podporu v podobě různých opatření:
-
státní financování nároků na důchod na základě:
-
zákona o osobním právu (Personalrechtsgesetz) z roku 1994 (23) (dále jen „PostPersRG 1994“)
-
státní vyrovnávací platby a záruky na základě:
-
zákona o organizaci pošty (Postverfassungsgesetz) z roku 1989 (24) (dále jen „PostVerfG 1989“)
-
zákona o reorganizaci pošty (Postumwandlungsgesetz) z roku 1994 (25) (dále jen „PostUmwG 1994“)
-
exkluzivní licence a regulace cen na základě:
-
zákona o poštovním systému (Gesetz über das Postwesen) z roku 1989 (26) (dále jen „PostG 1989“)
-
zákona o poštách z roku 1997 (Postgesetz) (dále jen „PostG 1997“)
II.1 Dotování penzí v souvislosti se sociálními dávkami a systémy příspěvků na sociální zabezpečení pro úředníky a soukromé zaměstnance
(57)
Dotování penzí pokrývá od roku 1995 velkou část plateb penzí pro úředníky Deutsche Post v důchodu. Aby bylo možné v posouzení v plném rozsahu zachytit dopady dotování penzí, jsou v následujících oddílech podrobněji popsány sociální dávky a sociální příspěvky úředníků a porovnány se zákonným pojištěním na sociální zabezpečení pro zaměstnance soukromého sektoru (dále jen „soukromí zaměstnanci“).
II.1.1 Sociální dávky pro úředníky
(58)
Úředníci mají nárok na penzijní pojištění a podporu v případě onemocnění a potřeby péče. Dávky pro úředníky Deutsche Post odpovídají dávkám, které jsou poskytovány všem ostatním úředníkům.
-
Výše penzí je podle § 14 BeamtVG (27) stanovena předem jako určité procento z posledních platů úředníka. Tak např. úředníci, kteří odešli do důchodu v roce 2010 a odpracovali požadovaný počet let, obdrží penzi, která odpovídá 71,75 % jejich posledních platů.
-
Úředníci mají nárok na proplacení 50-70 % nákladů na zdravotní péči a musí si hradit sami pouze náklady překračující toto procento. Přesné rozdělení nákladů na zdravotní péči závisí na různých kritériích, např. na počtu dětí. Úředníci mohou buď uzavřít dobrovolné dodatečné připojištění nebo si svůj podíl na nákladech na zdravotní péči hradit sami.
II.1.2 Financování sociálních dávek pro úředníky POSTDIENST v období 1989-1994
(59)
Po první poštovní reformě v roce 1989 musely POSTDIENST, TELEKOM a POSTBANK podle § 54 odst. 2 PostVerfG 1989 v plné výši financovat výplaty penzí a náklady na zdravotní péči pro úředníky v důchodu, kteří byli zařazeni do příslušných podniků na základě svých bývalých činností. Podle tohoto ustanovení uplatňují úředníci své nároky i nadále vůči státu, který však může celkovou částku požadovat od společností POSTDIENST, TELEKOM a POSTBANK.
II.1.3 Financování sociálních dávek pro úředníky DPAG od roku 1995
(60)
V rámci druhé poštovní reformy z roku 1994 byli úředníci, kteří pracovali u POSTDIENST, převedeni podle § 2 odst. 1 PostPersRG 1994 na DPAG. Přitom si úředníci podle § 2 odst. 3 PostPersRG 1994 ponechali své právní postavení. Podle § 1 odst. 1 PostPersRG 1994 převzala DPAG od spolkového státu všechna práva a povinnosti zaměstnavatele a podle § 2 odst. 3 PostPersRG 1994 všechny majetkoprávní nároky úředníků.
(61)
Podle § 15 PostPersRG 1994 převzal výplaty důchodů a nákladů na zdravotní péči úředníkům v důchodu nově vytvořený penzijní fond pro úředníky Deutsche Post. Dne 1. července 2001 byly sloučeny penzijní fondy pro Deutsche Post, Deutsche Telekom AG a Postbank AG do penzijního fondu pro zaměstnance pošty (Postbeamtenversorgungskasse) (dále označované pro celé období od 1. ledna 1995 společně jako „penzijní fond“).
(62)
Podle § 16 odst. 1 PostPersRG 1994 musela Deutsche Post v období 1995-1999 přispívat do penzijního fondu ročním příspěvkem ve výši 2,045 mld. EUR, tedy celkovou částkou 10,225 mld. EUR. Od roku 2000 musí Deutsche Post do penzijního fondu zaplatit na základě § 16 odst. 2 PostPersRG 1994 roční příspěvek ve výši 33 % skutečných příjmů úředníků (tzn. příjmů, které dosahovaly od 735 mil. EUR v roce 2000 až 540 mil. EUR v roce 2010).
(63)
Dotování penzí kryje podle § 16 odst. 2 PostPersRG 1994 zbývající deficit (tj. rozdíl mezi penzemi vyplacenými úředníkům v důchodu a příspěvkem Deutsche Post do penzijního fondu). Dotování penzí se zvýšilo z částky 151 mil. EUR (1995) na 3,203 mld. EUR (2010) a činilo v období 1995-2010 celkem 37,121 mld. EUR.
Obrázek 1
Financování penzijního fondu (v mil. EUR)
II.1.4 Zákonné pojistné na sociální zabezpečení pro soukromé zaměstnance a penzijní připojištění pro soukromé zaměstnance Deutsche Post
(64)
Soukromí zaměstnanci jsou povinni platit příspěvky na sociální zabezpečení a musí uzavřít následující čtyři pojistky: důchodové pojištění, pojištění pro případ nezaměstnanosti, zdravotní pojištění a pojištění dlouhodobé péče (28). Zákonné systémy sociálního zabezpečení pro soukromé zaměstnance předpokládají v oblasti důchodového a zdravotního pojištění jinou pojistnou ochranu než systém platný pro úředníky:
-
Výše důchodu není vypočítána jako procentuální podíl z posledního měsíčního platu, nýbrž z průměrného platu za celý život.
-
Výdaje na zdravotní pojištění a pojištění dlouhodobé péče jsou plně hrazeny.
(65)
Také ve financování sociálních dávek existují značné rozdíly v porovnání s režimem platným pro úředníky: zákonné pojistné na sociální zabezpečení pro soukromé zaměstnance je financováno z příspěvků zaměstnance a zaměstnavatele během pracovního života zaměstnance (dále jen „příspěvky na zákonné pojistné na sociální zabezpečení“). Celková sazba příspěvků je formálně rozdělena na podíl zaměstnance a podíl zaměstnavatele, přičemž každý činí asi polovinu celkové sazby. Zaměstnavatel však má formální povinnost odvádět celou sazbu příspěvků do systémů sociálního zabezpečení.
Obrázek 2
Příspěvky na zákonné pojistné na sociální zabezpečení v procentech hrubého platu soukromých zaměstnanců (viz též příloha)
(66)
Z obrázku 2 vyplývá, že sazby příspěvků na zákonné pojistné na sociální zabezpečení od roku 1995 kolísaly mezi 38 % až 42 % hrubého platu (= čistý plat + podíl zaměstnance). Podíly zaměstnanců a zaměstnavatelů na příspěvcích do systému sociálního zabezpečení dosahovaly 19 % až 21 % hrubého platu (podrobnější časová posloupnost je uvedena v příloze).
(67)
Soukromí zaměstnanci Deutsche Post využívali nejen zákonného pojistného na sociální zabezpečení, nýbrž také penzijního připojištění. Soukromým zaměstnancům zaměstnaným před rokem 1997 bylo nabídnuto penzijní připojištění, díky němuž by dostávali důchod srovnatelný s penzí úředníků. Penzijní připojištění tak pokrývalo rozdíl mezi zákonnou penzí ze sociálního zabezpečení soukromých zaměstnanců, která odpovídá určité procentuální sazbě průměrného příjmu za celý život, a penzí úředníka, která odpovídá určitému procentu posledních mezd. Přesná pravidla jsou uvedena ve stanovách úřadu pro správu důchodů německé spolkové pošty (Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost) (dále jen „VAP“) (29).
(68)
Deutsche Post financovala doplňkovou penzi pro soukromé zaměstnance v důchodu do roku 1997 příspěvkem ve výši [5 % až 10 %] (30) hrubého platu aktivních soukromých zaměstnanců. Od roku 1997 Deutsche Post vytvářela rezervy na pokrytí neuhrazených závazků VAP (viz též popis zátěže # 4 v oddíle II.3.1.3).
(69)
Od roku 1997 bylo nově zaměstnaným soukromým zaměstnancům nabídnuto výrazně snížené penzijní připojištění, na které Deutsche Post v období 1997-2007 přispěla částkou ve výši [0 % a 5 %] hrubého platu.
II.2 Státní vyrovnávací platby a záruky na pozadí exkluzivní licence a povinnosti Deutsche Post poskytovat univerzální poštovní službu
II.2.1 Exkluzivní licence do roku 2007
(70)
Před rokem 1998 bylo zřizování a provozování zařízení pro placené poskytování listovních služeb podle § 2 PostG 1989 vyhrazeno výlučně společnosti Deutsche Post. Jiné poštovní služby, jako je doručování balíků, novin nebo časopisů, nebyly vyhrazeny společnosti Deutsche Post a podléhaly hospodářské soutěži. Podle § 37 PostVerfG 1989 musí být zisky z těchto vyhrazených listovních služeb použity k financování ztrát v oblasti univerzálních služeb nabízených na trzích otevřených hospodářské soutěži. Podle § 4 PTRegG 1994 (31) byl za schvalování poplatků za vyhrazené listovní služby odpovědný spolkový ministr pošt a telekomunikací.
(71)
Po vstupu zákona PostG 1997 v platnost v roce 1998 se objem služeb vyhrazených společnosti Deutsche Post postupně snižoval. Podle § 51 PostG 1997 se exkluzivní licence Deutsche Post v roce 1997 vztahovala na doručování listovních zásilek a adresovaných katalogů s hmotností do 200 g, avšak následně se hmotnostní limit postupně snižoval a v roce 2006 byl stanoven na 50 g. Exkluzivní licence vypršela dne 31. prosince 2007.
II.2.2 Povinnost poskytovat univerzální poštovní služby do roku 2007
(72)
Povinnost poskytovat univerzální služby byla společnosti Deutsche Post formálně uložena dvěma právními akty:
-
Nařízením o povinných poštovních službách (32) (Postdienst-Pflichtleistungsverordnung) (dále jen „PPflLV“) byla Deutsche Post ustanovena poskytovatelem univerzálních poštovních služeb v oblasti listovních zásilek a balíků do hmotnosti až 20 kg a pověřena poskytováním odpovídajících služeb za jednotné poplatky v celém Německu.
-
Zákonem PostG 1997 a doprovodným prováděcím nařízením z roku 1999 (33) (dále jen „nařízení o univerzálních službách z roku 1999“ (Universaldienstleistungsverordnung)) bylo pověření DPAG poskytovat univerzální služby prodlouženo.
(73)
V § 11 PostG 1997 jsou univerzální služby definovány jako minimální nabídka poštovních služeb, které se mají poskytovat na území celého státu za dostupné ceny. Tyto služby zahrnují doručování listovních zásilek, adresovaných balíků, jejichž hmotnost nepřesahuje 20 kg, knih, katalogů, novin a časopisů (dále jen „univerzální služby“).
(74)
V nařízení o univerzálních službách z roku 1999 jsou stanoveny minimální požadavky na kvalitu univerzální služby:
-
Na území celého Německa musí být k dispozici nejméně 12 000 poštovních úřadů.
-
V ročním průměru musí být 80 % listovních zásilek a balíků doručeno ve stanovené lhůtě (jeden pracovní den u listovních zásilek a dva pracovní dny u balíků), přičemž zásilky se musí doručovat nejméně jednou každý pracovní den.
-
Obecně sice platí, že univerzální služby musí být cenově dostupné, DPAG však musela účtovat jednotné ceny za listovní služby, které poskytovala v rámci exkluzivní licence, jejíž platnost vypršela v roce 2007. DPAG ovšem má v případě vyhrazených služeb při stanovování cen určitou flexibilitu, jelikož může uzavírat cenové dohody s jednotlivými zákazníky, kteří při každém podání zásilek odesílají nejméně 50 kusů.
(75)
Na základě § 52 PostG 1997 bylo pověření DPAG poskytováním univerzálních služeb prodlouženo až do 31. prosince 2007, tj. do zrušení exkluzivní licence na listovní služby. Po vypršení exkluzivní licence nebyl povinností univerzální služby pověřen žádný poštovní provozovatel v Německu, což znamená, že by univerzální poštovní služby měli poskytovat všichni poskytovatelé poštovních služeb („tržní síly“). Jestliže je jisté nebo lze předpokládat, že univerzální služba není poskytována dostatečně nebo přiměřeně, nabízí PostG 1997 právní prostředky, aby bylo poskytování těchto služeb zajištěno.
(76)
Jak lze vyčíst z posudku WIK (viz obrázek 3), připadalo 88 % celkových výnosů v letech 1990 až 2007 na univerzální služby. Velká část univerzálních listovních služeb podléhala na základě dominantního postavení Deutsche Post cenové regulaci (viz oddíl II.2.1). Vedle těchto regulovaných služeb, které představovaly okolo 62 % celkových výnosů, poskytovala Deutsche Post v konkurenci s jinými poskytovateli univerzální balíkové služby (15 % celkových výnosů), jakož i další cenově neregulované univerzální listovní služby (11 % celkových výnosů).
(77)
Kromě toho Deutsche Post nabízela rovněž komerční služby (např. retailové bankovní služby pro Postbank, distribuční služby pro Telekom, doručování adresných reklamních zásilek). Deutsche Post dosáhla v období 1990-2007 poskytováním komerčních služeb 12 % celkových výnosů.
II.2.3 Státní vyrovnávací platby
(78)
Deutsche Bundespost byla od svého založení v roce 1950 zvláštním majetkem spolkového státu. Podle německého správního práva nemá zvláštní majetek právní subjektivitu nezávislou na státu, ale má vlastní rozpočet a neručí za obecné dluhy státu.
(79)
První poštovní reforma z roku 1989 předpokládala, že se zvláštní majetek rozčlení na tři dílčí oblasti - POSTDIENST, POSTBANK a TELEKOM, které byly klasifikovány jako „veřejné podniky“, avšak stále ještě neměly právní subjektivitu nezávislou na státu.
(80)
Podle § 37 odst. 2 a 3 PostVerfG 1989 měly tyto tři podniky v jednotlivých službách zpravidla vytvořit zisk na pokrytí všech nákladů, přičemž bylo mezi těmito třemi podniky přípustné křížové financování, pokud z povinnosti univerzální služby vyplynuly ztráty. Na tomto základě obdržela POSTDIENST od společnosti TELEKOM v období 1990-1993 celkem 2,844 mld. EUR na pokrytí svých ztrát.
(81)
Během druhé poštovní reformy byly tři dílčí oblasti zvláštního majetku k 1. lednu 1995 přeměněny na akciové společnosti: Ze společnosti POSTDIENST vznikla DPAG, z POSTBANK se stala Postbank AG a z TELEKOM se stala Telekom AG. Podle § 2 odst. 2 PostUmwG 1994 převzala Telekom AG všechny úvěrové závazky, které se týkaly zvláštního majetku jako celku, avšak obdržela právo uplatňovat regres vůči DPAG a Postbank AG do té míry, do jaké bylo možné přičíst úvěrové závazky jejich právním předchůdcům.
(82)
Podle § 7 PostUmwG 1994 však právo (vyplývající z § 2 odst. 2 PostUmwG 1994) Telekom AG uplatňovat regres vůči DPAG ve výši ztrát vzniklých společnosti POSTDIENST vypršelo dne 31. prosince 1994. Na základě toho došlo k transferu majetku v hodnotě 2,822 mld. EUR ze společnosti Telekom AG do DPAG. Podle názoru Německa byl tento transfer z Telekom AG - stejně jako dřívější vyrovnávací platby na základě § 37 odst. 3 PostVerfG 1989 - pro DPAG pro plnění její povinnosti univerzální služby nevyhnutelný.
(83)
V období 1990-1995 obdržela POSTDIENST celkem 5,666 mld. EUR jako kompenzaci za povinnost poskytovat univerzální služby.
II.2.4 Státní záruka za dluhopisy vydané před rokem 1995
(84)
Od roku 1953 mají podle § 22 odst. 4 PostVwG 1953 (34) dluhopisy Deutsche Bundespost stejnou právní hodnotu jako státní dluhopisy. Když byl zákon PostVwG 1953 zrušen zákonem PostVerfG 1989, bylo toto ustanovení převzato do § 40 PostVerfG 1989.
(85)
Po založení tří dílčích oblastí v roce 1989 nevydávala POSTDIENST dluhopisy samostatně; POSTBANK spravovala odpovídající transakce samostatně pro všechny podniky Deutsche Bundespost. Dluhopisy pak byly přidělovány společnostem POSTDIENST, TELEKOM a POSTBANK vždy podle jejich aktuální finanční potřeby.
(86)
Po roce 1995 ručilo Německo podle § 2 odst. 4 PostUmwG 1994 i nadále za splnění všech závazků, které převzala Deutsche Bundespost před rokem 1995 a které pak byly převedeny na POSTDIENST, TELEKOM a POSTBANK. Německo však nijak neručilo za dluhopisy, které DPAG vydala později.
II.3 Výnosy z regulovaných služeb jako dodatečné vyrovnání za náklady na penze a čisté náklady spojené s univerzálními službami
(87)
Podle zákona PostG 1997 je dozorem nad vyhrazenými a liberalizovanými trhy s listovními zásilkami pověřena agentura Bundesnetzagentur (dále jen „poštovní regulační orgán“). Podle § 19 PostG 1997 je poštovní regulační orgán odpovědný za regulaci poplatků, které Deutsche Post vybírá na trzích s listovními zásilkami, na nichž má dominantní postavení. Deutsche Post měla dominantní postavení nejen v oblasti vyhrazených služeb (podle § 51 PostG 1997), nýbrž také v oblasti téměř veškerých dalších listovních služeb, které již byly otevřeny hospodářské soutěži. Cenová regulace může probíhat buď ex ante stanovením cenového limitu nebo ex post v rámci cenových kontrol.
(88)
Z průzkumů trhu prováděných poštovním regulačním orgánem vyplývá, že Deutsche Post držela na trzích s regulovanými listovními službami průměrně podíl 90 až 97 %. Ve své poslední zprávě vyjadřuje poštovní regulační orgán politování, že se postupným otvíráním trhů zahájeným roku 1997 nepodařilo na německém trhu s listovními zásilkami vytvořit fungující hospodářskou soutěž (35).
(89)
Deutsche Post dosáhla velké části celkových výnosů regulovanými listovními službami (např. přibližně 62 % celkových výnosů v období 1990-2007 (viz obrázek 3) a přibližně 56 % celkových výnosů v období 2008-2010).
(90)
Všechny ostatní univerzální a komerční služby, které nespadají pod §§ 19-27 PostG 1997 (36) o regulaci poplatků, budou dále označovány jako „cenově neregulované služby“.
(91)
Pro cenově regulované listovní služby je v § 20 odst. 1 a 2 PostG 1997 stanoveno, že poplatky musí odrážet náklady na účinné poskytování služeb. Kdykoli je to objektivně odůvodněné, musí poštovní regulační orgán mimo jiné přiměřeně zohlednit:
-
náklady na celostátní poskytování poštovní služeb a
-
náklady na financování penzí a zdravotního pojištění pro zaměstnance, kteří byli převedeni do společnosti POSTDIENST.
(92)
Na základě § 57 PostG 1997 a obecných pokynů spolkového ministra hospodářství a technologií ze dne 27. března 2000 byly ke dni 31. prosince 2002 regulované ceny zmrazeny na úrovni z roku 1997.
II.3.1 Rozhodnutí o cenových limitech 2002
(93)
Úplně první rozhodnutí ohledně cenového limitu na regulované odměny za listovní služby za období od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2007 (dále jen „rozhodnutí o cenových limitech 2002“) přijal poštovní regulační úřad až v roce 2002. Tzv. „regulace cenových stropů“ je postupem k regulaci cen celého souboru služeb, při němž se namísto kontroly jednotlivých cen za každou službu stanoví jako horní hranice vážený průměr všech cen v příslušném souboru. Podle § 19 PostG 1997 se stanovení cenových limitů ex ante vztahovalo na všechny poštovní služby, v jejichž případě měla Deutsche Post dominantní postavení na trhu.
(94)
Pro účely rozhodnutí o cenových limitech 2002 Deutsche Post předložila poštovnímu regulačnímu orgánu poprvé výnosové a nákladové regulační účty (dále jen „REK 2002“), které se vztahují na období 1998-2006. Výnosové a nákladové regulační účty vycházely z výsledků dosažených do roku 2001 a z prognóz na další roky.
(95)
V roce 2002 Deutsche Post uplatnila tzv. „zátěž“ za povinnost univerzální služby, jakož i za zaměstnání úředníků a soukromých zaměstnanců převzatých od společnosti POSTDIENST. U této zátěže se jedná o náklady, které by podle Deutsche Post bez povinnosti poskytovat univerzální služby a bez převzetí zaměstnanců a infrastruktury od společnosti POSTDIENST nevznikly (viz podrobný seznam v tabulce 1).
Tabulka 1
Zátěž schválená v rámci rozhodnutí o cenových limitech 2002 (v mil. EUR, jmenovité hodnoty)
#
Zátěž z rozhodnutí o cenových limitech 2002
Průměrná zátěž (1998-2006) v mil. EUR
%
1
Ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na platy
(…)
(…)
2
Ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení
(…)
(…)
3
Zátěž v oblasti infrastruktury - pobočky
(…)
(…)
4
Penzijní připojištění pro zaměstnance (VAP)
(…)
(…)
5
Zátěž v oblasti infrastruktury - přeprava
(…)
(…)
6
Náklady na sociální zabezpečení a zdravotní péči (BAnstPT)
(…)
(…)
7
Personální restrukturalizace
(…)
(…)
8
Pokrytí ztrát zdravotního pojištění pro úředníky
(…)
(…)
Průměrná celková zátěž
(…)
100 %
(96)
Poštovní regulační orgán nakonec akceptoval tvrzení Deutsche Post, že by jí tato zátěž bez povinnosti poskytovat univerzální služby (zátěž # 3 a 5, náklady na univerzální služby), případně bez povinnosti převzít úředníky a soukromé zaměstnance společnosti POSTDIENST (zátěž # 1, 2, 4, 6, 7 a 8) nevznikla. Poštovní regulační úřad poté schválil vyšší regulované odměny za listovní služby, aby mohla být průměrná roční zátěž uplatňovaná za období 2002-2006 ve výši […] mld. EUR financována z výnosů docílených regulovanými listovními službami. Podle rozhodnutí o cenových limitech 2002 se veškerá zátěž (100 %) přidělí cenám, pro které se stanovuje limit ex ante.
II.3.1.1 Ve srovnání s konkurencí neobvyklé základní platy (zátěž # 1)
(97)
Zátěž # 1 představuje uplatňovanou část základních platů poštovních zaměstnanců, která překračuje průměr dosahovaný v tomto odvětví. Deutsche Post stanovila jako referenční hodnotu pro platy, které jsou ve srovnání s konkurencí obvyklé, platy, které byly dohodnuty s odbory v kolektivní smlouvě o odměnách pro nové zaměstnance přijaté po roce 2002. Při výpočtu zátěže # 1 se však tato referenční hodnota používá na všechny zaměstnance. Kromě toho se používá jako základ v předkládaných kalkulacích nákladů a výkonů se zpětnou platností do roku 1998.
II.3.1.2 Ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení (zátěž # 2)
(98)
Poštovní regulační orgán rovněž souhlasil s tvrzením Deutsche Post, že musela svým soukromým zaměstnancům a úředníkům hradit vyšší příspěvky na sociální zabezpečení, než obvykle platí konkurenti ze soukromého sektoru svým soukromým zaměstnancům.
(99)
Deutsche Post ve svých výpočtech vychází ze sazby příspěvku na sociální zabezpečení, která je ve srovnání s konkurencí považována jak pro úředníky, tak pro soukromé zaměstnance za obvyklou (dále jen „sazba příspěvků REK“). Tato sazba příspěvků REK je definována jako součet
-
podílu zaměstnavatele na příspěvcích na sociální zabezpečení na jednoho soukromého zaměstnance (19 až 21 %, což - jak ukazuje obrázek - odpovídá asi polovině celkové sazby příspěvku na sociální zabezpečení),
-
příspěvku na úrazové pojištění ([0 % bis 5 %]; u Deutsche Post je tento příspěvek od roku 2001 obsažen v sazbě příspěvku REK) a
-
příspěvku na penzijní připojištění ([0 % bis 5 %]; u Deutsche Post je tento příspěvek od roku 1997 obsažen v sazbě příspěvku REK, neboť příspěvek na penzijní připojištění v této výši je ve srovnání s konkurencí považován za obvyklý. Tato sazba vychází z penzijního připojištění, které Deutsche Post nabízí od roku 1997 nově přijímaným soukromým zaměstnancům).
(100)
Z regulovaných výnosů jsou financovány všechny příspěvky na sociální zabezpečení, které překračují sazbu příspěvku REK (dále jen „ve srovnání s konkurencí neobvyklé příspěvky na sociální zabezpečení“). Tabulka 2 ukazuje na příkladu výpočtu ve srovnání s konkurencí neobvyklých příspěvků na sociální zabezpečení pro úředníky v roce 2001, že skutečné příspěvky na sociální zabezpečení pro úředníky byly téměř dvojnásobné v porovnání s příspěvky na sociální zabezpečení obvyklými ve srovnání s konkurencí a vyplývajícími ze sazby příspěvku REK.
Tabulka 2
Výpočet nákladů na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, pro úředníky v roce 2001 podle REK 2002 (v mil. EUR)
% skutečných příjmů
(1)
Sazba příspěvku do penzijního fondu
33 %
(2)
Součet příjmů úředníků
(…)
(3)
=(1)*(2)
Příspěvek do penzijního fondu
(…)
(4)
Náklady na zdravotní péči
(…)
(5)
=(3)+(4)
Vzniklé náklady na sociální zabezpečení
(…)
[40 % až 45 %]
(6)
Podíl zaměstnavatele na příspěvcích na sociální zabezpečení
20,43 %
(7)
Úrazové pojištění
(…)
(8)
Penzijní připojištění
(…)
(9)
=(6)+(7)+(8)
Sazba příspěvků REK
(…)
(10)
=(2)*(9)
Náklady na sociální zabezpečení podle referenční hodnoty REK
(…)
[20 % až 25 %]
(11)
=(5)-(10)
Ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení
(…)
[15 % až 20 %]
(101)
Vzniklé příspěvky na sociální zabezpečení zahrnují příspěvek Deutsche Post do penzijního fondu ve výši 33 % skutečných platů aktivních úředníků (příp. roční paušální platby ve výši 2,045 mld. EUR v období 1995-1999), jakož i příspěvky na náklady na zdravotní péči pro úředníky. V roce 2001 činily příspěvky na sociální zabezpečení celkem [40 % až 45 %] skutečných příjmů úředníků.
(102)
I když je sazba příspěvku na sociální zabezpečení definována jako procentuální sazba hrubého platu soukromých zaměstnanců (čistý plat + podíl zaměstnance na příspěvku na sociální zabezpečení), Deutsche Post počítá referenční hodnotu REK tak, že sazbu příspěvku REK ve výši [20 % až 25 %] násobí skutečnými platy úředníků.
II.3.1.3 Penzijní připojištění pro soukromé zaměstnance (zátěž # 4)
(103)
Zátěž # 4 má vyrovnat vytvoření rezerv na závazky vzniklé před rokem 1997 z penzijního připojištění VAP pro soukromé zaměstnance Deutsche Post.
(104)
Jak je vysvětleno v oddíle II.1.4., bylo soukromým zaměstnancům Deutsche Post zaměstnaným před rokem 1997 nabídnuto penzijní připojištění, aby jim byl zaručen důchod srovnatelný s penzí úředníků. Společnost POSTDIENST však nevytvořila odpovídající rezervy na budoucí výplaty penzí. Až po založení DPAG byly v rozvaze vytvořeny rezervy ve výši 8,153 mld. EUR.
II.3.1.4 Další ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení (zátěž # 6, 7 a 8)
(105)
Zátěž # 6 zahrnuje příspěvek Deutsche Post Spolkovému úřadu pro pošty a telekomunikace (BanstPT), který poskytuje určité sociální služby (např. sociální byty) úředníkům a soukromým zaměstnancům převedeným ze společnosti POSTDIENST. Zátěž # 7 se vztahuje na příspěvky Deutsche Post na pokrytí ztráty zdravotního pojištění pro úředníky. Zátěž # 8 (personální restrukturalizace) se týká jak úředníků, tak soukromých zaměstnanců.
II.3.1.5 Zátěž spojená s univerzálními službami (# 3 a 5)
(106)
Tato zátěž odráží úspory nákladů, kterých mohla Deutsche Post dosáhnout, kdyby činnost své sítě poboček a sítě doručování balíků uspořádala na základě komerčních úvah. Úspory nákladů se například vypočítají na základě hypotetického počtu poboček, které by Deutsche Post provozovala bez povinnosti poskytovat univerzální služby.
II.3.2 Rozhodnutí o cenových limitech z roku 2002 a 2011
(107)
Poštovní regulační orgán dne 7. listopadu 2007 schválil cenový limit na období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2011 (dále jen „rozhodnutí o cenových limitech 2007“). Dne 14. listopadu 2011 schválil cenový limit platný pro období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2013 (dále jen „rozhodnutí o cenových limitech 2011“).
(108)
Od rozhodnutí o cenových limitech 2007 se ceny za zasílání více než 50 dopisů již nekontrolují ex ante, nýbrž jsou předmětem cenové kontroly ex post podle § 25 PostG 1997 (37). Ceny všech ostatních poštovních služeb, v jejichž případě má Deutsche Post dominantní postavení na trhu, se i nadále schvalují ex ante podle § 19 PostG 1997.
(109)
Komise v rámci tohoto rozhodnutí označuje služby, v jejichž případě má Deutsche Post dominantní postavení na trhu a které podléhají buď cenové kontrole ex ante podle § 19 PostG 1997, anebo cenové kontrole ex post podle § 25 PostG 1997, jako „cenově regulované služby“. Všechny ostatní služby, u nichž Deutsche Post nemá dominantní postavení na trhu a které nepodléhají žádné cenové kontrole, se označují jako „cenově neregulované služby“.
(110)
Deutsche Post kromě toho uplatnila zátěž, která jí vznikla z mzdových nákladů a nákladů na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, v důsledku převzetí zaměstnanců POSTDIENST (např. průměrně […] mil.EUR od roku 2008 za zátěž # 2 - ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení), jakož i zátěž vyplývající z povinnosti poskytovat univerzální služby. Poštovní regulační orgán, stejně jako již v případě rozhodnutí o cenových limitech 2002, opět schválil úhradu této zátěže z regulovaných výnosů, a proto stanovil odpovídající vyšší cenový limit. Uznání této zátěže poštovním regulačním orgánem v rozhodnutích o cenových limitech z let 2002, 2007 a 2009 se tudíž ve vztahu k cenově neregulovaným službám nemění.
II.4 Finanční výsledky DPAG
(111)
Finanční výsledky DPAG za období 1995-2006 jsou uvedeny na obrázku 2 rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007. Zatímco v letech 1995-1999 bylo dosaženo smíšených výsledků (v některých letech byly zaznamenány ztráty, v jiných zisky), mohla DPAG v letech 2000-2006 vykazovat stabilní zisky ve výši 1 až 2 mld. EUR před zdaněním.
(112)
V letech 2007-2010 dosáhla DPAG těchto čistých zisků: 1,8 mld. EUR (2007), -2,0 mld. EUR (2008), 0,7 mld. EUR (2009) a 2,6 mld. EUR (2010).
(113)
Uveřejněné rozvahy DPAG neumožňují přiřadit zisky různým službám. Není tudíž možné na základě uveřejněných rozvah zjistit, zda byly cenově regulované univerzální služby celkově ztrátové nebo ziskové.
III. DŮVODY ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(114)
Jak potvrdil Tribunál ve svém rozsudku ve věci T-421/07 (38), jsou všechna opatření zkoumaná od rozhodnutí o zahájení řízení v roce 1999 předmětem řízení, které pokračovalo na základě rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007.
III.1. Dotování penzí
(115)
V rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 bylo zjištěno, že dotování penzí představuje novou podporu, neboť Deutsche Post musela před penzijní reformou v roce 1995 financovat náklady na penze v plném objemu z vlastních prostředků. Kromě toho se v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 zamítlo tvrzení Německa, které se opíralo o rozsudek Combus (39), že dotování penzí není podporou.
(116)
Při šetření, zda je dotování penzí jako kompenzace za zděděné závazky slučitelné s vnitřním trhem (např. v souladu s rozhodnutím Komise o francouzské La Poste (40) (dále jen „rozhodnutí La Poste“)), bylo v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 zohledněno, že uplatňované náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, byly kompenzovány nejen dotováním penzí, nýbrž také z regulovaných výnosů (např. zátěž # 2 - ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení).
(117)
Z výpočtů provedených v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011, v nichž byly zohledněny oba prvky kompenzace, vyplynulo, že Deutsche Post mohla skutečně použít sazby příspěvků na sociální zabezpečení, které jsou o 10 až 14 procentních bodů nižší než celkové sazby příspěvků na sociální zabezpečení (podíl zaměstnavatele + podíl zaměstnance) placených soukromými konkurenty.
(118)
V rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 byly proto vyjádřeny pochybnosti, zda je dotování penzí jako kompenzace za zděděné závazky slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
III.2 Kompenzace za poskytování univerzálních služeb
(119)
Německo se při odůvodňování slučitelnosti státních vyrovnávacích plateb a státních záruk jako kompenzace za povinnost poskytovat univerzální služby opírá o čl. 106 odst. 2 SFEU.
(120)
Na základě rozsudku Altmark (41) zastávala Komise v rozhodnutí o zahájení řízení z roku 2007 názor, že státní vyrovnávací platby a státní záruky představují státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(121)
Komise v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 vyjádřila pochybnosti, zda byly státní vyrovnávací platby a záruky za plnění povinnosti poskytovat univerzální služby potřebné a přiměřené účelu. Podle názoru Komise se muselo zejména prošetřit přidělení nákladů na univerzální služby, případně na komerční služby podle zásad zakotvených v rámci Společenství z roku 2005. Kromě toho měla také pochybnosti ohledně výpočtu přiměřeného zisku, při kterém bylo třeba zohlednit průměrnou ziskovost v tomto odvětví a rizikové pozice Deutsche Post.
IV. POSUDEK WIK
(122)
Vypracování posudku WIK bylo zadáno s cílem podpořit Komisi při kontrole účetnictví Deutsche Post za období 1990-2007, aby se zjistilo, zda Deutsche Post neobdržela za povinnost poskytovat univerzální služby nadměrné vyrovnání. Společnosti WIK Consult GmbH byly uloženy zejména tyto úkoly:
-
stanovení referenční hodnoty pro přiměřený zisk,
-
přezkum vnitřního přidělení nákladů a dohod o převodních cenách a
-
výpočet nadměrného vyrovnání za čisté náklady na plnění povinnosti univerzální služby.
IV.1 Popis výnosových a nákladových regulačních účtů předložených v roce 2009
(123)
V reakci na příkaz k poskytnutí informací, který Komise vydala dne 30. října 2008, Německo v roce 2009 předložilo úplný soubor údajů o výnosových a nákladových regulačních účtech za období 1990-2007 (dále jen „REK 2009“).
IV.1.1 Výnosy
(124)
Výnosy Deutschen Post lze rozdělit podle těchto tří široce pojatých kategorií:
-
Regulované univerzální listovní služby (62 % z celkových výnosů v období 1990-2007)
Tyto cenově regulované listovní služby zahrnují všechny univerzální služby, které se nabízejí na trzích, na kterých měla Deutsche Post dominantní postavení, včetně služeb, u kterých profitovala z udělení exkluzivní licence. Výnos z těchto služeb představoval v období 1990-2007 62 % celkového zisku Deutsche Post (42).
-
Neregulované univerzální služby (26 % z celkových výnosů v období 1990-2007)
Univerzální balíkové služby byly vždy poskytovány na trzích otevřených hospodářské soutěži, na kterých měla Deutsche Post pouze průměrný, 30 % podíl. V období 1990-2007 tyto univerzální balíkové služby tvořily 15 % celkových zisků Deutsche Post.
Výnosy z cenově neregulovaných univerzálních listovních služeb (např. katalogy, přeshraniční zásilky) představovaly asi 11 % celkových výnosů Deutsche Post.
-
Neregulované komerční služby (12 % z celkových výnosů v období 1990-2007)
Deutsche Post využívala síť svých poboček nejenom pro distribuci poštovních služeb, nýbrž i pro prodej produktů a služeb podniku Postbank AG a - v menší míře - podniku Deutsche Telekom. Prostřednictvím těchto komerčních distribučních služeb Deutsche Post docílila asi 6 % ze svých celkových výnosů.
Komerční balíkové a listovní služby (např. zásilky s adresnou reklamou) představovaly asi 4 % z celkových výnosů Deutsche Post.
Deutsche Post dále poskytovala řadu různých služeb, např. ve své funkci holdingové společnosti pro své mezinárodní dceřiné společnosti, které působí v jiných oblastech podnikání (např. DANZAS, DHL). Prostřednictvím těchto dalších komerčních distribučních služeb Deutsche Post docílila asi 2 % svých celkových výnosů.
Obrázek 3
Průměrný podíl na výnosech v období 1990-2007 (na základě jmenovitých hodnot)
(125)
Předmětem posudku společnosti WIK jsou pouze komerční služby, které poskytoval právnický subjekt DPAG a předchůdce POSTDIENST v souvislosti s univerzální službou. Komerční služby (např. celosvětová přeprava expresních zásilek ze stany DHL), které poskytovaly jiné právnické subjekty v rámci Deutsche Post World Net (dále jen „DPWN“), předmětem posudku nebyly.
IV.1.2 Výpočet zátěže v REK 2009
(126)
Oproti výnosovým a nákladovým regulačním účtům, které Deutsche Post předložila regulačnímu orgánu pro účely rozhodnutí o cenových limitech 2002, 2007 a 2011, obsahují REK 2009, které regulační orgán nikdy neobdržel, významně vyšší částku týkající se zátěže, kterou Deutsche Post přiřazuje regulovaným službám.
(127)
Na základě REK 2009 Deutsche Post uplatňuje pro období 1990-2006 průměrnou zátěž ve výši […] miliard EUR; v REK 2002 to bylo miliard […] EUR.
Obrázek 4
Srovnání zátěže spojené s univerzálními službami podle REK 2009 se zátěží, která byla schválena v rámci rozhodnutí o cenových limitech 2002 (roční průměr, jmenovitá hodnota v milionech EUR)
(…)
(128)
Zatímco se výše zátěže # 2 (ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení) a zátěže # 4 (doplňkové penzijní připojištění) v REK 2002 a REK 2009 významně neliší, výše zátěže # 1 (ve srovnání s konkurencí neobvyklé základní platy) se téměř […]. Na rozdíl od REK 2002 již Deutsche Post nevychází při výpočtu „platů obvyklých ve srovnání s konkurencí“ z platů podle tarifní smlouvy o mzdách jako referenční hodnoty, nýbrž z minimální mzdy pro poštovní odvětví, jehož základem je nařízení Spolkového ministerstva práce z roku 2007 (dále jen „minimální mzda 2007“). Toto nařízení však Spolkový správní soud (Bundesverwaltungsgericht) prohlásil za protiprávní a nařízení proto nenabylo platnosti.
(129)
Kromě toho uplatňuje Deutsche Post v REK 2009 novou zátěž „infrastruktura - listovní zásilky“, která zahrnuje inkrementální náklady spojené s šestým doručovacím dnem (v průměru […] milionů EUR za rok). Tento výpočet vychází z hypotetického předpokladu, že by Deutsche Post bez svého závazku poskytovat univerzální služby doručovala poštu nikoli v šesti dnech, nýbrž pouze v pěti dnech.
(130)
Výše zátěže # 3 (zátěž „infrastruktura - pobočky“) je vypočítána jinak než v REK 2002. Nyní zahrnuje domnělé úspory nákladů, kterých by bylo možné dosáhnout, kdyby se všechny poštovní úřady od roku 1990 provozovaly jako agentury. Zátěž # 3 je vypočítána na základě poplatku, který Deutsche Post zaplatila v roce 2007 třetím stranám za distribuční služby.
IV.1.3 Rozpětí zisku v REK 2009
(131)
Přidělení zátěže k cenově regulovaným univerzálním listovním službám u neregulovaných služeb významně snižuje výši nákladů, jako jsou např. náklady na mzdy či sociální zabezpečení. Takové přerozdělení má za následek výrazně kladné rozpětí zisku ve výši zhruba [15 % až 25 %] u komerčních služeb a ztráty ve výši téměř [0 % bis 10 %] u cenově regulovaných listovních služeb.
(132)
Deutsche Post vykazuje ve svých ročních závěrkách u divize listovních služeb velmi vysoké zisky (viz také oddíl V.3), které však více než pohltí zátěž přenesenou z neregulovaných služeb na služby regulované.
Obrázek 5
Průměrné výnosy z prodeje na základě REK 2009
(…)
IV.2 Stanovení referenčních hodnot za účelem zjištění přiměřeného zisku
IV.2.1 Hodnotový řetězec podniku Deutsche Post: Technologicky nenáročné obchody a nízké obchodní riziko
(133)
Před stanovením referenčních hodnot za účelem zjištění „přiměřeného“ zisku a posouzení přidělení nákladů je nutné vypracovat analýzu hodnotového řetězce a převzatých obchodních rizik. Pouze v případě, že jsou známy funkce a rizika, lze hledat skupinu „srovnatelných“ podniků a vypočíst referenční hodnoty pro přiměřený zisk, který byl přidělen Deutsche Post.
IV.2.1.1 Hodnotový řetězec obchodní divize využívající nenáročné technologie
(134)
Hodnotový řetězec podniku Deutsche Post lze rozdělit na dvě hlavní funkce:
-
celoněmecká síť pro doručování listovních zásilek a balíků,
-
celoněmecká síť poštovních poboček.
(135)
Logistika sítě pro doručování listovních zásilek a balíků je obchodní divize, která využívá nenáročné technologie a nevyžaduje si rozsáhlou výzkumnou a vývojovou činnost. Proto všichni ostatní provozovatelé v tomto odvětví pracují srovnatelným, standardizovaným způsobem. Takové činnosti se často označují jako „rutinní funkce“. O rutinním charakteru těchto činností svědčí rovněž skutečnost, že jejich provádění zadává Deutsche Post ve velké míře externě. To platí rovněž pro distribuční služby poskytované prostřednictvím celoněmecké sítě poboček, jejichž poskytování se rovněž čím dál více zadává externě.
(136)
Kromě těchto rutinních funkcí jsou nejdůležitějšími nehmotnými hodnotami podniku Deutsche Post zákaznická základna, obchodní značka a silné postavení na trhu, především na trzích s listovními zásilkami. Posudek WIK však zastává názor, že tyto nehmotné hodnoty nevznikly v první řadě díky úsilí a investicím podniku Deutsche Post, nýbrž v mnohem větší míře je důvodem dřívější exkluzivní licence tohoto podniku. Deutsche Post totiž nemusela významně investovat do marketingu, ale až do roku 2007 se mohla spolehnout na své právně zaručené postavení na trhu. Proto by za tyto nehmotné hodnoty neměla podniku Deutsche Post příslušet žádné poplatky.
IV.2.1.2 Nízké riziko z důvodu státních opatření
(137)
V porovnání se svými konkurenty byla Deutsche Post v oblasti regulovaných i v oblasti neregulovaných služeb vystavena z více důvodů nižšímu riziku.
(138)
Zaprvé, byla Deutsche Post až do roku 2007 ze zákona chráněna monopolem na listovní zásilky. Kromě toho profitovala Deutsche Post z 90 % podílu na trhu, pokud jde o všechny regulované listovní služby, a ze skutečnosti, že hospodářská soutěž neexistovala, nebo existovala pouze v malé míře. Výnosy z těchto cenově regulovaných služeb tvořily téměř dvě třetiny výnosů Deutsche Post.
(139)
Zadruhé, povolil poštovní regulační orgán u regulovaných listovních služeb horní cenovou hranici. Tato horní hranice byla stanovena vyšší, než jsou náklady efektivního podniku, mj. údajně proto, aby se vyvážily ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady v oblasti cenově neregulovaných služeb. Žádný konkurent DPAG neměl exkluzivní licenci či dominantní postavení na trhu, které by mu umožnilo křížové financování nákladů na sociální zabezpečení. Proto vedla exkluzivní licence, popř. dominantní postavení na trhu k výraznému snížení obchodních rizik nejenom v oblasti regulovaných, nýbrž i v oblasti cenově neregulovaných univerzálních služeb a komerčních služeb.
(140)
Zatřetí, vedla jiná státní opatření jak v oblasti univerzálních služeb, tak i v oblasti komerčních služeb rovněž k významnému snížení rizika: státní vyrovnávací platby totiž vyvážily ztráty z počátku devadesátých let minulého století a státní záruky umožnily Deutsche Post získávat kapitál za stejnou úrokovou míru jako spolkový stát, i přes její obtížnou finanční situaci, která trvala od začátku devadesátých let do roku 1995.
(141)
Celkově byla Deutsche Post vystavena výrazně nižším tržním a nákladovým rizikům než její konkurenti, neboť nemusela sama budovat svou zákaznickou základnu a nárůst nákladů mohla vyrovnávat zvýšením regulovaných poplatků. Na základě těchto argumentů došel posudek WIK k závěru, že nejvhodnějšími srovnatelnými konkurenty jsou poštovní společnosti, které vykonávají pouze rutinní funkce (např. neinvestují významně do marketingu a obchodní značky) a které nejsou vystaveny vysokému obchodnímu riziku (např. mají k dispozici dlouhodobé smlouvy).
IV.2.2 Kvantifikace referenčních hodnot pro přiměřený zisk
(142)
Na základě výsledků analýzy funkcí a rizik se v rámci posudku WIK hledaly ve finančních databázích (např. také v databázi ORBIS, která zahrnuje asi 10 milionů podniků z celého světa) srovnatelní poskytovatelé poštovních služeb. Srovnatelné podniky, které na konkurenčních trzích nabízejí poštovní služby, se zjišťují kontrolovaným postupem kvantitativního a kvalitativního výběru.
(143)
Pro posudek WIK byla vybrána skupina 26 srovnatelných podniků, které působí především v oblasti balíkových služeb a vykonávají typické rutinní činnosti poskytovatelů poštovních služeb. Všichni srovnatelní konkurenti pocházeli z hospodářského odvětví „Poštovní a kurýrní služby“ (kód NACE (43) 641).
(144)
V této souvislosti je důležité si uvědomit, že počet srovnatelných konkurentů je omezený, neboť soukromé podniky vzhledem k exkluzivní licenci zavedeného provozovatele, která platila pro významnou část listovních služeb, doposud listovní služby neposkytovaly ve větším rozsahu. Kromě toho byli z posudku WIK jako srovnatelné podniky vyloučeni zavedení poskytovatelé poštovních služeb z jiných zemí, neboť byli - stejně jako Deutsche Post - chráněni exkluzivní licencí a nepůsobili v první řadě na konkurenčních trzích.
(145)
Ke zjištění „přiměřeného“ zisku se v posudku WIK používá výnos z prodeje (return-on-sales, dále jen „ROS“), ke kterému se dojde vydělením účetního zisku (zisk před zohledněním úroků a daní („EBIT“)) obratem. Navíc je v posudku WIK vypočítán (např. EBIT jako procento z celkového kapitálu) výnos z vlastního kapitálu (return-on-asset; dále jen „ROA“), aby byla k dispozici referenční hodnota pro zjištění přiměřeného zisku.
Tabulka 3
Referenční hodnoty ROS a ROA z posudku WIK
Výnos z prodeje
(ROS)
Výnos z vlastního kapitálu
(ROA)
Medián
3,48 %
7,33 %
Horní hranice (75. percentil)
6,77 %
13,41 %
(146)
Z vybraného vzorku podniků vyplývá, že medián ROS činil v konkurenční části poštovního odvětví v období 1998-2007 3,48 %. Posudek WIK však uvádí nejenom medián výnosu, nýbrž i horní hranici pro přiměřený zisk, tj. třetí kvartil zisku srovnatelných konkurentů, který odpovídá ROS ve výši 6,77 %. To, jinak řečeno, znamená, že 75 % srovnatelných konkurentů dosahuje zisku, který je nižší než ROS činící 6,77 % (44).
(147)
Pokud jde o výnosy z prodeje, z posudku WIK vyplývá medián ROA ve výši 7,33 % a horní hranice ve výši 13,41 %.
(148)
Protože je Deutsche Post vystavena významně nižšímu riziku než srovnatelné podniky, které působí na trzích, na kterých vládne velká konkurence (např. na trhu s expresními balíky), zastává posudek WIK názor, že medián ROS ve výši 3,48 % je pro přiměřený zisk podniku Deutsche Post opatrná a konzervativní referenční hodnota a že použití vyšší hodnoty až do třetího kvartilu ROS ve výši 6,77 % se nedoporučuje. Podle posudku by byla zdůvodnitelná dokonce nižší referenční hodnota, neboť medián ROS ve výši 3,48 % se promítá v ROA ve výši 7,33 %, který stále ještě výrazně překračuje bezrizikovou úrokovou míru.
IV.3 Kontrola přidělení nákladů
(149)
Posudek WIK kritizuje přidělení zátěže v REK 2009, protože marže ROS komerčních služeb činící asi [15 % až 25 %] výrazně překračují průměr dosahovaný v tomto odvětví (45). Protože soukromí konkurenti i přes značně nižší rozpětí zisku dosahují profitu, dospívá posudek WIK k závěru, že by měl být komerčním službám podniku Deutsche Post přidělen vyšší podíl na nákladech, a proto by se mělo u regulovaných služeb vycházet z náležitě nižší zátěže.
(150)
Posudek WIK proto došel k výsledku, že všechny komerční služby, i přes náklady, které musejí nést, dosahují stále ještě zisku, který odpovídá mediánu ROS konkurentů ve výši 3,48 %. Posudek tedy vychází u regulovaných služeb pro období 1990-2007 z průměrné roční zátěže, která je o […] milionů EUR nižší.
(151)
Velká část komerčních distribučních služeb byla poskytována sdruženým podnikům Postbank a Telekom, a proto posudek WIK také zkoumá, zda konečné ceny vyúčtované oběma podnikům odpovídaly cenám na trhu a mohou být tedy považovány za vhodnou referenční hodnotu pro náklady, které by měly nést komerční distribuční služby. Na základě dostupných důkazů zastává posudek WIK názor, že smlouvy mezi Deutsche Post a oběma sdruženými podniky odrážejí podmínky, se kterými by souhlasily rovněž i nezávislé třetí strany. Protože podniky POSTBANK a TELEKOM na začátku devadesátých let v podstatě neměly možnost využívat externích distribučních sítí, dohodly se na tom, že si vzniklé náklady rozdělí. Když však bylo v pozdějších letech pro Postbank a Telekom snazší nalézt jiné distribuční sítě a náklady na síť univerzálních služeb klesly, byla daná smlouva změněna a dohodnut poplatek odvíjející se od výše výnosů, který více odpovídal standardní smlouvě na poskytování distribučních služeb (46).
IV.4 Korekce REK 2009
(152)
Posudek WIK provedl několik korekcí REK 2009 podle této metody:
Tabulka 4
Metoda výpočtu použitá v posudku WIK pro každoroční nepřiměřeně vysoké zisky na základě REK 2009
Výnosy z univerzálních služeb
-
Náklady na univerzální služby
-
Přiměřený zisk
+
Státní vyrovnávací platby
Nepřiměřeně vysoké zisky
IV.4.1 Korekce výnosů z univerzální služby
(153)
Deutsche Post prodala velkou část svého nemovitého majetku (např. nemovitosti, které již z důvodu restrukturalizace provozu pošty nebyly zapotřebí). Tyto výnosy by měly být přiděleny univerzální službě, neboť tato služba využívala aktiva nejvíce a pronajala je komerčním službám.
(154)
Z důvodu této korekce se výnosy z univerzální služby za celé období 1990-2007 zvyšují ročně průměrně o […] milionů EUR.
IV.4.2 Korekce nákladů na poskytování univerzálních služeb
IV.4.2.1 Rozdělení nákladového účetnictví
(155)
V REK 2009 je vyúčtování interních převodních cen nesprávně rozděleno: u univerzální služby není uveden dosažený celkový zisk, neboť zisky z určitých funkcí (př. poboček) nejsou rozlišeny na univerzální služby a na komerční služby (např. náklady na jednotlivé služby), nýbrž jsou sloučeny a vykázány jako komerční zisky. Deutsche Post proto nemohla předložit oddělené účetnictví, jak stanoví směrnice Komise 2006/111/ES ze dne 16. listopadu 2006 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř jednotlivých podniků (47).
(156)
Zatímco za období do roku 1997 Deutsche Post předložila přibližné rozdělení interního nákladového účetnictví, muselo být nákladové účetnictví za období od roku 1997 v posudku WIK opraveno; náklady chybně umístěné v položce univerzální služby byly přesunuty do nákladového účetnictví komerčních služeb.
(157)
Tato příslušná oprava vedla ke snížení ročních nákladů na univerzální služby v období 1998-2007 o průměrně […] milionů EUR.
IV.4.2.2 Korekce přidělení zátěže k cenově regulovaným a cenově neregulovaným službám
(158)
Jak již bylo uvedeno, posudek WIK neopravuje každou zátěž odděleně. Místo toho při novém výpočtu jako základ používá konečné ceny komerčních služeb, které byly posouzeny jako solidní referenční hodnota pro určení průměrných nákladů v daném odvětví. Všechny nepřiměřeně vysoké zisky z komerčních služeb (48) jsou tedy použity na financování původně uplatňované zátěže. Za celé období 1990-2007 se částka spojená se zátěží ročně snížila průměrně o […] milionů EUR.
IV.4.2.3 Podrozvahové náklady na doplňkové penzijní připojištění (zátěž # 4)
(159)
V podobě zátěže # 4 (doplňkové penzijní připojištění) na sebe Deutsche Post vzala náklady, které nejsou uvedeny v jejích rozvahách. Protože se referenční hodnota ROS zjišťuje na základě výnosových a nákladových regulačních účtů „srovnatelných konkurentů“, lze v případě nákladového účetnictví podniku Deutsche Post zohlednit pouze ty náklady, které připouští také vnitrostátní účetní standardy či mezinárodní účetní standardy (IAS). Proto nelze dodatečné náklady, které obvykle nejsou součástí prohlášení IAS, akceptovat jako položku nákladů a musí být financovány ze stanoveného rozpětí zisku (referenční hodnoty).
(160)
Tato příslušná korekce vede ke snížení nákladů na zátěž # 4 (doplňkové penzijní připojištění) za celé období 1990-2007 ročně o průměrně […] milionů EUR.
IV.4.3 Oprava nákladů na kapitál na přiměřený zisk
(161)
Deutsche Post zahrnula do REK 2009 náklady na kapitál, které původně v těchto výnosových a nákladových regulačních účtech nebyly, např. náklady na […] a […]. V posudku WIK jsou náklady na […] a […] zrušeny a nahrazeny referenční hodnotou pro přiměřený zisk.
IV.4.3.1 Období 1996 až 2007
(162)
Přiměřený zisk se zjišťuje na základě opravených výnosů z univerzálních služeb a referenční hodnoty ROS ve výši 3,48 %, z čehož vyplývá roční přiměřený zisk činící průměrně […] milionů EUR. Průměrné roční náklady na kapitál ve výši […] milionů EUR (náklady na úroky ve výši […] milionů EUR a vyšší regulační odpisy ve výši […] milionů EUR) se v REK 2009 ruší.
(163)
Obzvláště pozoruhodné je, že přiměřený zisk, který se vypočítává pomocí referenční hodnoty ROS ve výši 3,48 %, je v porovnání s REK 2009 v absolutním vyčíslení vyšší než náklady na kapitál uplatňované podnikem Deutsche Post (např. náklady na úroky, které byly vypočítány na základě interního ROS činícího asi […] vloženého vlastního kapitálu, a vyšší náklady na odpisy založené na tržní hodnotě).
IV.4.3.2 Období 1990 až 1995
(164)
Podle § 63 odst. 1 ústavního zákona o poštovních službách (Postverfassungsgesetz, PostVerfG) musela Deutsche Post do roku 1995 platit spolkové vládě takzvané odvody (49), které činily asi 5,838 miliard EUR, popř. 8 % obratu. Výměnou za to však byla Deutsche Post podle § 63 odst. 4 PostVerfG zbavena závazku vyplácet dividendy překračující výši odvodů.
(165)
Posudek WIK proto výslovně odmítá pro období do roku 1995 dodatečně zohlednit „přiměřený zisk“, neboť tyto odvody již plně pokryly náklady na vlastní kapitál podniku Deutsche Post. Průměrné roční náklady na kapitál podniku Deutsche Post ve výši […] milionů EUR (náklady na úroky ve výši […] milionů EUR a vyšší regulační odpisy ve výši […] milionů EUR) se tedy v REK 2009 ruší a náklady na univerzální služby se odpovídajícím způsobem snižují.
IV.4.4 Závěry
(166)
Jak REK 2009, tak i posudek WIK ukazují, že do roku 1996 výnosy z univerzálních služeb nepostačovaly pokrýt náklady na univerzální služby. Přestože podle REK 2009 Deutsche Post - dokonce i při zohlednění státních vyrovnávacích plateb - vykazovala pro celé období do roku 2007 kumulovaný schodek, dochází posudek WIK k závěru, že státní vyrovnávací platby byly tak vysoké, že Deutsche Post mohla v roce 1997 dosáhnout hranici rentability.
(167)
Podle REK 2009 se rentabilita univerzálních služeb do roku 1999 téměř nezvýšila a teprve od roku 2000 je možné konstatovat, že výnosy z univerzálních služeb v průměru pokrývají náklady. Posudek WIK oproti tomu u univerzálních služeb ukazuje od roku 2000 významné zisky, které výrazně překračují medián ROS ve výši 3,48 %, ačkoli v případě univerzálních balíkových služeb bylo dosaženo pouze podprůměrného výnosu z prodeje ve výši […] (viz obrázek 6).
Obrázek 6
Srovnání ročních nepřiměřeně vysokých zisků z univerzálních služeb v období 1990-2007 (v milionech EUR, jmenovité hodnoty)
V. STANOVISKA ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(168)
Zúčastněné strany předložily stanoviska k rozhodnutí o zahájení řízení z roku 1999, k rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 a rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011. Tento oddíl shrnuje nejdůležitější tvrzení, která byla ohledně těchto rozhodnutí předložena.
V.1 Exkluzivní licence na používání poštovních známek vydávaných Spolkovým ministerstvem financí
(169)
TNT zpochybňuje, že by Deutsche Post zaplatila poplatek za exkluzivní licenci na používání poštovních známek vydávaných Spolkovým ministerstvem financí. Podle § 43 PostG 1997 přísluší pravomoc vydávat poštovní známky s nátiskem „Deutschland“ výhradně Spolkovému ministerstvu financí. Provozovatel poštovních služeb, který požádá o používání takových poštovních známek, musí zaplatit poplatek a převzít výlohy. Podle § 54 PostG 1997 měla Deutsche Post AG až do 31. prosince 2007 na poštovní známky vydávané Spolkovým ministerstvem financí exkluzivní licenci.
(170)
Pokud Deutsche Post skutečně používala známky vydávané Spolkovým ministerstvem financí, aniž by za to zaplatila poplatek, pak by to podle tvrzení TNT představovalo protiprávní státní podporu.
(171)
Komise konstatuje, že v rozhodnutí o zahájení řízení z roku 1999, v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 a rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 se toto opatření neposuzovalo. Proto není předmětem tohoto rozhodnutí.
V.2 Dotování penzí
(172)
Podle názoru UPS byla Deutsche Post poskytnuta výhoda, neboť byla zčásti zproštěna platebních závazků z období před rokem 1995. Protože běžný provozovatel musí nést náklady na penze sám, měla Deutsche Post oproti svým konkurentům lepší postavení. Dále UPS souhlasí s tvrzením Komise, že projednávanou podporu nelze považovat za stávající podporu, neboť se postavení podniku Deutsche Post zásadně změnilo a byla zavedena nová zákonná ustanovení, podle kterých byla Deutsche Post zčásti zproštěna svého závazku převzít náklady na penze svých úředníků. Podle názoru UPS nepředstavují takové zásadní změny systému jednoduchou změnu čistě formální a správní povahy.
(173)
UPS vítá předběžný závěr Komise, podle kterého nelze takové dotování penzí považovat za slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Vzhledem k dlouhodobé rentabilitě, jakož i exkluzivní licenci, kterou Deutsche Post měla, vyvstává oprávněná otázka, zda je skutečně nutné zčásti zbavit Deutsche Post závazků v souvislosti se zděděnou zátěží. Poskytnutá dotace navíc není přiměřená, pokud jde o cíl společného zájmu, který prý Německo sleduje, zejména proto, že zděděná zátěž byla vyrovnána prostřednictvím vyšších poplatků za listovní služby a dotování penzí. UPS zdůrazňuje, že důkazní břemeno ohledně přiměřenosti opatření nese spolková vláda. Německo prý dosud přesně nevysvětlilo přiměřenost výhod, které měla Deutsche Post z daného opatření.
(174)
Podle UPS měla Deutsche Post díky podpoře možnost vybudovat si lepší postavení, a to nejen v Německu, ale i na jiných evropských trzích, na kterých konkuruje s jinými poskytovateli poštovních služeb, jako je např. UPS. Protože Deutsche Post mohla s pomocí dotování penzí posílit své postavení v komerční oblasti na úkor jiných zúčastněných, poškodilo prý toto narušení hospodářské soutěže konkurenty podniku Deutsche Post.
(175)
UPS požaduje, aby Komise přezkoumala všechny dotace na financování nároků na penze, které uvádí rozhodnutí o rozšíření formálního vyšetřovacího řízení z roku 2011 na období 2007-2011, i ohledně jejich nutnosti a přiměřenosti, a navíc prošetřila, zda Deutsche Post stále ještě získává státní podporu, která je podle čl. 107 odst. 1 SFEU protiprávní.
(176)
UPS vyzývá dále Komisi, aby podrobněji popsala, jak došla k závěru, že podpory poskytnuté podniku Deutsche Post nejsou slučitelné s vnitřním trhem. UPS zejména žádá o kopii posudku WIK, aby mohl sám posoudit, do jaké míry byly v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 při posuzování dotování penzí zohledněny výsledky posudku WIK.
V.3 Vyrovnávací platba za poskytování univerzálních služeb
(177)
UPS plně podporuje šetření Komise a zcela souhlasí s posouzením, které bylo provedeno v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 a hodnotilo vyrovnávací platbu za poskytování univerzálních služeb. Kromě toho UPS předložilo aktualizované znění (50) zprávy odborníků NERA z října 2006 (51), na kterou Komise odkazuje v 58. bodě odůvodnění rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007.
(178)
Zatímco zpráva odborníků NERA z roku 2006 odhaduje průměrné výnosy z kapitálu u divize listovních služeb podniku DPWN v období po roku 1999 na více než 20 % (52), přepracované znění posudku uvádí, že výnosy z kapitálu v období 2000-2005 dokonce překročily 50 %. Pro období od roku 2003 do roku 2005 se výnosy z kapitálu odhadují dokonce na více než 100 %. UPS dospěl k závěru, že zisky extrémně ziskové divize regulovaných listovních služeb byly více než dostačující, aby pokryly ztráty univerzálních služeb.
(179)
Podle UPS kromě toho nákladové účetnictví podniku Deutsche Post nepředstavuje dobrý základ pro analýzu a odhad rentability a zátěže ve vyhrazené oblasti. Proto je nutné provést důkladnou analýzu přiřazení nákladů k regulovaným službám, univerzálním službám a komerčním službám. Všechny výhody, které byly podniku Deutsche Post poskytnuty na pokrytí zděděné zátěže (např. kapitálové injekce Německa ve prospěch Deutsche Post v roce 1995 a přenesení aktiv ve formě nemovitostí a infrastruktury) by měly být zohledněny při zjišťování výše podpory a rozsahu nadměrného vyrovnání.
(180)
UPS se domnívá, že pokud jde o dohody o interních převodních cenách, které uzavřely sdružené podniky, musí i nadále v souladu s rozsudkem ve věci Chronopost (53) platit zásada tržního odstupu (arm’s length principle). Komise má proto přezkoumat smlouvu mezi Deutsche Post a DPEED, zejména dohody o cenách, které jsou v ní obsažené.
V.4 Nepřiměřeně vysoké poplatky za listovní služby
(181)
Rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 plně podpořil FFPI: Podle FFPI jsou zákonné a správní změny, které mají za důsledek vyšší náklady na penze, běžným obchodním rizikem, které může mít rovněž dopad na rentabilitu podniku. Protože podniky, které fungují za běžných tržních podmínek, musí takové dodatečné náklady financovat z vlastních zdrojů, neměla ani Deutsche Post od Německa získat dotace na penze.
(182)
FFPI dále poukazuje na to, že Deutsche Post ve své výroční zprávě z roku 2000 obzvláště vyzdvihla význam reformy důchodového zabezpečení a v tomto rámci prohlásila, že zasílání pošty obchodním zákazníkům zaznamenalo nárůst zisku před započtením daní, úroků a odpisů (EBITA) o 98,6 %, a to především z důvodu malého objemu příspěvků do penzijního fondu úředníků. Penzijní reforma tedy nemůže být považována za málo významnou či za převážně správní opatření.
(183)
Ze studie, kterou FFPI nechal provést v období od roku 2001 do roku 2008, vyplývá, že poštovné platné v Německu v roce 2009 pro standardní listovní zásilku do 20 g patřilo k nejdražším. Oproti tomu byla cena poštovného za zaslání balíků do 500 g relativně nízká, což svědčí o křížovém dotování.
(184)
FFPI je přesvědčen, že cílem podpory podniku Deutsche Post nebylo posílení růstu německého poštovního trhu, popř. určitých poštovních služeb. FFPI tvrdí, že během zkoumaného období byla Deutsche Post rentabilním podnikem, který mohl na německém trhu posilovat své vedoucí postavení i svou výkonnost a obchodní činnost. Proto by dotování penzí nemělo být považováno za slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
V.5 Rozpětí zisku
(185)
BIEK zastává názor, že ostatní poskytovatele poštovních služeb poškozovala praxe podniku Deutsche Post, v rámci které využíval svého dominantního postavení na určitých trzích s listovními zásilkami ke křížovému financování nákladů na listovní a balíkové služby, které jsou poskytovány na trzích, na kterých vládne silná konkurence. Protože Deutsche Post mohla zvyšovat ceny na trzích, pro které měla exkluzivní licenci a na nichž má i nadále více než 90 % podíl, je Deutsche Post podle BIEK schopna křížově financovat náklady na trzích, na kterých vládne silná konkurence.
(186)
BIEK dále tvrdí, že Deutsche Post i přes údajnou zděděnou zátěž dosáhla značně vyšších zisků než srovnatelné podniky v jiných evropských státech; svědčí o tom mj. marže ROS od 10 % do 20 % v oblasti zasílání poštovních zásilek na domácím trhu. Toto rozpětí zisku by mohlo být případně zkresleno a vydáváno za nižší, neboť vnitrostátní zasílání poštovních zásilek zahrnuje také balíkové služby, u kterých je rozpětí zisku v průměru nižší než u listovních služeb.
(187)
Pokud jde o údajné vyšší náklady na platy, jak tvrdí Deutsche Post, BIEK upozorňuje, že Deutsche Post pro výpočet platů, jež musí na rozdíl od svých konkurentů vyplácet, použila jako referenční hodnotu průměrné mzdy v odvětví dopravy. BIEK tvrdí, že Komise sice z těchto čísel jako referenční hodnoty vycházela při svých výpočtech v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011, musí však uvážit, že konkurenti podniku Deutsche Post vyplácejí platy, které jsou nejméně o 15 % vyšší než průměrné platy v odvětví dopravy. Údajné dodatečné náklady na platby jsou tedy značně nižší, než tvrdí Deutsche Post. Podle BIEK je důvodem zbývajícího rozdílu v nákladech na platy nikoli zděděná zátěž, nýbrž spíše velikost podniku Deutsche Post a jeho dominantní postavení na trhu.
(188)
BIEK tvrdí, že zděděná zátěž podniku Deutsche Post (včetně nákladů na penze) byla navíc více než dostatečně vyrovnána prostřednictvím vyšších regulovaných poplatků za listovní služby. Opatření podpory, které má Komise posoudit, prý měla za následek, že v oblasti listovních služeb dosud neexistuje hospodářská soutěž a hospodářská soutěž u balíkových služeb je značně narušena.
VI. STANOVISKA NĚMECKA
VI.1 Stanovisko k dotování penzí
VI.1.1 Z důvodu vyrovnávacích plateb za náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, nevznikla žádná finanční výhoda
(189)
Německo odkazuje na rozsudek ve věci Combus (54) a zastává názor, že veřejné platby, které byly v rámci privatizace vyplaceny poskytovatelům univerzálních služeb, kteří dříve byli ve státním vlastnictví, jako vyrovnávací platby za náklady na penze, jejichž výše překračuje obvyklé platy vyplácené soukromými konkurenty, nepředstavují podporu.
(190)
Německo souhlasí s Komisí, že náklady podniku Deutsche Post na sociální zabezpečení by měly být srovnány s náklady na sociální zabezpečení, které nesou konkurenti. Toto srovnání má však být provedeno již na základě čl. 107 odst. 1 SFEU, a nikoli až ve fázi posuzování slučitelnosti podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
VI.1.2 Ve srovnání se situací před rokem 1995 nevznikla finanční výhoda
(191)
Podle názoru Německa nebyla Deutsche Post dotováním penzí zčásti zbavena nákladů, které se obvykle musí hradit z vlastních zdrojů. Podniku Deutsche Post proto nevznikla žádná výhoda ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Podle Německa nebyla Deutsche Post před rokem 1995 ani po něm ze zákona povinna platit penze úředníků a ani toho nebyla z hospodářského hlediska s to.
(192)
Zaprvé, Německo tvrdí, že podle § 46 PostVerfG 1989 byli úředníci, které Deutsche Post převzala v roce 1989, i nadále ve službě spolkového státu. I po druhé reformě pošty v roce 1995 prý byli úředníci podle § 2 odst. 3 PostPersRG 1994 a podle článku 143b, který byl nově vložen do ústavy, i nadále ve službě spolkového státu.
(193)
Protože výlučným dlužníkem těchto nároků na penze vždy byla spolková vláda, neměla Deutsche Post nikdy právní povinnost použít své vlastní zdroje.
(194)
I kdyby pro Deutsche Post podle § 54 odst. 2 PostVerfG 1989 existoval závazek financovat nároky na penze úředníků, Německo přesto trvá na tom, že toto ustanovení o penzích (stejně jako závazek platit odvody podle § 63 PostVerfG 1989) bylo „interní“ opatření a sloužilo k mobilizaci zdrojů ze spolkového rozpočtu. Ustanovení prý nepředstavuje závazek podniku Deutsche Post vůči úředníkům.
(195)
I po druhé poštovní reformě z roku 1995 byl spolkový stát podle § 2 odst. 3 PostPersRG 1994 a §§ 14 a 16 PostPersRG 1994 i nadále výlučným dlužníkem úředníků s nárokem na penzi. Závazek podniku Deutsche Post platit příspěvky do penzijního fondu úředníků vyplývající z § 16 odst. 1 PostPersRG, tedy - stejně jako závazek podle § 54 odst. 2 PostVerfG 1989 - snížil pouze náklady spolkového rozpočtu. Tyto závazky nijak nezměnily výlučnou povinnost spolkového státu ohledně penzí.
(196)
Z občanskoprávního hlediska ani nebylo možné, aby spolková vláda své závazky ohledně financování penzí úředníků přenesla na DPAG, která byla nově založena v roce 1995. Pokud jsou stávající závazky ohledně penzí přeneseny na právně nezávislou dceřinou společnost, zůstává podle zásad občanského práva za majetkoprávní nároky třetích stran i nadále odpovědná mateřská společnost.
(197)
Německo dále tvrdí, že Deutsche Post nikdy nedisponovala dostatečnými vlastními zdroji, aby mohla financovat zátěž spojenou s penzemi. Na jedné straně POSTDIENST před rokem 1995 vždy vykazoval schodky, které musel spolkový stát vyrovnávat prostřednictvím převodů ve výši 5,6 miliardy EUR. Na druhé straně činily závazky vzniklé v souvislosti s penzemi v okamžiku, kdy se v roce 1995 POSTDIENST přeměnil na DPAG, asi […] miliard EUR. S takovou výši závazků na straně pasiv v rozvaze prý nebylo možné, aby byla DPAG založena jako soukromoprávní podnik, neboť spolková vláda nedala k dispozici příslušnou kapitálovou vybavenost, která by DPAG propůjčila potřebnou hospodářskou solidnost.
VI.1.3 Dotování penzí je existující podpora podle čl. 108 odst. 1 SFEU
(198)
Pokud by bylo dotování penzí označeno za státní podporu, je ji podle názoru Německa třeba považovat podle čl. 1 písm. b) bodu i) nařízení (ES) č. 659/1999 za existující podporu, neboť od roku 1953, tj. od okamžiku vstupu v platnost příslušného ustanovení v německé ústavě, je stát výlučným dlužníkem a subjektem povinným financovat nároky na penze úředníků. Německo trvá na tom, že ani první reforma pošty z roku 1989 ani druhá poštovní reforma z roku 1995 na tomto závazku státu ohledně důchodového zabezpečení a závazku financovat nároky na penze nic nezměnily. Podle Německa nebyla Deutsche Post před rokem 1995 ani po něm ze zákona povinna platit penze úředníků a ani toho nebyla z hospodářského hlediska s to.
(199)
Německo dále odkazuje na prohlášení Komise před soudem ve věci T-266/02. Podle Německa z 54. bodu odůvodnění rozsudku jasně vyplývá, že Komise „měla v rámci napadeného rozhodnutí za to, že žalobkyni výhodu poskytly pouze platby provedené DB-Telekom“ (55).
(200)
Německo z tohoto prohlášení vyvozuje, že Komise tím také prohlásila, že pokud jde o dotování penzí, nevznikla finanční výhoda. Podle Německa tak Komise ve smyslu článku 4 nařízení (ES) č. 659/1999 přijala „rozhodnutí nevznášet námitky“. Takové pozitivní rozhodnutí by kromě toho podle čl. 1 písm. b) bodu ii) nařízení (ES) č. 659/1999 znamenalo, že se v případě dotování penzí jedná o existující podporu.
VI.1.4 Dotování penzí je vyrovnávací platba za zděděnou zátěž, která je podle čl. 107 odst. 3 SFEU slučitelná s vnitřním trhem
(201)
S ohledem na argumenty Komise uvedené v rozhodnutí La-Poste zastává Německo názor, že dotování penzí je slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, a zdůvodňuje to následovně:
-
Deutsche Post poskytovala příspěvky na sociální zabezpečení, které byly bez výjimky vyšší než příspěvky zaměstnavatele na důchodové a zdravotní pojištění a pojištění dlouhodobé péče.
-
Komparativní výhoda, kterou Komise zjistila, není správná, neboť její výpočet vychází z předpokladu, že cenově regulované služby pokrývají uplatňovanou zátěž # 2 (ve srovnání s konkurencí neobvyklé příspěvky na sociální zabezpečení). La Poste refinancovala své náklady na sociální zabezpečení - stejně jako ostatní zavedení poskytovatelé poštovních služeb - prostřednictvím vyšších poplatků za listovní služby, což však Komise ve svém rozhodnutí La-Poste nezohlednila.
-
Třebaže Německo v zásadě souhlasí s tím, že by výnosy z cenově regulovaných služeb měly pokrýt uplatňovanou zátěž, Komise nedokázala, že by regulační orgán vyhověl žádosti Deutsche Post financovat náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé. Komise prý také nedokázala, že regulované výnosy byly skutečně dostatečně vysoké, aby z nich mohly být tyto náklady financovány.
(202)
Německo dále upozorňuje, že Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení ve věci Royal Mail (56) zdůraznila, jak je důležité, aby se v zájmu dalšího jednotného přijímání rozhodnutí uznávaly náklady dřívějších státních podniků na penze pomocí jednotných kritérií. Komise proto musí zohlednit také své rozhodnutí La-Poste a své předběžné hodnocení ve věci Royal Mail. V případě Royal Mail Komise proti vyrovnávací platbě za schodky u penzí nevznesla žádné námitky, ačkoli ze zprávy Hooper z roku 2008 vyplývá, že náklady podniku Royal Mail na penze byly z části pokrývány pomocí vyšších regulovaných poplatků za poštovní služby.
VI.1.4.1 Základem referenční hodnoty by měly být náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí obvyklé
(203)
S odvoláním na posudek prof. Ehlermanna ze dne 19. července 2011 (57) Německo tvrdí, že se Komise při výpočtu referenční hodnoty pro náklady Deutsche Post na sociální zabezpečení dopustila dvou chyb.
(204)
Podle Německa by do referenční hodnoty neměl být zahrnut podíl hrazený zaměstnancem, neboť v soukromém sektoru není zaměstnavatel ze zákona povinný tento podíl hrazený zaměstnancem převzít. Zaměstnavatel v soukromém sektoru by platbu celkových příspěvků na sociální zabezpečení převzal pouze ze správních důvodů, ze zákona k tomu však povinen není. Pokud by se při výpočtu referenční hodnoty zohlednil podíl hrazený zaměstnancem, odporovalo by to rovněž dosavadní praxi přijímání rozhodnutí (srov. rozhodnutí La-Poste).
(205)
Jako základ pro výpočet referenční hodnoty pro náklady na sociální zabezpečení by měly být použity na trhu obvyklé platy (58), neboť platy úředníků jsou výrazně vyšší než průměrné platy na trhu.
VI.1.4.2 Výnosy z regulovaných služeb nepostačují na pokrytí nákladů na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé
(206)
Na prvním místě Německo zdůrazňuje, že předpoklad, že zátěž # 2 bude plně pokryta z cenově regulovaných výnosů, je čistě hypotetický, neboť není možné konstatovat, zda byly regulované ceny skutečně zvýšeny proto, aby vyrovnaly ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady. Na jedné straně prý z rozhodnutí o cenových limitech 2002 nevyplývá, zda a v jakém rozsahu zohlednil poštovní regulační orgán uplatňovanou zátěž spojenou s náklady, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé. Na druhé straně prý byly ceny do roku 2002 udržovány na úrovni schválené v roce 1997; není prý možné konstatovat, zda tyto ceny zahrnovaly vyrovnávací platbu za náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé.
(207)
Německo tvrdí, že nepostačuje vysvětlit, že v oblasti neregulovaných služeb platily pro Deutsche Post nižší sazby příspěvků na sociální zabezpečení než pro konkurenty. Rovněž musí být přezkoumáno, zda byly regulované služby skutečně s to financovat ze svých výnosů uplatňovanou zátěž spojenou se sociálním zabezpečením, která je neobvyklá ve srovnání s konkurencí.
(208)
Finanční výhoda vzniklá ve prospěch Deutsche Post na základě vyrovnávací platby za její náklady na sociální zabezpečení, které nejsou obvyklé ve srovnání s konkurencí, by existovala pouze tehdy, pokud by vyrovnávací platby vyplacené podniku Deutsche Post byly vyšší než celkové náklady na sociální zabezpečení úředníků, které Deutsche Post nese.
(209)
Německo lituje, že chybí obsáhlý výpočet, ze kterého by bylo jasné, zda s ohledem na náklady na sociální zabezpečení pro úředníky, které nese podnik Deutsche Post a které nejsou obvyklé ve srovnání s konkurencí, celkově došlo k nadměrnému či nedostatečnému vyrovnání. Německo zdůrazňuje, že takový výpočet je nutný proto, aby bylo možné konstatovat, zda vznikla finanční výhoda ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
a) Podle odborného posudku byly náklady na sociální zabezpečení, které nejsou obvyklé ve srovnání s konkurencí, vyrovnány nedostatečně
(210)
S cílem napravit tento stav předložilo Německo posudek prof. Webera (59), aby doložilo, že Deutsche Post měla v souvislosti s tím, že zaměstnává úředníky, nevýhodu vyplývající z nákladů na sociální zabezpečení. V posudku je nejprve vysvětleno, o jakou částku překračují náklady na sociální zabezpečení pro úředníky, které Deutsche Post skutečně nese, náklady na sociální zabezpečení pro zaměstnance, které nesou soukromí konkurenti (v posudku jsou označeny jako „náklady DPAG na sociální zabezpečení, které překračují úroveň na trhu“, popř. „strukturální nevýhoda“). V posudku prof. Webera jsou tyto náklady, které překračují úroveň na trhu, srovnány s vyrovnávací platbou za zátěž # 2.
(211)
Jak ukazuje tabulka 5, posudek zahrnuje do nákladů na sociální zabezpečení, které vznikají v souvislosti se zaměstnáváním úředníků, platby podniku Deutsche Post do penzijního fondu úředníků a ostatní sociální náklady, např. příspěvky na zdravotní náklady, jakož i úrazové pojištění a ostatní pojištění.
(212)
Náklady na sociální zabezpečení spojené se zaměstnáváním zaměstnanců posudek definuje následovně: Podíl zaměstnavatele na příspěvcích na sociální zabezpečení pro zákonné důchodové pojištění, pojištění pro případ nezaměstnanosti, zdravotní pojištění a pojištění dlouhodobé péče vynásobený „ve srovnání s konkurencí obvyklými“ platy (např. minimální mzda z roku 2007 u většiny úředníků).
(213)
Náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, jsou náklady vzniklé podniku Deutsche Post na sociální zabezpečení úředníků, které překračují referenční hodnotu pro náklady na sociální zabezpečení, která byla definována na základě podílu zaměstnance na příspěvcích na sociální zabezpečení pro zaměstnance.
Tabulka 5
Výpočet čistého výsledku podle německého odborného posudku
-
Platby do penzijního fondu
-
ostatní náklady na sociální zabezpečení
+
„ve srovnání s konkurencí obvyklé“ náklady na sociální zabezpečení jako referenční hodnota (základ tvoří podíl zaměstnavatele na sociálním zabezpečení a „ve srovnání s konkurencí obvyklé“ platy (např. minimální mzda z roku 2007))
ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení
+
vyrovnávací platby z regulovaných výnosů (zátěž # 2 - ve srovnání s konkurencí neobvyklá zátěž spojená se sociálním zabezpečením)
Čistý výsledek (nedostatečné či nadměrné vyrovnání)
(214)
Z výpočtů vyplývá, že v období 1995-2007 vyrovnání u zátěže # 2 na pokrytí nákladů na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, nepostačovalo. V posudku se dokonce tvrdí, že nedostatečné vyrovnání ve prospěch Deutsche Post dosahovalo […] miliard EUR. Prof. Weber dospěl k závěru, že Deutsche Post neobdržela pro své náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, dostatečnou vyrovnávací platbu, a to i v případě, že by cenově regulované výnosy zahrnovaly zátěž # 2.
b) Podle REK 2009 výnosy z cenově regulované oblasti nepostačovaly na pokrytí nákladů na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé
(215)
Německo tvrdí, že dokud u cenově regulovaných služeb vznikají ztráty, které nepřekračují náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, nelze konstatovat, že regulované zisky skutečně tyto náklady vyrovnávají. Německo proto předložilo stanovisko z posudku (60), které se opírá o REK 2009, s cílem ukázat, že ztráty byly u cenově regulovaných služeb bez výjimky vyšší než náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé.
(216)
Výpočty vycházejí z REK 2009 a u cenově regulovaných služeb předpokládají jako přiměřený zisk ROS ve výši 7 % (zohledněn je rovněž posudek Deloitte-II, o kterém podrobněji pojednává oddíl VI.3.2). Po odečtení tohoto přiměřeného zisku činí ztráta u cenově regulovaných služeb […] miliard EUR, a v období 1995-2007 tak překračuje uplatňované náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé. Zisky z cenově regulovaných služeb tedy nebyly dostatečně vysoké, aby pokryly předmětné náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé.
VI.2 Připomínky k vyrovnávacím platbám za poskytování univerzálních služeb
VI.2.1 Státní vyrovnávací platby
(217)
Německo tvrdí, že státní vyrovnávací platby nepředstavují výhodu pro Deutsche Post, neboť se v případě těchto plateb ve výši 5 666 miliardy EUR jednalo výhradně o vyrovnávací platby za odvody ve výši 5,838 miliardy EUR, které Deutsche Post musela platit do roku 1995.
(218)
Jak vyplývá z rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007, důvodem těchto odvodů byl dřívější způsob správy pošty, v rámci které existovala povinnost odvádět spolkovému státu ročně asi 10 % provozních výnosů podniku. V období 1989-1995 byly tyto odvody podle § 63 odst. 1 PostVerfG postupně zrušeny. Do roku 1993 musela Deutsche Post odvádět 10 % svých provozních výnosů. Od roku 1993 se výše těchto odvodů postupně snižovala, např. na 10 % provozních výnosů minus 153 milionů EUR v roce 1993. V roce 1994 činily odvody 70 % objemu odvodů z roku 1993. V roce 1995 zaplatila Deutsche Post 50 % z částky odvodů z roku 1993. Celkem Deutsche Post v období 1990-1995 zaplatila odvody ve výši 5,838 miliardy EUR.
(219)
Podle § 63 odst. 4 PostVerfG musely být od odvodů odečteny platby dividend. Komise vzhledem k tomuto ustanovení a k osvobození od přímých a nepřímých daní v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 konstatovala, že tyto odvody musí být považovány za náhradu za osvobození od přímých a nepřímých daní, jakož i za protiplnění za financování, které poskytl spolkový stát jako akcionář.
(220)
Německo na toto konstatování reagovalo a předložilo posudek KPMG, podle kterého nelze odvody považovat za náhradu za daně a dividendy, a to z více důvodů.
(221)
Podle posudku KPMG nelze tyto odvody zařadit mezi daně, neboť se výše těchto odvodů od roku 1931 určovala podle výše provozních výnosů. Proto by bývaly musely být placeny i v letech, ve kterých Deutsche Post vykazovala ztráty. Oproti tomu se výše daní z příjmu podniků určuje podle skutečně dosaženého ročního zisku. Zařazení odvodů mezi daně by tak odporovalo ústavnímu požadavku, podle kterého jsou příjmy podniků zdaňovány podle výkonnosti.
(222)
Také srovnání odvodů s daní z obratu není podle posudku správné. U daně z obratu zahrnuje daňová povinnost také odpočet za obdržené platby, což je u odvodů jinak, takže se výpočet odvodů značně liší od zjištění skutečné povinnosti podniku odvádět daň z obratu.
(223)
Německo dále tvrdí, že odvody nelze zařadit mezi dividendy. Vyplácení dividend souvisí s výsledky příslušného předchozího účetního období, popř. předchozích let. V letech 1990-1995 však Deutsche Post nedosáhla zisků a odvody přesto platila. Tyto odvody proto nejsou dividendy.
(224)
Posudek KPMG dochází k závěru, že odvody nelze zařadit mezi daně či dividendy; podle posudku se spíše jedná o odvod sui generis, který je povinna platit pouze Deutsche Post a její nástupnické podniky.
(225)
S přihlédnutím k posudku KPMG Německo odmítá předpoklad Komise, že odvody by mohly být chápány jako náhrada za platby daní ze zisku nebo platby dividend. Německo trvá na tom, že odvody pro Deutsche Post představovaly zátěž, již nelze odůvodnit ani z věcného ani z hospodářského hlediska. Protože státní vyrovnávací platby prý pouze snížily náklady Deutsche Post na odvody, nevznikla jí tím žádná výhoda, takže se u těchto plateb nejedná o státní podporu.
(226)
Kromě toho Německo uvádí další dva důvody, proč dané státní vyrovnávací platby nepředstavují podporu: zaprvé, jsou prý tyto státní vyrovnávací platby v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství, a to vzhledem ke značné návratnosti investic (return on investment, ROI) dosažené v pozdějších letech a vzhledem k vysokým výnosům, kterých Deutsche Post dosáhla svým vstupem na burzu cenných papírů. Zadruhé, státní vyrovnávací platby nepředstavují státní podporu, protože kumulované ztráty univerzálních služeb byly jak podle REK 2009, tak i podle posudku WIK od roku 1990 do 1994 roku vyšší než státní vyrovnávací platby. Deutsche Post tedy za poskytování služeb v rámci své povinnosti univerzální služby podle Německa neobdržela dostatečně vysoké vyrovnávací platby.
VI.2.2 Státní záruka
(227)
Německo tvrdí, že pokračující poskytování záruky spolkového státu podle § 2 odst. 4 PostUmwG 1994 pro dluhopisy vydané před rokem 1995 nepředstavovalo po roce 1995 selektivní výhodu ve prospěch Deutsche Post, a to z více důvodů.
(228)
Každý podnik v soukromém sektoru nepřestává v případě oddělení dceřiné společnosti ručit za závazky, které jeho dceřiná společnost přijala. I v případě odprodání těchto závazků třetí straně, nepřestává podnik v soukromém sektoru ručit za své zbývající závazky. Německo dále upozorňuje na skutečnost, že původní státní záruka za dané dluhopisy byla nutná pouze proto, že POSTDIENST neměl vlastní právní subjektivitu. Ustanovení § 40 PostVerfG 1989, podle kterého mají dluhopisy Deutsche Bundespost stejnou právní hodnotu jako dluhopisy spolkového státu, má pouze deklaratorní charakter.
(229)
Zadruhé, pro DPAG nevznikla z převzetí dluhopisů podniku POSTDIENST žádná výhoda, neboť DPAG se mohla v roce 1995 refinancovat za nižší úrokovou sazbu. Dluhopisy POSTDIENST měly k 1. lednu 1995 hodnotu celkem 931 milionů EUR, přičemž úroková míra činila průměrně 7,17 % se zbytkovou splatností 8,8 let. Protože krátkodobá úroková míra činila dne 1. ledna 1995 5 % až 5,5 %, vzniklo DPAG nákladové znevýhodnění ve výši 1,7 %, což se projevilo ve vyšších ročních nákladech na úroky ve výši asi 15,3 milionu EUR.
(230)
Zatřetí, na základě srovnání průměrné úrokové míry na trhu platné pro dluhové nástroje upsané soukromými podniky a úrokové míry pro dluhové nástroje POSTDIENST ze dne, kdy byly tyto nástroje původně vydány, si POSTDIENST podle názoru Německa vypůjčil kapitál za úrokovou míru, která byla průměrně vyšší než průměrná úroková míra na trhu. Německo neprovedlo obsáhlé šetření, nýbrž pouze porovnalo úrokovou míru u určitých dluhových nástrojů POSTDIENST s agregovaným průměrem na trhu.
(231)
Německo kromě toho tvrdí, že státní záruky představují existující podporu podle čl. 1 písm. b) bodu i) nařízení Rady (ES) č. 659/1999. Protože Deutsche Bundespost byla do konce roku 1994 součástí veřejné správy, považují se tyto dluhové nástroje od jejího založení v roce 1950 za dluh státu. Jestliže by Deutsche Post díky této státní záruce vznikla výhoda, pokud jde o úrokovou míru, musela by být považována za existující podporu. Německo odkazuje také na rozhodnutí Komise ve věci EDF (61), ve kterém byla podobná záruka posouzena jako existující podpora.
VI.2.3 Exkluzivní licence
(232)
Německo tvrdí, že podle rozsudku ve věci PreussenElektra (62) se u výnosů z regulované divize listovních služeb nejednalo o státní podporu.
(233)
Protože se u výnosů z regulované divize listovních služeb nejednalo o státní zdroje, údajně nepřiměřeně vysoké poplatky za listovní služby by mohly být pouze předmětem řízení podle článku 102 SFEU.
VI.3 Stanovisko spolkové vlády k posudku WIK
VI.3.1 Posudek WIK potvrzuje nutnost státních vyrovnávacích plateb jako kompenzace za čisté náklady spojené s povinností univerzální služby do roku 1995
(234)
Přes veškeré metodické námitky má Německo za to, že posudek WIK potvrzuje názor Německa, podle něhož byly státní vyrovnávací platby jako kompenzace za ztráty, jež Deutsche Post v období 1990-1995 vykázala z důvodu poskytování univerzálních služeb, nutné.
(235)
Veškeré nadměrné zisky po roce 1995 nelze brát v potaz, jelikož státní vyrovnávací platby byly vyčerpány na čisté náklady spojené s povinností univerzální služby, které musela Deutsche Post nést do roku 1995. Prohlášení záporného rozhodnutí z roku 2002 Tribunálem za neplatné rovněž potvrdilo, že něco, co již „vyčerpáno“ bylo, nelze vyčerpat podruhé. Jelikož státní vyrovnávací platby již byly vyčerpány na uhrazení ztrát vzniklých do roku 1995, nemohly být použity později k financování nadměrných zisků.
VI.3.2 Chybné stanovení referenční hodnoty pro přiměřený zisk
(236)
S ohledem na posudek Deloitte spočívá hlavní námitka Německa v tom, že posudek WIK při stanovení referenční hodnoty bral v potaz příliš mnoho malých podniků. Jako srovnatelné podniky měly sloužit především velké společnosti v oblasti balíkových služeb a logistiky, jejichž sítě lze co do velikosti a komplexnosti srovnat se sítěmi Deutsche Post (63).
(237)
Posudek Deloitte-II vychází z toho, že odpovídajícími srovnatelnými společnostmi pro Deutsche Post jsou podniky v odvětví balíkových zásilek a poštovních služeb, jež disponují rozsáhlými a komplexními sítěmi pro vyzvedávání a doručování zásilek. Vzhledem k úsporám z rozsahu, dosahu a hustoty, jež jsou pro poštovní sítě typické, jsou velké podniky pro účely srovnání relevantnější než podniky malé. Společnosti, které se věnují přepravě zboží a logistice, by mohly do určité míry sloužit jako srovnatelné podniky, jelikož používají stejná aktiva.
(238)
V posudku-Deloitte II se tak za srovnatelné podniky považují pouze společnosti s ročním obratem přesahujícím 100 milionů EUR. Tímto způsobem se dospěje k pouze malé skupině srovnatelných podniků. Jedná se o velké mezinárodní provozovatele balíkových kurýrních služeb (UPS, FedEx a TNT Express) a jiné poskytovatele poštovních služeb (převážně ze Spojených států a Spojeného království).
(239)
V období 1998-2007 se u této srovnatelné skupiny dospělo k mediánu ROS ve výši 7,4 % a třetímu kvartilu ROS ve výši 12 %, což představuje horní hranici pro přiměřený zisk. U větší srovnatelné skupiny 18 logistických společností a 19 provozovatelů přepravy zboží dospělo k mediánu ROS mezi 4,6 % a 5,7 %, nicméně v posudku Deloitte-II byly ohledně srovnatelnosti těchto podniků s Deutsche Post vyjádřeny určité pochybnosti.
(240)
Na základě údajů ohledně obou srovnatelných skupin se v posudku Deloitte-II doporučuje rozpětí ROS mezi 6,1 % a 11,7 % jako referenční hodnota pro přiměřený zisk.
(241)
Pokud jde o stanovení rozpětí přiměřeného zisku na základě srovnatelné skupiny, poukazuje posudek Deloitte-II na to, že přiměřený zisk je v případě, kdy se pro něj jako referenční hodnota použije prosté víceleté ROS, stanoven jako příliš nízký, jelikož i) mezi jednotlivými roky dochází k významným a systematickým výkyvům a ii) mezi podniky ze stejného odvětví mohou existovat značné rozdíly, pokud jde o jejich ziskovost. Při použití příliš nízké referenční hodnoty pro přiměřený zisk existuje riziko neprovedení účinných investic.
(242)
Jak je již zdůrazněno v posudku Deloitte-I, je v posudku WIK při stanovování referenční hodnoty pro přiměřený zisk na základě mediánu srovnatelných podniků zcela pominuta vyšší efektivita, jíž Deutsche Post dosáhla z převážné části po roce 1990. V souladu s body 14 a 18 rámce Společenství z roku 2005 by však měla být u přiměřeného zisku zavedena „kritéria, která se budou mimo jiné týkat i kvality poskytované služby a přírůstků produktivity.“
(243)
Podle toho by se měla referenční hodnota pro přiměřený zisk zakládat na ročním rozpětí. Zisky, jež se blíží horní hranici rozpětí či jej dokonce přesahují, by mohly naznačovat, že průměrný podnik překročil referenční hodnotu díky lepším provozním či obchodním výsledkům. Tyto zisky by měly regulační orgány povolovat, a takto motivovat k dalšímu zvyšování efektivity.
(244)
Německo také podotýká, že výše přiměřeného zisku musí být v souladu s dřívějšími rozhodnutími, v nichž bylo pro železniční a autobusové společnosti schváleno rozpětí ROS mezi 7 % a 8 % (64).
VI.3.3 Nepřiměřené přidělení a ocenění nákladů
(245)
Německo znovu zdůrazňuje, že jakékoliv nové přidělení zátěže spojené s univerzální službou ke komerčním službám není z věcného ani právního hlediska udržitelné. Podle článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby (65) mají být veškeré další čisté náklady vzniklé při plnění povinnosti univerzální služby financovány z výnosů monopolu v oblasti listovních zásilek a nikoliv z výnosů komerčních služeb.
(246)
Německo mimo to zastává stanovisko, že určité náklady Deutsche Post jsou v posudku WIK podhodnoceny:
-
Odvody, jež musela Deutsche Post platit do roku 1995, měly být odečteny jako náklady a neměly být použity jako zástupná hodnota pro kapitálové náklady, případně pro přiměřený zisk. S přihlédnutím k posudku KPMG Německo odmítá zjištění posudku WIK, že odvody by mohly být chápány jako náhrada za platby daní ze zisku nebo platby dividend. Německo trvá na tom, že odvody by pro Deutsche Post představovaly zátěž, již nelze odůvodnit ani z věcného ani z hospodářského hlediska. Spolu se stanovením přiměřeného zisku jako odměny za investovaný kapitál proto odvody měly být zohledněny jako náklady na univerzální službu.
-
V případě nákladů na odpisy se mělo vycházet z realistických hodnot dlouhodobých aktiv uvedených v daňovém účetnictví, a nikoliv z nízkých účetních hodnot v roční účetní závěrce.
-
V plném rozsahu měly být zohledněny náklady na platby doplňkových důchodů pro soukromé zaměstnance.
VI.4 Stanovisko k připomínkám třetích stran
VI.4.1 Dotování penzí
(247)
Německo připomíná, že Deutsche Post nebyla v roce 1995 ani právně vázána, ani z hospodářského hlediska s to převzít penzijní závazky. Ve smyslu rozhodnutí Komise ve věci Poste Italiane (66) tak náklady na penze představovaly dluhy státu. Dotování penzí nijak Deutsche Post finančně nezvýhodnilo.
(248)
Zatímco UPS zdůrazňuje, že běžný provozovatel musí nést vlastní náklady na penze sám, Německo tvrdí, že se u nákladů na penze úředníků jednalo o náklady, jež byly ve srovnání s konkurencí neobvyklé a které nelze srovnávat s příspěvky na sociální zabezpečení, jež za své zaměstnance odváděli konkurenti Deutsche Post. Ti odváděli do systému sociálního zabezpečení pouze příspěvky zaměstnavatele a nemuseli nést na základě stávajících penzijních nároků žádnou zděděnou zátěž.
(249)
Německo zdůrazňuje, že je třeba provést výpočet nadměrné vyrovnávací platby, jelikož stanoviska UPS a FFPI vycházela z předpokladu, že takový výpočet provede Komise, aby nadměrnou vyrovnávací platbu pro Deutsche Post prokázala
VI.4.2 Vyrovnávací platba za poskytování univerzálních služeb
(250)
S poukazem na zprávu odborníků NERA z roku 2006 Německo zdůrazňuje, že sama Komise ve spojení s věcí státní podpory COMP/37.821 vycházela z toho, že výnosy z kapitálu, jež pro divizi listovních služeb podniku DPWN odhaduje zpráva odborníků NERA, nepostačují k tomu, aby byla pro účely článku 102 SFEU prokázána existence nepřiměřeně vysokých poplatků za listovní služby.
(251)
V obecné rovině se Německo domnívá, že výnosy z kapitálu nejsou pro zjištění nadměrných zisků vhodné. Při nižší kapitálové náročnosti může jít vysoký výnos z kapitálu ruku v ruce s nižším výnosem z prodeje. Jelikož se většina rizik pojí s příjmy a náklady, je - zejména u podniků s nízkou kapitálovou náročností - vhodným měřítkem ke zjištění nadměrného zisku výnos z prodeje. Pokud se - tak jako ve zprávě odborníků NERA - použije jako pomocné měřítko zisku výnos z prodeje, vyjde najevo, že Deutsche Post měla vyšší výnos z prodeje než Royal Mail, avšak mnohem nižší než TNT. Výnosy z prodeje, jež zpráva odborníků NERA odhaduje u divize listovních služeb DPWN, tak zdaleka nedosahovaly referenční hodnoty pro nadměrné zisky.
(252)
Německo proto zastává stanovisko, že zpráva odborníků NERA z roku 2006 ani její aktualizované znění nemají pro vyšetřování ve věci státní podpory význam a neposkytují dostatečné důkazy o existenci nadměrných zisků.
(253)
Proti tvrzení UPS, podle něhož nákladové účetnictví Deutsche Post nepředstavuje dobrý základ pro analýzu výnosů a zátěže univerzální služby, se Německo ohrazuje tím, že nákladové účetnictví bylo zkontrolováno a schváleno auditory i poštovním regulačním orgánem a že je v souladu s ustanoveními směrnice 97/67/ES.
(254)
Pokud jde o dohody o převodních cenách mezi Deutsche Post a DPEED, zdůrazňuje Německo, že tyto dohody splňují požadavky rozhodnutí o kartelové dohodě z roku 2001. Deutsche Post podávala Komisi pravidelné zprávy o jejich dodržování. Ze strany Komise dosud nezazněly žádné námitky.
(255)
Kromě toho Německo vznáší námitku proti zařazení převodů majetku (aktiva v podobě nemovitostí a infrastruktury) na Deutsche Post, jež provedlo Německo v roce 1995, do výpočtu nadměrné vyrovnávací platby. Německo v této záležitosti poskytlo příslušné informace již v rámci svých připomínek k rozhodnutí o zahájení řízení z roku 1999. Jelikož Komise nevznesla v záporném rozhodnutí z roku 2002 proti těmto opatřením námitky ani je nijak nezmínila ve svém rozhodnutí o zahájení řízení z roku 2007, nemohou být tyto převody majetku předmětem nynějšího vyšetřování.
VI.4.3 Výše platů
(256)
Německo souhlasí s tím, aby byly jako referenční hodnota pro výpočet výše příspěvků na sociální zabezpečení, které odvádějí konkurenti Deutsche Post, použity tržní platy. Taková referenční hodnota je však v rozporu s rozhodnutím o rozšíření řízení z roku 2011, jelikož Komise k výpočtu příspěvků na sociální zabezpečení odvedených konkurenty Deutsche Post používá upravené hrubé platy úředníků, a nikoliv platy tržní. Podle posudku prof. Webera odpovídá tržní plat přibližně […] % hrubého platu úředníků. Použití upravených hrubých platů úředníků jako referenční hodnoty pro výpočet výše příspěvků na sociální zabezpečení proto není vhodné.
(257)
Podle Německa nelze uznat předpoklad BIEK, že Deutsche Post použila jako referenční hodnotu pro výpočet nákladů na platy, jež musí oproti svým konkurentům nést, dohodnuté mzdy v odvětví dopravy. Z posudku prof. Webera vyplývá, že Deutsche Post vypočítala tržní platy na základě platů skutečně vyplácených jejími konkurenty.
VII. POSOUZENÍ DOTOVÁNÍ PENZÍ Z HLEDISKA STÁTNÍ PODPORY
VII.1 Existence státní podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU
(258)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.“ Při určování, zda opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, musí Komise posoudit tato kritéria: opatření musí být přičitatelné státu a jsou při něm použity státní prostředky, určité podniky či odvětví jsou zvýhodněny, čímž dochází k narušení hospodářské soutěže, a je ovlivněn obchod mezi členskými státy.
(259)
Dotování penzí se opírá § 16 PostPersG 1994 a je financováno ze státního rozpočtu, takže jej lze přičítat státu a je ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU poskytováno ze státních prostředků. Jelikož dotování penzí je určeno pouze penzijnímu fondu a jeho účelem je snížit Deutsche Post náklady na penze úředníků, a Deutsche Post z něj tedy má prospěch, je selektivní.
VII.1.1 Finanční zvýhodnění na základě penzijní reformy z roku 1995
(260)
Na základě rozsudku ve věci Combus Německo tvrdí, že z dotování penzí žádná finanční výhoda neplyne, jelikož toto dotování zbavilo Deutsche Post nákladů na sociální zabezpečení, jež jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé.
(261)
Ke zjištění toho, zda byla prostřednictvím dotování penzí poskytnuta selektivní finanční výhoda, je třeba posoudit, zda jím byla Deutsche Post zbavena nákladů, jež by určitý podnik v obvyklém případě musel nést sám, čímž bylo narušeno běžné fungování tržních sil (67).
(262)
Komise nemůže argumentaci Německa založenou na rozsudku ve věci Combus přijmout. Poukazuje na to, že rozsudek ve věci Combus nebyl Soudním dvorem potvrzen. Různé rozsudky Soudního dvora vyvracejí teorii, že na opatření na kompenzaci strukturálního znevýhodnění nelze pohlížet jako na státní podpory. Podle příslušné ustálené judikatury Soudního dvora je existenci podpory nutno posuzovat z hlediska dopadů a nikoliv z hlediska příčin nebo cílů státního opatření (68). Z judikatury Soudního dvora rovněž vyplývá, že pod pojem podpory spadají i výhody poskytnuté veřejnými orgány, které v různých formách snižují náklady, jež obvykle nese podnik (69). Podle Soudního dvora navíc náklady na odměny zaměstnanců zatěžují rozpočet podniků již ze své podstaty, a to bez ohledu na to, zda tyto náklady vyplývají ze zákonných povinností nebo kolektivních smluv či nikoliv (70). V této souvislosti Soudní dvůr rozhodl, že skutečnost, že státní opatření má kompenzovat dodatečné náklady, k automatickému vyloučení existence podpory nepostačuje (71).
(263)
Podle Komise jsou náklady spojené s plněním platebních závazků, jež podniku náleží podle pracovněprávních předpisů nebo kolektivních smluv s odbory, tj. například náklady na penze, součástí běžných nákladů, jež musí podnik pokrýt z vlastních zdrojů (72). Tyto náklady musí být považovány za náklady vyplývající z hospodářské činnosti podniku (73). V tomto ohledu nehraje roli, zda podnik nese penzijní náklady formou přímého financování penzí svých bývalých zaměstnanců (jako v případě úředníků zaměstnaných u Deutsche Post) nebo formou příspěvku do důchodového pojištění soukromých zaměstnanců, kde jsou pak tyto příspěvky použity k financování důchodů všech soukromých zaměstnanců. Rozhodující je, že podniky tím či oním způsobem nesou penzijní náklady v plném rozsahu.
(264)
Komise dále poznamenává, že Deutsche Bundespost má od svého založení v roce 1950 právní formu „zvláštního majetku“ (Sondervermögen). „Zvláštní majetek“ sice není samostatným právním subjektem, ale má vlastní rozpočtové řízení a účetnictví (§ 3 PostVwG 1953 a § 48 HGrG (74)). Podle správních předpisů platných pro státní orgány musí jejich rozpočtový plán zahrnovat výdaje na zaměstnance, mezi něž patří i náklady na penze bývalých úředníků těchto státních orgánů, kteří odešli do důchodu (§ 10 HGrG). Deutsche Post tak od roku 1950 hradila tyto náklady ze svých výnosů. Podle § 15 PostVwG 1953 jsou dotace ze spolkové pokladny pro Deutsche Post výslovně zakázány. Toto ustanovení bylo přejato do § 37 odst. 1 PostVerfG 1989.
(265)
V PostVerfG 1989 je tato povinnost potvrzena v oddíle o personálních a sociálních otázkách. Podle § 54 odst. 2 PostVerfG 1989 byla Deutsche Post povinna financovat všechny náklady včetně penzí pro své úředníky z vlastních zdrojů.
(266)
Po druhé reformě pošty v roce 1995 náležely platební povinnost a povinnost nést náklady ve spojitosti s majetkoprávními nároky úředníků nadále Deutsche Post (podle § 2 odst. 3 PostPersRG 1994), částečně však byla Deutsche Post osvobozena od úhrady nákladů na penze úředníků. Podle § 16 odst. 1 PostPersRG 1994 odváděla Deutsche Post za roky 1995 až 1999 do penzijního fondu roční paušální částku ve výši 2,045 miliardy EUR. Podle § 16 odst. 2 PostPersRG 1994 byly roční paušální částky od roku 2000 nahrazeny příspěvkem ve výši 33 % úhrnu platů úředníků. Kromě toho přebírá podle stejného ustanovení zbývající náklady na penze od roku 1995 spolkový stát. Na obrázku č. 1 jsou znázorněny roční platby ze spolkového rozpočtu za jednotlivé roky počínaje rokem 1995 a částkou 151 milionů EUR.
(267)
Z toho vyplývá, že argumenty, jimiž chce Německo prokázat, že DPAG musela nést vyšší náklady na penze než její soukromí konkurenti., nejsou pro otázku, zda dotování penzí představuje státní podporu, relevantní; měly by však být zohledněny v rámci posuzování slučitelnosti.
(268)
Německo uvedlo, že při posuzování, zda pro Deutsche Post z dotování penzí plynulo zvýhodnění, je třeba příspěvek odváděný Deutsche Post do penzijního fondu porovnat s podílem soukromých zaměstnavatelů na příspěvcích do důchodového pojištění bez podílu zaměstnanců. Tento argument se týká slučitelnosti opatření s vnitřním trhem, ale pro úplnost je třeba na tomto místě zaprvé poznamenat, že zaměstnavatel je povinen odvádět na sociální zabezpečení podíl zaměstnance na celkovém příspěvku, který je nutné za tohoto zaměstnance zaplatit z jeho hrubého platu. Zadruhé - a to je podstatnější - je v případě, kdy členský stát sníží zaměstnancům určitého podniku zátěž, kterou by jinak museli nést sami, příslušný zaměstnavatel zvýhodněn, jelikož se tímto opatřením snižuje rozdíl mezi hrubým a čistým platem. Zaměstnavatelé tak mohou zaměstnávat, případně udržet zaměstnance za nižší hrubé platy. Zvýhodnění v souvislosti s podílem zaměstnance na příspěvcích na sociální zabezpečení proto zároveň představuje i zvýhodnění pro zaměstnavatele.
(269)
Německo dále argumentovalo, že pro Deutsche Post vyplývá finanční výhoda z vyrovnávacích plateb za její - ve srovnání s konkurencí neobvyklé - náklady na sociální zabezpečení pouze v případě, pokud by tyto vyrovnávací platby pro Deutsche Post převyšovaly ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení, jež Deutsche Post musela za své úředníky v cenově regulovaném i neregulovaném odvětví nést. Komise připomíná, že skutečnost, že opatření má podobu vyrovnávací platby, předem nevylučuje, že toto opatření představuje státní podporu, a odkazuje na 260. bod odůvodnění.
(270)
Německo trvá na svém stanovisku, že subjektem povinným financovat nároky na penze úředníků byl vždy spolkový stát. Jelikož penzijní reforma z roku 1995 na závazku spolkového státu vůči úředníkům nic nezměnila, nevzniká Deutsche Post dotováním penzí žádná finanční výhoda.
(271)
Není pochyb o tom, že před rokem 1995 i po něm ručil za financování nároků na penze úředníků v konečném důsledku spolkový stát, ačkoliv Komise by chtěla poznamenat, že podle § 3 PostVwG 1953 a § 2 PostVerfG 1989 ručí za závazky „zvláštního majetku“ jednoznačně pouze „zvláštní majetek“. Platby penzí však byly do roku 1995 podle platných poštovních i obecných právních předpisů zahrnuty do rozpočtu „zvláštního majetku“ Deutsche Bundespost. Tyto platby musely být hrazeny v plné výši z dosažených výnosů „zvláštního majetku“. Pro posouzení opatření z hlediska státní podpory není rozhodující, kdo v konečném důsledku ručí za financování nároků na penze úředníků. Rozhodujícím faktorem je, kdo je musel podle platné právní úpravy financovat za běžných okolností. Podle PostVwG 1953, HGrG a PostVerfG 1989 jednoznačně náleží tato povinnost v plném rozsahu Deutsche Post.
(272)
Náklady na penze mimo to představují pro každý podnik bez ohledu na to, zda je veřejný nebo soukromý či zda má či nemá právní subjektivitu, běžné provozní náklady. Jak mezi členskými státy, tak uvnitř členských států se rozvinula široká řada mechanismů financování penzí. Uplatňují se různé systémy, často podle okamžiku nástupu do zaměstnání. Deutsche Post tak musí za své zaměstnance, včetně svých úředníků, nést náklady na penze stejným způsobem jako jiné podniky. Rozdíl ve způsobu financování penzí úředníků a důchodů soukromých zaměstnanců nemá na povinnost Deutsche Post započítávat financování penzí do svých běžných provozních nákladů vliv. Přijetí argumentace Německa by znamenalo, že stát může veřejným podnikům snížit náklady, jež souvisejí s jejich běžným provozem.
(273)
Tvrzení Německa, že Deutsche Post nikdy nedisponovala dostatečnými vlastními zdroji na financování nároků na penze svých úředníků, opomíjí skutečnost, že posouzení existence finanční výhody je na hospodářské výkonnosti podniku nezávislé.
(274)
Jelikož penzijní reforma z roku 1995 částečně Deutsche Post zbavila povinnosti financovat nároky na penze svých úředníků, vyplynula pro Deutsche Post finanční výhoda.
VII.1.2 Narušení hospodářské soutěže a vliv na obchod
(275)
Podpora poskytnutá členským státem ovlivňuje obchod uvnitř Unie, pokud v rámci tohoto obchodu posiluje postavení určitého podniku proti jeho konkurentům. K tomu, aby určité opatření narušovalo hospodářskou soutěž a ovlivňovalo obchod mezi členskými státy, postačuje podle ustálené judikatury (75) pouze skutečnost, že příjemce podpory soutěží s ostatními podniky na trhu otevřeném hospodářské soutěži.
(276)
V Německu byly trhy v případě balíkových zásilek, novin a časopisů vždy otevřeny hospodářské soutěži. Na těchto trzích společnost POSTDIENST vždy soutěžila s jinými podniky, a to i z jiných členských států (jako např. UPS, FedEx, TNT Express, GLS či DPD). Od roku 1998 do roku 2007 DPAG postupně přicházela o exkluzivní licenci na listovní zásilky. Po otevření trhu hospodářské soutěži na něj vstoupily nové podniky. Proto podpora ovlivňuje obchod mezi členskými státy a může narušovat hospodářskou soutěž.
(277)
V tomto ohledu Komise rovněž poznamenává, že Deutsche Post a její holdingová společnost DPWN začaly v roce 1997 přebírat balíkové služby na evropských a mezinárodních trzích: již v roce 1999 měla DPWN na evropských trzích v oblasti balíkových a expresních kurýrních služeb vedoucí postavení s ročními výnosy ve výši cca 4,6 mld. EUR. Převzetím DHL v roce 1998 rozšířila DPWN svou působnost na Asii a Severní Ameriku. Po dalších převzetích v oblasti logistiky (např. společnosti Danzas, Nedlloyd, ASG, Air Express International) se DPWN stala jedním největších poskytovatelů služeb letecké a námořní nákladní dopravy a globálních logistických služeb. Kromě toho začala DPWN působit i na poštovních trzích mimo Německo (např. převzetí podniku Unipost ve Španělsku a podniku Williams Lee ve Spojeném království). V letech 1998 až 2007 DPWN získala podniky v celkové hodnotě přibližně 21 mld. EUR (76).
(278)
Komise proto dochází k závěru, že dotování penzí představuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
VII.2 Posouzení existujících podpor podle čl. 108 odst. 1 SFEU
(279)
Podle názoru Německa má být dotování penzí, pokud se má vůbec v jeho případě jednat o podporu, považováno za existující podporu podle čl. 1 písm. b) bodu i) nařízení (ES) č. 659/1999. Německo tvrdí, že od vstupu příslušného ustanovení v německé ústavě v roce 1953 v platnost je stát konečným dlužníkem a subjektem povinným financovat nároky na penze úředníků. Německo nadále zastává stanovisko, že zřízení penzijního fondu na této povinnosti nic nezměnilo.
(280)
Podle čl. 1 písm. b) bodu i) nařízení (ES) č. 659/1999 zahrnuje pojem existující podpory všechny podpory existující v příslušných členských státech před vstupem Smlouvy v platnost, to znamená režimy podpor a jednotlivé podpory, které byly zavedeny před vstupem Smlouvy v platnost a zůstávají použitelné i po něm.
(281)
Podle platných poštovních i obecných právních předpisů byly platby penzí do roku 1995 zahrnuty do rozpočtu „zvláštního majetku“ Deutsche Bundespost a musely být v plné výši hrazeny z dosažených výnosů „zvláštního majetku“ (pro podrobné posouzení těchto předpisů viz body odůvodnění 262 a 263). Před druhou poštovní reformou v roce 1995 proto byla Deutsche Post povinna financovat výdaje na penze svých úředníků z vlastních zdrojů, a nedostávala žádnou podporu, která by byla určena na snížení penzijních nákladů Deutsche Post.
(282)
Založení DPAG a zřízení poštovního penzijního fondu v roce 1995 znamenalo zcela novou úpravu financování penzí úředníků. Po této druhé poštovní reformě v roce 1995 převzala Deutsche Post základní platební povinnost a povinnost nést náklady ve spojitosti s majetkoprávními nároky úředníků podle § 2 odst. 3 PostPersRG 1994, částečně však byla zbavena nákladů na penze úředníků. Podle § 16 odst. 1 a 2 PostPersRG 1994 již Deutsche Post nebyla povinna financovat náklady na penze prostřednictvím paušálních plateb (období 1995-1999) či stanovených příspěvků (od roku 2000). Zbývající deficit byl od té doby kryt dotováním penzí.
(283)
Proto se u dotování penzí jedná o novou podporu, jelikož bylo zavedeno v roce 1995.
(284)
Pokud jde o odkaz Německa na prohlášení Komise ve věci T-266/02, poukazuje Komise nejdříve na to, že Tribunál v bodě 54 rozsudku představuje stanovisko Německa (a nikoliv, jak uvádí Německo, stanovisko Komise). Z bodu 54 rozsudku vyplývá, že v záporném rozhodnutí z roku 2002 nebylo i podle názoru Německa dotování penzí posuzováno. V bodě 61 rozsudku je uvedeno stanovisko Komise:
„Komise zaprvé namítá, že … v rámci napadeného rozhodnutí měla za to, že byly relevantní pouze platby provedené DB-Telekom.“
(285)
Rozsudek tedy nepodporuje stanovisko Německa, že prohlášením zmocněnce Komise bylo dotování penzí implicitně povoleno. V každém případě je zjevné, že takové prohlášení by nemohlo mít tento účinek.
(286)
Nadto Tribunál ve věci T-421/07 (77) rozhodl, že předmětem rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení z roku 1999 bylo i dotování penzí a že řízení ohledně tohoto opatření nebylo záporným rozhodnutím z roku 2002 ukončeno.
(287)
Jelikož Komise nikdy nepřijala žádné rozhodnutí, podle něhož by dotování penzí nepředstavovalo podporu nebo by představovalo podporu slučitelnou s vnitřním trhem, dochází Komise k závěru, že dotování penzí představuje nové opatření podpory.
VII.3 Posouzení slučitelnosti s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU
(288)
Výjimky stanovené v čl. 107 odst. 2 SFEU a v čl. 107 odst. 3 písm. a) a b) SFEU jednoznačně nelze použít.
(289)
Komise vzala v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 do úvahy možnost, že dotování penzí jakožto vyrovnávací platba za poskytování veřejných služeb podle čl. 106 odst. 2 SFEU by mohlo být alespoň částečně slučitelné s vnitřním trhem. Ve své odpovědi na rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 Německo zdůraznilo, že dotování penzí by v případě, že představuje podporu, mělo být posuzováno nikoliv na základě čl. 106 odst. 2 SFEU, nýbrž na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. V rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 Komise dále popsala metodu pro posouzení slučitelnosti dotování penzí na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, k čemuž Německo sdělilo své připomínky.
(290)
Podle judikatury Soudního dvora (78) je na členském státu, aby uvedl možné důvody pro slučitelnost s vnitřním trhem a prokázal, že předpoklady pro tuto slučitelnost jsou splněny. Z uvedeného rozsudku zejména vyplývá, že Komise v této věci není povinna slučitelnost dotování penzí s vnitřním trhem na základě čl. 106 odst. 2 SFEU posuzovat, pokud členský stát a příjemce dotací případné posouzení slučitelnosti na uvedeném základě výslovně odmítnou.
(291)
Komise proto posoudí, zda se v případě dotování penzí jedná o podporu slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU mohou být za slučitelné s vnitřním trhem prohlášeny podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(292)
Podle judikatury může Komise státní podpory prohlásit za slučitelné s vnitřním trhem, pokud přispívají k dosažení cíle společného zájmu (79), jsou pro dosažení tohoto cíle nezbytné (80) a pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem (přiměřenost).
VII.3.1 Otevření trhu v poštovním odvětví jako cíl společného zájmu
(293)
Poštovní služby přispívají k sociální, hospodářské a územní soudržnosti v Unii. Otevření poštovních služeb hospodářské soutěži, jež na úrovni EU započalo v roce 1998, vedlo ke zvýšení kvality a účinnosti a k lepší orientaci na uživatele (81). Otevření trhu umožnilo vytvoření vnitřního trhu poštovních služeb. Přispívá tak k cíli vytváření vnitřního trhu stanovenému v čl. 3 odst. 3 Smlouvy o EU.
(294)
Poté, co se v roce 1995 Deutsche Post přeměnila na akciovou společnost, nezaměstnala žádné další úředníky. Závazky v oblasti sociálních dávek pro úředníky tak mají svůj původ v době před otevřením poštovního trhu hospodářské soutěži. Jsou srovnatelné s tzv. „uvízlými náklady“ vyplývajícími ze závazků, jež byly přijaty před počátkem otevírání trhu a kterým již v konkurenčním tržním prostředí nelze za stejných podmínek dostát, jelikož zavedený provozovatel již není s to přenést příslušné náklady na uživatele. Pokud by Deutsche Post nebyla bývala alespoň částečně této „zděděné“ zátěže zbavena, bývala musela by trh opustit.
(295)
Komise uznala, že k postupnému přechodu ze situace se značně omezenou hospodářskou soutěží do situace se skutečnou hospodářskou soutěží na úrovni Unie musí dojít za přijatelných hospodářských podmínek (82). Proto v řadě svých rozhodnutí povolila státní podpory, kterými členské státy zavedeným provozovatelům uleví od části zděděné zátěže v oblasti penzijních závazků (83).
VII.3.2 Nutnost a přiměřenost dotování penzí
(296)
Komise zastávala ve své rozhodovací praxi stanovisko, že snížení penzijních nákladů je třeba omezit na takovou míru, jež je nezbytná k vyrovnání sazby příspěvků na sociální zabezpečení, které jako náklady nese zavedený provozovatel, se sazbou příspěvků na sociální zabezpečení u jeho konkurentů (84).
(297)
V nynější věci Komise uznává, že Deutsche Post by bez státního zásahu, kterým je osvobozena od části penzijních závazků vůči svým úředníkům, nebyla schopna se prosadit vůči svým konkurentům. Zátěž z minulosti spojená se sociálním zabezpečením, kterou její konkurenti nést nemusí, by ji mohla donutit opustit části trhu poštovních služeb podléhající hospodářské soutěži.
(298)
V rozhodnutí La Poste Komise poprvé posuzovala nutnost a přiměřenost opatření podpory, kterým se snižovaly náklady na penze úředníků zaměstnaných před otevřením trhu. V uvedeném rozhodnutí Komise zjišťovala, zda dotování penzí vyrovnává výši příspěvků na zákonné pojistné na sociální zabezpečení mezi zavedeným provozovatelem a ostatními podniky v odvětví listovních a balíkových zásilek (85).
(299)
V nynějším rozhodnutí bude Komise postupovat stejným způsobem. Analýza Komise bude probíhat ve třech krocích:
-
Nejdříve Komise zjistí výši příspěvků na sociální zabezpečení ostatních podniků v odvětví listovních a balíkových zásilek.
-
Následně musí zjistit výši příspěvků na sociální zabezpečení, které za své úředníky odvádí Deutsche Post.
-
Nakonec musí ověřit, zda jsou zjištěné příspěvky stejně vysoké.
VII.3.2.1 Výše příspěvků na sociální zabezpečení ostatních podniků v odvětví listovních a balíkových zásilek
(300)
Výše příspěvků na sociální zabezpečení se určí pomocí dvou faktorů: sazby příspěvků a platového základu, na který se sazba použije.
a) Výpočet referenční sazby
(301)
Soukromí konkurenti musí podíl zaměstnavatele i podíl zaměstnance financovat ze svých výnosů. Jak vyplývá z obrázku 2, pohybovala se celková sazba příspěvků od roku 1995 mezi 38 % a 42 % hrubého platu soukromého zaměstnance (hrubý plat = čistý plat + podíl zaměstnance). Podíl zaměstnavatele a podíl zaměstnance na sazbě příspěvků na sociální zabezpečení se v obou případech pohyboval mezi 19 % a 21 % hrubého platu (pro podrobnější časové posloupnosti viz příloha).
(302)
Na rozdíl od podílu soukromých zaměstnanců na příspěvcích na sociální zabezpečení zahrnuje podíl úředníků pouze 30 % až 50 % jejich nákladů na zdravotní péči, avšak žádné další příspěvky na jejich penzijní náklady a náklady na zdravotní či dlouhodobou péči. Příspěvek Deutsche Post tak přesahuje podíl soukromého zaměstnavatele a zahrnuje celkové penzijní náklady i zbývající náklady na zdravotní a dlouhodobou péči.
(303)
Při stanovování příslušné referenční sazby pro Deutsche Post je třeba přihlédnout k tomu, že příspěvek úředníků je nižší než příspěvek soukromých zaměstnanců.
(304)
Pokud jde o příspěvek úředníků na jejich náklady na zdravotní a dlouhodobou péči, jenž dosahuje 30 % až 50 %, lze předpokládat, že svými hospodářskými dopady vesměs odpovídá příspěvku soukromých zaměstnanců na zákonné zdravotní pojištění a pojištění dlouhodobé péče (jenž např. v roce 2006 činil 8,50 % hrubého platu soukromých zaměstnanců).
(305)
Jelikož úředníci neplatí žádné příspěvky na zákonné důchodové pojištění a pojištění pro případ nezaměstnanosti, musí Deutsche Post převzít příslušnou částku, aby skutečně odváděla příspěvky na sociální zabezpečení ve výši odpovídající příspěvkům na zákonné pojistné na sociální zabezpečení, jež musí soukromý podnik financovat ze svých výnosů.
(306)
Referenční sazba příspěvků na sociální zabezpečení Deutsche Post (dále jen „referenční sazba“) musí proto - tak, jak je znázorněno v tabulce - zahrnovat celkové sazby příspěvků (= podíl zaměstnavatele + podíl zaměstnance) na důchodové pojištění a pojištění pro případ nezaměstnanosti, jakož i podíl zaměstnavatele na zdravotní pojištění a pojištění dlouhodobé péče.
Obrázek 7
Stanovení referenční sazby příspěvků na sociální zabezpečení Deutsche Post
(307)
Jak vyplývá z obrázku 8, pohybovala se referenční sazba v letech 2003-2010 mezi 30 % a 34,1 % hrubého platu soukromých zaměstnanců (86).
(308)
Německo namítá, že referenční hodnota převyšující podíl zaměstnavatele na sazbě příspěvků na sociální zabezpečení by Deutsche Post znevýhodnila oproti jejím konkurentům, kteří musí platit pouze podíl zaměstnavatele. Jak ale ukazuje následující zjednodušený příklad (založený na sazbách příspěvků v roce 2006), vyplývala by pro Deutsche Post v porovnání se soukromými konkurenty výrazná výhoda, pokud by referenční sazba odpovídala pouze podílu zaměstnavatele na příspěvcích na sociální zabezpečení:
1)
Deutsche Post a soukromý konkurent vyplácí úředníkovi, příp. soukromému zaměstnanci stejný čistý plat ve výši 79,5 EUR.
2)
Podíl zaměstnavatele a podíl zaměstnance na sazbě příspěvků na sociální zabezpečení činí v obou případech 20,5 % hrubého platu soukromého zaměstnance. Sečtou-li se čistý plat 79,5 EUR a podíl zaměstnance 20,5 EUR, činí výsledný hrubý plat 100 EUR. Celkově tak příspěvky na sociální zabezpečení dosahují 41 EUR (= 41 % hrubého platu soukromého zaměstnance).
3)
Německo zastává názor, že Deutsche Post by měla platit pouze podíl zaměstnavatele na příspěvcích na sociální zabezpečení, který doplňuje příspěvek úředníka na náklady na zdravotní péči (jež jsou jako příspěvek soukromého zaměstnance na zdravotní pojištění a pojištění dlouhodobé péče stanoveny na 7,5 EUR).
4)
Německo počítá podíl zaměstnavatele na základě příslušného platu úředníka, který činí 87 EUR (součet čistého platu 79,5 EUR a příspěvku úředníka na náklady na zdravotní péči 7,5 EUR). Náklady na sociální zabezpečení tak jsou součtem 17,8 EUR (podíl zaměstnavatele 20,5 % z příslušného platu úředníka 87 EUR) a příspěvku úředníka na náklady na zdravotní péči ve výši 7,5 EUR.
5)
Podle propočtů Německa by náklady na sociální zabezpečení úředníků činily pouze 25,3 EUR oproti 41 EUR v případě soukromých zaměstnanců.
(309)
Třebaže Deutsche Post a soukromý konkurent vyplácí tentýž čistý plat, musela by Deutsche Post nést náklady na sociální zabezpečení dosahující pouze 62 % příspěvků na zákonné pojistné na sociální zabezpečení u soukromých zaměstnanců, pokud je podíl zaměstnance na příspěvcích na sociální zabezpečení zahrnut v referenční hodnotě.
(310)
Dále je třeba konstatovat, že podíl zaměstnavatele na sazbě příspěvků na sociální zabezpečení (od roku 1995 mezi 19 % a 21 %) byl rovněž značně nižší než sazba příspěvků 33 % z příslušných platů úředníků, jež je v poštovním zákoně z roku 1995 stanovena jako referenční hodnota pro příspěvek Deutsche Post do penzijního fondu. Německý zákonodárce tedy nezamýšlel, že by Deutsche Post měla financovat pouze podíl zaměstnavatele, nýbrž ukládal Deutsche Post podstatně vyšší příspěvek na pokrytí nákladů na penze úředníků i převzetí zbývajících nákladů na sociální zabezpečení (např. příspěvku na náklady na zdravotní péči úředníků).
(311)
Proto Komise odmítá použití podílu zaměstnavatele na sazbě příspěvků na sociální zabezpečení jako referenční sazby, jelikož úředníci - na rozdíl od soukromých zaměstnanců - nepřispívají povinně na důchodové pojištění a pojištění pro případ nezaměstnanosti. Z tohoto důvodu musí být tyto příspěvky v každém případě zahrnuty do referenční sazby, čímž bude zajištěno, že Deutsche Post i soukromí konkurenti odvádějí - přímo či nepřímo - příspěvky ve stejné výši.
b) Výpočet platového základu
(312)
Jelikož by se výše příspěvků na sociální zabezpečení, jež za své úředníky platí Deutsche Post, měla rovnat výši příspěvků na zákonné pojistné na sociální zabezpečení, jež odvádějí soukromí konkurenti, je důležité, aby pro Deutsche Post platila nejen stejně vysoká sazba příspěvků, ale také aby tato sazba byla použita na odpovídající platový základ. Jak bylo znázorněno na výše uvedeném příkladu, vede výpočet podílu zaměstnavatele ve výši 20,5 % na základě příslušných platů úředníků k příspěvku činícímu 17,8 EUR, zatímco soukromý konkurent musí odvádět 20,5 EUR (20,5 % na základě hrubého platu ve výši 100 EUR).
(313)
Proto je třeba stanovit hrubý plat úředníků, který bude představovat ekvivalent platového základu pro hrubý plat soukromých zaměstnanců. Předpokládá se, že příspěvek úředníků na náklady na zdravotní péči odpovídá příspěvku soukromých zaměstnanců na zdravotní pojištění a pojištění dlouhodobé péče. Zbývající rozdíl mezi hrubým platem a skutečným platem tak představuje podíl zaměstnance na příspěvcích na důchodové pojištění a pojištění pro případ nezaměstnanosti. Pomocí následující rovnice se provede přepočet skutečného platu na hrubý plat, jenž odpovídá hrubému platu soukromých zaměstnanců.
Tabulka 6
Výpočet hrubého platu úředníků (na základě sazeb příspěvků v roce 2006)
Hrubý plat úředníků =
(314)
Vezmou-li se v potaz například sazby příspěvků v roce 2006, je hrubý plat úředníků o 15 % vyšší než jejich skutečný plat. Tento procentní podíl tak vyčísluje chybu, ke které by došlo, pokud by se jako základ pro výpočet příspěvků Deutsche Post na sociální zabezpečení oproti zákonným příspěvkům soukromých konkurentů použil skutečný plat namísto platu hrubého. Je to znázorněno ve výše uvedeném 308. bodě odůvodnění, jelikož podíl zaměstnavatele ve výši 20,5 EUR, jenž se správně odvíjí od hrubého platu, převyšuje o 15 % podíl zaměstnavatele ve výši 17,8 EUR v případě, kdy by se nesprávně jako základ použil skutečný plat.
(315)
Komise má proto za to, že referenční sazba pro příspěvky Deutsche Post na sociální zabezpečení musí být založena na příspěvku zaměstnavatele a příspěvku zaměstnance na důchodové pojištění a pojištění pro případ nezaměstnanosti a na příspěvku zaměstnavatele na zdravotní pojištění a pojištění dlouhodobé péče. Referenční sazba musí být použita na hrubý plat úředníků (jak je stanoveno v tabulce 6).
VII.3.2.2 Příspěvky na sociální zabezpečení, které za své zaměstnance odvádí Deutsche Post
(316)
Podle § 16 odst. 1 PostPersRG 1994 musela Deutsche Post v období 1995-1999 přispívat do penzijního fondu ročním příspěvkem ve výši 2,045 mld. EUR, tedy celkovou částkou 10,225 mld. EUR. Podle § 16 odst. 2 PostPersRG 1994 odvádí Deutsche Post od roku 2000 sazbu ve výši 33 %. Tato sazba se použije na skutečný plat úředníků.
(317)
Při přezkumu nutnosti a přiměřenosti podpory je však třeba zohlednit skutečnost, že Deutsche Post nemusí z ekonomického hlediska odvádět do penzijního fondu celou částku ve výši 2,045 mld. EUR, tj. 33 % skutečných platů. V této souvislosti je třeba podle Komise rozlišovat mezi obdobím 1995-2002 a obdobím od roku 2003 po současnost.
a) Příspěvek Deutsche Post v období 1995-2002
(318)
Německo tvrdí, že zejména s ohledem na roční paušální platby v celkové výši 2,045 mld. EUR odváděné v období 1995-1999 do penzijního fondu byly příspěvky Deutsche Post na sociální zabezpečení vyšší než příspěvky na zákonné pojistné na sociální zabezpečení, které museli platit konkurenti. Proto Deutsche Post v období do roku 1999, ale i během celého zkoumaného období odváděla přinejmenším stejně vysoké, ne-li vyšší příspěvky než soukromé podniky. Nelze tedy zjistit, že Deutsche Post byla díky dotování penzí ve výhodnější pozici než její konkurenti. Komise musí tuto argumentaci odmítnout, jelikož se v ní nepřihlíží k příslušným regulačním ustanovením německých orgánů týkajícím se pokrytí nákladů na cenově neregulované služby.
(319)
Komise v nynějším rozhodnutí shledává, že Deutsche Post byla na cenově neregulovaných trzích ve výhodnějším postavení než její konkurenti, jelikož část vzniklých nákladů na sociální zabezpečení úředníků zaměstnaných v uvedených službách nenesly tyto služby samy. Místo toho byla tato část vzniklých nákladů na sociální zabezpečení přidána k cenově regulovaným službám, jejichž výnosy byly udržovány na dostatečně vysoké úrovni, aby z nich mohly být financovány i náklady dodatečně připočtené k nákladům vzniklým za samotné cenově regulované služby.
(320)
Z interního účetnictví Deutsche Post po roce 1995 vyplývá, že Deutsche Post cenově neregulovaným službám přidělovala pouze příspěvky na sociální zabezpečení ve výši založené na sazbě příspěvků REK. REK 2002 i navazující REK tuto praxi potvrzují. Cenově neregulované služby byly proto zvýhodněny jak před rokem 1999, tak i po něm, jelikož byly jednoznačně osvobozeny od vzniklých nákladů.
(321)
Tvrzení Německa, že Deutsche Post vzniklo na cenově regulovaných trzích komparativní znevýhodnění, jelikož musela v období 1995-1999 prostřednictvím odváděných paušálních plateb financovat vyšší náklady na sociální zabezpečení, není podpořeno fakty. Zaprvé měla Deutsche Post stále na většinu svých regulovaných služeb exkluzivní licenci. Zadruhé byly, a to je ještě důležitější, poplatky za služby podléhající exkluzivní licenci dostatečně vysoké, takže bylo možné přenést tyto náklady na uživatele závislé na těchto službách.
(322)
V období do roku 1995 vycházela regulace poplatků z nařízení o poštovní službě (Postdienstverordnung) (87) ze dne 24. června 1991, podle něhož musely být poplatky za monopol vyvážené. Ve správní praxi v tom byly zahrnuty i náklady na penze. V období 1995-1997 vycházela regulace poplatků ze zákona o regulaci telekomunikací a poštovních služeb (Gesetz über die Regulierung der Telekommunikation und des Postwesens) ze dne 14. září 1994 (BGBl. I s. 2325, 2371). Podle § 4 ve spojení s § 2 a § 7 uvedeného zákona směly být z výnosů z cenově regulované oblasti pokryty nejen náklady vzniklé v rámci cenově regulovaných služeb včetně příspěvků do penzijního fondu, ale i financovány náklady cenově neregulovaných služeb.
(323)
Jak vyplývá z ročních závěrek Deutsche Post, zůstaly regulované poplatky při penzijní reformě z roku 1995 na stejné úrovni, jaká platila v době, kdy Deutsche Post ještě musela nést celkové náklady na penze. Zatímco později byly náklady na penze buď omezeny na výši paušální částky (v období 1995-1999), nebo (od roku 2000) stanoveny na 33 % celkového, rok od roku klesajícího objemu platů úředníků, nebyly regulované poplatky odpovídajícím způsobem sníženy tak, aby nadále pokrývaly pouze příspěvky na sociální zabezpečení, jež odpovídaly příspěvkům na zákonné pojistné na sociální zabezpečení, které platili konkurenti. Jelikož příspěvky do penzijního fondu stanovené do roku 1999 (2,045 mld. EUR ročně) zůstaly přibližně na úrovni nákladů na penze v roce 1994, hospodářská situace se pro Deutsche Post s ohledem na pokrytí penzijních nákladů z cenově regulovaných služeb nezměnila. Výše výnosů Deutsche Post i její příspěvek do penzijního fondu zůstaly v rovnováze.
(324)
PostG 1997 jasně stanoví, že regulované poplatky mají pokrývat nejen náklady na efektivní poskytování služeb, nýbrž také zátěž vyplývající např. z nákladů na sociální zabezpečení úředníků. V PostG 1997 je proto výslovně uznáno, že výnosy z cenově regulované oblasti mají být stanoveny tak, aby bylo zajištěno pokrytí veškerých paušálních plateb. Jelikož podle německého zákonodárce zřejmě tehdejší výše regulovaných poplatků požadavky PostG 1997 splňovala, rozhodl, že ceny zůstanou do roku 1999 na úrovni z roku 1997. Tehdejší ministr hospodářství a technologií následně dne 27. března 2000 rozhodl, že poplatky schválené dne 1. září 1997 zůstanou v platnosti do 31. prosince 2002.
(325)
Regulované poplatky tak byly ponechány na historicky vysoké úrovni, a nebyly tedy sníženy na úroveň, při níž by Deutsche Post vzniklo komparativní znevýhodnění.
(326)
Od roku 2000 se Deutsche Post nacházela ve srovnání se svými konkurenty v ještě výhodnějším postavení, jelikož stanovené příspěvky do penzijního fondu byly sníženy na 33 % skutečných platů úředníků. Z této výše vyplývá v absolutním vyjádření snížení nákladů z 2,045 mld. EUR na 735 mil. EUR (a na částku ještě nižší v následujících letech, kdy počet úředníků klesal a kdy byl tento vývoj jen částečně vyrovnáván nárůstem platů). Jelikož byly regulované poplatky ponechány na historicky vysoké úrovni, mohla Deutsche Post od roku 2000 v rámci svých cenově regulovaných služeb dosáhnout značných zisků.
(327)
Při přezkumu rentability Deutsche Post v oblasti cenově regulovaných služeb za celé období 1995-2002 dochází posudek WIK k závěru, že Deutsche Post např. do roku 1999 i přes paušální platby do penzijního fondu nevznikly z poskytování cenově regulovaných služeb žádné ztráty. Od roku 2000 vykazuje posudek WIK dokonce výrazně pozitivní výsledky.
(328)
Proto musí Komise odmítnout tvrzení Německa, že Deutsche Post byla s ohledem na pokrytí příspěvků na sociální zabezpečení v rámci cenově regulovaných služeb oproti svým konkurentům znevýhodněna a že dotování penzí před rokem 2002 bylo nutné a přiměřené.
(329)
Bez ohledu na výše uvedené musí Komise připustit, že nemá v tomto případě k dispozici dostačující důkazní materiál k určení přesné výše příspěvků na sociální zabezpečení, které Deutsche Post v letech 1995-2002 odvedla. Komise má za to, že takové vyčíslení nemůže být založeno na dodatečném zjištění toho, že určitý podíl nákladů na sociální zabezpečení u cenově neregulovaných služeb byl přesunut, aby byl financován z výnosů z cenově regulované oblasti, a že Deutsche Post nebyla celkově v rámci právní úpravy o penzijním fondu znevýhodněna, jelikož výnosy z cenově regulované oblasti byly ve skutečnosti dostatečně vysoké na to, aby pokryly její příspěvky do penzijního fondu včetně přesunuté zátěže. Stejně omezená je i možnost stanovení metody, podle níž by členský stát mohl vypočítat výši příspěvků za toto období. Po posouzení právního základu, který platil pro regulované poplatky v období 1995-2002, Komise konstatuje, že z právních předpisů nelze s jistotou odvodit, jak příslušné orgány předem rozhodovaly o složení regulovaných poplatků. Zejména nelze v tomto případě s jistotou prokázat, že příslušné orgány v okamžiku stanovení regulovaných poplatků ve výši, jež přesunuté náklady fakticky v konečném důsledku pokrývala, vyčlenily ve svých rozhodnutích určitý podíl regulovaných poplatků jednoznačně na pokrytí částky uplatňované zátěže z cenově neregulovaných služeb.
(330)
Na rozdíl od rozhodnutí o cenových limitech z let 2002, 2007 a 2011, v nichž poštovní regulační orgán tuto zátěž výslovně potvrdil a povolil, by mohlo být toto dřívější faktické pokrytí odvíjet od úvah orgánů příslušných pro stanovení poplatků v souvislosti s vývojem složek nákladů nebo jiných podnikových proměnných. Toto dřívější faktické pokrytí proto v tomto případě nepostačuje k tomu, aby bylo možné přesně a s jistotou určit, do jaké míry příslušné orgány regulované poplatky zvýšily, aby zohlednily uplatňovanou zátěž v rámci cenově neregulovaných služeb.
(331)
V případě období od 1. ledna 2003 lze z rozhodnutí o cenových limitech z let 2002, 2007 a 2011 jasně vyvodit, jak poštovní regulační orgán stanovoval složení regulovaných poplatků. Regulované poplatky byly jednoznačně stanoveny na vyšší úrovni, aby bylo možné zátěž v rámci cenově neregulovaných služeb pokrýt z výnosů z cenově regulované oblasti.
b) Příspěvek Deutsche Post od roku 2003
(332)
Podle PostG 1997 může Deutsche Post od regulačního orgánu požadovat, aby při stanovování přípustné výše výnosů z exkluzivní licence a z cenově neregulovaných služeb započítal do nákladů, jež mají být přeneseny na uživatele, kromě jiného i „ve srovnání s konkurencí neobvyklou zátěž spojenou se sociálním zabezpečením“, jakož i náklady na účinné poskytování univerzální služby. Poštovní regulační orgán tuto metodu poprvé použil v rozhodnutí o cenových limitech v roce 2002. Poštovní regulační orgán povolil zátěž vyplývající z příspěvků na sociální zabezpečení, jež nebyly ve srovnání s konkurencí obvyklé, i v rozhodnutích o cenových limitech z roku 2007 a 2011. Okolnost, že cenové kontrole ex ante podléhá pouze část regulovaných služeb, na posouzení Komise nic nemění. Na základě svého dominantního postavení byla Deutsche Post nadále oprávněna k přenesení veškeré zátěže. V tomto ohledu na věci nic nemění, zda regulační orgán vykonává svou kontrolu ex ante nebo ex post.
(333)
Poštovní regulační orgán žádosti Deutsche Post, aby zátěž # 2 (vzniklé náklady na sociální zabezpečení nad rámec sazby příspěvků REK) byla refinancována z výnosů z cenově regulovaných služeb, vždy vyhověl. Tak byly při zjišťování nákladů na sociální zabezpečení, neobvyklých ve srovnání s konkurencí, (zátěž # 2) za rok 2001 porovnány vzniklé příspěvky Deutsche Post na sociální zabezpečení jejích úředníků činící [40 % až 45 %] skutečných platů (88) s referenční hodnotou REK. Tato referenční hodnota se skládá z podílu zaměstnavatele na příspěvcích na sociální zabezpečení, úrazové pojištění a penzijní připojištění, jež dohromady tvoří [20 % až 25 %] skutečných platů.
(334)
Tento rozdíl mezi oběma sazbami ve výši [15 % až 20 %] skutečného platu úředníka byl zahrnut do zátěže # 2 a byl financován z výnosů z cenově regulovaných služeb (srov. tabulka 2).
(335)
Z ekonomického hlediska proto sazba příspěvků Deutsche Post na sociální zabezpečení nečiní 33 % skutečných platů, nýbrž pouze [20 % až 25 %]. Od roku 2003 je zbývající část přenesena na závislé spotřebitele, kteří musí platit poplatky pokrývající náklady Deutsche Post na sociální zabezpečení u služeb, na něž měla Deutsche Post do roku 2007 exkluzivní licenci, případně u univerzálních služeb, ve kterých měla Deutsche Post dominantní postavení.
(336)
Při porovnávání sazby příspěvků použité na skutečné platy s výší příspěvků na sociální zabezpečení, které odvádí konkurent, musí být skutečný plat přepočítán na hrubý plat úředníka.
(337)
Skutečný plat činí [85 % až 90 %] hrubého platu úředníků (89). Na tomto základě odpovídá [20 % až 25 %] skutečného platu [17,5 % až 22,5 %] hrubého platu.
(338)
V důsledku omezení příspěvku deutsche Post do penzijního fondu na 33 % a povolení zátěže # 2 poštovním regulačním orgánem platí Deutsche post příspěvky na sociální zabezpečení ve výši [17,5 % až 22,5 %] hrubého platu úředníků.
VII.3.2.3 Srovnání
a) Období 1995-2002
(339)
Výnosy z poplatků, které Deutsche Post uplatňovala ve vyhrazeném odvětví, výrazně snížily v letech 1995-2002 skutečnou ekonomickou zátěž jejího příspěvku na pokrytí jejích nákladů na sociální zabezpečení. Při absenci výslovně vykazovaného prvku poplatků však může Komise pouze konstatovat, že výše příspěvku Deutsche Post zůstala nižší než referenční sazba. Komise není s to vypočítat přesný rozdíl mezi oběma úrovněmi ani určit metodu, podle níž by tento výpočet mohl provést členský stát.
b) Období od roku 2003
(340)
Pokud jde o srovnání sazby příspěvků REK s referenční sazbou, je třeba poznamenat, že sazba příspěvků REK vychází ze skutečných platů úředníků, jež v porovnání s hrubou mzdou soukromých zaměstnanců představují příliš nízký platový základ. Sazba příspěvků REK musí být proto nově vypočítána jako procentní podíl hrubých platů úředníků.
(341)
Ze srovnání pro rok 2006 vyplývá, že - oproti referenční sazbě ve výši 33,5 % - příspěvky na sociální zabezpečení u cenově neregulovaných služeb ve skutečnosti činily [17,5 až 22,5] % hrubých platů úředníků (příp. [20 až 25] % skutečných platů úředníků). Pokud jde o sazby příspěvků na sociální zabezpečení, profitovala tedy Deutsche Post v roce 2006 z komparativní výhody ve výši [10 až 15]% hrubých platů úředníků.
Tabulka 7
Srovnání sazby příspěvků REK s referenční sazbou příspěvků na sociální zabezpečení u Deutsche Post v roce 2006
Sazba příspěvků na sociální zabezpečení
Sazba příspěvků REK
Referenční sazba příspěvků na sociální zabezpečení u Deutsche Post
jako procentuální podíl z
hrubého platu soukromých zaměstnanců
hrubého platu úředníků
hrubého platu úředníků
Podíl zaměstnavatele
20,50 %
17,84 %
20,50 %
Zdravotní pojištění
6,65 %
5,79 %
6,65 %
Pojištění dlouhodobé péče
0,85 %
0,74 %
0,85 %
Pojištění pro případ nezaměstnanosti
3,25 %
2,83 %
3,25 %
Důchodové pojištění
9,75 %
8,48 %
9,75 %
Podíl zaměstnance
20,50 %
Zdravotní pojištění
6,65 %
Pojištění dlouhodobé péče
0,85 %
Pojištění pro případ nezaměstnanosti
3,25 %
3,25 %
Důchodové pojištění
9,75 %
9,75 %
Penzijní připojištění
[0 % až 5 %]
Úrazové pojištění
[0 % až 5 %]
Sazba příspěvku
[17,5 % až 22,5 %]
33,50 %
(342)
Podle tabulky 7 činí referenční sazba pro Deutsche Post 33,5 % hrubého platu úředníků a je o [10-15] procentních bodů vyšší než úroveň, kterou Deutsche Post skutečně hradila.
(343)
Rozdíl o [10 až 15] procentních bodů za rok 2006 je vyšší než nominální [8-13]% rozdíl mezi referenční sazbou ve výši 33,5 % a sazbou příspěvků REK, která činí [20-25] %. Rozdíl zahrnuje příplatek odpovídající [2-3] procentním bodům, který zohledňuje skutečnost, že nominální sazba příspěvků REK ve výši [20-25] % je nesprávně založena na skutečném platu úředníků a nikoliv na hrubém platu úředníků, který je rovnocenný hrubému platu soukromých zaměstnanců.
VII.3.2.4 Předběžný závěr týkající se nutnosti a přiměřenosti
(344)
Dotování penzí, které kryje potřebu financování penzijního fondu nad rámec příspěvku na sociální zabezpečení ve výši 33 % skutečného platu úředníků Deutsche Post, není nutné ani přiměřené z těchto důvodů:
1)
V období 1995-2002 vznikly Deutsche Post skutečné náklady, které byly nižší než referenční hodnota; přesný rozdíl však nelze stanovit.
2)
Deutsche Post od roku 2003 hradila náklady v průměrné výši [17,5-22,5] % hrubého platu svých úředníků, zatímco průměrná referenční sazba činí 32 % hrubého platu úředníků; zbývající náklady hradili uživatelé, neboť výnosy povolené podle regulace cenových stropů zahrnují zátěž vyplývající z nákladů na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé a které pokrývají zbývajících [10-15] % hrubého platu úředníků.
(345)
Pro rozdíl v sazbách od roku 2003 je dvojí vysvětlení:
1)
Výše zákonného pojistného na sociální zabezpečení, kterou hradí podniky v odvětví listovních a balíkových zásilek, činí 41 % hrubého platu. Pro účely srovnání s příspěvky, které Deutsche Post platí na sociální zabezpečení svých úředníků, je nutné provést opravu, která přihlíží k tomu, že úředníci platí 30 % až 50 % svých nákladů na zdravotní a dlouhodobou péči sami. Tato část, kterou hradí úředníci, je rovnocenná podílu zaměstnanců na nákladech na zdravotní a dlouhodobou péči odpovídajícímu 7,5 % hrubých platů.
2)
Příspěvek Deutsche Post se určuje na základě skutečných platů a nikoliv hrubých platů úředníků. Referenční hodnota úředníků Deutsche Post tedy činí 33,5 % hrubého platu. Vyplývající snížení, které tuto hodnotu přesahuje, není v zásadě ani nutné, ani přiměřené.
(346)
U období 1995-2002 není možné stanovit přesně poměr snížení, které přesahuje výši, již lze přijmout jako nutnou a přiměřenou. Od roku 2003 tento poměr odpovídá [10-15] % hrubého platu.
VII.3.2.5 Vliv zvláštního konkurenčního a regulačního prostředí na kritéria nutnosti a přiměřenosti
(347)
Posouzení nutnosti a přiměřenosti dotování penzí však musí přihlížet k tomu, že se jedná o zvláště konkurenční a regulační prostředí.
(348)
Jak je vysvětleno v oddíle II.2.1, disponovala Deutsche Post ke dni 31. prosince 2007 exkluzivní licencí na doručování určitých listovních zásilek. Podle § 52 PostG 1997 byla až do tohoto data pověřena povinností univerzální služby podle kapitoly 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES (90) a § 11 PostG 1997. Od 1. ledna 2008 poskytuje Deutsche Post univerzální služby dobrovolně.
(349)
Dokud Deutsche Post disponovala exkluzivní licencí na určité poštovní zásilky, nemohli její konkurenti na této části poštovního trhu nabízet své služby. Skutečnost, že poštovní regulační orgán dovolil Deutsche Post v plném rozsahu a částkou překračující příspěvky na sociální zabezpečení jejích konkurentů refinancovat tu část nákladů na sociální zabezpečení úředníků, která vyplývala z poskytování služeb podle exkluzivní licence, pomocí vyšších poplatků za cenově regulované služby, nemohla ovlivnit obchod v rozsahu, který by byl v rozporu se společným zájmem.
(350)
Povinnost univerzální služby je odůvodněna tím, že by poštovní provozovatelé v prostředí konkurenčního trhu určité služby ve venkovských nebo vzdálených oblastech buď vůbec neposkytovali, nebo by je poskytovali za nadměrné ceny. Proto musí členské státy podle článku 4 směrnice 97/67/ES zajistit, aby uživatelé mohli využívat práva na všeobecnou službu zahrnující trvalé poskytování poštovní služby ve stanovené kvalitě na celém území za dostupné ceny pro všechny uživatele.
(351)
V tomto ohledu ukládají německé právní předpisy ukládají zvláštní povinnost všem poštovním provozovatelům, kteří mají dominantní postavení na trhu, pro nějž platí povinnost univerzální služby. Podle § 2 PDLV (91) musí tito poskytovatelé zajišťovat služby na daném trhu za stejných podmínek pro všechny uživatele. Dominantní postavení na trhu měla a této povinnosti dosud podléhala pouze Deutsche Post.
(352)
Od privatizace Deutsche Post neobdržela žádnou státní podporu jako náhradu za poskytování univerzálních služeb. Dostává však náhradu nákladů na poskytování univerzální služby z výnosů z cenově regulovaných služeb, pro které má dominantní postavení na trhu. Komise se domnívá, že při posuzování přiměřenosti a nutnosti dotování penzí je vhodné vzít tuto skutečnost v úvahu.
(353)
Komise proto dochází k závěru, že v těch případě nákladů na sociální zabezpečení úředníků, které vyplývající z poskytování cenově regulovaných služeb, jež spadají do působnosti povinnosti univerzální služby a pro něž má Deutsche Post dominantní postavení na trhu, skutečnost, že poštovní regulační orgán dovolil v plném rozsahu a částkou přesahující příspěvky na sociální zabezpečení jejích konkurentů financovat uvedené náklady na sociální zabezpečení pomocí poplatků za cenově regulované služby, nemohla ovlivnit trh v rozsahu, který by byl v rozporu se společným zájmem. Tento závěr se opírá zvláště konkurenční a regulační prostředí, v němž se tyto služby poskytují. Na jiné oblasti proto jeho platnost nelze rozšířit.
VII.3.3 Dílčí závěr
(354)
Lze proto vyslovit závěr, že Deutsche Post počínaje rokem 2003 platila za své úředníky působící v cenově neregulovaných služeb příspěvky na sociální zabezpečení, které byly o 11-14 procentních bodů nižší, než sazba, kterou hradili její konkurenti.
Obrázek 8
Komparativní výhoda ve vztahu k sazbě příspěvků na sociální zabezpečení oproti cenově neregulovaným službám (sazby příspěvků jako procentuelní podíl na hrubých platech úředníků).
(…)
(355)
Nízké příspěvky na sociální zabezpečení nejsou ani nutné ani přiměřené pro dosažení cíle postupného otevírání trhu s poštovními službami. Deutsche Post je na dotčených trzích vystavena ostré konkurenci dalších podniků. Komise se proto domnívá, že menší objem příspěvků na sociální zabezpečení ovlivňuje trh v rozsahu, který je v rozporu s obecným zájmem. Nelze jej proto označit za slučitelný s vnitřním trhem.
(356)
S vnitřním trhem neslučitelný podíl dotování penzí pro období od 1. ledna 2003 se vypočítá jako rozdíl mezi referenční sazbou a sazbou příspěvků REK, který se vynásobí celkovou částkou hrubých platů úředníků působících v cenově neregulovaných službách podle níže uvedeného vzorce:
Tabulka 8
Vzorec k výpočtu podpory neslučitelné s vnitřním trhem za období od 1. ledna 2003
Podpora neslučitelná s vnitřním trhem =
=
(referenční sazba - sazba příspěvků REK)
×
Součet hrubých platů úředníků působících v cenově neregulovaných službách
(357)
Podle dostupných údajů činí komparativní výhoda za období 2003-2010 [500-1 000] milionů EUR (viz příloha). Roční částka podpory neslučitelné s vnitřním trhem se v důsledku snížení počtu úředníků v tomto období snížila z […] milionů EUR v roce 2003 na […] milionů EUR v roce 2010.
VII.3.4 Odpověď na argumenty Německa
(358)
V rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2007 Komise vyslovila pochybnosti ohledně nutnosti a přiměřenosti dotování penzí, jelikož příspěvky na sociální zabezpečení hrazené u cenově neregulovaných služeb byly o 11-14 % nižší než příspěvky hrazené soukromými konkurenty. Rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 kvantifikovalo výslednou výhodu v rozmezí 100-200 milionů EUR za rok.
(359)
V reakci na rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 vzneslo Německo dvě hlavní připomínky:
1)
Německo trvá na tom, že referenční sazba může být založena jen na podílu zaměstnavatele na příspěvcích na sociální zabezpečení, jelikož soukromé podniky nejsou ze zákona povinny podíl zaměstnance platit. Referenční sazba by navíc měla zohledňovat skutečnost, že úroveň platů vyplácených u Deutsche Post byla vždy vyšší než „konkurenční úroveň“.
2)
Německo tvrdí, že Komise neprokázala, že jsou příjmy z cenově regulovaných univerzálních služeb jsou dostatečné k financování uplatňované zátěže vyplývající z nákladů na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé.
VII.3.4.1 Komise oprávněně zahrnuje příspěvek zaměstnanců do referenční sazby a nepřizpůsobuje výši platů „platům obvyklým ve srovnání s konkurencí“.
(360)
Německo namítá, že referenční hodnota převyšující podíl zaměstnavatele na sazbě příspěvků na sociální zabezpečení by Deutsche Post znevýhodnila oproti jejím konkurentům, kteří musí platit pouze podíl zaměstnavatele.
(361)
Pokud jde o tento první argument, upozorňuje Komise, že úředníci nejsou oproti soukromým zaměstnanců povinni přispívat na důchodové pojištění a pojištění pro případ nezaměstnanosti. Z tohoto důvodu musí být tyto příspěvky nutně zahrnuty do referenční sazby, čímž bude zajištěno, že jak Deutsche Post, tak soukromí konkurenti odvádějí - přímo či nepřímo - příspěvky ve stejné výši.
(362)
Německo dále trvá na tom, že referenční sazba není uplatňována ani na hrubé ani na skutečné platy úředníků, nýbrž pouze na „platy obvyklé ve srovnání s konkurencí“. V REK 2002, 2007 a 2011 měl podle názoru Deutsche Post „plat obvyklý ve srovnání s konkurencí“ vycházet z platu podle tarifní smlouvy nebo z platu podle kolektivní smlouvy pro poštovní odvětví z roku 2003.
(363)
V REK 2009 je jako „plat obvyklý ve srovnání s konkurencí“ uvedena minimální mzda z roku 2007, která je ještě nižší než plat podle tarifní smlouvy.
(364)
Německo tvrdí, že při tomto výpočtu je nutné vycházet z těchto „platů obvyklých ve srovnání s konkurencí“, aby byly náklady Deutsche Post na sociální zabezpečení na stejné úrovni, jako u jejích konkurentů.
(365)
Komise nemůže tento argument přijmout, jelikož podpora musí být omezena na minimum nezbytné k zajištění toho, aby k postupnému přechodu ze situace se značně omezenou hospodářskou soutěží do situace se skutečnou hospodářskou soutěží na úrovni Unie došlo za přijatelných hospodářských podmínek.
(366)
Bylo by proto nepřiměřené zvýšit podporu v takové míře, že by Deutsche Post měla od roku 1995 hradit příspěvky na sociální pojištění pouze na základě „platů obvyklých ve srovnání s konkurencí“, které nezohledňují podmínky na trhu práce v dřívějších letech. V hospodářství je běžné, že se liší platy zaměstnanců přijatých v různou dobu zavedenými podniky resp. novými podniky vstupujícími na trh.
(367)
Ve věci podpory France Telecom (92) Komise také odmítla argument Francie, že by sazba příspěvků na sociální zabezpečení založená na platech měla přihlížet také ke skutečnosti, že úředníci dostávají vyšší platy než zaměstnanci konkurentů. Komise v této souvislosti upozornila na to, že zavedený provozovatel měl díky úředníkům v době otevření trhu dobře kvalifikované a kompetentní zaměstnance, bez nichž by si nedokázal udržet své postavení na trhu. V každém případě by bylo zcela nepřirozené podrobně rozvádět jednotlivá znevýhodnění tradičního poštovního provozovatele a nepřihlížet k jeho značným výhodám, např. pokud jde o podíl na trhu, obchodní značku a zákaznickou základnu.
(368)
Z výpočtů Deutsche Post nelze důvěryhodně vyvodit, že by bez povinnosti zaměstnávat úředníky dosáhla vypočtených úspor z hlediska nákladů na platy. Dokonce i v případě, že by se status státních úředníků v roce 1995 skutečně změnil na status soukromých zaměstnanců, není uvedeno ani kolik úředníků bylo v roce 1995 nahrazeno soukromými zaměstnanci, ani na jaké platové úrovni. Už jen vzhledem k samotnému počtu úředníků zaměstnávaných Deutsche Post (93) v roce 1995 je nepravděpodobné, že by bylo od roku 1995 právně a ekonomicky možné nahradit všechny úředníky stejně produktivními soukromými zaměstnanci s nižšími platy.
(369)
Komise proto odmítá obě námitky Německa, pokud jde o referenční sazbu a platy.
VII.3.4.2 K argumentům Německa, že výnosy z cenově regulovaných cen nestačily na pokrytí uplatňované zátěže
(370)
Německo tvrdí, že Komise posuzovala pouze výši příspěvků na sociální zabezpečení za cenově neregulované služby a nepřezkoumala, zda zisky z regulovaných univerzálních služeb stačí k pokrytí uplatňované zátěže.
(371)
Argumenty Německa jsou dvojí: Zaprvé Komise neprokázala, že německý regulační orgán skutečně schválil zátěže uplatňované Deutsche Post. Zadruhé, Německo uvádí, že přestože regulační orgán tyto zátěže schválil, zisky z cenově regulovaných univerzálních služeb nebyly dostatečné k jejich financování. Aby prokázalo, že výnosy z cenově regulovaných služeb nestačily na pokrytí uplatňované zátěže vyplývající z nákladů na sociální zabezpečení, jež jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, a že se Deutsche Post za ve srovnání s náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, nedostávalo dostatečné náhrady, Německo předložilo dva odborné posudky: vypracované Prof. Weberem a firmou CTcon.
a) Rozhodnutí o cenových limitech z roku 2002, 2007 a 2011 jsou založena na REK předložených Deutsche Post a schvalují všechny uplatňované zátěže
(372)
Existují doklady o tom, že od rozhodnutí o cenových limitech z roku 2002 poštovní regulační orgán schválil zátěže Deutsche Post a náležitě regulované poplatky tak, by tyto zátěže pokrývaly. Rozhodnutí o cenových limitech z roku 2007 a 2011 také potvrzují, že poštovní regulační orgán přijal požadavky Deutsche Post a povolil, aby byly uplatňované náklady na sociální zabezpečení, které byly ve srovnání s konkurencí neobvyklé, hrazeny z výnosů cenově regulovaných služeb.
b) Posudek Prof. Webera nepodporuje tvrzení, že výnosy z cenově regulovaných univerzálních služeb byly nedostatečné na pokrytí zátěží uplatňovaných Deutsche Post.
(373)
Posudek Prof. Webera se zabývá obdobím 1995 až 2010 a zdůrazňuje, že Deutsche Post přijímala nejen dotace na penze, ale také využívala plného krytí zátěže #2 výnosy z cenově regulovaných služeb (podrobný popis tohoto posudku je uveden v oddílu VI.1.4.2 a)).
(374)
Pro hodnocení odborného posudku je přínosné nejprve zopakovat pravidlo pro stanovování výše poplatků podle § 20 odst. 2 PostG 1997 Tento zákon vyžaduje, aby cenové limity náležitě zohledňovaly náklady na účinné poskytování poštovních služeb, zátěže plynoucí z nákladů na poskytování univerzální poštovní služby a náklady ve spojení s převzetím nákladů na důchody zaměstnanců, které vyvstaly z právního následovnictví za Deutsche Bundespost.
Tabulka 9
Stanovování výše poplatků podle § 20 odst. 2 PostG 1997
Cenové limity pro regulované služby =
=
náklady na účinné poskytování regulovaných služeb + zátěže
=
celkové náklady na regulované služby + zátěže vyplývající z cenově neregulovaných služeb
(375)
Poštovní regulační orgán stanovil regulované poplatky tak, aby příjmy pokrývaly náklady na „účinné poskytování“ cenově regulovaných služeb a schválené zátěže. Jinými slovy, regulované služby zcela financují nejen celkové náklady na regulované služby - bez ohledu na to, zda jsou označeny jako „zátěže“ nebo jako „náklady na účinné poskytování služeb“ - ale také část zátěže plynoucí z cenově neregulovaných služeb. § 20 odst. 2 PostG 1997 tedy zajišťuje, aby byly schválené zátěže zcela pokryty výnosy z cenově regulovaných služeb. V rozporu s tvrzením Německa tedy také zákon vyžaduje, aby za cenově regulované služby nedocházelo k nedostatečnému vyrovnání převzetím nákladů na sociální zabezpečení zaměstnanců v cenově neregulovaných službách, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé.
(376)
Nejprve odborný posudek definuje náklady na sociální zabezpečení úředníků, které nejsou ve srovnání s konkurencí obvyklé, jako rozdíl mezi všemi náklady na sociální zabezpečení, jež Deutsche Post za své úředníky hradí (platby do penzijního fondu, náklady na zdravotní péči, úrazové pojištění a různá další pojištění), a příspěvky zaměstnavatele na důchodové a zdravotní pojištění a pojištění dlouhodobé péče na základě minimální mzdy z roku 2007. Poté tento rozdíl dále srovnává se zátěží #2.
(377)
Posudek Prof. Webera je napadnutelný ze dvou hledisek: Zaprvé, přehnaně nadhodnocuje náklady neobvyklé ve srovnání s konkurencí. Zadruhé, přehlíží skutečnost, že v důsledku uvedeného nadhodnocení zahrnují náklady, které jsou neobvyklé ve srovnání s konkurencí, také náklady, na které Deutsche Post obdržela státní vyrovnávací platby, které nejsou přiděleny k zátěži # 2, nýbrž k jiným položkám nákladů. Podrobně se jedná o tyto nedostatky:
(378)
Zaprvé, posudek stanoví náklady na sociální zabezpečení, které jsou neobvyklé ve srovnání s konkurencí, na základě podílu zaměstnavatele na příspěvcích na sociální zabezpečení. Zátěž #2 je však vypočtena na základě sazby příspěvků REK. Jelikož je sazba příspěvků REK vyšší než podíl zaměstnavatele na příspěvcích na sociální zabezpečení, jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení vypočtené v posudku vyšší než zátěž #2. Posudek proto nezohledňuje ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení, které poštovní regulační orgán považuje za „náklady na účinné poskytování“.
(379)
Za druhé, posudek nezohledňuje skutečnost, že zátěž #1 (náklady na mzdy obvyklé ve srovnání s konkurencí) rovněž zahrnuje část nákladů na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé (např. vzhledem k rozdílu mezi skutečnými platy a referenční hodnotou pro úroveň platů, která je „ve srovnání s konkurencí obvyklá“), a že tyto náklady jsou proto financovány pomocí zátěže #1. Další náklady na sociální zabezpečení, které odborný posudek zohledňuje, jsou pokryty samostatnými zátěžemi (např. platby na sociální zabezpečení a zdravotní péči (BAnstPT) jsou hrazeny pomocí zátěže #6), a jsou tudíž vyrovnány. Zatímco je uvedena celková suma skutečných nákladů na sociální zabezpečení úředníků, neuvádí se, že jsou náklady neobvyklé ve srovnání s konkurencí hrazeny také jinými zátěžemi než pomocí zátěže #2.
(380)
Za třetí, je třeba přihlédnout k tomu, že zátěž #2 obsahuje náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, jak pro úředníky, tak pro soukromé zaměstnance. Příspěvky na sociální zabezpečení pro soukromé zaměstnance byly před rokem 2003 vyšší než referenční sazba REK, jelikož byly v těchto nákladech zahrnuty také úroky ve výši zhruba […] milionů EUR na penzijní připojištění soukromých zaměstnanců. Od roku 2003 jsou tyto náklady na úroky připočítávány k finančním nákladům a náklady na sociální zabezpečení vzniklé v souvislosti se soukromými zaměstnanci jsou tedy nižší než referenční sazba REK.
(381)
Jelikož posudek zahrnuje celou zátěž #2 jako vyrovnání nákladů na sociální zabezpečení úředníků, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, vzniklo pro náklady na sociální zabezpečení úředníků před rokem 2003 nadměrné snížení a po roce 2003 nedostatečné snížení. Pro výpočet přiměřeného vyrovnání nákladů na sociální zabezpečení úředníků ze zátěže #2, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, je třeba u zátěže #2 posuzovat státní úředníky a soukromé zaměstnance odděleně.
(382)
Nedostatečné vyrovnání, které posudek zjistil, je proto zavádějící, neboť se přehlíží skutečnost, že uplatňované náklady na sociální zabezpečení - ve srovnání s konkurencí neobvyklé - jsou kryty nejen zátěží #2 a že poštovní regulační orgán považoval vyšší podíl nákladů na sociální zabezpečení za náklady na „účinné poskytování“. Náležitou opravou chyb v odborném posudku, pokud jde o vyrovnání, se zátěže a náklady na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, vyrovnávají přesně podle § 20 odst. 2 PostG 1997.
(383)
Námitku Německa, že se Komise v rozhodnutí o rozšíření řízení z roku 2011 dopustila chyby, když vypočetla komparativní výhodu pouze pro cenově neregulované služby, je nutno odmítnout, protože podle § 20 odst. 2 PostG 1997 musí poštovní regulační orgán stanovit cenový limit tak, aby příjmy z cenově regulovaných služeb pokryly náklady na jejich účinné poskytování a schválené zátěže.
c) Absence důkazu nedostatečného vyrovnání nákladů na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, podle posudku WIK
(384)
S odkazem na REK 2009 Německo tvrdí, že Deutsche Post trpěla od roku 1990 značnými ztrátami z cenově regulovaných služeb, jelikož výnosy z jejich poskytování zcela absorbovaly náklady na cenově regulované služby a čisté náklady na plnění povinnosti univerzální služby (94). Německo také proto odmítá argument Komise, že by zisky z cenově regulovaných služeb byly dostatečné k financování nákladů na sociální zabezpečení, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé, na cenově neregulované služby.
(385)
Komise se zaprvé domnívá, že z rozhodnutí poštovního regulačního orgánu po roce 2003 jasně vyplývá, že vyčlenil část výnosu z cenově regulovaných služeb na vyrovnání zátěže #2. Existence příspěvku z výnosů z cenově regulovaných služeb proto jednoznačně vyplývá z rozhodnutí poštovního regulačního orgánu.
(386)
Zadruhé z posudku WIK v protikladu k REK 2009 vyplývá, že cenově regulované služby od roku 2000 dosahovaly značně pozitivního rozpětí zisku ve výši přesahující [6,5-8,5] % obratu.
Obrázek 9
Výpočet ROS pro cenově regulované služby na základě posudku WIK
(…)
Poznámka:
Výpočty jsou založeny na úpravách REK 2009 provedených v posudku WIK. Dále se vychází z toho, že cenově regulované služby pokrývají všechny ztráty cenově neregulovaných univerzálních služeb. Nižší zisk za rok 2007 lze připsat především mimořádně vysokým odpisům v oblasti nemovitostí.
(387)
Vyšší zisky od roku 2000 mají přímou souvislost se snížením příspěvků na penzijní pojištění podle penzijního zákona z roku 1995: Zatímco v roce 1999 Deutsche Post provedla roční paušální platbu ve výši 2,045 miliardy EUR, činil odpovídající částka v roce 2000 pouze 735 milionů EUR (33 % skutečných platů úředníků). Jelikož poštovní regulační orgán neupravil v roce 2000 regulované poplatky směrem dolů v souladu se snížením příspěvků na penzijní pojištění, zisky Deutsche Post se výrazně zvýšily. Dosažený zisk zůstal vysoký dokonce i po přijetí rozhodnutí o cenových limitech 2002, jelikož regulované poplatky nebyly sníženy dostatečně k tomu, aby odpovídaly nákladům na poskytování cenově regulovaných služeb.
(388)
Pokud jde o kritiku Německa ohledně posudku WIK, Komise shledává, že tento posudek poskytuje přesnější popis ekonomické situace Deutsche Post obecně a zisky z cenově regulovaných služeb, udává jako REK 2009. Je tomu tak z těchto důvodů:
i) Vhodnější přidělení nákladů komerčním službám
(389)
Podle rozsudku ve věci Chronopost musí komerční služby hradit své přímé náklady samy a musí poskytovat náležitý příspěvek na režijní náklady. Přiměřené rozdělení nákladů mezi jednotlivé služby lze prokázat buď pomocí vnějších referenčních hodnot (např. tržních cen) nebo pomocí vnitřních údajů o nákladech (95).
(390)
REK 2009 jsou založeny na zásadě stanovené v § 20 odst. 2 PostG 1997, podle níž by cenově neregulovaným službám měly být přisuzovány pouze náklady na účinné poskytování služeb, zatímco všechny zátěže (např. další náklady vyplývající z převzetí nákladů na důchody zaměstnanců Postdienst a čisté náklady spojené s povinností univerzální služby) musí být financovány z příjmů z cenově regulovaných služeb. V posudku WIK se však v návaznosti na přezkum REK 2009 ve srovnání s rentabilitou soukromých konkurentů uvádí, že Deutsche Post přisuzuje cenově regulovaným službám příliš vysoký podíl zátěží a naopak komerčním službám nedostatečné náklady.
(391)
Posouzení uplatňovaných - „ve srovnání s konkurencí obvyklých“ - referenčních hodnot, které Deutsche Post používala ke stanovení jednotlivých zátěží, potvrzuje zjištění posudku WIK: Jak je uvedeno výše, je sazba příspěvků REK k výpočtu zátěže #2 (ve srovnání s konkurencí neobvyklé náklady na sociální zabezpečení) příliš nízkou referenční hodnotou ve srovnání se zákonným pojistným na sociální zabezpečení, které musí platit konkurenti ze soukromého sektoru. Navíc se například v případě zátěže vyplývající ze sítě poštovních poboček jedná o čistě hypotetickou referenční hodnotu, jelikož nelze prokázat, že by Deutsche Post od roku 1990 sama bez povinnosti univerzální služby žádné poštovní pobočky neprovozovala. Stejně tak nelze prokázat, že by Deutsche Post mohla od roku 1990 fungovat výlučně s pracovníky, jimž by musela platit pouze plat na úrovni minimální mzdy z roku 2007.
(392)
Komise proto dochází k závěru, že posudek WIK představuje vhodnější základ ke stanovení nákladů, jež lze přisoudit komerčním službám.
(393)
Ocenění nákladů musí být navíc provedeno v souladu s všeobecně přijímanými účetními zásadami podle směrnice 97/67/ES a směrnice 2006/111/ES. V ročních uzávěrkách Deutsche Post nejsou uvedeny ani zvýšené náklady na odpisy ani výše nastavené dodatečné náklady na penze. Tyto náklady jsou - a to platí pro Deutsche Post i pro její konkurenty - běžně financovány z čistého zisku společnosti. Nové ocenění nákladů směrem výše by tudíž Deutsche Post oproti jejím konkurentům zvýhodnilo.
ii) Stanovení referenčních hodnot k výpočtu přiměřeného zisku s ohledem na rizikové postavení Deutsche Post
(394)
Zisky, kterých Deutsche Post od roku 2000 dosáhla, byly výrazně nad mediánem ROS ve výši 3,48 % uvedeném v posudku WIK a spodním ROS ve výši 6,1 % uvedeném v posudku Deloitte-II. Tvrzení Německa, že Deutsche Post utrpěla tak vážné ztráty, že nebyla schopná hradit zátěže zisky z cenově regulovaných služeb, proto nelze přijmout.
(395)
Dále je třeba kriticky nahlížet na posudek Deloitte-II, který vychází z malé srovnávací skupiny sestávající především z mezinárodních expresních balíkových služeb (např. UPS, FedEx, TNT Express). Doporučení vyslovené v posudku Deloitte-II pro přiměřené ziskové rozpětí použít spodní ROS ve výši 6,1 % a medián ROS ve výši 7,4 % přehlíží skutečnost, že Deutsche Post provozuje podnikání, které je nejen výrazně méně kapitálově náročné, ale také méně rizikové:
1)
Deutsche Post sama neprovozuje expresní balíkové služby. Ty provozuje její dceřiná společnost DHL.
2)
Listovní služby, které představují 75 % výnosů Deutsche Post, vyžadují daleko menší kapitálové investice ve srovnání s provozovateli mezinárodních balíkových služeb, protože hlavními náklady na doručování zásilek jsou platy listovních doručovatelů. Provozovatelé expresních balíkových služeb musí investovat daleko více do kapitálově náročného vybavení (96).
3)
Dominantní postavení Deutsche Post na trhu s listovními zásilkami bylo vytvořeno a upevněno díky exkluzivní licenci, která jí přinesla jistou zákaznickou základnu, aniž by musela provést zásadní investice do marketingu nebo obchodní značky. Naproti tomu mezinárodní provozovatelé balíkových služeb si museli vybudovat svou pozici na každém vnitrostátním trhu od základů, přičemž na vlastní riziko a náklady vytvořili některé velice dobře známé obchodní značky (97).
4)
Tržní a nákladová rizika Deutsche Post byla zajištěna státními opatřeními (98). Zejména cenová regulace zajistila, aby byly pokryty všechny zátěže cenově neregulovaných služeb (99).
(396)
Posudek WIK proto správně použil referenční sazbu pro zisk, která leží pod rozmezím doporučovaným v posudku Deloitte-II, a přihlédl by k tomu, že Deutsche Post podniká s nižší kapitálovou náročností a nižšími riziky, než provozovatelé mezinárodních expresních balíkových služeb. Není však nezbytné stanovit přesně úroveň referenční hodnoty zisku, protože dosažená průměrná rozpětí ROS ve výši 8,3 % jsou již vyšší než odhadovaný spodní ROS ve výši 6,1 % podle posudku Deloitte-II. Dokonce ani podle odborného posudku, který předložilo samo Německo, nebylo možné vyvodit, že by Deutsche Post od roku 2000 dostávala příliš nízké vyrovnání.
(397)
V každém případě lze kritice Německa týkající se posudku WIK jen těžko porozumět, jelikož medián ROS ve výši 3,48 % není nad úrovní zisku, který poštovní regulační orgán a Deutsche Post samy považovaly za přiměřený. Na jedné straně z referenční hodnoty ROS ve výši 3,48 % obecně vyplývá vyšší zisk než kapitálové náklady (např. náklady na […] a […]), které Deutsche Post uplatňovala ve svých REK a které byly schváleny poštovným regulačním orgánem (viz oddíl IV.4.3.). Na druhé straně se v posudku WIK uváděný medián ROA ve výši 7,66 % pohybuje na podobné úrovni jako výnosy z kapitálu, které Deutsche Post […].
(398)
To, že se Německo odkazuje na rozpětí přiměřeného zisku v železniční a autobusové dopravě (výnosy z prodeje ve výši 7 %-8 %), nemá vliv na závěry ohledně referenční hodnoty ke stanovení přiměřeného zisku. Tato odvětví hospodářství jsou kapitálově náročnější, a vyžadují proto k pokrytí kapitálových nákladů vyšší výnosy z prodeje. Tyto údaje naopak potvrzují, že referenční hodnota pro přiměřený zisk uvedená v posudku Deloitte-II je více v souladu s průměrnou výší ROS u kapitálově náročného hospodářského odvětví než u hospodářského odvětví náročného z hlediska pracovních sil.
c) Závěry
(399)
Komise musí odmítnout tvrzení Německa, podle něhož výnosy z cenově regulovaného odvětví nestačí na pokrytí uplatňované zátěže plynoucí z nákladů na sociální pojištění, které jsou ve srovnání s konkurencí neobvyklé. Tvrzení Německa nelze podpořit ani pomocí REK 2009 ani odborným posudkem, který Německo předložilo.
(400)
Naopak je v rozhodnutích o cenových limitech 2002, 2007 a 2011 jednoznačně zdokumentováno, že poštovní regulační orgán schválil vyrovnání uváděných zátěží výnosy z cenově regulovaných služeb.
VII.3.5 Zrušení podpory neslučitelné s vnitřním trhem od 1. ledna 2013
(401)
Podle ustálené judikatury Soudního dvora má Komise, pokud zjistila, že je určitá podpora neslučitelná s vnitřním trhem, pravomoc rozhodnout, že dotčený členský stát musí tuto podporu zrušit nebo změnit (100). Podle této judikatury slouží tato povinnost slouží k obnovení předchozí situace (101). Soudní dvůr v tomto ohledu stanovil, že tohoto cíle je dosaženo, jestliže příjemce protiprávní podporu vrátil, ztratil tak výhodu, kterou využíval na trhu ve vztahu ke svým konkurentům, čímž by byl obnoven stav před poskytnutím podpory (102).
(402)
V souladu s touto judikaturou čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 stanoví toto: „Je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil […]. Komise nebude vyžadovat navrácení podpory, pokud by to bylo v rozporu s obecnými zásadami práva Společenství.“
(403)
Komise dále poznamenává, že se rozhodnutí o rozšíření řízení 2007 a 2011 vztahují na období 1990-2007. V případě dotování penzí se však jedná o pokračující režim podpory, který neskončil v roce 2007. Také vyrovnávání zátěží z výnosů cenově regulovaných služeb nebylo ukončeno v roce 2007. Německo ve svém sdělení z 2. ledna 2012 poskytlo údaje o dotování penzí a o dosažených výnosech z cenově regulovaných služeb, včetně roku 2010. Komise proto dochází k závěru, že navrácení neslučitelné části dotací na penze by nemělo být omezeno rokem 2007, nýbrž by mělo pokračovat až do data oznámení tohoto rozhodnutí.
(404)
S ohledem na výpočet prvků podpory, které již byly společnosti Deutsche Post poskytnuty, chce Komise nejprve podotknout, že podle judikatury Soudního dvora žádné ustanovení práva Unie od Komise nevyžaduje, aby při nařízení navrácení podpory, která byla prohlášena za neslučitelnou s vnitřním trhem, stanovila přesnou částku podpory, která má být navrácena. Postačuje, aby rozhodnutí Komise obsahovalo informace, které jeho adresátovi umožní stanovit tuto částku bez větších potíží (103).
(405)
Podpora neslučitelná s vnitřním trhem musí být vypočtena s použitím vzorce v tabulce 8 na základě sazby příspěvků REK a referenční sazby (definice je uvedena v příloze a v tabulce 7 a na základě hrubého platu úředníků (definice je uvedena v tabulce 6. Z částky protiprávní podpory budou za každý rok poskytování stanoveny úroky, a to až do úplného navrácení podpory. Úroky se vypočítají v souladu s ustanoveními v kapitole V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (104).
(406)
Výpočty v příloze, které stanoví výši protiprávní podpory za období 2003-2010 (bez úroků) jsou založeny na předpokladu, že úředníci pracují v oblasti cenově regulovaných a cenově neregulovaných služeb ve stejném poměru. Dostupné údaje nevypovídají o přesném počtu úředníků, kteří působili v cenově regulovaných a cenově neregulovaných službách. Předpokládá se proto, že podíly výnosů z cenově regulovaných a cenově neregulovaných služeb jsou spolehlivou aproximací pro účely rozdělení nákladů na platy.
(407)
Přesnější údaje mohou proto vést k přesnějším výpočtům a změnit výsledky. Německo nedávno poskytlo ohledně celkové částky platů úředníků v cenově neregulovaných službách v období 1995-2007 nové údaje. Tyto údaje naznačují, že by se celková částka platů úředníků měla stanovovat podle rozdělení založeného na nákladech na zaměstnance Deutsche Post uvedených v REK. Výsledná celková částka platů úředníků stanovená tímto postupem by mohla být nižší než u odhadů na základě podílů na výnosech. Německo dne 2. a 19. ledna 2012 předložilo připomínky, které poukazují na to, že se poměrné rozdělení zátěží v rámci cenově regulovaných služeb a mezi cenově regulované a cenově neregulované služby, přinejmenším, pokud jde o rozhodnutí o cenovém limitu 2011 změnilo. Podle těchto údajů byla zřejmě od roku 2008 jedna část zátěže přisouzena cenově neregulovaným službám. Při provádění tohoto rozhodnutí bude přesná částka protiprávní podpory vypočtena společně s Německem s přihlédnutím k těmto připomínkám.
(408)
Komise navzdory všemu úsilí nedokázala vypracovat spolehlivé údaje, pokud jde o částku protiprávní podpory poskytnutou v období 1995-2002. Také zřejmě není možné uvést v tomto rozhodnutí parametry výpočtu, které by byly dostatečně přesné k tomu, aby členskému státu umožnily (samostatně nebo ve spolupráci s Komisí) provést konečný výpočet během provádění rozhodnutí. Za těchto zvláštních okolností respekt k právu členského státu na obhajobu a zásada právní jistoty představují překážky pro navrácení podpory podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999, které stanoví, že „Komise nebude vyžadovat navrácení podpory, pokud by to bylo v rozporu s obecnými zásadami práva Společenství“.
(409)
Navracení podpory by proto mělo začínat 1. lednem 2003 a mělo by pokračovat, dokud nepřestane existovat komparativní výhoda pro cenově neregulované služby.
(410)
Pro období počínající dnem oznámení tohoto rozhodnutí je třeba zajistit, aby úroveň příspěvků na sociální zabezpečení založených na platech, které Deutsche Post platí za své úředníky, nebyla nižší než úroveň příspěvků, které platí konkurenti za soukromé zaměstnance. Při srovnání je třeba přihlížet k veškerým vyrovnáním, které Deutsche Post obdrží na základě regulace cen podle § 20 PostG.
VIII. POSOUZENÍ STÁTNÍCH VYROVNÁVACÍCH PLATEB
VIII.1 Existence státní podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU
(411)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.“ Při určování, zda opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, musí Komise posoudit tato kritéria: opatření musí být přičitatelné státu a jsou při něm použity státní prostředky, určité podniky či odvětví jsou zvýhodněny, čímž dochází k narušení hospodářské soutěže, a je ovlivněn obchod mezi členskými státy.
(412)
Státní vyrovnávací platby jsou státním zdrojem, jelikož byly poskytovány na základě § 37 a 40 PostVerfG 1989 a § 2 PostUmwG 1994 a byly financovány ze zdrojů veřejného podniku Telekom.
VIII.1.1 Finanční výhoda ze státních vyrovnávacích plateb
VIII.1.1.1 Tvrzení Německa, že odvod je třeba považovat za zvláštní zátěž
(413)
Německo tvrdí, že státní vyrovnávací platby by vyrovnaly pouze ty odvody, které představovaly náklady, jež by soukromí konkurenti běžně nemuseli hradit. Podle Německa se v případě odvodů jedná o poplatek „sui generis“ a nelze je řadit mezi daně či dividendy.
(414)
Deutsche Post musela v období 1924-1995 platit odvody ve výši od 6,6 % a 10 % obratu. Podle posudku KPMG Spolkový ústavní soud (Bundesverfassungsgericht) ve svém rozsudku ze dne 22. března 1984 přesně nedefinoval právní povahu odvodů, ale charakterizoval je jako příjem do veřejného rozpočtu („Erwerbseinkünften des Bundes“). Odvody byly dále popsány jako náklady („Kosten der Leistung“), které Deutsche Post platí za poskytování svých služeb.
(415)
Ačkoli Spolkový ústavní soud nedefinoval přesně, do jaké míry by měly být odvody považovány za náhradu daní či dividend, je jasné, že představovaly příjem do státního rozpočtu.
(416)
Zaprvé, mnohé členské státy používaly příjmy z poštovního a telekomunikačního monopolu jako zdroj příjmů do státního rozpočtu. Jelikož Bundespost a její předchůdci byli jakožto státní podniky do roku 1995 osvobozeni od daní, byl jim uložen poplatek sui generis jako další zdroj příjmů z těchto sektorů do státní rozpočtu. Požadovat od těchto monopolů odvody bylo z ekonomického hlediska rozumné. Uživatelé byli ochotni přijmout zvyšování poplatků, aniž by výrazně omezili využívání těchto služeb, takže mohlo být dosaženo vysokých příjmů do státního rozpočtu.
(417)
Zadruhé, Deutsche Post nebyla na rozdíl od soukromých podniků povinna platit ani přímé ani nepřímé daně a nebyla povinna vyplácet dividendy z poskytnutého kapitálu. Platby odvodů tedy představovaly pro stát způsob, jak mít z Deutsche Post příjmy - ať už v jeho roli daňového orgánu nebo podílníka. V tomto ohledu není důležité, zda odvody zcela odpovídají definicím určitých daní a dividend či nikoliv. V každém případě se u odvodů jedná o platby, které Deutsche Post musela odvádět od roku1924 a které představovaly příjmy do státního rozpočtu.
(418)
Konečně, lze uzavřít, že povinnost platit odvody byla v souladu s veřejným cílem dosáhnout ze státního monopolu zisk pro státní rozpočet, ať už v podobě daní nebo dividend. Odvody proto představovaly běžné náklady, které musela Deutsche Post financovat z vlastních prostředků.
VIII.1.1.2 Tvrzení Německa, že státní vyrovnávací platby byly v souladu s chováním soukromého investora
(419)
Německo tvrdí, že poskytování státních vyrovnávacích plateb se částečně rovnalo jednání soukromého investora, jelikož těmito platbami financovalo ziskové investice do sítě Deutsche Post.
(420)
Jelikož však byly státní vyrovnávací platby poskytovány na základě utrpěných ztrát a nikoliv investičních plánů, je jasné, že žádný soukromý investor by takovou investiční strategii nepřijal.
(421)
Pro Deutsche Post proto ze státních vyrovnávacích plateb vznikla finanční výhoda.
VIII.1.1.3 Tvrzení Německa, že státní vyrovnávací platby byly vyrovnáním čistých nákladů na plnění povinnosti univerzální služby
(422)
Německo tvrdí, že státní vyrovnávací platby nepřestavovaly státní podporu, jelikož vyrovnávaly čisté náklady na plnění povinnosti univerzální služby.
(423)
V rozsudku Altmark (105) Soudní dvůr rozhodl, že vyrovnávací platby za poskytování veřejné služby nepředstavují státní podporu pro účely článku 107 SFEU, pokud jsou splněna čtyři kumulativní kritéria. Zaprvé, přijímající podnik musí být skutečně pověřen plněním povinnosti veřejné služby a tyto povinnosti musí být jasně definovány. Zadruhé, parametry, na jejichž základě je vyrovnání vypočteno, musejí být předem stanoveny objektivním a transparentním způsobem. Zatřetí, vyrovnání nemůže překračovat to, co je nezbytné k pokrytí všech nebo části nákladů vynaložených na plnění povinností veřejné služby se zohledněním příslušných příjmů, jakož i zisku, který je přiměřený k plnění těchto povinností. Začtvrté, není-li v konkrétním případě podnik, který má plnit povinnosti veřejné služby, vybrán v rámci veřejného výběrového řízení, které umožní zvolit uchazeče, jenž je schopen poskytovat společnosti tyto služby s nejnižšími náklady, musí být výše vyrovnávací platby stanovena na základě analýzy nákladů, které by vznikly průměrnému, dobře řízenému podniku, který je přiměřeně vybaven dopravními prostředky.
(424)
Jelikož Deutsche Post nebyla vybrána na základě veřejného výběrového řízení a Německo neprokázalo, že jde o dobře řízený podnik, není čtvrté kritérium podle rozsudku Altmark splněno.
VIII.1.2 Závěry o existenci podpory
(425)
Státní vyrovnávací platby byly poskytovány ze státních zdrojů a zmírňovaly u Deutsche Post náklady, které by za běžných podmínek soukromé podniky musely hradit samy. Německu se nepodařilo dokázat, že státní vyrovnávací platby splňují kritéria podle rozsudku Altmark, a proto by se neměly považovat za státní podporu.
(426)
Z důvodů objasněných v oddíle VII.1.2 je pravděpodobné, že státní vyrovnávací platby narušují hospodářskou soutěž a nepříznivě ovlivňují obchod.
(427)
Komise proto dochází k závěru, že státní vyrovnávací platby představují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
VIII.2 Posouzení existujících podpor podle čl. 108 odst. 3 SFEU
(428)
Státní vyrovnávací platby byly zavedeny § 37 odst. 2 a 3 PostVerfG 1989, a představují proto nové opatření podpory.
VIII.3 Posouzení slučitelnosti s vnitřním trhem podle čl. 106 odst. 2 SFEU
(429)
Podle čl. 106 odst. 2 SFEU podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu nebo ty, které mají povahu fiskálního monopolu, podléhají pravidlům obsaženým ve Smlouvách, zejména pravidlům hospodářské soutěže. Smlouva však stanoví výjimku z těchto ustanovení, je-li splněna řada podmínek: za prvé musí stát oficiálně pověřit podnik plněním určitého úkolu. Za druhé, pověření se musí týkat služby obecného hospodářského zájmu. Za třetí, musí být výjimka pro splnění svěřeného úkolu nezbytná a přiměřená danému účelu. Za čtvrté, rozvoj obchodu nesmí být dotčen v míře, která by byla v rozporu se zájmem Unie.
(430)
Ve sděleních z roku 1996 resp. 2001 (106), (107) a v rámci Společenství z roku 2005 Komise vysvětluje uplatňování kritérií nutnosti a přiměřenosti s ohledem na výjimku podle čl. 106 odst. 2 SFEU. Oddíl 2.4 rámce Společenství z roku 2005 je nejnovější kodifikací ustanovení o významu a působnosti těchto kritérií, která v minulosti důsledně uplatňoval Soudní dvůr, Tribunál i Komise.
(431)
Podle oddílu 2.4 rámce Společenství z roku 2005 musí být zohledněna nutnost a přiměřenost poskytovaného vyrovnání splněny následující zásady:
1)
Vyrovnání nepřesáhne nezbytnou výši pro krytí nákladů vzniklých z plnění povinnosti veřejné služby s přihlédnutím k příjmům s ním souvisejícím, jakož i přiměřenému zisku z plnění těchto povinností.
2)
Vyrovnání zahrnuje veškeré výhody poskytované státem nebo prostřednictvím státních zdrojů v jakékoli formě - bez ohledu na jejich klasifikaci pro účely čl.107 odst. 1 SFEU.
3)
Vyrovnání musí být skutečně použito na činnosti dotyčné služby obecného hospodářského zájmu. Vyrovnávací platby za plnění povinnosti veřejné služby, které jsou poskytovány na provádění služeb obecného hospodářského zájmu, ale ve skutečnosti jsou využívány na činnost na jiných trzích, nejsou oprávněné, a představují tedy neslučitelnou státní podporu.
(432)
Komise ve své rozhodovací praxi považovala státní vyrovnávací platby nákladů spojených s poskytováním univerzální služby za podporu slučitelnou s vnitřním trhem (resp. je za podporu nepovažovala), pokud byly platby nižší než vzniklé čisté náklady na univerzální službu (108).
VIII.3.1 Pověření poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu
(433)
Jednotlivé po sobě jdoucí směrnice a judikatura Soudního dvora (109) vždy uznávaly univerzální poskytování poštovních služeb za službu obecného hospodářského zájmu.
(434)
Deutsche Post byla do 31. prosince 2007 na sebe navazujícími zákony o poštách pověřena poskytováním univerzálních poštovních služeb.
VIII.3.2 Nutnost a přiměřenost státních vyrovnávacích plateb
(435)
Německo trvá na tom, že státní vyrovnávací platby byly přiměřeným vyrovnávacím opatřením, protože podle REK 2009 byly výrazně nižší než vzniklé čisté náklady na plnění povinnosti univerzální služby v období 1990-1995. Z REK 2009 vyplývá, že v roce 1995 chyběla Deutsche Post navzdory státním vyrovnávacím platbám na vyrovnání čistých kumulovaných nákladů na plnění povinnosti univerzální služby za období 1990-1995 částka […] mld. EUR.
(436)
Po úpravách přidělení nákladů a ocenění nákladů v REK 2009 došel posudek WIK k závěru, že státní vyrovnávací platby vyrovnávaly kumulované čisté náklady na plnění povinnosti univerzální služby v období 1990-1995 vyrovnaly.
(437)
Výpočty v posudku WIK ukazují, že v roce 1995 vyrovnání kumulované čisté náklady přesáhlo o [0-20] milionů EUR. Komise nicméně uznává, že kvalita údajů nákladového účetnictví za tyto roky je špatná. V posudku WIK se také jako kapitálové náklady uznávají pouze odvody, aniž by se přihlíželo k dalšímu přiměřenému zisku.
(438)
Z těchto dvou důvodů Komise shledává, že posudek WIK nelze použít jako základ pro odmítnutí tvrzení Německa, že státní vyrovnávací platby představují přiměřené vyrovnání nákladů Deutsche Post na plnění povinnosti univerzální služby.
Tabulka 10
Výpočet kumulovaných čistých nákladů na plnění povinnosti univerzální služby a státních vyrovnávacích plateb (složený úrok 1995)
REK 2009
Posudek WIK
Kumulované čisté náklady
- […] miliard EUR
- […] miliard EUR
Státní vyrovnávací platby
+ 6,707 miliardy EUR
+ 6,707 miliardy EUR
Nadměrné resp. nedostatečné vyrovnání
- […] miliard EUR
+ [0 až 20] milionů EUR
(439)
Státní vyrovnávací platby jsou proto podle čl. 106 odst. 2 SFEU podporou slučitelnou s vnitřním trhem, neboť nepřesahují čisté náklady, které vznikly Deutsche Post v souvislosti s plněním povinnosti univerzální služby.
IX. STÁTNÍ ZÁRUKA NA DLUHOPISY VYDANÉ PŘED ROKEM 1995 PŘEDSTAVUJE EXISTUJÍCÍ PODPORU PODLE ČL. 108 ODST. 3 SFEU
(440)
Komise uvádí, že předpisy o státní záruce na dluhopisy byly zavedeny v roce 1953 podle § 22 odst. 4 PostVwG 1953. Když byl zákon PostVwG 1953 zrušen zákonem PostVerfG 1989, bylo toto ustanovení beze změny převzato do § 40 PostVerfG 1989.
(441)
Jelikož byly státní záruky na dluhopisy zavedeny v roce 1953 a tedy před vstupem v platnost Smlouvy o EHS v roce 1958, jde o existující podporu podle čl. 1 písm. b) bodu i) nařízení (ES) č. 659/1999.
(442)
Podle § 2 odst. 4 PostUmwG 1995 tato existující podpora skončila. Skutečnost, že stát zůstal ručitelem za dluhopisy vydané před privatizací Deutsche Post, nepředstavuje novou podporu, protože tato výhoda byla Deutsche Post udělena v době, kdy byly dluhopisy vydány.
X. ZÁVĚRY
(443)
Komise shledává, že dotování penzí a státní vyrovnávací platby jsou opatřeními podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože ulevují Deutsche Post AG od nákladů, které by za běžných okolností měl hradit podnik sám.
(444)
Komise dále shledává, že Německo provádělo dotování penzí a státní vyrovnávací platby protiprávně, v rozporu s čl. 108 odst. 2 SFEU. Státní záruka na dluhopisy, které Deutsche Post vydala před svou privatizací, představuje existující podporu, která byla zrušena v roce 1995.
(445)
Dotování penzí je neslučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, protože poskytovalo komparativní výhodu pro cenově neregulované služby vzhledem k tomu, že poštovní regulační orgán schválil financování zátěží výnosy z cenově regulovaných cen. Německo podniku Deutsche Post AG nepřiměřeně ulevilo od příspěvků na sociální zabezpečení, jelikož v rámci těchto opatření docházelo nejen k dotování penzí, ale bylo podniku Deutsche Post AG umožněno přenést na zákazníky cenově regulovaných služeb část nákladů na sociální zabezpečení cenově neregulovaných služeb, které by měl tento podnik hradit sám tak, jak to činí soukromí konkurenti.
(446)
Deutsche Post AG se díky opatřením na podporu v oblasti penzí nachází ve výhodném postavení oproti soukromým konkurentům, jelikož za své cenově neregulované služby musela nést nižší zátěž vyplývající z příspěvků na sociální zabezpečení, než jsou náklady stanovené zákonem, které bezesporu vznikají soukromým konkurentům.
(447)
S vnitřním trhem neslučitelná podpora by se tedy měla vypočítat jako rozdíl mezi referenční sazbou, která uvádí příspěvky Deutsche Post AG na sociální zabezpečení pro cenově neregulované služby do souladu s příspěvky konkurentů, a sazbou příspěvků REK, které skutečně hradí Deutsche Post AG za své cenově neregulované služby, vynásobený celkovou částkou hrubých platů úředníků působících v cenově neregulovaných službách. Konkrétně by se měla podpora neslučitelná s vnitřním trhem vypočítat podle vzorce v tabulce 8 na základě definic sazby příspěvků REK a referenční sazby REK, jak je stanoveno v tabulce 7 a v příloze, a hrubých platů úředníků v tabulce 6.
(448)
S vnitřním trhem neslučitelná státní podpora, kterou měla Deutsche Post k dispozici od 1. ledna 2003, by měla být požadována zpět počínaje 1. lednem 2003 a konče datem, kdy konkurenční výhoda přestane existovat. Kromě toho by Německo mělo v zájmu zrušení komparativní výhody přijmout všechna nutná opatření k tomu, aby změnila zmírnění nákladů na penze vyplývající z dotování penzí a regulace poplatků.
(449)
Komise shledává, že se v případě státních vyrovnávacích plateb jedná o opatření podpory, které je slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 106 odst. 2 SFEU, protože vyrovnávaly kumulované čisté náklady vzniklé Deutsche Post v souvislosti s plněním povinnosti univerzální služby,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ
Článek 1
1. Dotování penzí pro Deutsche Post AG představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU a Německo jej udělovalo protiprávně, v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU.
2. Dotování penzí je neslučitelné s vnitřním trhem, protože Německo v nepřiměřené míře přispívalo k financování penzí úředníků Deutsche Post AG, kteří odešli do důchodu.
Článek 2
Státní vyrovnávací platby, které přestavují státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU pro Deutsche Post AG a které Německo poskytovalo protiprávně, v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU, jsou slučitelné s vnitřním trhem.
Článek 3
Státní záruka přestavuje existující podporu ve prospěch Deutsche Post AG podle čl. 107 odst. 1 a čl. 108 odst. 3 SFEU.
Článek 4
1. Německo od Deutsche Post AG vyžádá zpět podporu neslučitelnou s vnitřním trhem uvedenou v článku 1, která je Deutsche Post AG poskytována od 1. ledna 2003 až do chvíle, kdy přestane existovat komparativní výhoda.
2. Částka, která má být podle odstavce 1 navrácena, zahrnuje úroky, jejichž výše se vypočítá ode dne, kdy byla podpora příjemci poskytnuta až do skutečného vrácení podpory.
3. Úroky se vypočítají jako složený úrok v souladu s kapitolou V nařízení (ES) č. 794/2004 a nařízením Komise (ES) č. 271/2008 (110), kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004.
4. S účinkem od data oznámení tohoto rozhodnutí Německo zajistí, aby při zohlednění financování zátěží z výnosů cenově regulovaných služeb schválených poštovním regulačním orgánem již Deutsche Post AG nevznikala komparativní výhoda pro cenově neregulované služby.
Článek 5
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 se provede s okamžitým účinkem, jak je stanoveno v článku 4.
2. Německo zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 6
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Německo Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (jistina a úroky), která má být získána zpět od Deutsche Post AG;
b)
podrobný popis již přijatých nebo plánovaných opatření pro splnění tohoto rozhodnutí;
c)
doklady, z nichž vyplývá, že byl Deutsche Post AG doručen příkaz k navrácení podpory neslučitelné s vnitřním trhem.
2. Německo Komisi průběžně informuje o pokroku při provádění vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí, dokud není podpora neslučitelná s vnitřním trhem uvedená v článku 1 zcela navrácena. Na základě jednoduché žádosti Komise předloží Německo okamžitě informace o již přijatých nebo plánovaných opatřeních pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Mimo jiné bude Německo poskytovat podrobné informace o částce podpory a úrocích, které Deutsche Post AG již vrátila.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 25. ledna 2012
DEĊIŻJONI TAL-KUMMISSJONI
tal-25 ta’ Jannar 2012
Il-miżura C 36/07 (ex NN 25/07) implimentata mill-Ġermanja għal Deutsche Post AG
(notifikata bid-dokument numru C(2012) 184)
(It-test bil-Ġermaniż biss huwa awtentiku)
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
(2012/636/UE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-ewwel sottoparagrafu tal-Artikolu 108(2) tiegħu (1),
Wara li kkunsidrat il-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikolu 62(1)(a) tiegħu,
Wara li stiednet lill-partijiet interessati sabiex jissottomettu l-kummenti tagħhom skont l-Artikoli ta’ hawn fuq (2) u wara li kkunsidrat il-kummenti tagħhom,
Billi:
I. PROĊEDURA
I.1. Proċeduri tal-għajnuna mill-Istat
I.1.1. Id-deċiżjoni tal-ftuħ tal-1999 u d-deċiżjoni negattiva tal-2002
(1)
Fl-1994 il-United Parcel Service (minn hawn ’il quddiem: UPS) ressaq ilment dwar l-għoti ta’ għajnuna mill-Istat illegali lil Deutsche Bundespost POSTDIENST (minn hawn ’il quddiem: POSTDIENST).
(2)
Wara l-ftuħ tal-proċedura fit-23 ta’ Ottubru 1999 (minn hawn ’il quddiem: id-deċiżjoni tal-ftuħ tal-1999), il-Ġermanja ssottomettiet kummenti fis-16 ta’ Settembru 1999. Wara l-pubblikazzjoni tad-deċiżjoni tal-ftuħ, il-Kummissjoni rċeviet kummenti minn 14-il parti interessata, li ġew trażmessi kif xieraq lill-Gvern Ġermaniż permezz ta’ ittra datata 15 ta’ Diċembru 1999, li pprovdewha b’opportunità li tagħmel l-osservazzjonijiet tagħha dwar dawn il-kummenti. L-awtoritajiet Ġermaniżi wieġbu b’ittra datata l-1 ta’ Frar 2000, li ġiet irreġistrata li waslet fit-2 ta’ Frar 2000.
(3)
Il-Kummissjoni adottat deċiżjoni finali negattiva (3) fid-19 ta’ Ġunju 2002 (minn hawn ’il quddiem: id-deċiżjoni tal-2002) li sabet li POSTDIENST u s-suċċessur tagħha Deutsche Post AG (minn hawn ’il quddiem: DPAG; POSTDIENST u DPAG se jissejħu b’mod konġunt bħala Deutsche Post) ipprezzaw is-servizzi tal-pakketti fid-dar taħt l-ispejjeż inkrementali u li din il-politika ta’ pprezzar aggressiva ma kinitx parti mill-obbligu tas-servizz universali ta’ Deutsche Post. It-telf li rriżulta ta’ EUR 572 miljun finalment ġie ffinanzjat, b’kontravenzjoni tal-Artikoli 106 u 107 tat-TFUE, bir-riżorsi tal-Istat li ngħataw lil Deutsche Post f’forom differenti (pereżempju ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat mill-kumpanija sussidjarja Deutsche Bundespost Telekom (minn hawn ’il quddiem: Telekom), garanziji tal-Istat għal self, u sussidji tal-Istat għall-finanzjament tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil tal-uffiċċji postali).
(4)
Wara t-talba tal-Kummissjoni, il-Ġermanja rkuprat l-għajnuna mill-Istat mhux kompatibbli ta’ EUR 572 miljun mid-DPAG. Id-Deutsche Post ikkuntestat id-deċiżjoni quddiem il-Qrati tal-Unjoni.
(5)
Fis-sentenza tagħha tal-2008 (4), il-Qorti Ġenerali (minn hawn ’il quddiem: il-Qorti) annullat id-deċiżjoni negattiva tal-Kummissjoni tal-2002 minħabba li l-Kummissjoni ma kinitx wettqet analiżi komprensiva tad-dħul u l-ispejjeż kollha tas-servizzi universali sabiex jiġi determinat jekk Deutsche Post kinitx kisbet kumpens baxx jew kumpens għoli.
(6)
Sussegwentement il-Ġermanja ħallset lura lil Deutsche Post l-għajnuna mill-Istat irkuprata ta’ EUR 572 miljun flimkien mal-interessi akkumulati.
(7)
Fit-2 ta’ Settembru 2010 il-Qorti tal-Ġustizzja ċaħdet l-appell tal-Kummissjoni kontra s-sentenza tal-Qorti Ġenerali (5).
I.1.2. Ilmenti oħrajn wara d-deċiżjoni negattiva tal-2002
(8)
Fit-13 ta’ Mejju 2004 l-UPS ressaq ilment ieħor dwar għajnuna mill-Istat illegali mogħtija lil Deutsche Post wara d-deċiżjoni negattiva tal-2002. Skont l-UPS id-deċiżjoni tal-2002 ma eżaminatx il-miżuri kollha mniżżla fl-ilment oriġinali tal-1994, u d-Deutsche Post gawdiet minn benefiċċji finanzjarji konsiderevolment ogħla mill-għajnuna inkompatibbli ta’ EUR 572 miljun. L-UPS huwa wkoll tal-opinjoni li d-Deutsche Post użat riżorsi tal-Istat sabiex tespandi l-operazzjonijiet tal-pakketti (pereżempju għall-akkwist ta’ kumpaniji oħra) u sabiex tbiegħ servizzi bi prezzijiet ta’ trasferiment baxxi mhux xierqa lis-sussidjarji Postbank AG u d-Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG (minn hawn ’il quddiem: DPEED), li kienu attivi rispettivament fis-servizzi bankarji u d-distribuzzjoni tal-pakketti tan-negozju taħt isem il-prodott DHL.
(9)
Il-Kummissjoni bagħtet talbiet għal informazzjoni lil Ġermanja fid-9 ta’ Novembru 2004 u l-1 ta’ April 2005. Il-Ġermanja ssottomettiet it-tweġibiet tagħha fit-2 ta’ Diċembru 2004 u t-3 ta’ Ġunju 2005 rispettivament.
(10)
Fis16 ta’ Lulju 2004 it-TNT Post AG & Co KG (minn hawn ’il quddiem: TNT) ressqet ilment ukoll sabiex tallega li d-Deutsche Post biegħet servizzi bi prezzijiet ta’ trasferiment baxxi żżejjed lil Postbank AG. Hija sostniet li, billi l-Postbank AG ħallset biss l-ispejjeż varjabbli għas-servizzi mogħtija, id-Deutsche Post iffinanzjat l-ispejjeż fissi komuni tan-netwerk tad-distribuzzjoni interament mid-dħul tal-monopolju tal-ittri tagħha.
(11)
Il-Kummissjoni bagħtet talbiet għal informazzjoni lil Ġermanja fil-11 ta’ Novembru 2004 u l-25 ta’ April 2005. Il-Ġermanja ssottomettiet it-tweġibiet tagħha fit-17 ta’ Diċembru 2004 u t-23 ta’ Ġunju 2005.
I.1.3. Deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007
(12)
Wara iżjed ilmenti, il-Kummissjoni infurmat lill-Ġermanja b’ittra datata t-12 ta’ Settembru 2007 (6) (minn hawn ’il quddiem: id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007) dwar id-deċiżjoni tagħha li twessa’ l-ambitu tal-proċedura li oriġinarjament kienet inbdiet fl-1999. L-għan tad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007 kien li tiġi inkluża l-informazzjoni sottomessal-aħħar u jiġu analizzati bir-reqqa d-distorsjonijiet potenzjali kollha tal-kompetizzjoni li jirriżultaw mill-miżuri pubbliċi li ngħataw lil Deutsche Post (ara t-taqsima I.1.14 għal iżjed dettalji dwar il-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat, il-garanziji tal-Istat, is-sussidji tal-pensjonijiet, u l-liċenzja esklużiva għall-għoti ta’ servizzi ta’ ittri).
(13)
Il-Kummissjoni kkunsidrat li kien meħtieġ li jinbnew mill-ġdid fid-dettall il-kontijiet ta’ Deutsche Post mill-1990 sal-2007 sabiex tintlaħaq ċarezza dwar l-impatt tal-għajnuna mill-Istat fuq id-dħul u l-ispejjeż tas-servizzi differenti pprovduti minn Deutsche Post.
I.1.4. Kummenti min-naħa tal-Ġermanja dwar id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007
(14)
Il-Ġermanja ssottomettiet il-kummenti tagħha fl-14 ta’ Diċembru 2007 u d-Deutsche Post ikkuntestat id-deċiżjoni tal-estensjoni tal-2007 (ara wkoll it-taqsima I.3.1).
I.1.5. Kummenti minn partijiet terzi dwar id-deċiżjoni tal-estensjoni tal-2007 u osservazzjonijiet mill-Ġermanja dwar il-kummenti tal-partijiet terzi.
(15)
Fis-16 ta’ Novembru 2007 l-UPS u t-TNT issottomettew il-kummenti tagħhom.
(16)
Wara talba għall-estensjoni tal-iskadenza fl-20 ta’ Diċembru 2007, il-Ġermanja ssottomettiet l-osservazzjonijiet tagħha dwar il-kummenti tat-TNT u l-UPS fit-12 ta’ Marzu 2008.
I.1.6. Għażla ta’ espert estern
(17)
Fit-23 ta’ Jannar 2008 il-Kummissjoni ppubblikat stedina għal offerta għal studju minn esperti sabiex jgħin lill-Kummissjoni tiddetermina jekk Deutsche Post ingħatatx kumpens żejjed għall-obbligi tagħha ta’ servizzi universali għall-perjodu mill-1990 sal-2007 (7).
(18)
Fit-18 ta’ Ġunju 2008 il-Kummissjoni kkonkludiet kuntratt ma’ WIK Consult GmbH, li tispeċjalizza fil-kontabilità tal-ispejjeż għas-settur postali.
I.1.7. Kummenti mill-Ġermanja dwar it-tul xieraq tal-perjodu taħt investigazzjoni
(19)
Permezz ta’ ittri datati l-10 u t-18 ta’ Ġunju 2008, il-Ġermanja ssenjalat in-nuqqas ta’ qbil tagħha mat-tul maħsub tal-perjodu ta’ investigazzjoni (1990-2007) u sostniet li jkun biżżejjed li l-perjodu ta’ investigazzjoni jiġi llimitat għall-perjodu bejn l-1990 u l-1994, meta l-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat ingħataw, minħabba li t-telf f’dak il-perjodu kien ogħla mill-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat, li jfisser li Deutsche Post ma bbenefikat minn l-ebda kumpens għoli. Taħt il-qafas Komunitarju għall-għajnuna mill-Istat fil-forma ta’ kumpens ta’ servizz pubbliku (minn hawn ’il quddiem: il-Qafas tal-2005) (8), li jillimita l-perjodu għall-kalkolu ta’ kumpens għoli għal erba’ snin, l-għoti ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet għall-perjodu ta’ wara l-1994 jista’ jkun sproporzjonat.
(20)
Fis-27 ta’ Ġunju 2008 il-Ġermanja ssottomettiet opinjoni ta’ esperti dwar l-obbligu tal-Kummissjoni li tinvestiga b’mod separat il-ħlasijiet tal-kumpens tal-Istat, il-garanziji tal-Istat, u s-sussidju tal-pensjonijiet (9). Barra minn hekk, il-Ġermanja sostniet li eżaminazzjoni tad-dejta tal-kontijiet ma kinitx meħtieġa għall-valutazzjoni tal-garanzija tal-Istat u s-sussidju tal-pensjonijiet.
(21)
L-awtoritajiet Ġermaniżi tennew l-istess pożizzjoni fil-laqgħat mad-dipartimenti tal-Kummissjoni fid-29 ta’ Mejju u l-15 ta’ Lulju 2008.
I.1.8. Talba għal informazzjoni tas-17 ta’ Lulju 2008
(22)
Fis-17 ta’ Lulju 2008 il-Kummissjoni bagħtet talba għal informazzjoni lill-Ġermanja dwar il-miżuri kollha ta’ għajnuna mill-Istat taħt investigazzjoni, inkluż kwestjonarju dwar id-dħul u l-ispejjeż ta’ Deutsche Post bejn l-1990 u l-2007. It-talba għal informazzjoni tħejjiet b’kooperazzjoni ma’ WIK Consult. Fil-5 ta’ Awwissu 2008 il-Ġermanja talbet estensjoni miftuħa tal-iskadenza minħabba li l-ewwel kienet teħtieġ tistabbilixxi d-disponibbiltà ta’ ċertu dejta.
I.1.9. Segwitu tat-talba għal informazzjoni tat-12 u t-22 ta’ Awwissu 2008
(23)
Fit-12 ta’ Awwissu 2008 il-Kummissjoni spjegat għalfejn l-eżaminazzjoni tal-ispejjeż u d-dħul ta’ Deutsche Post għandha tirrigwarda l-perjodu mill-1990 sal-2007 u insistiet li l-informazzjoni mitluba tiġi sottomessa.
(24)
Fil-komunikazzjoni tagħha tal-14 ta’ Awwissu 2008, il-Ġermanja sostniet li ma kien hemm l-ebda raġuni li jiġu eżaminati d-dħul u t-telf ta’ Deutsche Post għall-perjodu ta’ wara l-1994. Fit-22 ta’ Awwissu 2008 il-Kummissjoni żammet id-dritt li tadotta inġunzjoni ta’ informazzjoni skont l-Artikolu 10(3) tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 659/1999 tat-22 ta’ Marzu 1999 li jistabbilixxi regoli dettaljati għall-applikazzjoni tal-Artikolu 93 tat-Trattat tal-KE (10) kieku l-Ġermanja ma pprovdietx l-informazzjoni mitluba.
(25)
Fil-komunikazzjoni tagħha tad-29 ta’ Settembru 2008, il-Ġermanja ppreżentat ir-riżultati ta’ opinjoni oħra ta’ esperti - li ġew sottomessi fit-2 ta’ Ottubru 2008 - sabiex tappoġġja l-pożizzjoni tagħha li analiżi tal-kontijiet ta’ wara l-1994 ma kinitx meħtieġa u li l-perjodu xieraq tal-investigazzjoni kien mill-1990 sal-1994 (11).
(26)
Fit-28 ta’ Ottubru 2008 il-Ġermanja ssottomettiet informazzjoni dwar il-garanzija tal-Istat u s-sussidji tal-pensjonijiet.
I.1.10. Inġunzjoni ta’ informazzjoni tat-30 ta’ Ottubru 2008
(27)
Il-Kummissjoni ma aċċettatx l-argumenti tal-Ġermanja u insistiet li kienet meħtieġa analiżi sal-2007 sabiex jiġu apprezzati bis-sħiħ l-effetti kompetittivi tal-miżuri tal-għajnuna mill-Istat mogħtija. Wara t-tfakkir darbtejn ta’ informazzjoni tat-12 u t-22 ta’ Awwissu 2008, il-Kummissjoni ħarġet inġunzjoni ta’ informazzjoni fit-30 ta’ Ottubru 2008 sabiex tagħti struzzjonijiet lill-Ġermanja ħalli tipprovdi l-informazzjoni kollha meħtieġa dwar il-kontijiet għall-perjodu kollu mill-1990 sal-2007.
(28)
Il-Ġermanja u d-Deutsche Post ikkuntestaw il-validità tal-inġunzjoni ta’ informazzjoni (ara t-taqsima I.3.2).
(29)
Fis-27 ta’ Novembru 2008 il-Ġermanja ssottomettiet l-informazzjoni mitluba dwar il-kontijiet għall-perjodu li jibda mill-1990 sal-1994. Fil-5 u s-16 ta’ Diċembru 2008 il-Ġermanja aġġornat l-informazzjoni dwar il-kontijiet li kienet ġiet sottomessa fis-27 ta’ Novembru 2008.
I.1.11. Sottomissjoni tal-informazzjoni dwar il-kontijiet għall-perjodu mill-1990 sal-2007
(30)
Wara laqgħa fis-6 ta’ Frar 2009 bejn is-Sur Pfaffenbach, is-Segretarju tal-Istat Ġermaniż, is-Sur Appel, CEO tad-DPAG, u l-Kummissarju bir-responsabbiltà għall-Politika ta’ Kompetizzjoni, il-Ġermanja u d-Deutsche Post qablu li jipprovdu informazzjoni dwar il-kontijiet għall-perjodu ta’ wara l-1994.
(31)
Fit-3 ta’ Marzu 2009, il-Ġermanja ssottomettiet l-ewwel sett ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet għall-perjodu kollu taħt investigazzjoni mill-1990 sal-2007.
(32)
Saru laqgħat bejn id-dipartimenti ta’ Deutsche Post u l-Kummissjoni fit-3 ta’ Marzu 2009 fi Brussell u fit-12 ta’ Marzu, fit-2 ta’ April, fit-28 ta’ Mejju, fit-23 ta’ Ġunju, u fit-18 ta’ Settembru 2009 f’Bonn. Il-Ġermanja ssottomettiet il-preżentazzjonijiet rispettivi min-naħa ta’ Deutsche Post fis-26 ta’ Marzu, is-7 ta’ Mejju, u t-22 ta’ Ġunju 2009.
(33)
Wara dawk il-laqgħat u żewġ listi ta’ mistoqsijiet li l-Kummissjoni ssottomettiet lil Deutsche Post fl-4 ta’ Ġunju u t-30 ta’ Lulju 2009, il-Ġermanja pprovdiet informazzjoni aġġornata dwar il-kontijiet u iżjed kjarifiki fid-9 ta’ Lulju, il-31 ta’ Lulju, is-17 ta’ Awwissu, it-8 ta’ Settembru, l-10 ta’ Settembru u l-15 ta’ Ottubru 2009.
(34)
Fis-16 u l-24 ta’ Settembru 2009 is-servizzi tal-Kummissjoni ssottomettew iżjed mistoqsijiet li għalhom il-Ġermanja prrovdiet tweġibiet fl-14 ta’ Ottubru 2009.
I.1.12. Sottomissjoni tal-Istudju ta’ WIK
(35)
Bħala riżultat tad-dewmien fl-għoti tad-dejta dwar il-kontijiet, il-kuntratt ma’ WIK Consult kellu jiġi estiż ħafna drabi. Finalment WIK Consult issottomettiet l-istudju minn esperti tagħha (minn hawn ’il quddiem: l-istudju ta’ WIK) fid-9 ta’ Novembru 2009.
(36)
Fl-14 u l-21 ta’ Jannar 2010 il-Ġermanja ssottomettiet kummenti dwar l-istudju ta’ WIK. Fil-11 ta’ Frar 2010, il-Ġermanja ssottomettiet studju minn esperti min-naħa ta’ KPMG (minn hawn ’il quddiem: l-istudju ta’ KPMG) dwar in-natura legali tal-ħlasijiet tat-trasferiment (12) (Ablieferungen) li d-Deutsche Post kellha tħallas lill-baġit nazzjonali sal-1995, u studju espert minn Deloitte (13) (minn hawn ’il quddiem: l-istudju Deloitte-I) dwar il-parametru referenzjarju tal-profitt użat fl-istudju ta’ WIK.
(37)
Fit-23 ta’ April 2010 il-Ġermanja sottomettiet studju ieħor ta’ Deloitte (minn hawn ’il quddiem: l-istudju Deloitte-II) dwar il-livell ta’ profitt raġonevoli li għandu jintuża mis-servizzi universali ta’ Deutsche Post.
(38)
Fid-9 ta’ Awwissu 2010 il-Ġermanja ssottomettiet iżjed kummenti dwar il-kalkolu ta’ kumpens għoli u l-applikazzjoni tal-prinċipju ta’ investitur f’ekonomija tas-suq għall-valutazzjoni tal-ħlasijiet tal-kumpens pubbliku.
I.1.13. Kummenti wara l-annullament tad-deċiżjoni negattiva tal-2002
(39)
Fil-5 ta’ Novembru 2010 il-Ġermanja ssottomettiet opinjoni oħra minn esperti li tindirizza t-tifsira tas-sentenza fil-Kawża C-399/08 Il-Kummissjoni v Deutsche Post (ara t-taqsima I.3.5) għall-investigazzjoni attwali (14).
I.1.14. Deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011
(40)
Permezz ta’ ittra datata 10 ta’ Mejju 2011 il-Kummissjoni nnotifikat lill-Ġermanja bid-deċiżjoni tagħha li twessa’ l-ambitu tal-proċedura skont l-Artikolu 108(2) TFUE li oriġinarjament kienet infetħet fl-1999 u ġiet estiża fl-2007, sabiex titwettaq investigazzjoni fil-fond fis-sussidju tal-pensjonijiet li d-Deutsche Post ilha tirċievi sa mill-1995 (minn hawn ’il quddiem: id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011).
(41)
Wara talba tal-bidu għall-estensjoni tal-iskadenza fit-23 ta’ Mejju 2011, il-Ġermanja ssottomettiet il-kummenti tagħha fid-29 ta’ Lulju 2011, flimkien ma’ iżjed studji ta’ esperti dwar il-ħtieġa għal kalkolu ta’ kumpens għoli sabiex tingħata prova tal-għoti ta’ sussidji trasversali allegati (15), dwar tqabbil bejn l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali mħallsa minn Deutsche Post u l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali medji tas-suq (16), kif ukoll l-ammont ta’ spejjeż tas-sigurtà soċjali żejda magħmula minn Deutsche Post (17).
(42)
Fl-4 ta’ Ottubru 2011 l-UPS issottometta l-kummenti tiegħu. Dawn ġew segwiti b’kummenti sottomessi minn Inizjattiva Postali Libera u Ġusta (minn hawn ’il quddiem: FFIP) fil-5 ta’ Ottubru 2011 u l-kummenti sottomessi minn Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (minn hawn ’il quddiem: BIEK fis-7 ta’ Ottubru 2011. Fit-13 ta’ Ottubru 2011 il-Kummissjoni kkomunikat il-kummenti mill-partijiet interessati lill-Ġermanja.
(43)
Fl-14 ta’ Novembru 2011 il-Ġermanja ssottomettiet l-osservazzjonijiet tagħha dwar il-kummenti tal-partijiet terzi.
(44)
Fit-18 ta’ Novembru 2011 il-Kummissjoni bagħtet talba oħra għal informazzjoni dwar dettalji tal-finanzjament tal-pensjonijiet għall-perjodu ta’ wara l-2007. Il-Ġermanja ssottomettiet tweġibiet fit-2 u fid-19 ta’ Jannar 2012. Fis-16 ta’ Diċembru 2011 il-Kummissjoni ssottomettiet lill-Ġermanja studju espert minn Charles Rivers Associates dwar il-parametru referenzjarju tal-profitti (18) (minn hawn ’il quddiem: l-istudju CRA) għal kumment, li għalih il-Ġermanja wieġbet fis-16 ta’ Jannar 2012.
I.2. Proċedimenti taħt l-Artikolu 102 TFUE
(45)
Fuq il-bażi tal-ilment tal-UPS tal-1994, il-Kummissjoni sabet li Deutsche Post kienet kisret l-Artikolu 102 TFUE permezz ta’ pprezzar predatorju għal pakketti Negozju lill-Konsumatur mill-1990 sal-1995. Ġiet imposta multa ta’ EUR 24 miljun fuq Deutsche Post (19).
(46)
Fit-22 ta’ April 2004 l-UPS ressaq ilment ieħor dwar l-abbuż min-naħa ta’ Deutsche Post minn pożizzjoni dominanti skont l-Artikolu 102 TFUE. L-UPS sostna li Deutsche Post kienet iċċarġjat prezzijiet eċċessivi għall-bolol għas-servizzi rregolati tagħha tal-ittri.
(47)
Waqt l-investigazzjonijiet tagħha, fil-5 ta’ Novembru 2004 il-Kummissjoni rċeviet dokumenti relatati mad-deċiżjoni tal-aġenzija regolatorja postali Ġermaniża (minn hawn ’il quddiem: ir-Regolatur Postali) dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet għas-servizzi rregolati tal-ittri ta’ Deutsche Post għall-perjodu mill-1 ta’ Jannar 2003 (minn hawn ’il quddiem id-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet). Permezz ta’ ittra datata t-13 ta’ Ġunju 2007 il-Ġermanja qablet li dawk id-dokumenti jistgħu jintużaw ukoll fil-proċedimenti dwar l-għajnuna mill-Istat.
(48)
Fil-25 ta’ Marzu 2008 il-Kummissjoni ddeċidiet li tagħlaq l-investigazzjoni tal-antitrust minħabba l-probabbiltà limitata li jiġi approvat li twettaq ksur bħal dan skont l-Artikolu 102 TFUE (20).
I.3. Każijiet tal-qorti
I.3.1. Il-Kawża T-421/07 Deutsche Post AG v Il-Kummissjoni
(49)
Id-Deutsche Post ikkuntestat il-validità tad-deċiżjoni tal-estensjoni tal-2007, billi sostniet li d-deċiżjoni negattiva tal-2002 ħolqot aspettattiva leġittima li l-Kummissjoni ma kinitx se terġa’ tibda bl-investigazzjonijiet tagħha.
(50)
Fit-8 ta’ Diċembru 2011 il-Qorti Ġenerali ċaħdet dik ir-rikuża bħala inammissibbli (21).
I.3.2. Il-Kawża T-570/08 Deutsche Post AG v Il-Kummissjoni u l-Kawża T-571/08 Il-Ġermanja v Il-Kummissjoni
(51)
Il-Ġermanja u d-Deutsche Post ikkuntestaw il-validità tal-inġunzjoni ta’ informazzjoni tal-Kummissjoni tat-30 ta’ Ottubru 2008 minħabba li kkunsidraw li l-inġunzjoni ta’ informazzjoni talbet informazzjoni irrilevanti u tefgħet piż sproporzjonat fuq Deutsche Post.
(52)
Fis-16 ta’ Lulju 2010 il-Qorti Ġenerali ddikjarat iż-żewġ azzjonijiet bħala inammissibbli minħabba li la d-drittijiet proċedurali ta’ Deutsche Post u lanqas dawk tal-Ġermanja ma kienu nkisru mill-ħruġ tal-inġunzjoni ta’ informazzjoni.
I.3.3. Il-Kawża C-463/10 P Deutsche Post AG v Il-Kummissjoni u l-Kawża C-475/10 P Il-Ġermanja v Il-Kummissjoni
(53)
Fis-27 ta’ Settembru 2010 id-Deutsche Post u l-Ġermanja appellaw kontra s-sentenza tal-Qorti Ġenerali u sostnew li l-inġunzjoni ta’ informazzjoni kienet kisret id-drittijiet tagħhom. Fit-13 ta’ Ottubru 2011 il-Qorti tal-Ġustizzja annullat is-sentenza tal-Qorti Ġenerali tas-16 ta’ Lulju 2010 (22). Konsegwentement, il-każ intbagħat lura lill-Qorti Ġenerali u għadu pendenti.
I.3.4. Il-Kawża T-344/10 UPS v Il-Kummissjoni
(54)
Fl-20 ta’ Awwissu 2010 l-UPS issottometta applikazzjoni għand il-Qorti Ġenerali, fejn sostna nuqqas ta’ aġir illegali min-naħa tal-Kummissjoni rigward l-investigazzjoni tal-2007 dwar l-għajnuna mill-Istat. Billi kienu għaddew kważi tliet snin mid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007, l-UPS dehrlu li l-Kummissjoni kellha ħafna ħin sabiex tinvestiga l-miżuri inkwistjoni u sabiex tivvaluta ċ-ċirkostanzi tal-fatti u l-liġi ħalli tadotta deċiżjoni finali u tagħlaq il-proċedura ta’ investigazzjoni. Dak il-każ għadu pendenti.
I.3.5. Il-Kawża T-388/11 Deutsche Post AG v Il-Kummissjoni
(55)
Fit-22 ta’ Lulju 2011 id-Deutsche Post ikkuntestat il-validità tad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 minħabba li dehrilha li l-Kummissjoni għamlet żball evidenti fil-valutazzjoni preliminari tagħha f’li kkunsidrat is-sussidju tal-pensjonijiet bħala għajnuna mill-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1)TFUE u bħala għajnuna ġdida skont it-tifsira tal-Artikolu 108(1) TFUE. Il-każ għadu pendenti.
II. DESKRIZZJONI DETTALJATA TAL-MIŻURI PUBBLIĊI
(56)
Id-Deutsche Post irċeviet appoġġ tal-Istat fil-forma ta’ ħafna miżuri differenti sa mill-1989.
-
Sussidju tal-pensjonijiet ibbażat fuq:
-
Il-liġi dwar il-persunal tad-Deutsche Bundespost (Postpersonalrechtsgesetz 1994) ta’ qabel (23) (minn hawn ’il quddiem: PostPersRG 1994)
-
Ħlasijiet u garanziji ta’ kumpens tal-Istat ibbażati fuq:
-
Il-liġi dwar l-Organizzazzjoni tas-Servizzi Postali (Postverfassungsgesetz 1989) (24) (minn hawn ’il quddiem: PostVerfG 1989)
-
Il-liġi dwar l-Organizzazzjoni mill-Ġdid tas-Servizzi Postali (Postumwandlungsgesetz 1994) (25) (minn hawn ’il quddiem: PostUmwG 1994)
-
Dritt esklużiv u regolazzjoni tal-prezzijiet ibbażati fuq:
-
Il-liġi dwar is-Sistema Postali (Gesetz über das Postwesen 1989) (26) (minn hawn ’il quddiem: il-PostG 1989)
-
Il-Liġi Postali (Postgesetz 1997) (minn hawn ’il quddiem: PostG 1997)
II.1. Sussidju tal-pensjonijiet fil-kuntest ta’ benefiċċji soċjali u skemi ta’ kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali għall-impjegati taċ-ċivil u l-impjegati privati
(57)
Sa mill-1995 is-sussidju tal-pensjonijiet iffinanzja proporzjon kbir tal-pensjonijiet għall-impjegati rtirati taċ-ċivil ta’ Deutsche Post. Sabiex jiġu mifhuma bis-sħiħ l-effetti tas-sussidju tal-pensjonijiet fil-valutazzjoni, it-taqsimiet li ġejjin se jiddeskrivu f’iżjed dettall il-benefiċċji soċjali u l-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali tal-impjegati taċ-ċivil meta mqabbla mal-iskemi tal-assigurazzjoni soċjali obbligatorja għall-impjegati taħt kuntratti tal-liġi privata (minn hawn ’il quddiem impjegati privati).
II.1.1. Benefiċċji soċjali għall-impjegati taċ-ċivil
(58)
L-impjegati taċ-ċivil huma intitolati għall-pensjonijiet tal-anzjanità, kif ukoll għall-assigurazzjoni tas-saħħa u tal-kura tas-saħħa. Il-benefiċċji għall-impjegati taċ-ċivil tad-Deutsche Post huma l-istess bħall-benefiċċji mogħtija lill-impjegati taċ-ċivil l-oħra kollha:
-
Il-livell tal-pensjoni jiġi definit minn qabel, skont l-Artikolu 14 BeamtVG (27), f’ċertu livell ta’ perċentwal tas-salarju finali tal-impjegat taċ-ċivil. Pereżempju, impjegat taċ-ċivil li jkun irtira fl-2010 u jkun ħadem in-numru rekwiżit ta’ snin se jirċievi pensjoni daqs 71,75 % tas-salarju finali tiegħu.
-
L-impjegati taċ-ċivil huma intitolati għar-rimborż ta’ 50-70 % tal-ispejjeż għas-saħħa u l-kura tas-saħħa, waqt li jkollhom iħallsu huma stess għall-bqija tal-ispejjeż. L-analiżi statistika eżatta tal-ispejjeż tal-kura tas-saħħa tiddependi fuq kriterji varji, bħan-numru ta’ tfal. L-impjegat taċ-ċivil jista’ jagħżel jew li jieħu assigurazzjoni supplementari volontarja jew li jħallas is-sehem tiegħu tal-ispejjeż tal-kura tas-saħħa minn butu stess.
II.1.2. Finanzjament tal-benefiċċji soċjali għall-impjegati ta’ POSTDIENST mill-1989 sal-1994
(59)
Wara l-ewwel riforma postali tal-1989, skont l-Artikolu 54(2) PostVerfG 1989, POSTDIENST, Telekom u Postbank kellhom jiffinanzjaw kompletament il-ħlasijiet tal-pensjonijiet u l-ispejjeż tas-saħħa tal-impjegati taċ-ċivil irtirati, li ġew allokati lid-diviżjonijiet rispettivi abbażi tal-attivitajiet ta’ qabel tagħhom. Skont dik id-dispożizzjoni, minkejja li l-pretensjoni tal-impjegat taċ-ċivil għadha indirizzata kontra l-Istat, l-Istat għandu d-dritt li jikklejmja l-ammont sħiħ minn POSTDIENST, Telekom u Postbank rispettivament.
II.1.3. Il-finanzjament tal-benefiċċji soċjali għall-impjegati ta’ DPAG sa mill-1995
(60)
Bit-tieni riforma postali tal-1994, l-impjegati taċ-ċivil li kienu ħadmu għal POSTDIENST ġew ittrasferiti lejn DPAG skont l-Artikolu 2(1) PostPersRG 1994. Skont l-Artikolu 2(3) PostPersRG 1994, l-impjegati taċ-ċivil żammew l-istatus legali tagħhom. Skont l-Artikolu 1(1) PostPersRG 1994, DPAG assumiet id-drittijiet u l-obbligi kollha tal-impjegati mill-Istat Federali u, skont l-Artikolu 2(3) PostPersRG 1994, assumiet il-pretensjonijiet finanzjarji kollha tal-impjegati taċ-ċivil.
(61)
Skont l-Artikolu 15 PostPersRG 1994, il-ħlas tal-pensjoni u l-ispejjeż tal-kura tas-saħħa lill-impjegati taċ-ċivil irtirati waqa’ taħt fond tal-pensjonijiet ġdid għall-impjegati ta’ Deutsche Post. Fl-1 ta’ Lulju 2001 il-fondi tal-pensjoni għal Deutsche Post, Deutsche Telekom AG u Postbank AG ġew magħquda fil-Fond tal-Pensjonijiet għall-Impjegati tal-Uffiċċju Postali (Postbeamtenversorgungskasse) (minn hawn ’il quddiem: imsejjaħ b’mod konġunt bħala l-“Fond tal-Pensjonijiet” għall-perjodu kollu mill-1 ta’ Jannar 1995).
(62)
Skont l-Artikolu 16(1) PostPersRG 1994, Deutsche Post kellha tħallas kontribuzzjoni annwali ta’ EUR 2 045 biljun għall-Fond tal-Pensjonijiet għall-perjodu 1995-99, total ta’ EUR 10 225 biljun. Mis-sena 2000 ’il quddiem, abbażi tal-Artikolu 16(2) PostPersRG 1994, Deutsche Post kellha tħallas kontribuzzjoni annwali ta’ 33 % tas-somma tas-salarji totali tal-impjegati taċ-ċivil lill-Fond tal-Pensjonijiet (jiġifieri minn EUR 735 miljun fl-2000 għal EUR 540 miljun fl-2010).
(63)
Skont l-Artikolu 16(2) PostPersRG 1994, is-sussidju tal-pensjoni jkopri d-defiċit li jifdal (jiġifieri d-differenza bejn il-pensjonijiet għall-impjegati taċ-ċivil irtirati u l-kontribuzzjoni min-naħa ta’ Deutsche Post lill-Fond tal-Pensjonijiet). Is-sussidju tal-pensjonijiet żdied minn EUR 151 miljun fl-1995 għal EUR 3 203 biljun fl-2010 u t-total tiegħu kien ta’ EUR 37 121 biljun għall-perjodu li jibda mill-1995 sal-2010.
Figura 1
Finanzjament tal-Fond tal-Pensjonijiet (EUR miljuni)
II.1.4. Skemi statutorji tal-assigurazzjoni soċjali għall-impjegati privati u l-assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni għall-impjegati privati ta’ Deutsche Post
(64)
L-impjegati privati għandhom ikunu membri ta’ erba’ skemi ta’ assigurazzjoni soċjali: l-assigurazzjoni tal-pensjoni, tal-qgħad, tas-saħħa u tal-kura (28). Meta mqabbla mal-iskema tal-impjegati taċ-ċivil, l-iskemi statutorji tal-assigurazzjoni soċjali joffru livell differenti ta’ kopertura għall-pensjoni u l-iskemi tal-assigurazzjoni tas-saħħa:
-
Il-livell tal-pensjoni mhuwiex definit bħala perċentwal tas-salarju finali ta’ kull xahar iżda tas-salarju medju ta’ tul ta’ ħajja medja.
-
L-ispejjeż tas-saħħa u tal-kura huma kompletament koperti.
(65)
Jeżistu wkoll differenzi importanti fil-finanzjament tal-benefiċċji soċjali meta mqabbla ma’ dawk tal-impjegati taċ-ċivil. L-iskemi statutorji tal-assigurazzjoni soċjali għall-impjegati privati huma ffinanzjati minn kontribuzzjonijiet konġunti mill-impjegat u minn min iħaddem matul il-ħajja tax-xogħol tal-impjegat (minn hawn ’il quddiem: kontribuzzjonijiet obbligatorji tas-sigurtà soċjali). Ir-rata totali tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali hija diviża formalment fis-sehem tal-impjegat u dak tal-impjegatur, fejn it-tnejn li huma jkopru nofs il-kontribuzzjoni totali. Madankollu, l-impjegat għandu l-obbligu formali li jħallas ir-rata tal-kontribuzzjoni totali lill-iskemi tal-assigurazzjoni soċjali.
Figura 2
Rati tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali bħala perċentwal tal-paga grossa tal-impjegati privati (ara wkoll l-Anness)
(66)
Figura 2 turi li r-rati tas-sigurtà soċjali obbligatorji sa mill-1995 varjaw minn 38 % għal 42 % tal-paga grossa (= paga netta + sehem tal-impjegat). L-ishma tal-impjegatur u tal-impjegat tar-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali varjaw minn 19 % għal 21 % tal-paga grossa (ara l-Anness għal skeda taż-żmien iżjed dettaljata).
(67)
L-impjegati privati ta’ Deutsche Post ibbenefikaw mhux biss mill-iskemi statutorji tal-assigurazzjoni soċjali iżda wkoll minn assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni. L-impjegati privati li bdew jaħdmu qabel l-1997 ġew offruti kopertura supplimentari tal-assigurazzjoni tal-pensjoni li għandha tippermettilhom li jirċievu pensjoni simili għal dik tal-impjegati ċivili. L-assigurazzjoni tal-pensjoni supplimentari kopriet id-differenza bejn il-pensjoni statutorja tal-assigurazzjoni soċjali tal-impjegati privati - li hija daqs ċertu perċentwal tas-salarju medju ta’ matul il-ħajja - u l-pensjoni tal-impjegat taċ-ċivil li hija ċertu perċentwal tas-salarju finali. Ir-regoli dettaljati huma mniżżla fil-Karta tal-Istitut Ġermaniż tal-Uffiċċju Postali (Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost - VAP) (29).
(68)
Sal-1997 id-Deutsche Post iffinanzjat il-benefiċċji supplimentari tal-pensjonijiet għall-impjegati privati rtirati permezz ta’ kontribuzzjoni ta’ madwar [5 sa 10 %] (*) tal-paga grossa tal-impjegati privati attivi. Sa mill-1997 id-Deutsche Post bniet dispożizzjoni għall-obbligi pendenti tal-VAP (ara wkoll id-deskrizzjoni tal-piż #4 fit-taqsima II.3.1.3).
(69)
Sa mill-1997 l-impjegati privati ġodda ġew offruti assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni mnaqqsa b’mod sinifikanti, li għaliha d-Deutsche Post ħallset kontribuzzjoni ta’ madwar [0 u 5 %] tal-paga grossa mill-1997 sal-2007.
II.2. Ħlasijiet ta’ kumpens u garanziji tal-Istat fil-kuntest tad-dritt esklużiv ta’ Deutsche Post u l-obbligi universali tas-servizzi postali
II.2.1. Dritt esklużiv sal-2007
(70)
Qabel l-1998, l-Artikolu 2 PostG 1989 ipprovda lil Deutsche Post id-dritt esklużiv li tistabbilixxi u żżomm faċilitajiet għall-ġarr tal-posta tal-ittri. Servizzi postali oħra - il-ġarr ta’ pakketti, gazzetti jew rivisti - ma ġewx irriservati għad-Deutsche Post iżda kienu miftuħin għal kompetizzjoni. Skont l-Artikolu 37 Post VerfG 1989, il-profitti li jammontaw minn dawn is-servizzi ta’ ittri riservati għandhom jintużaw sabiex jiġi ffinanzjat it-telf tas-servizzi universali li kienu offruti fis-swieq miftuħa għal kompetizzjoni. Skont l-Artikolu 4 tal-Liġi dwar ir-Regolament tat-Telekomunikazzjonijiet u s-Servizz Postali - PTRegG 1994 (30), il-Ministru Federali għall-Posta u t-Telekomunikazzjonijiet kien responsabbli għall-approvazzjoni tal-prezzijiet għas-servizzi tal-ittri riservati.
(71)
Mid-dħul fis-seħħ tal-PostG 1997 fl-1998, l-ambitu tas-servizzi riservati għad-Deutsche Post tnaqqas b’mod gradwali. Skont l-Artikolu 51 PostG 1997, id-dritt esklużiv kien ikopri l-ġarr ta’ ittri u katalogi indirizzati ta’ taħt il-200 gramma fl-1997, iżda r-restrizzjoni fuq il-piż tnaqqset b’suċċess, u laħqet il-50 gramma fl-2006. Id-dritt esklużiv sussegwentement skada fil-31 ta’ Diċembru 2007.
II.2.2. Obbligu tas-servizz postali universali sal-2007
(72)
L-obbligu tas-servizz postali universali għad-Deutsche Post ġie stabbilit f’żewġ atti ta’ inkarigu formali.
-
Ir-Regolament dwar is-Servizz Mandatorju tal-Posta (31) (minn hawn ’il quddiem: ir-Regolament dwar is-Servizz Mandatorju) ħatar lid-Deutsche Post bħala l-fornitur universali tas-servizz postali għall-ittri u l-pakketti li ma jaqbżux l-20 kg, billi pprovdiha bl-inkarigu tal-provvista ta’ dawk is-servizzi fil-Ġermanja b’tariffi uniformi.
-
Il-PostG 1997 u r-Regolament ta’ Implimentazzjoni tal-1999 li jakkumpanjah (32) (minn hawn ’il quddiem: ir-Regolament dwar is-Servizz Universali) żamm il-kariga għad-DPAG.
(73)
L-Artikolu 11 PostG 1997 iddefinixxa s-servizz universali bħala sett bażiku ta’ servizzi postali li jiġu pprovduti madwar il-pajjiż kollu bi prezzijiet li ma jkunux għolja. Dawk is-servizzi jinkludu l-ġarr tal-ittri, il-pakketti indirizzati b’piż ta’ mhux iżjed minn 20 kg, kotba, katalogi, gazzetti u rivisti (minn hawn ’il quddiem: servizzi universali).
(74)
Ir-Regolament dwar is-Servizz Universali tal-1999 jistabbilixxi r-rekwiżiti minimi ta’ kwalità tas-servizz universali:
-
Għandu jkun hemm tal-inqas 12 000 uffiċċju postali madwar il-Ġermanja.
-
Medja annwali ta’ 80 fil-mija ta’ ittri u pakketti għandhom jitwasslu f’ċerti limiti ta’ żmien (jum wieħed tax-xogħol għall-ittri u jumejn tax-xogħol għall-pakketti) u għandu jkun hemm tal-inqas kunsinna kull jum fil-ġranet ta’ matul il-ġimgħa.
-
Waqt li r-rekwiżit ġenerali għall-prezzijiet tas-servizzi universali huwa li l-prezz ma jkunx għoli, id-DPAG kellha tibdel il-prezzijiet uniformi rigward is-servizzi tal-ittri mwettqa taħt id-dritt esklużiv li skada fl-2007. Madankollu, id-DPAG għandha ċertu grad ta’ flessibbiltà fl-ipprezzar għas-servizzi riservati minħabba li tista’ tikkonkludi ftehimiet għal prezz individwali mal-klijenti bl-ispedizzjoni postali ta’ mill-inqas 50 oġġett għal kull tranżazzjoni.
(75)
L-Artikolu 52 PostG 1997 żamm il-kariga tad-DPAG bil-provvista ta’ servizzi universali sal-31 ta’ Diċembru 2007, jiġifieri d-data li fiha d-dritt esklużiv tagħha għall-provvista ta’ servizzi ta’ ittri skada. Sa mill-iskadenza tad-dritt esklużiv, l-ebda operatur postali fil-Ġermanja ma ġie inkarigat bl-obbligu tas-servizz universali, li jfisser li l-fornituri kollha tas-servizz postali huma mistennija li jipprovdu servizzi postali universali (“forzi tas-suq”). Fejn ġie stabbilit jew hemm raġuni li wieħed jemmen li servizz universali ma jkunx qed jiġi pprovdut b’mod adegwat jew xieraq, il-PostG 1997 jipprovdi strumenti leġiżlattivi għas-salvagwardja tal-għoti ta’ dawk is-servizzi.
(76)
Kif muri bl-istudju ta’ WIK (ara l-Figura 3), is-servizzi universali kienu jikkostitwixxu madwar 88 % tad-dħul totali mill-1990 sal-2007. Il-parti l-kbira tas-servizzi universali tal-ittri kienu soġġetti għal regolament dwar il-prezzijiet minħabba l-pożizzjoni dominanti ta’ Deutsche Post f’dawk is-swieq (ara t-taqsima II.2.1). Minbarra dawk is-servizzi rregolati mill-prezzijiet li kienu jikkostitwixxu madwar 62 % tad-dħul totali, Deutsche Post ipprovdiet servizzi universali tal-pakketti (madwar 15 % tad-dħul totali) u iżjed servizzi universali tal-ittri mhux rregolati mill-prezzijiet (madwar 11 % tad-dħul totali) f’kompetizzjoni ma’ operaturi oħra.
(77)
Barra minn hekk, id-Deutsche Post offriet servizzi kummerċjali (pereżempju servizzi fis-settur bankarju għall-konsumaturi għal Postbank, servizzi ta’ bejgħ għal Telekom, il-kunsinna ta’ oġġetti postali mingħajr indirizz, eċċ.). Bħala total, is-servizzi kummerċjali ammontaw għal 12 % tad-dħul ta’ Deutsche Post għall-perjodu mill-1990 sal-2007.
II.2.3. Ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat
(78)
Sa minn meta twaqqfet fl-1950, id-Deutsche Bundespost kienet assi speċjali tal-Gvern Federali (minn hawn ’il quddiem: Sondervermögen). Taħt il-liġi amministrattiva tal-Ġermanja, Sondervermögen m’għandhiex personalità legali li hija indipendenti mill-Istat, iżda għandha l-baġit tagħha stess u mhijiex responsabbli għad-djun ġenerali tal-Istat.
(79)
L-ewwel riforma postali fl-1989 stabbiliet li s-Sondervermögen kellu jkollha tliet diviżjonijiet differenti - POSTDIENST, Postbank, u Telekom - li ġew ikklassifikati bħala “impriżi pubbliċi” iżda xorta waħda ma kellhiex personalità legali indipendenti mill-Istat.
(80)
Skont l-Artikolu 37(2) u (3) PostVerfG 1989, minkejja li kull servizz tat-tliet diviżjonijiet kien mistenni li jiffinanzja lilu nnifsu, it-transfinanzjament bejn it-tliet diviżjonijiet kien permess sal-punt li t-telf irriżulta minn obbligi ta’ servizz universali. Fuq dik il-bażi, bejn l-1990 u l-1993 POSTDIENST irċeviet trasferimenti ta’ EUR 2 844 biljun minn Telekom sabiex tkopri t-telf tagħha.
(81)
Fil-kors tat-tieni riforma postali, li daħlet fis-seħħ fl-1 ta’ Jannar 1995 it-tliet diviżjonijiet ta’ Sondervermögen inbidlu f’kumpaniji pubbliċi ta’ responsabbiltà limitata: POSTDIENST saret DPAG, Postbank saret Postbank AG, u Telekom saret Telekom AG. Skont l-Artikolu 2(2) PostUmwG 1994, Telekom AG assumiet ir-responsabbiltajiet kollha li jinħolqu minn self li kien attribbwibbli għal Sondervermögen b’mod ġenerali, iżda żammet id-dritt li tikklejmja lura fondi minn DPAG u Postbank AG sal-punt li dawk ir-responsabbiltajiet ta’ self setgħu jiġu attribwiti lill-predeċessuri legali tagħhom.
(82)
Skont l-Artikolu 7 PostUmwG 1994, madankollu, id-dritt ta’ Telekom AG (li jinħoloq mill-Artikolu 2(2) PostUmwG 1994) sabiex jitressqu pretensjonijiet kontra DPAG sal-ammont tat-telf akkumulat minn POSTDIENST skada fil-31 ta’ Diċembru 1994. Dan irriżulta fit-trasferiment ta’ assi tal-valur ta’ EUR 2 822 biljun minn Telekom AG lil DPAG. Skont il-Ġermanja, dak it-trasferiment minn Telekom AG kien - bħat-trasferimenti ta’ qabel ibbażati fuq l-Artikolu 37(3) PostVerfG 1989 - indispensabbli sabiex DPAG tirrilaxxa l-obbligi tas-servizz universali tagħha.
(83)
Bejn l-1990 u l-1995 POSTDIENST irċeviet total ta’ EUR 5 666 biljun bħala kumpens għall-obbligu tas-servizzi universali tagħha.
II.2.4. Garanzija tal-Istat għall-istrumenti tad-dejn maħruġa qabel l-1995
(84)
Sa mill-1953, l-Artikolu 22(4) PostVwG 1953 (33) ipprovda li l-istrumenti tad-dejn maħruġa minn Deutsche Bundespost kellhom l-istess valur legali tal-istrumenti tad-dejn maħruġa mir-Repubblika Federali tal-Ġermanja. Meta l-PostVwG 1953 ġie miċħud mill-PostVerfG 1989, l-istess dispożizzjoni ġiet inkorporata fl-Artikolu 40 PostVerfG 1989.
(85)
Wara l-ħolqien tat-tliet diviżjonijiet fl-1989, POSTDIENST innifisha ma ħarġitx l-obbligi ta’ dejn; Postbank amministrat dawk it-tranżazzjonijiet għad-diviżjonijiet kollha ta’ Deutsche Bundespost. Wara l-istrumenti tad-dejn ġew allokati lil POSTDIENST, Telekom u Postbank skont ir-rekwiżiti finanzjarji tagħhom.
(86)
Wara l-1995, skont l-Artikolu 2(4) PostUmwG 1994, il-Ġermanja baqgħet responsabbli għall-obbligi ta’ dejn kollha li daħlet għalihom Deutsche Bundespost qabel l-1995 u li sussegwentement ġew allokati lil POSTDIENST, Telekom u Postbank. Madankollu, il-Ġermanja ma refgħet l-ebda responsabbiltà għall-istrumenti ta’ dejn li sussegwentement inħarġu minn DPAG.
II.3. Dħul minn prezzijiet regolati bħala kumpens addizzjonali għall-ispejjeż tal-pensjonijiet u l-ispejjeż netti tas-servizz universali
(87)
Il-PostG 1997 stabbilixxa wkoll il-Bundesnetzagentur (minn hawn ’il quddiem: ir-Regolatur Postali) għas-sorveljanza tas-swieq tal-ittri riservati u liberalizzati. Skont l-Artikolu 19 PostG 1997, ir-Regolatur Postali għandu l-awtorità li jirregola l-ipprezzar ta’ Deutsche Post fis-swieq tal-ittri li fihom Deutsche Post għandha pożizzjoni dominanti. Deutsche Post kellha pożizzjoni dominanti mhux biss rigward is-servizzi riservati - skont l-Artikolu 51 PostG 1997 - iżda wkoll rigward kważi s-servizzi l-oħra kollha tal-ittri li kienu diġà infetħu għal kompetizzjoni. Ir-regolazzjoni tal-prezzijiet tista’ tieħu l-forma jew ta’ limitu massimu fuq il-prezzijiet ex ante jew ta’ kontroll tal-prezzijiet ex post.
(88)
Skont l-istudji tas-swieq imwettqa mir-Regolatur Postali, Deutsche Post kellha sehem medju tas-suq ta’ 90-97 % fuq is-swieq tal-ittri rregolati mill-prezzijiet. Fir-rapport l-iżjed reċenti tiegħu r-Regolatur Postali jiddeplora l-fatt li l-ftuħ gradwali tas-swieq sa mill-1997 ma rriżultax f’kompetizzjoni effettiva fis-suq tal-ittri Ġermaniż (34).
(89)
Is-servizzi tal-ittri rregolati mill-prezzijiet jikkostitwixxu l-parti l-kbira tad-dħul totali ta’ Deutsche Post (pereżempju 62 % tad-dħul totali ta’ Deutsche Post mill-1990 sal-2007 (ara l-Figura 3) u madwar 56 % mill-2008 sal-2010).
(90)
Is-servizzi universali u kummerċjali l-oħra kollha, li mhumiex soġġetti għar-regolazzjoni tal-prezzijiet skont l-Artikoli 19-27 PostG 1997 (35), se jiġu msejħa servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet.
(91)
Għas-servizzi tal-ittri rregolati mill-prezzijiet, l-Artikolu 20(1) u (2) PostG 1997 jipprovdi li l-prezzijiet għandhom jirriflettu l-ispejjeż tal-għoti ta’ servizz effiċjenti. Madankollu, fejn ikun oġġettivament ġustifikat, ir-Regolatur Postali għandu jikkunsidra kif xieraq, fost ħwejjeġ oħra:
-
l-ispejjeż tal-għoti universali tas-servizzi postali, u
-
l-ispejjeż tal-finanzjament tal-benefiċċji tal-pensjoni u tal-kura tas-saħħa għall-impjegati li kienu ġew ittrasferiti minn POSTDIENST.
(92)
L-Artikolu 57 PostG 1997 u digriet ministerjali tas-27 ta’ Marzu 2000 mill-Ministru Federali għall-Affarijiet Ekonomiċi u t-Teknoloġija żammew il-prezzijiet irregolati fil-livell tal-1997 sal-31 ta’ Diċembru 2002.
II.3.1. Id-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet
(93)
Kien biss fl-2002 li r-Regolatur Postali ħa l-ewwel deċiżjoni tiegħu dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet għas-servizzi tal-ittri rregolati għall-perjodu bejn l-1 ta’ Jannar 2003 u l-31 ta’ Diċembru 2007 (minn hawn ’il quddiem: id-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet). Ir-regolazzjoni tal-limitu massimu fuq il-prezzijiet hija sistema sabiex jiġu rregolati l-prezzijiet ta’ pakkett ta’ servizzi fejn il-prezz individwali għal kull servizz ma jkunx ikkontrollat iżda jkun hemm limitu massimu fuq il-medja peżata tal-prezzijiet kollha fil-pakkett. Skont l-Artikolu 19 PostG 1997, ir-regolament dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet ex ante kopra s-servizzi postali kollha li għalihom id-Deutsche Post kellha pożizzjoni dominanti.
(94)
Għall-finijiet tad-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet, Deutsche Post issottomettiet id-dħul regolatorju u l-kontijiet tal-ispejjeż lir-Regolatur Postali (minn hawn ’il quddiem: il-kontijiet regolatorji tal-2002) għall-ewwel darba, li jkopru l-perjodu mill-1998 sal-2006. Il-kontijiet regolatorji kienu bbażati fuq ir-riżultati sal-2001 u fuq projezzjonijiet għas-snin sussegwenti.
(95)
Fl-2002 Deutsche Post ikklejmjat “piżijiet finanzjarji” għall-għoti tas-servizz universali u għall-impjieg ta’ impjegati taċ-ċivil u impjegati privati li kienu ġew ittrasferiti minn POSTDIENST. Dawk il-piżijiet huma l-ispejjeż li allegatament Deutsche Post ma kienx ikollha tagħmel mingħajr l-obbligu tas-servizz universali u mingħajr it-trasferiment tal-persunal u l-infrastruttura ta’ POSTDIENST (ara t-Tabella 1 għal lista dettaljata).
Tabella 1
Piżijiet kif approvati mid-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet (EUR miljuni, valuri nominali)
#
Piżijiet mid-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet
Piż medju (1998-2006) EUR miljuni
%
1
Spejjeż ta’ pagi żejda
[…]
[…]
2
Spejjeż tas-sigurtà soċjali żejda
[…]
[…]
3
Uffiċċji postali tal-piżijiet tal-infrastruttura
[…]
[…]
4
Assigurazzjoni tal-pensjonijiet supplimentari għall-impjegati (VAP)
[…]
[…]
5
Trasport tal-merkanzija tal-piż tal-infrastruttura
[…]
[…]
6
Spejjeż soċjali u tas-saħħa (BAnstPT)
[…]
[…]
7
Ristrutturazzjoni tal-persunal
[…]
[…]
8
Kopertura tad-defiċit għall-assigurazzjoni tas-saħħa tal-impjegati taċ-ċivil
[…]
[…]
Piż medju totali
[…]
100 %
(96)
Eventwalment ir-Regolatur Postali aċċetta l-argument ta’ Deutsche Post li ssostni li ma kienx ikollha terfa’ dawk il-piżijiet li kieku ma kinitx soġġetta għall-obbligu tas-servizz universali (għall-piżijiet #3 u 5 fuq l-ispejjeż tas-servizz universali) u l-obbligu li l-impjegati taċ-ċivil u l-impjegati privati minn POSTDIENST jiġu integrati (il-piżijiet #1, 2, 4, 6, 7, u 8). Għalhekk ir-Regolatur Postali approva ż-żieda fil-prezzijiet irregolati tal-ittri għall-finanzjament tal-piżijiet medji annwali kklejmjati ta’ EUR […] biljuni għall-perjodu mill-2002 sal-2006 mid-dħul tas-servizzi rregolati tal-ittri. Skont id-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet, 100 % tal-piżijiet huma allokati lill-prezzijiet li huma soġġetti għal-limitu massimu fuq il-prezzijiet ex ante.
II.3.1.1. Pagi żejda (piż #1)
(97)
Il-piż #1 juri l-ispejjeż tal-pagi żejda kklejmjati għall-ħaddiema postali ’l fuq mill-medja tal-industrija. Bħala parametru referenzjarju tal-pagi “kompetittivi” d-Deutsche Post użat il-pagi għall-persunal li kien għadu kif ġie impjegat wara l-2002 li kienu ġew stipulati fi ftehim tax-xogħol kollettiv (Entgelttarifvertrag) mat-trejdjunjins (minn hawn ’il quddiem: il-pagi ETV). Madankollu, għall-kalkolu tal-piż #1, dak il-parametru referenzjarju huwa applikat lill-persunal kollu. Jiġi applikat ukoll retroattivament għall-1998 fil-kontijiet sottomessi.
II.3.1.2. Kontribuzzjonijiet żejda tas-sigurtà soċjali (piż #2)
(98)
Ir-Regolatur Postali aċċetta wkoll l-argument ta’ Deutsche Post li kellha tħallas kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali ogħla għall-impjegati privati u l-impjegati taċ-ċivil tagħha minn dawk li normalment ikollhom iħallsu l-kompetituri għall-impjegati privati tagħhom.
(99)
Deutsche Post tibbaża l-kalkoli tagħha fuq ir-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali li jidhrilha li tkun “kompetittiva” (minn hawn ’il quddiem: ir-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja) kemm għall-impjegati taċ-ċivil kif ukoll għall-impjegati privati. Ir-rata regolatorja hija definita bħala s-somma ta’:
-
is-sehem tal-impjegatur tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali għal impjegat privat (madwar 19-21 %, li bejn wieħed u ieħor huwa nofs ir-rata tal-kontribuzzjoni totali tas-sigurtà soċjali kif muri f’ Figura 2),
-
il-kontribuzzjoni għall-iskema tal-assigurazzjoni għall-inċidenti (li tinsab fil-firxa ta’ [0 sa 5 %]; Deutsche Post żiedet dik il-kontribuzzjoni mar-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja sa mill-2001),
-
il-kontribuzzjoni għall-iskema tal-assigurazzjoni għall-pensjoni (li tinsab fil-firxa ta’ [0 sa 5 %]; Deutsche Post żiedet dik il-kontribuzzjoni mar-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja sa mill-1997 minħabba li kontribuzzjoni għall-iskema supplimentari tal-assigurazzjoni għall-pensjoni ta’ dak id-daqs hija meqjusa bħala “kompetittiva”. Ir-rata hija bbażata fuq l-assigurazzjoni supplimentari għall-pensjoni li Deutsche Post offriet sa mill-1997 lill-impjegati privati li kienu għadhom kif ġew impjegati).
(100)
Id-dħul irregolat jiffinanzja l-kontribuzzjonijiet kollha tas-sigurtà soċjali ogħla mir-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja (minn hawn ’il quddiem: kontribuzzjonijiet żejda tas-sigurtà soċjali). Billi tuża bħala eżempju l-kalkoli tal-kontribuzzjonijiet żejda tas-sigurtà soċjali fl-2001 għall-impjegati taċ-ċivil, it-Tabella 2 turi li l-kontribuzzjonijiet effettivi tas-sigurtà soċjali għall-impjegati taċ-ċivil huma kważi d-doppju ta’ dawk tal-kontribuzzjonijiet “kompetittivi” tas-sigurtà soċjali bbażati fuq ir-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja.
Tabella 2
Kalkolu tal-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali għall-impjegati taċ-ċivil fl-2001 abbażi tal-kontijiet regolatorji tal-2002 (EUR miljuni)
% tal-pagi effettivi
(1)
Rata tal-kontribuzzjoni għall-fond tal-pensjonijiet
33 %
(2)
Total tal-pagi tal-impjegati taċ-ċivil
[…]
(3)
=(1)*(2)
Kontribuzzjoni għall-fond tal-pensjonijiet
[…]
(4)
Spejjeż tal-kura tas-saħħa
[…]
(5)
=(3)+(4)
Kontribuzzjonijiet attwali tas-sigurtà soċjali.
[…]
[40 sa 45 %]
(6)
Sehem tal-impjegatur tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali
20,43 %
(7)
Assigurazzjoni kontra l-inċidenti
[…]
(8)
Assigurazzjoni supplimentari għall-pensjoni
[…]
(9)
=(6)+(7)+(8)
Rata tal-kontribuzzjoni regolatorja
[…]
(10)
=(2)*(9)
Spiża tas-sigurtà soċjali tal-parametru referenzjarju regolatorju
[…]
[20 sa 25 %]
(11)
=(5)-(10)
Kontribuzzjonijiet żejda tas-sigurtà soċjali.
[…]
[15 sa 20 %]
(101)
Il-kontribuzzjonijiet effettivi tas-sigurtà soċjali jinkludu l-ħlas min-naħa ta’ Deutsche Post ta’ 33 % tal-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil għall-fond tal-pensjonijiet (ħlas annwali ta’ somma f’daqqa ta’ EUR 2 045 biljun bejn l-1995 u l-1999) kif ukoll kontribuzzjonijiet għall-ispejjeż tal-kura tas-saħħa tal-impjegati taċ-ċivil. Bħala total, il-kontribuzzjonijiet effettivi tas-sigurtà soċjali ammontaw għal [40 sa 45 %] tal-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil fl-2001.
(102)
Minkejja li r-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali hija definita bħala perċentwal tal-pagi grossi tal-impjegati privati (paga netta + is-sehem tal-impjegat tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali), Deutsche Post timmultiplika r-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja ta’ [20-25 %] bil-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil sabiex tikkalkula l-parametru referenzjarju regolatorju.
II.3.1.3. Assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni għall-impjegati privati (piż #4)
(103)
Il-piż #4 huwa maħsub sabiex jikkumpensa għall-bini tad-dispożizzjoni tar-responsabbiltajiet ta’ qabel l-1997 mill-iskema supplimentari tal-assigurazzjoni għall-pensjoni VAP għall-impjegati privati ta’ Deutsche Post.
(104)
Kif spjegat fit-taqsima II.1.4, l-impjegati privati ta’ Deutsche Post li ġew impjegati qabel l-1997 ġew offruti assigurazzjoni supplimentari għall-pensjoni sabiex tiggarantilhom pensjoni simili għall-dik tal-impjegati taċ-ċivil. Madankollu, POSTDIENST ma bnietx dispożizzjoni korrispondenti għall-ħlas futur tal-pensjonijiet. Kien biss wara t-twaqqif ta’ DPAG li saru provvedimenti ta’ EUR 8 153 biljun fil-karta tal-bilanċ.
II.3.1.4. Spejjeż mixxellanji żejda tas-sigurtà soċjali (piżijiet #6, 7, 8)
(105)
Il-piż #6 jinkludi l-kontribuzzjonijiet ta’ Deutsche Post lill-Istitut Federali għall-Posta u t-Telekomunikazzjonijiet (Bundesanstalt für Post und Telekommunikation - BanstPT) li jipprovdi ċerti benefiċċji soċjali (pereżempju djar soċjali) lill-impjegati taċ-ċivil u l-impjegati privati li kienu ġew trasferiti minn POSTDIENST. Il-piż #7 jinkludi l-kontribuzzjonijiet min-naħa ta’ Deutsche Post sabiex ikopru d-defiċit tal-iskema tal-assigurazzjoni għas-saħħa tal-impjegati taċ-ċivil. Il-piż #8 fuq ir-ristrutturazzjoni tal-persunal jikkonċerna kemm l-impjegati taċ-ċivil kif ukoll l-impjegati privati.
II.3.1.5. Piżijiet tas-servizz universali (#3 u 5)
(106)
Dawn il-piżijiet juru l-iffrankar mill-ispejjeż li Deutsche Post setgħet għamlet kieku kienet kapaċi tfassal in-netwerk tagħha tal-uffiċċji postali u l-pakketti fuq bażi ta’ kunsiderazzjonijiet kummerċjali. L-iffrankar mill-ispejjeż jiġi kkalkulat fuq il-bażi ta’, pereżempju, in-numru kontrafattwali tal-uffiċċji postali li Deutsche Post ikollha topera mingħajr l-obbligu tas-servizz universali.
II.3.2. Id-deċiżjonijiet dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet tal-2007 u l-2011
(107)
Fis-7 ta’ Novembru 2007 ir-Regolatur Postali approva l-limitu massimu fuq il-prezzijiet għall-perjodu mill-1 ta’ Jannar 2008 sal-31 ta’ Diċembru 2011 (minn hawn ’il quddiem: id-deċiżjoni tal-2007 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet). Fl-14 ta’ Novembru 2011 ir-Regolatur Postali approva l-limitu massimu fuq il-prezzijiet għall-perjodu mill-1 ta’ Jannar 2012 sal-31 ta’ Diċembru 2013 (minn hawn ’il quddiem: id-deċiżjoni tal-2011 dwar il-limitu massimu fuq prezzijiet).
(108)
Sa mid-deċiżjoni tal-2007 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet, il-prezzijiet sabiex jiġu impustati iżjed minn 50 ittra m’għadhomx ikkontrollati ex-ante, iżda huma soġġetti għal kontroll tal-prezzijiet ex- post skont l-Artikolu 25 PostG 1997 (36). Il-prezzijiet għas-servizzi postali l-oħra kollha li għalihom Deutsche Post għandha pożizzjoni dominanti għadhom jiġu approvati ex-ante skont l-Artikolu 19 PostG 1997.
(109)
Il-Kummissjoni se tirreferi matul din id-Deċiżjoni għas-“servizzi rregolati mill-prezzijiet” bħala dawk is-servizzi li għalihom Deutsche Post għandha pożizzjoni dominanti u li huma soġġetti għall-konroll tal-prezzijiet ex-ante skont l-Artikolu 19 PostG 1997 jew il-kontroll tal-prezzijiet ex-post skont l-Artikolu 25 PostG 1997. Is-servizzi l-oħra kollha li għalihom Deutsche Post m’għandhiex pożizzjoni dominanti u li m’humiex soġġetti għall-kontroll tal-prezzijiet se jissejħu bħala “servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet”.
(110)
Deutsche Post kompliet tikklejmja l-piżijiet għal pagi żejda u l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali mit-trasferiment ta’ persunal minn POSTDIENST (pereżempju l-piż medju #2 fuq l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali ta’ EUR […] miljuni mill-2008 ’il quddiem) kif ukoll il-piżijiet mill-obbligu tas-servizz universali. Bħal ma għamel fid-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet, ir-Regolatur Postali approva l-finanzjament ta’ dawk il-piżijiet minn dħul irregolat mill-prezzijiet u stabbilixxa l-limitu massimu fuq il-prezzijiet f’livell korrispondentement ogħla. Għalhekk ir-rikonoxximent min-naħa tar-Regolatur Postali ta’ dawk il-piżijiet fid-deċiżjonijiet dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet tal-2002, l-2007, u l-2009 ma nbidilx rigward is-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet.
II.4. Ir-riżultati finanzjarji tad-DPAG
(111)
Ir-riżultati finanzjarji tad-DPAG għall-1995 sal-2006 huma murija fil-Figura 2 tad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007. Billi r-riżultati ta’ bejn l-1995 u l-1999 kienu mħallta (xi snin urew telf u oħrajn urew profitti), DPAG kostantement għamlet profitti ta’ qabel it-taxxa ta’ madwar EUR 1 u 2 biljuni mis-sena 2000 sal-2006.
(112)
Bejn l-2007 u l-2010, DPAG għamlet il-profitti li ġejjin: EUR 1,8 biljun (2007); EUR -2,0 biljun (2008); EUR 0,7 biljun (2009); EUR 2,6 biljun (2010);
(113)
Il-kontijiet ippubblikati ta’ DPAG ma jippermettux li l-profitti jiġu allokati lis-servizzi differenti. Għalhekk mhuwiex possibbli li jintużaw il-kontijiet pubbliċi sabiex jiġi aċċertat jekk is-servizzi universali rregolati mill-prezzijiet b’mod ġenerali għamlux telf jew profitt.
III. RAĠUNIJIET SABIEX TINBEDA L-PROĊEDURA
(114)
Kif ikkonfermat il-Qorti Ġeneral fis-sentenza tagħha fil-Kawża T-421/07 (37), il-miżuri kollha li qed jiġu investigati kienu jagħmlu parti mill-proċedura sa mid-deċiżjoni tal-ftuħ tal-1999, li tkompliet permezz tad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007.
III.1. Sussidju tal-pensjoni
(115)
Id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 stabbiliet li s-sussidju tal-pensjoni kkostitwixxa miżura ġdida ta’ għajnuna minħabba li Deutsche Post, qabel ir-riforma tal-pensjonijiet tal-1995, kienet responsabbli bis-sħiħ għall-finanzjament tal-ispejjeż tal-pensjonijiet mir-riżorsi tagħha stess. Barra minn hekk, id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 ċaħdet il-pretensjoni tal-Ġermanja bbażata fuq is-sentenza Combus (38) li s-sussidju tal-pensjoni ma kienx jikkostitwixxi għajnuna.
(116)
Għall-valutazzjoni tal-kompatibbiltà tas-sussidju tal-pensjoni bħala kumpens għall-ispejjeż tal-pensjoni “storika” (pereżempju b’konformità mad-deċiżjoni tal-Kummissjoni dwar il-La Poste Franċiża (minn hawn ’il quddiem: id-Deċiżjoni ta’ La Poste) (39), id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 ikkunsidrat li l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali li ġew ikklejmjati ġew ikkumpensati mhux biss mis-sussidju tal-pensjoni iżda wkoll mid-dħul irregolat mill-prezzijiet (pereżempju l-piż #2 fuq il-kontribuzzjonijiet żejda tas-sigurtà soċjali).
(117)
Il-kalkoli fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011, li kkunsidraw iż-żewġ sorsi ta’ kumpens, urew li Deutsche Post effettivament kienet kapaċi tapplika rati tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali li kienu bejn 10 u 14-il punt perċentwal taħt ir-rati obbligatorji totali tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali (is-sehem tal-impjegatur u tal-impjegat) li l-kompetituri privati kellhom iħallsu.
(118)
Għalhekk id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 esprimiet dubji dwar il-kompatibbiltà tas-sussidju tal-pensjoni bħala kumpens għall-ispejjeż tal-pensjoni “storika” skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE.
III.2. Kumpens għall-għoti ta’ servizzi universali
(119)
Il-Ġermanja iddependiet fuq l-Artikolu 106(2) TFUE bħala ġustifikazzjoni għall-kompatibbiltà tal-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat u l-garanzija tal-Istat bħala kumpens għall-obbligu tas-servizz universali.
(120)
Abbażi tas-sentenza Altmark (40), il-Kummissjoni kienet tal-opinjoni fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007 li l-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat u l-garanziji tal-Istat kienu jikkostitwixxu għajnuna mill-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE.
(121)
Fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007, il-Kummissjoni esprimiet dubji dwar jekk il-ħlasijiet ta’ kumpens u l-garanzija tal-Istat kinux meħtieġa għat-twettiq tal-obbligi tas-servizz universali, u proporzjonati għal dak il-fini. B’mod partikolari, il-Kummissjoni kkunsidrat li kien meħtieġ li tirrevedi l-allokazzjoni tal-ispejjeż bejn is-servizzi universali u kummerċjali, b’konformità mal-prinċipji stabbiliti fil-Qafas tal-2005. Hija qajmet dubji wkoll rigward id-determinazzjoni ta’ profitt raġonevoli, li kellha tikkunsidra il-profitabbiltà medja tas-settur u l-pożizzjoni ta’ riskju ta’ Deutsche Post.
IV. L-ISTUDJU TA’ WIK
(122)
L-istudju ta’ WIK ġie kkummissjonat sabiex jassisti lill-Kummissjoni fir-reviżjoni tal-kontijiet ta’ Deutsche Post għall-perjodu minn 1990 sal-2007, bl-għan li jiġi stabbilit jekk Deutsche Post kinitx ingħatat kumpens għoli wisq għall-obbligi tas-servizz universali tagħha. B’mod iżjed speċifiku, WIK Consult GmbH ġiet assenjata l-kompiti li ġejjin:
-
Il-parametru referenzjarju ta’ profitt raġonevoli;
-
Ir-reviżjoni tal-allokazzjoni tal-ispejjeż interni u t-trasferiment tal-arranġamenti tal-ipprezzar; u
-
Il-kalkolu ta’ kumpens għoli wisq għall-ispejjeż netti tal-obbligu tas-servizz universali.
IV.1. Deskrizzjoni tad-dħul regolatorju u l-kontijiet tal-ispejjeż tal-2009
(123)
Wara l-adozzjoni min-naħa tal-Kummissjoni tal-inġunzjoni ta’ informazzjoni fit-30 ta’ Ottubru 2008, fl-2009 il-Ġermanja finalment issottomettiet sett komplut ta’ kontijiet regolatorji għall-perjodu mill-1990 sal-2007 (minn hawn ’il quddiem: kontijiet regolatorji tal-2009).
IV.1.1. Dħul
(124)
Id-dħul ta’ Deutsche Post jista’ jiġi kklassifikat fi tliet kategoriji wiesgħa:
-
Servizzi universali ta’ ittri rregolati mill-prezzijiet (62 % tad-dħul totali mill-1990 sal-2007)
Is-servizzi tal-ittri rregolati mill-prezzijiet jinkludu s-servizzi universali kollha li jiġu pprovduti fis-swieq li fihom id-Deutsche Post kienet tgawdi pożizzjoni dominanti tas-suq, inkluż dawk is-servizzi li fir-rigward tagħhom Deutsche Post kellha dritt esklużiv. Dawk is-servizzi ġġeneraw 62 % tad-dħul totali ta’ Deutsche Post għall-perjodu bejn l-1990 sa 2007 (41).
-
Servizzi universali mhux irregolati mill-prezzijiet (26 % tad-dħul totali mill-1990 sal-2007)
Is-servizzi universali tal-pakketti dejjem ġew ipprovduti fuq swieq miftuħa għall-kompetizzjoni, li fihom Deutsche Post kellha sehem tas-suq medju ta’ 30 %. Waqt il-perjodu mill-1990 sal-2007, is-servizzi universali tal-pakketti ġġeneraw 15 % tad-dħul totali ta’ Deutsche Post.
Is-servizzi universali tal-ittri mhux irregolati mill-prezzijiet (pereżempju, katalogi, posta transkonfinali) ipproduċew madwar 11 % tad-dħul totali ta’ Deutsche Post.
-
Servizzi kummerċjali mhux irregolati mill-prezzijiet (12 % tad-dħul totali mill-1990 sal-2007)
Deutsche Post użat in-netwerk tal-uffiċċji postali tagħha mhux biss għad-distribuzzjoni tas-servizzi postali iżda wkoll sabiex tbiegħ prodotti u servizzi għal Postbank AG u - fuq livell iżjed baxx - għal Deutsche Telekom. Dawk is-servizzi ta’ bejgħ kummerċjali pproduċew madwar 6 % tad-dħul totali ta’ Deutsche Post.
Is-servizzi kummerċjali tal-ittri u l-pakketti (pereżempju riklami indirizzati) jikkostitwixxu madwar 4 % tad-dħul totali ta’ Deutsche Post.
Finalment, Deutsche Post ipprovdiet numru ta’ servizzi mixxellanji, pereżempju fil-kapaċità tagħha bħala l-kumpanija possedenti għas-sussidjarji internazzjonali attivi f’segmenti oħra tan-negozju (pereżempju Danzas DHL) Dawk is-servizzi kummerċjali l-oħra pproduċew madwar 2 % tad-dħul totali ta’ Deutsche Post.
Figura 3
Ishma ta’ dħul medju għall-perjodu mill-1990 sal-2007 (bbażati fuq valuri nominali)
(125)
L-istudju ta’ WIK ikopri biss is-servizzi kummerċjali li ġew ipprovduti flimkien mas-servizzi universali mill-entità legali DPAG u l-predeċessur tagħha POSTDIENST. Is-servizzi kummerċjali (pereżempju l-operazzjonijiet ta’ posta espress mad-dinja kollha tad-DHL), li ġew ipprovduti minn entitajiet legali differenti fid-Deutsche Post World Net (minn hawn ’il quddiem: DPWN, ma ġewx investigati.
IV.1.2. Il-kalkolu tal-piżijiet fil-kontijiet regolatorji tal-2009
(126)
B’differenza mill-kontijiet regolatorji li Deutsche Post issottomettiet lir-Regolatur għad-deċiżjonijiet dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet tal-2002, l-2007 u l-2011, il-kontijiet regolatorji tal-2009 - li qatt ma ġew sottomessi lir-Regolatur Postali - jinkludu ammont ogħla b’mod sinifikanti ta’ piżijiet li Deutsche Post talloka lis-servizzi rregolati mill-prezzijiet.
(127)
Fuq bażi tal-kontijiet regolatorji tal-2009, Deutsche Post tikklejmja piż medju ta’ EUR […] biljun għall-perjodu bejn l-1990 u l-2006, meta mqabbel ma’ EUR […] biljun ibbażat fuq il-kontijiet regolatorji tal-2002.
Figura 4
Tqabbil tal-piżijiet tas-servizz universali kklejmjati bbażati fuq il-kontijiet regolatorji tal-2009 b’piżijiet approvati bbażati fuq id-deċiżjoni dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet tal-2002 (medja annwali, EUR miljuni ta’ valur nominali)
[…]
(128)
Waqt li ma kienx hemm differenzi sinifikanti bejn il-piż #2 (spejjeż żejda tas-sigurtà soċjali) u l-piż #4 (assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni) bejn il-kontijiet regolatorji tal-2002 u l-2009, il-piż #1 (pagi żejda) hu kważi […]. B’differenza mill-kontijiet regolatorji tal-2002, Deutsche Post issa m’għadhiex tuża l-pagi tal-ETV bħala parametru referenzjarju “kompetittiv” tal-pagi. Minflok tuża l-paga minima għas-settur postali bbażata fuq regolament maħruġ mill-Ministeru Federali tax-Xogħol fl-2007 (minn hawn ’il quddiem: il-paga minima tal-2007). Madankollu, għandu jiġi nnotat li r-regolament finalment ġie ddikjarat illegali mill-Qorti Amministrattiva Federali u qatt ma daħal legalment fis-seħħ.
(129)
Barra minn hekk, fil-kontijiet regolatorji tal-2009 Deutsche Post tikklejmja piż “infrastrutturali tal-posta” li jkopri l-ispejjeż inkrementali tas-sitt jum ta’ kunsinna (b’medja ta’ EUR […] miljun kull sena). Il-kalkolu huwa bbażat fuq ix-xenarju kontrafattwali li, mingħajr l-obbligu tas-servizz universali, Deutsche Post kienet twassal il-posta f’ħamest ijiem biss minflok sitta.
(130)
Il-piż tal-infrastruttura #3 (in-netwerk tal-uffiċċji postali) jiġi kkalkulat b’mod differenti minn dak tal-kontijiet regolatorji tal-2002. Il-piż issa jkopri ffrankar preżunt mill-ispejjeż li seta’ jsir kieku l-uffiċċji postali kollha ġew amministrati bħala aġenziji mill-1990. Jiġi kkalkulat abbażi tar-remunerazzjoni li Deutsche Post ħallset lill-partijiet terzi għal servizzi ta’ bejgħ fl-2007.
IV.1.3. Marġini ta’ profitt fil-kontijiet regolatorji tal-2009
(131)
L-allokazzjoni tal-piżijiet lis-servizzi tal-ittri universali rregolati mill-prezzijiet tipprovdi għajnuna lis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet minn spejjeż bħal spejjeż ta’ pagi u tas-sigurtà soċjali. Din ir-riallokazzjoni twassal għal marġini ta’ profitt pożittivi b’mod sinifikanti ta’ [15-25 %] fuq il-bejgħ għas-servizzi kummerċjali u telf ta’ kważi [0-10 %] fuq il-bejgħ għas-servizzi ta’ ittri rregolati mill-prezzijiet.
(132)
Minkejja li Deutsche Post tirrapporta profitti għoljin ħafna għad-diviżjoni tal-ittri tagħha fil-kontijiet annwali tagħha (ara wkoll it-taqsima V.3), dawk il-profitti jiġu assorbiti faċilment mill-piżijiet li ġew spustjati mis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet.
Figura 5
Redditu medju fuq il-bejgħ abbażi tal-kontijiet regolatorji tal-2009
[…]
IV.2. Parametru referenzjarju tal-profitti
IV.2.1. Il-katina tal-valuri ta’ Deutsche Post: operazzjonijiet ta’ teknoloġija ta’ livell baxx u livell baxx ta’ riskju kummerċjali
(133)
Analiżi tal-katina tal-valuri u r-riskji kummerċjali assoċjati hija indispensabbli sabiex tiġi ppreparata l-parametru referenzjarju u l-valutazzjoni tal-allokazzjoni tal-ispejjeż. It-tfittxija għal grupp ta’ kumpaniji “komparabbli” u l-kalkolu ta’ parametru referenzjarju għall-profitt raġonevoli li jista’ jiġi mistenni li Deutsche Post tiggwadanja huma possibbli biss jekk il-funzjoni u l-karatteristiċi tar-riskji jkunu magħrufa.
IV.2.1.1. Il-katina tal-valuri ta’ negozju b’teknoloġija ta’ livell baxx
(134)
Il-katina tal-valuri ta’ Deutsche Post tista’ tinqasam f’żewġ funzjonijiet ewlenin:
-
Netwerk ta’ kunsinna fil-pajjiż kollu għad-distribuzzjoni ta’ ittri u pakketti,
-
Netwerk ta’ uffiċċji postali fil-pajjiż kollu.
(135)
Il-loġistika ta’ netwerk ta’ pakketti u ittri hija negozju b’teknoloġija ta’ livell baxx li ma jeħtiġx sforzi kbar ta’ riċerka jew żvilupp. Għalhekk l-operaturi l-oħra kollha fl-industrija jaħdmu b’mod simili u standardizzat. Għalhekk attivitajiet bħal dawn ħafna drabi jissejħu funzjonijiet ta’ “rutina”. Il-grad għoli ta’ esternalizzazzjoni mwettqa minn Deutsche Post lil partijiet terzi tipprova wkoll in-natura ta’ rutina tagħhom. L-istess japplika għas-servizzi ta’ bejgħ li jitwettqu permezz tan-netwerk ta’ uffiċċji postali fil-pajjiż kollu, li wkoll ġew esternalizzati iżjed.
(136)
Minbarra dawn il-funzjonijiet ta’ rutina, il-fatturi intanġibbli ewlenin ta’ Deutsche Post huma l-bażi ta’ klijenti, l-isem tal-prodott u l-pożizzjoni b’saħħitha fis-suq tagħha, b’mod speċjali fis-swieq tal-ittri. Madankollu, l-istudju ta’ WIK huwa tal-opinjoni li dawk il-fatturi intanġibbli huma essenzjalment dovuti mhux għall-isforzi proprji ta’ Deutsche Post iżda pjuttost għad-drittijiet esklużivi storiċi. Deutsche Post ma kellhiex tinvesti ħafna fil-funzjonijiet ta’ kummerċjalizzazzjoni. Minflok, fl-2007 setgħet tiddependi fuq il-pożizzjoni tas-suq tagħha ggarantita legalment. Għalhekk, Deutsche Post ma għandha titħalla tieħu l-ebda remunerazzjoni għal dawn il-fatturi intanġibbli.
IV.2.1.2. Riskju baxx minħabba miżuri tal-Istat
(137)
Deutsche Post ġiet esposta għal riskju iżjed baxx mill-kompetituri tagħha, kemm għas-servizzi rrregolati kif ukoll għal dawk mhux irregolati, għal ħafna raġunijiet.
(138)
L-ewwel nett, sal-2007 Deutsche Post kienet imħarsa minn monopolju legali għas-servizzi tal-ittri tagħha. Barra minn hekk, fl-ambitu tas-servizzi tal-ittri rregolati, Deutsche Post ibbenefikat minn sehem tas-suq ta’ 90 % u kompetizzjoni ineżistenti jew ta’ livell baxx. Is-servizzi rregolati mill-prezzijiet kienu jikkostitwixxu madwar żewġ terzi tad-dħul ta’ Deutsche Post.
(139)
It-tieni nett, ir-Regolatur Postali approva limitu massimu fuq il-prezzijiet għas-servizzi tal-ittri rregolati. Il-limitu massimu ġie stabbilit ’il fuq mill-ispejjeż ta’ impriża effiċjenti, sabiex jippermetti fost ħwejjeġ oħra l-kumpens ta’ spejjeż allegatament żejda assoċjati ma’ servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet. L-ebda wieħed mill-kompetituri ta’ DPAG ma kellu dritt esklużiv jew pożizzjoni dominanti li kienu jippermettulhom it-trans-sussidjazzjoni tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali. Għalhekk, id-dritt esklużiv u l-pożizzjoni dominanti wasslu għal tnaqqis sinifikanti tar-riskji kummerċjali mhux biss għas-servizzi rrregolati, iżda wkoll għas-servizzi universali u kummerċjali mhux irregolati mill-prezzijiet.
(140)
It-tielet nett, miżuri oħra tal-Istat ukoll naqqsu b’mod sinifikanti r-riskju kemm għas-servizzi universali kif ukoll għal dawk kummerċjali. Il-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat assorbew it-telf tal-ewwel snin tad-disgħinijiet u l-garanzija tal-Istat ippermettiet lil Deutsche Post li tissellef bir-rata sovrana sal-1995 minkejja s-sitwazzjoni finanzjarja diffiċli tagħha fl-ewwel snin tad-disgħinijiet.
(141)
Ikkunsidrati flimkien, Deutsche Post iffaċċjat riskji tas-suq u ta’ ispejjeż iżjed baxxi b’mod sinifikanti mill-kompetituri tagħha minħabba li ma kellhiex tibni l-bażi ta’ klijenti tagħha u setgħet tgħaddi ż-żidiet fl-ispejjeż permezz ta’ prezzijiet irregolati ogħla. Abbażi ta’ dak ir-raġunament, l-istudju ta’ WIK jikkonkludi li l-aħjar kompetituri komparabbli għandhom ikunu l-kumpaniji postali li jeżerċitaw biss funzjonijiet ta’ rutina (pereċempju ma jinvestux ħafna fil-kummerċjalizzazzjoni u fl-ismijiet tal-prodotti) u mhumiex esposti għal grad għoli ta’ riskju (pereżempju jistgħu jiddependu fuq kuntratti fit-tul).
IV.2.2. Kwantifikazzjoni tal-punti ta’ riferiment tal-profitti
(142)
Abbażi tar-riżultati tal-funzjoni u l-analiżi tar-riskji, l-istudju ta’ WIK jwettaq analiżi finanzjarja bid-dejtabejż (pereżempju bl-użu tad-dejtabejż ORBIS li tkopri madwar 10 miljun kumpanija mad-dinja kollha) sabiex ifittex kumpaniji postali komparabbli. Passi ta’ għażla kwantitattivi u kwalitattivi kkontrollati jidentifikaw il-grupp ta’ kumpaniji komparabbli li jipprovdu servizzi postali fis-swieq kompetittivi.
(143)
L-istudju ta’ WIK jagħżel grupp komparatur ta’ 26 kumpanija postali li prinċipalment jipprovdu servizzi ta’ pakketti u jwettqu l-attivitajiet tipiċi ta’ rutina tal-operaturi postali. Il-kompetituri komparabbli kollha jiġu mis-settur tal-industrija tal-“Attivitajiet tal-posta u l-kurriera” (NACE (42) il-kodiċi 641).
(144)
Huwa importanti li wieħed jinnota li n-numru ta’ kompetituri komparabbli huwa limitat minħabba li l-kumpaniji privati sa issa rarament ipprovdew servizzi ta’ ittri fuq skala ikbar minħabba d-dritt esklużiv tad-dmir postali li jkopri sehem sinifikanti ta’ servizzi ta’ ittri. Barra minn hekk, l-istudju ta’ WIK jeskludi d-dmirijiet postali minn pajjiżi oħra bħala komparaturi minħabba li - bħal Deutsche Post - ġew protetti minn drittijiet esklużivi u primarjament mhumiex attivi fuq swieq kompetittivi.
(145)
Sabiex ikejjel il-profitt ‘raġonevoli’, l-istudju ta’ WIK juża l-marġni tar-redditu fuq il-bejgħ (ROS), li huwa l-profitt kontabbli (il-gwadann qabel l-interessi u t-taxxi (EBIT) diviż bid-dħul. Barra minn hekk, l-istudju ta’ WIK jikkalkula l-marġni tar-redditu fuq l-assi (ROA), pereżempju l-EBIT bħala perċentwal tal-kapital totali, bħala parametru referenzjarju tal-profitt ibbażat fuq il-kapital.
Tabella 3
Parametru referenzjarju ta’ ROS u ROA mill-istudju ta’ WIK
Redditu fuq il-bejgħ
(ROS)
Redditu fuq l-Assi
(ROA)
Medjan
3,48 %
7,33 %
Livell superjuri (Il-75 perċentil)
6,77 %
13,41 %
(146)
Mill-kampjun magħżul, il-ROS medjan fil-parti kompetittiva tas-settur postali kien 3,48 % għall-perjodu mill-1998 sal-2007. Madankollu, l-istudju ta’ WIK jippreżenta mhux biss r-redditu medjan iżda wkoll livell superjuri għall-profitt raġonevoli, jiġifieri t-tielet quartile tal-profitt komparabbli tal-kompetituri, li huwa ekwivalenti għal ROS ta’ 6,77 %. Fi kliem ieħor, 75 % tal-kompetituri komparabbli jagħmlu profitt li huwa iżjed baxx minn ROS ta’ 6,77 % (43).
(147)
Rigward ir-redditu fuq l-assi, l-istudju ta’ WIK juri ROA medjan ta’ 7,33 % u livell superjuri ta’ 13,41 %.
(148)
Billi Deutsche Post hija esposta għal riskju iżjed baxx b’mod konsiderevoli mill-kumpaniji komparabbli, li joperaw fi swieq kompetittivi ħafna (pereżempju s-suq tal-pakketti espress), l-istudju ta’ WIK sostna li r-ROS medjan ta’ 3,48 % huwa parametru referenzjarju prudenti u konservattiv tal-profitt għal Deutsche Post. Ma jirrakkomandax l-użu ta’ rata ogħla fil-firxa tar-ROS tat-tielet-quartile ta’ 6,77 %. Parametru referenzjarju iżjed baxx jista’ jiġi ġġustifikat ukoll minħabba li r-ROS medjan ta’ 3,48 % huwa rifless f’ROA ta’ 7,33 % li xorta jista’ jkun ’il fuq b’mod sinifikanti mir-rata tal-interessi mingħajr riskji.
IV.3. Analiżi tal-allokazzjoni tal-ispejjeż
(149)
L-istudju ta’ WIK jikkritika l-allokazzjoni ta’ piżijiet fil-kontijiet regolatorji tal-2009 minħabba li l-marġnijiet ta’ ROS tas-servizzi kummerċjali ta’ madwar [15-25 %] huma superjuri b’mod sinifikanti mill-medja tal-industrija (44). Billi l-kompetituri privati jrendu profitt minkejja marġnijiet ta’ profitt iżjed baxxi b’mod sinifikanti, l-istudju ta’ WIK jikkonkludi li sehem ogħla tal-ispejjeż għandu jiġi allokat lis-servizzi kummerċjali ta’ Deutsche Post u b’mod xieraq inaqqas il-piżijiet għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet.
(150)
Is-sejba tal-istudju ta’ WIK hija li s-servizzi kummerċjali kollha, minkejja s-sehem tagħhom tal-ispejjeż, għadhom juru profitt konformi mar-ROS medjan ta’ 3,48 % tal-kompetituri. Għalhekk ir-rapport jifforma l-bażi għat-tnaqqis tal-piż medju annwali tas-servizzi rregolati mill-prezzijiet bi EUR […] miljun għall-perjodu sħiħ mill-1990 sal-2007.
(151)
Billi sehem kbir tas-servizzi tal-bejgħ kummerċjali ġie pprovdut lill-impriżi relatati Postbank u Telekom, l-istudju ta’ WIK jinvestiga wkoll jekk il-prezzijiet finali ċċarġjati lilhom jistgħux jitqiesu bħala tranżazzjonijiet f’kompetizzjoni ġusta u għalhekk parametru referenzjarju xieraq għall-ispejjeż li s-servizzi tal-bejgħ kummerċjali għandhom jerfgħu. Ibbażat fuq evidenza disponibbli, l-istudju ta’ WIK huwa tal-opinjoni li l-kuntratti bejn Deutsche Post u dawk l-impriżi relatati jirriflettu l-kundizzjonijiet li l-partijiet terzi indipendenti jkunu qablu magħhom ukoll. Billi la Postbank u lanqas Telekom ma kellhom l-ebda opzjoni reali sabiex jużaw netwerks esterni tad-distribuzzjoni fl-ewwel snin tad-disgħinijiet, huma qablu li jaqsmu l-ispejjeż li saru. Madankollu, sussegwentement, billi Postbank u Telekom kienu kapaċi jsibu netwerks tad-distribuizzjoni oħra b’iktar faċilità u l-ispejjeż tan-netwerk tas-servizzi universali naqsu, il-kuntratt inbidel għal tariffa ta’ kummissjoni bbażata fuq dħul li kienet iktar konformi ma’ kuntratt tipiku ta’ servizz ta’ bejgħ (45).
IV.4. Aġġustament tal-kontijiet regolatorji tal-2009
(152)
L-istudju ta’ WIK jagħmel ħafna aġġustamenti tal-kontijiet regolatorji tal-2009 fuq bażi tal-metodu li ġej:
Tabella 4
Metodu tal-kalkolu għar-riżultat tal-eċċess annwali abbażi tal-kontijiet regolatorji tal-2009 u l-istudju ta’ WIK
Dħul minn servizzi universali
-
Spejjeż tas-servizzi universali
-
Profitt raġonevoli
+
Ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat
Riżultat tal-eċċess
IV.4.1. Aġġustamenti tad-dħul tas-servizzi universali
(153)
Deutsche Post biegħet proporzjon konsiderevoli tal-proprjetà immobbli tagħha (pereżempju proprjetà immobbli li kienet saret superfluwa minħabba ir-ristrutturazzjoni tal-operazzjonijiet postali). Dak id-dħul għandu jiġi allokat lis-servizz universali li kien l-utent ewlieni ta’ dawk l-assi u krihom lis-servizzi kummerċjali.
(154)
L-aġġustament korrispondenti jirriżulta f’żieda annwali medja ta’ EUR […] miljun fid-dħul tas-servizzi universali matul il-perjodu kollu mill-1990 sal-2007.
IV.4.2. Aġġustamenti tal-ispejjeż tas-servizzi universali
IV.4.2.1. Analiżi statistika tal-kontijiet tal-ispejjeż
(155)
Il-kontijiet regolatorji tal-2009 ma jipprovdux analiżi statistika tajba tal-prezzijiet tat-trasferimenti interni. Il-profitt totali ggwadanjat fuq is-servizzi universali ma jidhirx minħabba li l-profitti li joriġinaw minn ċerti funzjonijiet (pereżempju l-uffiċċji postali) mhumiex analizzati b’mod statistiku u maqsuma bejn servizzi universali u kummerċjali (pereżempju l-ispejjeż magħmula għas-servizzi universali) iżda jiġu miġbura flimkien u rrapportati bħala profitt kummerċjali. Għalhekk Deutsche Post ma kinitx kapaċi tipprovdi kontijiet separati kif mitlub mid-Direttiva tal-Kummissjoni 2006/111/KE tas-16 ta’ Novembru 2006 dwar it-trasparenza tar-relazzjonijiet finanzjarji bejn l-Istati Membri u l-impriżi pubbliċi kif ukoll dwar it-trasparenza finanzjarja f’ċerti impriżi (46).
(156)
Waqt li Deutsche Post ipprovdiet analiżi statistika approssimattiva tal-ispejjeż interni għas-snin li jwasslu sal-1997, l-istudju ta’ WIK kellu jaġġusta l-kontijiet għas-snin ta’ wara l-1997. L-ispejjeż “allokati” b’mod ħażin kellhom jiġu spustjati mill-kontijiet tas-servizzi universali għall-kontijiet tas-servizzi kummerċjali.
(157)
Ir-riżultati korrispondenti tal-aġġustament juru tnaqqis fl-ispejjeż tas-servizzi universali annwali b’medja ta’ EUR […] miljuni matul il-perjodu mill-1998 sal-2007.
IV.4.2.2. Aġġustament ta’ piżijiet bejn is-servizzi rregolati mill-prezzijiet u dawk mhux irregolati mill-prezzijiet
(158)
Kif spjegat hawn fuq, l-istudju ta’ WIK ma jaġġustax kull piż b’mod separat. Minflok, huwa jibbaża l-kalkolu mill-ġdid tiegħu fuq il-prezzijiet finali tas-servizzi kummerċjali li ġew iġġudikati bħala punti ta’ riferiment b’saħħithom għall-ispejjeż medji tal-industrija. Konsegwentement, il-profitti żejda kollha mis-servizzi kummerċjali (47) jintużaw sabiex jiffinanzjaw il-piżijiet li jkunu ġew ikklejmjati fil-bidu. It-tnaqqis annwali medju fil-piżijiet jammonta għal EUR […] miljuni matul il-perjodu kollu mill-1990 sal-2007.
IV.4.2.3. L-ispejjeż li ma jidhrux fuq il-karta tal-bilanċ bl-assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni (piż #4)
(159)
Bil-piż #4 (l-assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni), Deutsche Post żiedet spejjeż li mhumiex murija fil-kontijiet annwali tagħha. Billi l-parametru referenzjarju ta’ ROS jiġi kkalkulat fuq il-bażi tal-kontijiet statutorji komparabbli tal-kompetituri, l-ispejjeż li huma permessi wkoll skont l-istandards nazzjonali tal-kontabilità jew l-Istandard Internazzjonali tal-Kontabilità (IAS) biss jistgħu jiġu inklużi. Għalhekk, kwalunkwe spiża addizzjonali - li normalment ma tiġix inkluża fil-kontijiet tal-IAS - ma tistax tiġi aċċettata bħala oġġett ta’ spiża iżda għandha tiġi ffinanzjata lil hinn mill-marġni ta’ profitt (mill-parametru referenzjarju).
(160)
L-aġġustament korrispondenti jirriżulta f’żieda annwali medja ta’ EUR […] miljuni għall-piż #4 (assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni) fid-dħul matul il-perjodu kollu mill-1990 sal-2007.
IV.4.3. Aġġustamenti tal-ispejjeż kapitali għal profitt raġonevoli
(161)
Skont Deutsche Post l-ispejjeż kapitali kienu kkawżati mill-kontijiet regolatorji tal-2009 li fil-bidu ma kinux ġew inklużi fil-kontijiet statutorji: pereżempju […] spejjeż u […] spejjeż. L-istudju ta’ WIK jelimina kemm l-ispejjeż […] kif ukoll […], u jissostitwihom bil-parametru referenzjarju għall-profitt raġonevoli.
IV.4.3.1. Il-perjodu mill-1996 sal-2007
(162)
Il-profitt raġonevoli jiġi kkalkulat fuq il-bażi tad-dħul aġġustat mis-servizzi universali u l-parametru referenzjarju ta’ ROS ta’ 3,48 %, li jirriżulta fi profitt annwali medju raġonevoli ta’ EUR […] miljuni. L-ispejjeż kapitali annwali medji ta’ EUR […] miljuni (spejjeż tal-interessi ta’ EUR […] miljuni u żieda tad-deprezzament regolatorju ta’ EUR […] miljuni) huma eliminati mill-kontijiet regolatorji tal-2009.
(163)
Huwa importanti li wieħed jirrimarka li, meta mqabbel mal-kontijiet regolatorji tal-2009, il-parametru referenzjarju ta’ ROS ta’ 3,48 % jrendi profitt raġonevoli li huwa ogħla f’termini assoluti mill-ispejjeż kapitali kklejmjati minn Deutsche Post (pereżempju l-ispejjeż tal-interessi kkalkulati abbażi ta’ rata ta’ redditu interna ta’ madwar […] fuq il-kapital użat u ż-żieda fid-deprezzament abbażi tal-valur tas-suq).
IV.4.3.2. Il-perjodu mill-1990 sal-1995
(164)
Skont l-Artikolu 63(1) PostVerfG, sal-1995 Deutsche Post kellha tħallas ħlasijiet tat-trasferiment (48) lill-Gvern Federali li ammontaw għal EUR 5 838 biljun, jew madwar 8 % tal-bejgħ. Bħala kumpens, madankollu, l-Artikolu 63(4) PostVerfG ħeles lil Deutsche Post mill-obbligu li tħallas kwalunkwe dividend ogħla mill-ħlasijiet tat-trasferiment.
(165)
Għalhekk l-istudju ta’ WIK jirrifjuta milli jżid “profitt raġonevoli” għall-perjodu sal-1995 minħabba li l-ħlasijiet tat-trasferiment diġà kienu jkopru bis-sħiħ l-ispejjeż tal-ekwità ta’ Deutsche Post. Konsegwentement, l-ispejjeż kapitali annwali medji ta’ Deutsche Post ta’ EUR […] miljuni (spejjeż tal-interessi ta’ EUR […] miljuni u ż-żieda tad-deprezzament regolatorju ta’ EUR […] miljuni) huma eliminati mill-kontijiet regolatorji tal-2009 u l-ispejjeż tas-servizz universali jitnaqqsu b’mod konsegwenti.
IV.4.4. Konklużjonijiet
(166)
Kemm il-kontijiet regolatorji tal-2009 kif ukoll l-istudju ta’ WIK juru li d-dħul mis-servizzi universali ma kinux biżżejjed sabiex ikopru l-ispejjeż tagħhom sal-1996. Madankollu, waqt li Deutsche Post spiċċat b’defiċit kumulattiv, anke wara li kkunsidrat il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat fil-kontijiet regolatorji tal-2009, l-istudju ta’ WIK jasal għall-konklużjoni li l-ħlasijiet kumpensatorji kienu biżżejjed sabiex jippermettu lil Deutsche Post tibbilanċja l-kontijiet mingħajr ma tagħmel telf fl-1997.
(167)
Il-kontijiet regolatorji tal-2009 bilkemm juru titjib fil-profitabbiltà tas-servizzi universali sal-1999. Kien mis-sena 2000 biss li d-dħul mis-servizzi universali bħala medja beda jkopri l-ispejjeż. Għall-kuntrarju, l-istudju ta’ WIK juru profitti sinifikanti għas-servizzi universali ogħla mir-ROS medjan ta’ 3,48 % sa mis-sena 2000, minkejja l-fatt li s-servizzi universali tal-pakketti urew biss redditu taħt il-medja ta’ […] fuq il-bejgħ (ara l-Figura 6).
Figura 6
Tqabbil tar-riżultati annwali tal-eċċess mis-servizzi universali għall-perjodu mill-1990 sal-2007 (EUR miljuni, valuri annwali nominali)
V. KUMMENTI MILL-PARTIJIET INTERESSATI
(168)
Il-partijiet interessati ssottomettew kummenti dwar id-deċiżjoni tal-ftuħ tal-1999, id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007 u d-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011. Il-kummenti l-iżjed importanti dwar it-tliet deċiżjonijiet huma miġbura fil-qosor f’din it-taqsima.
V.1. Dritt esklużiv tal-użu ta’ bolol tal-posta maħruġa mill-Ministeru Federali tal-Finanzi
(169)
Il-mistoqsijiet ta’ TNT dwar jekk Deutsche Post ħallsitx tariffa għad-dritt esklużiv sabiex tuża bolol tal-posta maħruġa mill-Ministeru Federali tal-Finanzi. Skont l-Artikolu 43 PostG 1997, l-awtorizzazzjoni li jinħarġu bolol bl-iskrizzjoni “Ġermanja” hija riservata għall-Ministeru Federali tal-Finanzi. Operatur postali li jressaq applikazzjoni sabiex juża dawk il-bolol huwa meħtieġ li jħallas tariffa sabiex ikopri l-ispejjeż inċidentali. Skont l-Artikolu 54 PostG, sal-31 ta’ Diċembru 2007 Deutsche Post kellha d-dritt esklużiv li tuża bolol tal-posta maħruġa mill-Ministeru Federali tal-Finanzi.
(170)
Jekk Deutsche Post effettivament użat il-bolol maħruġa mill-Ministeru Federali tal-Finanzi mingħajr ħlas, TNT ssostni li dan jista’ jikkostitwixxi għajnuna mill-Istat illegali.
(171)
Il-Kummissjoni tosserva li din il-miżura ma ġietx indirizzata fid-deċiżjoni tal-ftuħ tal-1999, id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007 jew id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011. Għalhekk taqa’ lil hinn mill-ambitu ta’ din id-Deċiżjoni.
V.2. Sussidju tal-pensjoni
(172)
Skont l-UPS, Deutsche Post ingħatat vantaġġ minħabba li nħelset parzjalment mill-obbligu tal-ħlas li kellha ġġarrab qabel l-1995. Billi l-operaturi normali jkollhom iġarrbu l-ispejjeż tal-pensjonijiet tagħhom, Deutsche Post tqiegħdet f’pożizzjoni aħjar mill-kompetituri tagħha. Barra minn hekk, il-UPS qabel mar-raġunament tal-Kummissjoni li l-għajnuna ma tistax titqies bħala għajnuna eżistenti, minħabba l-bidla fundamentali fil-pożizzjoni ta’ Deutsche Post u l-introduzzjoni ta’ leġiżlazzjoni ġdida sabiex titneħħa parti mill-obbligi ta’ Deutsche Post sabiex iġġarrab l-ispejjeż tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil tagħha. Skont l-UPS, tibdil ewlieni bħal dan f’sistema ma jikkwalifikax sempliċement bħala emendi ta’ natura purament formali jew amministrattiva.
(173)
L-UPS jappoġġja l-konklużjoni preliminari tal-Kummissjoni li s-sussidju tal-pensjoni ma jistax jitqies bħala kompatibbli skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE. Meta jitqies il-livell tal-profitabbiltà sostnuta kif ukoll id-dritt esklużiv ta’ Deutsche Post, huwa ġustifikat li wieħed jiddubita dwar il-ħtieġa għal kwalunkwe għajnuna għal spejjeż storiċi kklejmjati. Barra minn hekk, is-sussidju mogħti mhuwiex proporzjonali mal-għan ta’ interess komuni kif ippreżentat mill-Ġermanja, b’mod speċjali billi l-ispejjeż storiċi huma kkumpensati kemm miż-żieda fil-prezzijiet tal-ittri kif ukoll mis-sussidju tal-pensjonijiet. L-UPS jirrimarka li l-piż tal-provi tal-proporzjonalità tal-miżura jaqa’ fuq il-Ġermanja. Madankollu, sa issal-Ġermanja ma pprovdietx indikazzjonijiet preċiżi tal-proporzjonalità tal-benfiċċji miksuba minn Deutsche Post mill-miżura.
(174)
Skont il-UPS, l-għajnuna riċevuta minn Deutsche Post ippermettiet li din tikseb pożizzjoni vantaġġjuża mhux biss fil-Ġermanja iżda wkoll fi swieq Ewropej oħra li fihom tikkompeti ma’ operaturi postali oħra bħal UPS. Billi s-sussidji tal-pensjonijiet ippermettu li Deutsche Post issaħħaħ il-pożizzjoni tagħha fis-settur kummerċjali bi żvantaġġ tal-operaturi l-oħra, il-kompetituri tagħha sofrew minn distorsjoni tal-kompetizzjoni.
(175)
L-UPS jitlob lill-Kummissjoni sabiex tivvaluta b’mod addizzjonali l-ħtieġa għal u l-proporzjonalità ta’ kwalunkwe sussidju kif stabbilit fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 għall-perjodu 2007-11 u li teżamina jekk Deutsche Post għadhiex tibbenefika minn għajnuna illegali tal-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE.
(176)
Finalment, il-UPS jitlob lill-Kummissjoni sabiex tipprovdi iżjed informazzjoni dwar kif waslet għall-konklużjoni li Deutsche Post ibbenefikat minn għajnuna mhux kompatibbli. B’mod partikolari, il-UPS jitlob kopja tal-istudju ta’ WIK sabiex jirċievi kjarifika dwar il-punt sa fejn is-sejbiet tal-istudju ta’ WIK intużaw għall-valutazzjoni tas-sussidju tal-pensjonijiet fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011.
V.3. Kumpens għall-għoti ta’ servizzi universali
(177)
L-UPS jappoġġja bis-sħiħ l-investigazzjoni tal-Kummissjoni u jissottoskrivi bis-sħiħ il-kontenut tad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007 dwar il-valutazzjoni tal-kumpens tas-servizzi universali. Barra minn hekk il-UPS ipprovda aġġornament (49) tal-istudju ta’ NERA ta’ Ottubru 2006 (50) li l-Kummissjoni semmiet fil-premessa 58 tad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007.
(178)
Waqt li l-istima tal-istudju ta’ NERA kienet li r-redditu medju użat fuq il-kapital bħala ogħla minn 20 % għad-diviżjoni tal-ittri ta’ DPWN għall-perjodu ta’ wara l-1999 (51), l-istudju aġġornat jenfasizza li r-redditu fuq il-kapital użat mis-sena 2000 sal-2005 kien jibqa’ anke ogħla minn 50 %. Mill-2003 sal-2005, ir-redditu fuq il-kapital impjegat kien stmat bħala iżjed minn 100 %. Il-UPS jikkonkludi li l-profitti tas-servizzi tal-ittri rregolati li jħallu profitt għoli ħafna kienu jkunu iżjed milli kien suffiċjenti sabiex jiġi kopert it-telf tas-servizz universali.
(179)
Barra minn hekk, il-UPS isostni li d-dejta tal-kontijiet ta’ Deutsche Post ma tipprovdix bażi tajba għal analiżi u fehim tal-profitabbiltà u l-piżijiet fis-settur riservat. Għalhekk, għandha ssir analiżi bir-reqqa tal-allokazzjoni tal-ispejjeż bejn is-servizzi rregolati, universali u kummerċjali. Il-benefiċċji kollha rċevuti minn Deutsche Post sabiex tkopri l-piżijiet storiċi tagħha, bħal injezzjonijiet ta’ kapital mogħtija lil Deutsche Post mill-Ġermanja fl-1995 kif ukoll assi fil-forma ta’ proprjetà immobbli u infrastruttura, għandhom jiġu inklużi meta jkun qed jiġi determinat l-ammont ta’ għajnuna u ta’ kumpens żejjed.
(180)
Rigward l-arranġamenti tal-ipprezzar tat-trasferimenti interni, l-UPS isostni li l-prinċipju tal-kompetizzjoni ġusta għandu jiżamm b’konformità mas-sentenza Chronopost (52). Għalhekk il-Kummissjoni għandha tirrevedi t-termini tal-kuntratt li jamministraw ir-relazzjoni bejn Deutsche Post u DPEED, b’mod partikolari l-arranġamenti tal-ipprezzar miftiehma bejn il-partijiet.
V.4. Prezzijiet eċċessivi tal-ittri
(181)
L-FFPI tappoġġja bis-sħiħ id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011. L-FFPI tiddikjara li t-tibdil leġiżlattiv u amministrattiv li jirriżulta fi spejjeż tal-pensjoni ogħla jikkostitwixxi risku ta’ negozju li jista’ jkollu impatt fuq il-profitabbiltà tan-negozju. Billi l-impriżi li joperaw taħt kundizzjonijiet normali tas-suq għandhom jerfgħu l-ispejjeż addizzjonali mir-riżorsi tagħhom stess, Deutsche Post mhux suppost irċeviet sussidji tal-pensjoni mingħand il-Ġermanja.
(182)
Barra minn hekk, l-FFPI tirrimarka li Deutsche Post enfasizzat l-importanza tar-riforma tal-pensjoni fir-Rapport Annwali tagħha tal-2000, billi rrimarkat li kontribuzzjonijiet iżjed baxxi għall-Fond tal-Pensjonijiet għall-impjegati taċ-ċivil kienu jikkostitwixxu r-raġuni ewlenija għal żieda fl-EBITA ta’ 98,6 % fid-diviżjoni postali korporattiva. Konsegwentement, ir-riforma tal-pensjoni m’għandhiex titqies bħala waħda ta’ inqas importanza jew primarjament ta’ natura amministrattiva.
(183)
Skont studju mwettaq mill-FFPI mill-2001 sal-2008, il-prezzijiet tal-bolol fil-Ġermanja fl-2009 għall-ittri standard li jiżnu sa 20 g, li jinbgħatu permezz tal-posta ttimbrata tal-ewwel klassi, kienu fost l-ogħla. Għall-kuntrarju, il-prezz sabiex jintbagħat pakkett li jiżen sa 500 g bl-ewwel klassi kien relativament baxx, li jindika l-eżistenza ta’ għoti ta’ sussidji transversali.
(184)
L-FFPI hija konvinta li l-għajnuna lil Deutsche Post ma kellhiex l-għan li tistimula t-tkabbir tas-suq postali tal-Ġermanja jew ta’ ċertu servizzi postali. Waqt il-perjodu li qed issirlu investigazzjoni, Deutsche Post kienet kumpanija li tagħmel profitt li rnexxielha ssaħħaħ it-tmexxija tagħha fis-suq Ġermaniż, ittejjeb il-prestazzjoni tagħha u tespandi n-negozju tagħha. Għalhekk, is-sussidji tal-pensjonijiet m’għandhomx jiġu kkunsidrati bħala kompatibbli mas-suq intern skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE.
V.5. Marġini ta’ profitt
(185)
BIEK hija tal-opinjoni li operaturi postali oħra sofrew mill-prattika ta’ Deutsche Post li tuża l-pożizzjoni dominanti tagħha f’ċerti swieq tal-ittri sabiex tagħmel finanzjament transversali tal-ispejjeż tas-servizzi tal-ittri u l-pakketti pprovduti fuq iżjed swieq kompetittivi. B’mod partikolari, billi Deutsche Post tista’ żżid il-prezzijiet fuq is-swieq fejn qabel kellha dritt esklużiv u għad għandha sehem mis-suq ta’ iżjed minn 90 %, hija kapaċi tagħmel finanzjament transversali tal-ispiża ta’ servizzi fi swieq iżjed kompetittivi.
(186)
Barra minn hekk, BIEK issostni li, minkejja l-ispejjeż storiċi allegati, Deutsche Post tagħmel iżjed profitt b’mod konsiderevoli minn kumpaniji simili f’pajjiżi Ewropej oħra, kif muri mill-marġini ta’ ROS ta’ 10 % sa 20 % għad-diviżjoni postali domestika tagħha. Dak il-marġini ta’ profitt jista’ jitnaqqas minħabba li d-diviżjoni postali domestika tinkludi wkoll is-servizzi domestiċi tal-pakketti, li bħala medja għandhom marġnijiet iżjed baxxi mis-servizzi tal-ittri.
(187)
Rigward il-piż li Deutsche Post ssostni li kellha terfa’ biż-żieda fl-ispejjeż tal-pagi, BIEK tirrimarka li Deutsche Post użat pagi medji fis-settur tat-trasport bħala parametru referenzjarju sabiex tikkalkula d-differenzi fl-ispejjeż tal-pagi li Deutsche Post kellha ġġarrab meta mqabbla mal-kompetituri tagħha. Waqt li l-Kummissjoni adottat dawk in-numri fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 bħala punti ta’ riferiment għall-kalkoli tagħha, BIEK issostni li l-pagi mħallsa mill-kompetituri ta’ Deutsche Post huma tal-inqas 15 % ogħla minn dawk il-pagi medji. Konsegwentement, il-pagi allegatament eċċessivi li Deutsche Post kellha tħallas huma ħafna iżjed baxxi milli qiegħda ssostni. Skont BIEK id-differenza li jifdal fl-ispejjeż tal-pagi ma tirriżultax minn spejjeż storiċi iżda mid-daqs ta’ Deutsche Post u l-pożizzjoni dominanti tagħha fis-suq.
(188)
Finalment, BIEK tqis li l-ispejjeż storiċi ta’ Deutsche Post, inklużi l-ispejjeż tal-pensjonijiet, ġew ikkumpensati tajjeb miż-żieda fil-prezzijiet tal-ittri rregolati. Il-miżura ta’ għajnuna, skont il-valutazzjoni tal-Kummissjoni wasslet għall-assenza ta’ kompetizzjoni għas-servizzi tal-ittri u kkompromettiet serjament il-kompetizzjoni għas-servizzi tal-pakketti.
VI. KUMMENTI MILL-ĠERMANJA
VI.1. Kummenti dwar is-sussidju tal-pensjonijiet
VI.1.1. L-ebda vantaġġ finanzjarju minn kumpens għall-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali
(189)
Waqt li tiddependi fuq is-sentenza Combus (53), il-Ġermanja hija tal-opinjoni li, waqt il-privatizzazzjoni tal-fornituri tas-servizzi universali li qabel kienu proprjetà tal-Istat, il-kumpens pubbliku għall-ispejjeż tal-pensjonijiet - li jmur lil hinn mil-livell li normalment jiġi adottat mill-kompetituri privati - ma jikkostitwix għajnuna mill-Istat.
(190)
Il-Ġermanja taqbel mal-Kummissjoni li għandu jsir paragun bejn l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali magħmula minn Deutsche Post u l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali tal-kompetituri. Madankollu, dak il-paragun diġà għandu jsir taħt l-Artikolu 107(1) TFUE u mhux sussegwentement fl-istadju tal-valutazzjoni tal-kompatibbiltà skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE.
VI.1.2. L-ebda żvantaġġ finanzjarju meta mqabbel mas-sitwazzjoni ta’ qabel l-1995
(191)
Il-Ġermanja hija tal-opinjoni li s-sussidju tal-pensjoni ma ħelisx lil Deutsche Post mill-ispejjeż li normalment kien ikollha tagħmel mir-riżorsi tagħha stess. Għalhekk, Deutsche Post ma bbenefikatx minn vantaġġ skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE. Skont il-Ġermanja, Deutsche Post ma kinitx legalment meħtieġa jew ekonomikament kapaċi li tħallas il-pensjonijiet lill-impjegati taċ-ċivil qabel u wara l-1995.
(192)
L-ewwel nett, il-Ġermanja ssostni li, skont l-Artikolu 46 PostVerfG 1989, l-impjegati taċ-ċivil li ġew ittrasferiti lejn Deutsche Post fl-1989 baqgħu fis-servizz tal-Gvern Federali. Wara t-tieni riforma postali fl-1995, skont l-Artikolu 2(3) PostPersRG 1994 u l-Artikolu 143b tal-Kostituzzjoni li għadu kif ġie mdaħħal, l-impjegati taċ-ċivil ta’ Deutsche Post baqgħu ukoll fis-servizz tal-Gvern Federali.
(193)
Għalhekk, billi l-Gvern Federali dejjem kien l-uniku debitur għar-responsabbiltajiet tal-pensjonijiet tal-impjegati ċivili, Deutsche Post qatt ma kienet taħt obbligu legali sabiex tuża r-riżorsi tagħha.
(194)
Għalkemm Deutsche Post kienet obbligata, skont l-Artikolu 54(2) PostVerfG 1989, li tiffinanzja l-ispejjeż tal-pensjonijiet tal-impjegati ċivili, il-Ġermanja ssostni li din id-dispożizzjoni kienet arranġament intern sabiex tiġbor fondi għall-baġit pubbliku (bħall-obbligu li tagħmel ħlasijiet ta’ trasferiment skont l-Artikolu 63 PostVerfG 1989). Hija ma stabbiliet l-ebda responsabbiltà min-naħa ta’ Deutsche Post lejn l-impjegati taċ-ċivil.
(195)
Wara t-tieni riforma postali fl-1995, skont l-Artikolu 2(3) PostPersRG 1994 u l-Artikoli 14 u 16 PostPersRG 1994, il-Gvern Federali għal darb’oħra baqa’ l-uniku debitur lejn l-impjegati taċ-ċivil intitolati għal pensjoni. Għalhekk, l-istess bħall-obbligi skont l-Artikolu 54(2) PostVerfG 1989, l-obbligi skont l-Artikoli 16(1) PostPersRG għal Deutsche Post sabiex tikkontribwixxi għall-Fond tal-Pensjonijiet sempliċement inaqqsu l-piż fuq il-baġit pubbliku. Dawn ma jibdlux ir-responsabbiltà unika tal-Gvern Federali rigward il-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil.
(196)
Lanqas ma kien ikun possibbli taħt il-liġi privata li l-Gvern Federali jittrasferixxi r-responsabbiltà tiegħu għad-drittijiet tal-pensjoni tal-impjegati taċ-ċivil lil DPAG li kienet għadha kif twaqqfet fl-1995. Skont il-prinċipji ġenerali tal-liġi privata, jekk ir-responsabbiltajiet eżistenti tal-pensjoni jiġu ttrasferiti lil sussidjarju legalment indipendenti, madankollu l-kumpanija possedenti tibqa’ responsabbli għall-ħlas tal-pretensjonijiet finanzjarji tat-tielet parti.
(197)
It-tieni nett, il-Ġermanja ssostni li Deutsche Post qatt ma kellha riżorsi proprji biżżejjed sabiex tiffinanzja l-ispejjeż tal-pensjoni. Qabel l-1995, POSTDIENST dejjem għamlet telf li kellu jiġi ffinanzjat minn trasferimenti pubbliċi ta’ EUR 5,6 biljun. Meta POSTDIENST saret DPAG fl-1995, ir-responsabbiltajiet tal-pensjonijiet tal-impjegati ċivili li akkumulaw kienu jammontaw għal madwar EUR […] biljun. Ma kienx ikun possibbli li titwaqqaf DPAG bħala kumpanija ta’ liġi privata b’dawk ir-responsabbiltajiet fuq il-karta tal-bilanċ tagħha minħabba li l-Gvern Federali ma kienx ipprovda kapital biżżejjed sabiex DPAG issir ekonomikament vijabbli.
VI.1.3. Sussidju tal-pensjoni bħala għajnuna eżistenti skont l-Artikolu 108(1) TFUE
(198)
Il-Ġermanja hija tal-opinjoni li jekk is-sussidju tal-pensjoni jkollu jiġi kklassifikat bħala għajnuna mill-Istat, ikollu jitqies bħala għajnuna eżistenti skont l-Artikolu 1(b)(i) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999 minħabba li l-Istat kien l-uniku debitur u l-parti responsabbli sabiex tiffinanzja l-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil mid-dħul fis-seħħ tad-dispożizzjoni rilevanti fil-Liġi Bażika Ġermaniża fl-1953. Il-Ġermanja ssostni li la l-ewwel riforma postali fl-1989 u lanqas it-tieni riforma postali fl-1995 ma bidlu r-responsabbiltà tal-finanzjament tal-pensjoni tal-Istat. Il-Ġermanja ssostni li Deutsche Post la kienet responsabbli legalment u lanqas ekonomikament kapaċi li tħallas il-pensjonijiet tal-impjegati ċivili, qabel jew wara l-1995.
(199)
Barra minn hekk, il-Ġermanja tirreferi għal dikjarazzjoni min-naħa tal-Kummissjoni quddiem il-Qorti Ġenerali fil-Kawża T-266/02. Skont il-Ġermanja, huwa ċar mill-paragrafu 54 tas-sentenza li l-Kummissjoni “assumiet l-opinjoni, għall-fini tad-deċiżjoni kkontestata, li l-ħlasijiet tat-trasferiment magħmula minn DB-Telekom biss kienu taw vantaġġ fuqha” (54).
(200)
Il-Ġermanja tikkonkludi minn dik id-dikjarazzjoni li l-Kummissjoni diġà kienet iddikjarat li s-sussidju tal-pensjoni ma kien jipprovdi l-ebda vantaġġ finanzjarju lil Deutsche Post. Għalhekk kienet effettivament ħadet “deċiżjoni sabiex ma tqajjimx oġġezzjonijiet” skont it-tifsira tal-Artikolu 4 tar-Regolament (KE) Nru 659/1999. Barra minn hekk, skont l-Artikolu 1(b)(ii) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999, deċiżjoni pożittiva bħal din tista’ tfisser li s-sussidju tal-pensjoni ġie kklassifikat bħala għajnuna eżistenti.
VI.1.4. Sussidju tal-pensjoni bħala kumpens kompatibbli għal spejjeż storiċi skont l-Artikolu 107(3) TFUE
(201)
Fid-dawl tar-raġunament tal-Kummissjoni fid-Deċiżjoni La Poste, il-Ġermanja hija tal-opinjoni li s-sussidju tal-pensjoni huwa għajnuna kompatibbli skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE, għar-raġunijiet li ġejjin:
-
Il-Ġermanja tindika li Deutsche Post ħallset b’mod konsistenti livell ogħla ta’ spejjeż tas-sigurtà soċjali mill-kontribuzzjoni tal-impjegatur għall-assigurazzjoni tal-pensjonijiet, is-saħħa u l-kura.
-
Il-Ġermanja toġġezzjona kontra l-kalkolu tal-Kummissjoni tal-vantaġġ komparattiv minħabba li huwa bbażat fuq is-suppożizzjoni li s-servizzi rregolati mill-prezzijiet ikopru l-piż ikklejmjat #2 (kontribuzzjonijiet żejda tas-sigurtà soċjali). La Poste - bħal kwalunkwe operatur postali storiku ieħor - iffinanzjat mill-ġdid ukoll l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali permezz taż-żieda fil-prezzijiet tal-ittri rregolati, iżda l-Kummissjoni ma kkunsidratx dak fid-Deċiżjoni La Poste tagħha.
-
Minkejja li l-Ġermanja taqbel fil-prinċipju li d-dħul irregolat mill-prezzijiet għandu jkopri l-piżijiet ikklejmjati, il-Kummissjoni lanqas ma ppruvat li r-Regolatur Postali approva l-pretensjoni ta’ Deutsche Post li tiffinanzja l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali mid-dħul irregolat jew li d-dħul irregolat effettivament kien għoli biżżejjed sabiex jiffinanzja dawk l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali.
(202)
Barra minn hekk, il-Ġermanja ssostni li l-Kummissjoni, fid-deċiżjoni tal-ftuħ tagħha tal-2007 dwar Royal Mail (55), enfasizzat l-importanza li jiġu vvalutati l-ispejjeż tal-pensjonijiet ta’ impriżi pubbliċi ta’ qabel bl-użu ta’ kriterji konsistenti, fl-interess tal-prattika ta’ teħid tad-deċiżjonijiet konsistenti. Konsegwentement, il-Kummissjoni għandha tikkunsidra d-Deċiżjoni La Poste tagħha u l-valutazzjoni preliminari tagħha f’Royal Mail. F’dan l-aħħar każ, il-Kummissjoni ma oġġezzjonatx għall-kumpens tad-defiċits tal-pensjoni, minkejja li r-Rapport Hooper tal-2008 juri li l-ispejjeż tal-pensjoni ta’ Royal Mail kienu ġew parzjalment koperti miż-żieda tal-prezzijiet tal-ittri rregolati.
VI.1.4.1. Il-parametru referenzjarju li għandu jiġi bbażat fuq spejjeż kompetittivi tas-sigurtà soċjali
(203)
Fuq il-bażi tal-istudju minn esperti min-naħa tal-Professur Ehlermann tad-19 ta’ Lulju 2011 (56), il-Ġermanja ssostni li l-Kummissjoni għamlet żewġ żbalji fil-kalkolu tal-parametru referenzjarju għall-ispejjeż tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post.
(204)
Is-sehem tal-impjegat m’għandux jiġi inkluż fil-parametru referenzjarju minħabba li impjegat tas-settur privat ma jkunx legalment responsabbl li jħallas is-sehem tal-impjegat. Ikun għal raġunijiet amministrattivi biss li min iħaddem iwettaq il-ħlas tal-kontribuzzjoni totali tas-sigurtà soċjali, iżda dak ma jfissirx li min iħaddem isir legalment responsabbli sabiex jagħmel dan. Barra minn hekk, l-inklużjoni tas-sehem tal-impjegatur fil-parametru referenzjarju tista’ tikkontradixxi wkoll il-prattika preċedenti tat-teħid tad-deċiżjonijiet fil-Kawża C 265/02 (ara d-Deċiżjoni La Poste).
(205)
Il-kalkolu tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali tal-parametru referenzjarju għandu jiġi bbażat fuq il-parametru referenzjarju “kompetittiv” tal-pagi (57) minħabba li s-salarji tal-impjegati taċ-ċivil kienu konsiderevolment ogħla mill-medja tas-suq.
VI.1.4.2. Dħul irregolat mill-prezzijiet insuffiċjenti sabiex ikopri l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali
(206)
L-ewwel, il-Ġermanja tenfasizza li s-suppożizzjoni ta’ kopertura totali tal-piż #2 mid-dħul irregolat mill-prezzijiet hija purament ipotetika minħabba li mhuwiex possibbli li jiġi stabbilit jekk il-prezzijiet irregolati effettivament ġewx miżjuda sabiex jibbilanċjaw l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali. Id-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet ma tiżvelax jekk u sa liema punt ir-Regolatur Postali kienx ikkunsidra l-piżijiet għall-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali. Sal-2002, il-prezzijiet inżammu fil-livell approvat tal-1997, u mhuwiex possibbli li jiġi stabbilit jekk dawk il-prezzijiet kinux jinkludu kumpens għall-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali tas-servizzi mhux irregolati.
(207)
Skont il-Ġermanja, ma jkunx biżżejjed li jintwera li s-servizzi mhux irregolati bbenefikaw minn kontribuzzjonijiet iżjed baxxi tas-sigurtà soċjali mill-kompetituri. Għandu jiġi eżaminat ukoll jekk is-servizzi rregolati mill-prezzijiet kinux kapaċi, fil-fatt, li jiffinanzjaw il-piżijiet ikklejmjati tal-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali mid-dħul tagħhom.
(208)
Vantaġġ finanzjarju għal Deutsche Post mill-kumpens tal-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali tagħha jista’ jeżisti biss jekk il-kumpens mogħti jkun ogħla mill-ispejjeż żejda totali tas-sigurtà soċjali magħmula minn Deutsche Post għall-impjegati ċivili tagħha.
(209)
Konsegwentement, il-Ġermanja tiddeplora n-nuqqas ta’ kalkolu komprensiv sabiex jiġi stabbilit jekk Deutsche Post ingħatatx b’mod ġenerali kumpens għoli jew kumpens baxx għall-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali tal-impjegati taċ-ċivil. Hija tenfasizza l-ħtieġa għal kalkolu bħal dan sabiex tiġi stabbilita l-eżistenza ta’ vantaġġ finanzjarju skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE.
(a) Kumpens baxx wisq għall-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali ibbażat fuq studju minn esperti
(210)
Sabiex tirrimedja dak id-difett, il-Ġermanja ssottomettiet l-istudju espert mill-Professur Weber (58) sabiex tistabbilixxi l-iżvantaġġ finanzjarju ta’ Deutsche Post rigward l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali li jirriżultaw mill-impjieg ta’ impjegati taċ-ċivil. L-ewwel, l-istudju minn esperti jistabbilixxi b’kemm l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali magħmula minn Deutsche Post għall-impjegati taċ-ċivil jeċċedu dawk ta’ kompetitur privat għall-impjegati privati (imsejħa fl-istudju minn esperti bħala “l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali ta’ DPAG” jew “żvantaġġ strutturali”). It-tieni, l-istudju magħmul minn esperti jqabbel dawn l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali mal-kumpens għall-piż #2.
(211)
Kif muri fit-Tabella 5, l-istudju minn esperti jinkludi dan li ġej fl-ispejjeż tas-sigurtà soċjali magħmula minħabba l-impjieg ta’ impjegati ċivili. Il-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post lill-Fond tal-Pensjoni u spejjeż oħra tas-sigurtà soċjali, pereżempju l-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post għall-ispejjeż tas-sigurtà soċjali, l-assigurazzjoni għall-inċidenti u l-ħlasijiet mixxellanji tal-assigurazzjoni.
(212)
L-istudju minn esperti jiddefinixxi l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali mill-impjieg ta’ impjegati privati bħala: is-sehem tal-impjegatur tar-rata ta’ kontribuzzjoni għall-pensjoni statutorja, il-qgħad, l-iskemi tas-saħħa u l-kura, immultiplikat bil-pagi “kompetittivi” (pereżempju l-paga minima tal-2007 għall-parti l-kbira tal-impjegati ċivili).
(213)
L-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali huma l-eċċess tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali magħmula minn Deutsche Post għall-impjegati taċ-ċivil fuq il-parametru referenzjarju ddefinit tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali bbażati fuq is-sehem tal-impjegatur tal-kontribuzzjonijiet soċjali għall-impjegati privati.
Tabella 5
Kalkolu tar-riżultat nett skont l-istudju espert tal-Ġermanja
-
Kontribuzzjoni għall-Fond tal-Pensjonijiet
-
Spejjeż tas-sigurtà soċjali oħra
+
Il-parametru referenzjarju tal-ispejjeż “kompetittivi” tas-sigurtà soċjali (ibbażat fuq is-sehem tal-impjegatur fir-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali u l-pagi “kompetittivi” (pereżempju l-paga minima tal-2007)).
Spejjeż tas-sigurtà soċjali żejda
+
Kumpens mid-dħul irregolat (il-piż #2 - kontribuzzjonijiet żejda tas-sigurtà soċjali)
Riżultat nett (kumpens baxx jew kumpens għoli)
(214)
Għall-perjodu mill-1995 sal-2007, il-kalkoli juru li l-piż #2 ma kienx biżżejjed sabiex ikopri l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali. Fil-fatt, l-espert isostni li Deutsche Post ingħatat kumpens iżjed baxx bi EUR […] biljuni. L-espert jikkonkludi li, anke jekk id-dħul irregolat mill-prezzijiet kien jinkludi l-piż #2, Deutsche Post tkun tispiċċa b’kumpens baxx għall-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali.
(b) Il-kontijiet regolatorji tal-2009 jikkonfermaw li d-dħul irregolat mill-prezzijiet ma kienx biżżejjed sabiex ikopri l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali
(215)
Il-Ġermanja ssostni li, sakemm is-servizzi rregolati mill-prezzijiet jibqgħu isiru b’telf li jkun ogħla mill-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali, ma jistax jiġi stabbilit li d-dħul irregolat effettivament ikkumpensal-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali. F’dak il-kuntest, il-Ġermanja ssottomettiet studju minn esperti bbażat fuq il-kontijiet regolatorji tal-2009 (59) sabiex turi li t-telf tas-servizzi rregolati mill-prezzijiet kienu konsistentement ogħla mill-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali.
(216)
Il-kalkoli huma bbażati fuq il-kontijiet regolatorji tal-2009 u jassumu li s-servizzi rregolati mill-prezzijiet għandhom jiggwadanjaw profitt raġonevoli ta’ ROS ta’ 7 % (ibbażat fuq l-istudju ta’ Deloitte-II li huwa diskuss f’iktar dettall fit-taqsima VI.3.2). Wara t-tnaqqis tal-profitt raġonevoli, is-servizzi rregolati mill-prezzijiet juru telf ta’ EUR […] biljuni, li huwa ogħla mill-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali kklejmjati għall-perjodu mill-1995 sal-2007. Id-dħul iregolat mill-prezzijiet għalhekk ma kienx biżżejjed sabiex ikopri l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali kklejmjati.
VI.2. Kummenti fuq il-kumpens tas-servizzi universali
VI.2.1. Ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat
(217)
Il-Ġermanja ssostni li l-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat ma jipprovdu l-ebda vantaġġ finanzjarju lil Deutsche Post minħabba li l-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat ta’ EUR 5 666 biljun ikkumpensaw biss il-ħlasijiet tat-trasferiment ta’ EUR 5 838 biljun li Deutsche Post kellha tħallas sal-1995.
(218)
Kif spjegat fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007, il-ħlasijiet tat-trasferiment oriġinaw fl-amministrazzjoni postali ta’ qabel li kienet obbligata tittrasferixxi madwar 10 % tad-dħul operattiv tagħha lill-baġit pubbliku. Mill-1989 sal-1995, il-ħlasijiet tat-trasferiment ġew eliminati b’mod gradwali skont l-Artikolu 63(1) PostVerfG 1989. Sal-1993, Deutsche Post kellha tħallas 10 % mid-dħul operattiv tagħha. Sa mill-1993, il-ħlasijiet tat-trasferiment tnaqqsu b’mod gradwali, pereżempju għal 10 % tad-dħul operattiv nieqes EUR 153 miljun fl-1993. Għall-1994, il-ħlasijiet tat-trasferiment kienu jammontaw għal 70 % tal-ħlasijiet tat-trasferiment tal-1993. Fl-1995 Deutsche Post ħallset 50 % tal-ammont tal-1993. Bħala total, Deutsche Post ħallset EUR 5 838 biljun mill-1990 sal-1995.
(219)
L-Artikolu 63(4) PostVerfG 1989 ipprovda li kwalunkwe dividendi mħallsa kellhom jitnaqqsu mill-ħlasijiet tat-trasferiment. Abbażi ta’ dik id-dispożizzjoni u l-eżenzjoni minn kwalunkwe taxxi diretti jew indiretti, fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007 il-Kummissjoni sostniet li l-ħlasijiet tat-trasferiment kellhom jitqiesu bħala sostitut għall-eżenzjoni mit-taxxi indiretti u diretti, kif ukoll bħala remunerazzjoni għall-Istat għall-kapital ipprovdut minnu bħala azzjonista.
(220)
Bi tweġiba għal dan l-argument, il-Ġermanja ssottomettiet l-istudju ta’ KPMG li jikkonkludi li l-ħlasijiet tat-trasferiment ma setgħux jitqiesu bħala sostitut għat-taxxi jew id-dividendi, għal numru ta’ raġunijiet.
(221)
Skont l-istudju ta’ KPMG, il-ħlasijiet tat-trasferiment ma jistgħux jikkwalifikaw bħala taxxa korporattiva minħabba li kienu ġew ikkalkulati bħala perċentwal tad-dħul operattiv sa mill-1931. Bħala riżultat, kellhom jitħallsu anke fi snin fejn Deutsche Post għamlet telf. B’kuntrast ma’ dan, it-taxxa korporattiva hija bbażata fuq il-profitt annwali effettiv. Il-klassifikazzjoni tal-ħlasijiet tat-trasferiment bħala taxxa korporattiva tista’ tikkontradixxi wkoll ir-rekwiżit tal-liġi kostituzzjonali li taxxa korporattiva għandha tkun ibbażata fuq il-kapaċità tal-ħlas.
(222)
Barra minn hekk, l-istudju sab li l-ħlasijiet tat-trasferimenti ma jistgħux jitqabblu mat-taxxa fuq il-valur miżjud. Billi ma kien hemm l-ebda possibbiltà li titnaqqas it-taxxa fuq il-valur miżjud fuq l-inputs mill-ħlasijiet tat-trasferiment, il-kalkolu tal-ħlasijiet tat-trasferiment kien sostanzjalment differenti mill-obbligi tas-soltu tat-taxxa fuq il-valur miżjud ta’ negozju.
(223)
It-tieni, il-Ġermanja ssostni li l-ħlasijiet tat-trasferiment ma setgħux jiġu kategorizzati bħala dividend. Id-distribuzzjoni ta’ dividendi tirrigwarda l-profitti fis-sena finanzjarja ta’ qabel jew is-snin ta’ qabel. Madankollu, bejn l-1990 u l-1995 Deutsche Post ma għamlet l-ebda profitt iżda madankollu għamlet il-ħlasijiet tat-trasferiment. Bħala riżultat, il-ħlasijiet tat-trasferiment ma jistgħux jiġu kklassifikati bħala dividendi.
(224)
L-istudju ta’ KPMG jikkonkludi li l-ħlasijiet tat-trasferiment ma jistgħux jiġu kklassifikati bħala taxxa jew dividendi iżda għandhom jitqiesu bħala dazju sui generis li Deutsche Bundespost u s-suċċessuri tagħha biss kienu obbligati jħallsu.
(225)
Billi tagħmel referenza għall-istudju ta’ KPMG, il-Ġermanja tiċħad is-suppożizzjoni tal-Kummissjoni li l-pagamenti tat-trasferiment għandhom jiġu kkunsidrati sostitut għat-taxxa u l-ħlasijiet tad-dividendi. Il-Ġermanja ssostni li l-ħlasijiet tat-trasferiment kienu jikkostitwixxu piż għal Deutsche Post li ma setgħux jiġu ġustifikati fuq termini oġġettivi jew ekonomiċi. Billi l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ħelsu lil Deutsche Post biss mill-ħlasijiet tat-trasferiment, ma pprovdew l-ebda vantaġġ ekonomiku u għalhekk ma jikkostitwixxux għajnuna.
(226)
Alternattivament, il-Ġermanja qed tressaq żewġ ġustifikazzjonijiet oħra għalfejn il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ma jikkostitwixxux għajnuna. L-ewwel, dawn ikunu jilħqu l-prinċipju tas-suq-ekonomija-investitur fid-dawl tar-redditu sostanzjali fuq investiment fis-snin li ġejjin u l-qligħ għoli mit-tqegħid fuq is-suq tat-titoli ta’ Deutsche Post. Ukoll, ma jkunux jikkostitwixxu għajnuna minħabba li kemm il-kontijiet regolatorji tal-2009 kif ukoll l-istudju ta’ WIK juru li t-telf akkumulat tas-servizzi universali mill-1990 sal-1994 kienu ogħla mill-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat. Għalhekk Deutsche Post ingħatat kumpens baxx għall-obbligu tas-servizz universali.
VI.2.2. Garanzija tal-Istat
(227)
Il-Ġermanja ssostni li l-garanzija kontinwa tal-Istat skont l-Artikolu 2(4) Post UmwG 1994 għall-istrumenti tad-dejn li nħarġu qabel l-1995 ma pprovdew l-ebda vantaġġ selettiv lil Deutsche Post wara l-1995, għal ħafna raġunijiet.
(228)
L-ewwel, kwalunkwe kumpanija privata li tuża sussidjarja tista’ tkompli tkun responsabbli għal obbligi li tkun daħlet għalihom dik is-sussidjarja. Kumpanija privata għandha tibqa’ responsabbli għad-dejn pendenti tagħha anke wara li tbigħ dak id-dejn lil parti terza. Barra minn hekk, għandu jiġi nnutat li l-garanzija tal-bidu tal-Istat għall-istrumenti tad-dejn kienet meħtieġa biss minħabba li POSTDIENST ma kellhiex personalità legali separata. Għalhekk l-Artikolu 40 PostVerfG 1989, li pprovda li l-istrumenti tad-dejn maħruġa minn Deutsche Bundespost kellhom l-istess valur legali daqs l-istrumenti tad-dejn maħruġa mill-Ġermanja, kellu effett dikjaratorju biss.
(229)
It-tieni, DPAG kieku ma kinitx tibbenefika mill-akkwiżizzjoni tal-istrumenti tad-dejn ta’ POSTDIENST minħabba li fl-1995 DPAG setgħet tiffinanzja ruħha mill-ġdid b’rati tal-interess iżjed baxxi. Fl-1 ta’ Jannar 1995 l-istrumenti tad-dejn ta’ POSTDIENST kienu jammontaw għal EUR 931 miljun b’rata medja ta’ interessi ta’ 7,17 %, bi 8,8 snin għall-maturità. Billi r-rata tal-interessi fuq perjodu ta’ żmien qasir fl-1 ta’ Jannar 1995 kienet ta’ 5 % sa 5,5 %, DPAG sofriet żvantaġġ fl-ispejjeż ta’ 1,7 % li kien jammonta għal spejjeż annwali ogħla tal-interessi ta’ madwar EUR 15,3 miljun.
(230)
It-tielet, billi tqabbel ir-rati medji tal-interessi tas-suq għall-istrumenti tad-dejn maħruġa minn kumpaniji privati mar-rati tal-interessi għall-istrumenti tad-dejn ta’ POSTDIENST b’referenza għad-data meta l-istrumenti kienu nħarġu għall-ewwel darba, il-Ġermanja tistima li POSTDIENST isselfet b’rati ta’ interessi ogħla mill-medja tas-suq. Il-Ġermanja ma wettqitx investigazzjoni komprensiva iżda qabblet biss ir-rati tal-interessi ta’ ċerti strumenti tad-dejn ta’ POSTDIENST ma’ medja tas-suq aggregata.
(231)
B’mod alternattiv, il-Ġermanja ssostni li l-garanziji tal-Istat jikkostitwixxu għajnuna eżistenti skont l-Artikolu 1(b)(i) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999. Billi Deutsche Bundespost kienet parti mill-amministrazzjoni pubblika sal-aħħar tal-1994, l-istrumenti tad-dejn kienu ekwivalenti għad-dejn tal-gvern minn meta Deutsche Post ġiet stabbilita fl-1950. Kieku l-garanzija tal-Istat kienet ipprovdiet kwalunkwe vantaġġ lil Deutsche Post f’termini ta’ rati tal-interessi, kien ikollha tiġi kklassifikata bħala għajnuna eżistenti. Il-Ġermanja tirreferi għad-deċiżjoni tal-Kummissjoni dwar il-każ EDF (60), fejn garanzija simili ġiet ivvalutata bħala għajnuna eżistenti.
VI.2.3. Dritt esklużiv
(232)
Il-Ġermanja ssostni li, fid-dawl tas-sentenza Preussen Elektra (61), id-dħul irregolat mill-ittri mhuwiex riżorsi tal-Istat.
(233)
Konsegwentement, billi d-dħul irregolat mill-ittri ma jikkostitwix riżorsi tal-Istat, kwalunkwe allegazzjoni ta’ pprezzar eċċessiv tista’ tkun biss is-soġġett ta’ proċedimenti skont l-Artikolu 102 TFUE.
VI.3. Il-kummenti tal-Ġermanja dwar l-istudju ta’ WIK
VI.3.1. L-istudju ta’ WIK jikkonferma l-ħtieġa għal ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat bħala kumpens għall-ispejjeż netti tal-obbligi tas-servizzi universali sal-1995
(234)
Irrispettivament mill-oġġezzjonijiet metodoloġiċi kollha, il-Ġermanja jidhrilha li l-istudju ta’ WIK jikkonferma l-opinjoni tal-Ġermanja li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat kienu meħtieġa bħala kumpens għat-telf ta’ Deutsche Post fuq is-servizzi universali tagħha fil-perjodu mill-1990 sal-1995.
(235)
Kwalunkwe profitti żejda wara l-1995 m’għandhomx jiġu kkunsidrati minħabba li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ġew assorbiti mill-ispejjeż netti tal-obbligi tas-servizzi universali li Deutsche Post kienet għamlet sal-1995. L-annullament min-naħa tal-Qorti tad-deċiżjoni negattiva tal-2002 tikkonferma wkoll li dak li ġie assorbit darba ma setgħax jiġi assorbit għal darb’oħra. Billi l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ġew iġġustifikati mit-telf tas-servizzi universali sal-1995, ma kienx ikun possibbli li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat jiffinanzjaw il-profitt żejjed ta’ wara.
VI.3.2. Parametru referenzjarju difettiv tal-profitti
(236)
Fuq bażi tal-istudji ta’ Deloitte, l-oġġezzjoni ewlenija tal-Ġermanja hija li l-parametru referenzjarju fl-istudju ta’ WIK tinkludi wisq kumpaniji żgħar. Il-grupp ta’ kumpaniji komparabbli għandu jiffoka ħafna iżjed fuq il-kumpaniji tal-pakketti l-kbar u l-loġistika li n-netwerks tagħhom huma komparabbli fid-daqs u l-kumplessità ma’ dawk ta’ Deutsche Post (62).
(237)
L-istudju Deloitte-II jagħmel is-suppożizzjoni li l-kumpaniji fis-settur tal-pakketti u dak postali li joperaw netwerk ta’ ġbir u kunsinna kumplessa u kbira huma komparaturi raġonevoli għal Deutsche Post. L-importanza tal-ekonomiji ta’ skala, ambitu u densità prevalenti fin-netwerks postali timplika li n-negozji l-kbar għandhom ikunu komparaturi iżjed rilevanti min-negozji ż-żgħar. Il-kumpaniji tat-trasport tal-merkanzija u l-loġistika huma wkoll - sa grad limitat - impriżi komparabbli adatti minħabba li jimpjegaw assi simili.
(238)
L-istudju Deloitte-II jammetti biss l-operaturi postali bi dħul annwali ogħla minn EUR 100 miljun. Dan jipproduċi grupp ta’ komparaturi b’sitt komparaturi, inklużi l-operaturi multinazzjonali kbar tal-pakketti espress (UPS, FedEx, u TNT Express) u operaturi postali oħra (il-parti l-kbira mill-Istati Uniti u r-Renju Unit).
(239)
Dan il-grupp komparatur għandu ROS medjan ta’ 7,4 % għall-perjodu mill-1998 sal-2007 u ROS tat-tielet wieħed minn erbgħa ta’ 12 % bħala profitt raġonevoli superjuri. Grupp komparatur akbar, li jinkludi 18-il kumpanija tal-loġistika u 19-il kumpanija tat-trasport tal-merkanzija, jirriżulta f’ROS medjan ta’ bejn 4,6 % u 5,7 %, minkejja li l-istudju Deloitte-II jesprimi tħassib dwar il-kompatibbiltà tagħhom ma’ Deutsche Post.
(240)
Fuq il-bażi tad-dejta għaż-żewġ gruppi komparaturi, l-istudju Deloitte-II jirrakkomanda firxa ta’ ROS bejn 6,1 % sa 11,7 % bħala l-parametru referenzjarju għal profitt raġonevoli.
(241)
Rigward id-determinazzjoni tal-marġini xieraq ta’ profitt mill-grupp komparatur, l-istudju Deloitte-II jinnota li t-teħid ta’ ROS multiannwali sempliċi bħala l-parametru referenzjarju raġonevoli ta’ profitt jissottostima l-profitt raġonevoli minħabba li (i) jkun hemm dispersjoni sinifikanti u sistematika minn sena għall-oħra u (ii) jista’ jkun hemm ukoll differenza sinifikanti bejn il-profitabbiltà tal-kumpaniji fl-istess settur. L-użu ta’ parametru referenzjarju ta’ profitt raġonevoli li jkun baxx b’mod mhux xieraq jista’ joħloq ir-riskju li jfixkel l-investiment effiċjenti.
(242)
Barra minn hekk, kif enfasizzat mill-istudju Deloitte-I, l-użu tal-profitt medjan tal-impriżi komparabbli bħala parametru referenzjarju mill-istudju ta’ WIK jinjora kompletament il-gwadann fl-effiċjenza li laħqet Deutsche Post, l-aktar mill-1990 ’il quddiem. B’konformità mal-paragrafi 14 u 18 tal-Qafas 2005, il-profitt raġonevoli għandu, madankollu, jintroduċi “kriterji ta’ inċentiv relatati, fost ħwejjeġ oħra, mal-kwalità tas-servizz ipprovdut u mal-gwadann fl-effiċjenza produttiva”.
(243)
Fid-dawl ta’ dan, il-parametru referenzjarju xieraq għandu jkun ibbażat fuq firxa annwali. Il-profitti fil-parti ta’ fuq jew anke dawk ’il fuq mill-firxa tal-profitt raġonevoli jistgħu jirriflettu ħlas totali mill-kumpanija medja minħabba operazzjonijiet superjuri jew prestazzjoni kummerċjali. Profitti bħal dawn għandhom jiġu permessi mill-awtoritajiet regolatorji sabiex jiġu ppreservati l-inċentivi għall-effiċjenza.
(244)
Finalment, il-Ġermanja tisħaq li l-livell tal-profitt raġonevoli għandu jkun konformi mad-deċiżjonijiet ta’ qabel tal-Kummissjoni li approvaw ROS ta’ bejn 7 % u 8 % għall-kumpaniji ferrovjarji u tal-karozzi tal-linja (63).
VI.3.3. Allokazzjoni tal-ispejjeż u kostijiet mhux xierqa
(245)
Il-Ġermanja ttenni li kwalunkwe riallokazzjoni ta’ piżijiet tas-servizzi universali lejn is-servizzi kummerċjali mhumiex sostenibbli. Skont l-Artikolu 7 tad-Direttiva Postali (64), kwalunkwe spejjeż netti addizzjonali mill-obbligu tas-servizzi universali għandhom jiġu ffinanzjati mid-dħul tal-monopolju tal-ittri u mhux mis-servizzi kummerċjali.
(246)
It-tieni nett, il-Ġermanja tqis li l-istudju ta’ WIK jissottostima ċerti spejjeż ta’ Deutsche Post:
-
Il-ħlasijiet tat-trasferiment li Deutsche Post kellha tagħmel sal-1995 kellhom jitnaqqsu bħala spejjeż u mhux jintużaw bħala prokura għall-ispejjeż kapitali jew profitt raġonevoli. Fuq bażi tal-istudju ta’ KPMG, il-Ġermanja tiċħad il-kontenzjoni tal-istudju ta’ WIK li l-ħlasijiet tat-trasferiment għandhom jiġu kkunsidrati bħala sostitut għat-taxxa u l-ħlasijiet tad-dividendi. Hija ssostni li l-ħlasijiet tat-trasferiment kienu jikkostitwixxu piż għal Deutsche Post li ma setgħax jiġi ġġustifikat fuq termini oġġettivi jew ekonomiċi. Għalhekk il-ħlasijiet tat-trasferimenti kellhom jitnaqqsu bħala spejjeż tas-servizz universali minbarra profitt raġonevoli bħala remunerazzjoni għall-kapital li intuża.
-
It-tariffi tad-deprezzament kellhom jiġu bbażati fuq il-valuri realistiċi tas-suq tal-assi fissi użati fil-kontijiet tat-taxxa u mhux fuq il-valuri iżjed baxxi tal-kotba fil-kontijiet annwali.
-
L-ispejjeż għall-impenji tal-pensjonijiet supplimentari ta’ impjegati privati kellhom jiġu kkunsidrati bis-sħiħ.
VI.4. Kummenti dwar il-kummenti tal-partijiet interessati
VI.4.1. Sussidju tal-pensjoni
(247)
Il-Ġermanja tfakkar li Deutsche Post ma kinitx legalment responsabbli jew ekonomikament kapaċi li tassumi l-obbligi tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil fl-1995. Konsegwentement, l-ispejjeż tal-pensjonijiet jikkostitwixxu dejn tal-gvern b’konformità mad-deċiżjoni tal-Kummissjoni fil-Poste Italiane (65). Is-sussidji tal-pensjonijiet ma tawx vantaġġ finanzjarju lil Deutsche Post.
(248)
Waqt li UPS jenfasizza li operatur normali għandu jġarrab l-ispejjeż tal-pensjonijiet tiegħu, il-Ġermanja ssostni li l-ispejjeż tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil huma spejjeż anormali li ma jistgħux jitqabblu mal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali mħallsa mill-kompetituri ta’ Deutsche Post għall-impjegati privati. Dawn tal-aħħar iħallsu biss is-sehem tal-impjegatur lill-iskema tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali mingħajr ma jiffaċċjaw spejjeż storiċi relatati mal-pretensjonijiet ta’ pensjoni.
(249)
Il-Ġermanja tenfasizza l-ħtieġa għal kalkolu ta’ kumpens għoli, billi l-kummenti sottomessi mill-UPS u l-FFIP huma bbażati fuq is-suppożizzjoni li l-Kummissjoni wettqet kalkolu bħal dan sabiex tagħti prova li Deutsche Post kienet ingħatat kumpens għoli.
VI.4.2. Kumpens tas-servizzi universali
(250)
Waqt li tagħmel referenza għall-istudju ta’ NERA tal-2006, il-Ġermanja tisħaq li l-Kummissjoni nfisha kienet tal-opinjoni, fil-Kawża COMP/37.821, li r-redditi fuq il-kapital użat stmat fl-istudju ta’ NERA tal-2006 għad-diviżjoni postali ta’ DPWN ma kinux biżżejjed sabiex tiġi ppruvata l-eżistenza ta’ ipprezzar eċċessiv għall-finijiet tal-Artikolu 102 TFUE.
(251)
Fuq livell iżjed ġenerali, il-Ġermanja tqis li r-redditu fuq il-kapital użat mhuwiex il-miżura xierqa għad-determinazzjoni tal-profitti żejda. Hija tispjega li b’intensità ta’ kapital iżjed baxxa, redditu għoli fuq il-kapital impjegat jista’ jiġi konness ma’ redditu baxx fuq il-bejgħ. Billi iżjed riskji huma relatati mad-dħul u l-ispejjeż, ir-redditu fuq il-bejgħ huwa l-miżura xierqa għad-determinazzjoni tal-profitti eċċessivi, b’mod speċjali għall-kumpaniji b’intensità tal-kapital baxxa. Sal-punt li l-istudji ta’ NERA jużaw, bħala alternattiva, ir-redditu fuq il-bejgħ bħala parametru referenzjarju tal-profitti, juri li Deutsche Post kellha redditu ogħla fuq il-bejgħ minn Royal Mail iżda redditu konsiderevolment iżjed baxx fuq il-bejgħ minn TNT. Għalhekk ir-redditi fuq il-bejgħ għad-diviżjoni postali ta’ DPWN stmati mill-istudji ta’ NERA jibqgħu konsiderevolment iżjed baxxi mill-parametru referenzjarju għall-profitti eċċessivi.
(252)
Għalhekk il-Ġermanja ssostni li la l-Istudju ta’ NERA tal-2006 u lanqas il-verżjoni aġġornata tiegħu ma huma ta’ rilevanza għall-investigazzjoni tal-għajnuna mill-Istat, u ma jipprovdux evidenza biżżejjed għal profitti eċċessivi.
(253)
Rigward l-allegazzjoni tal-UPS li d-dejta tal-kontijiet tal-ispejjeż ta’ Deutsche Post infisha mhumiex bażi tajba sabiex jiġu analizzati d-dħul u l-piżijiet tas-servizz universali, il-Ġermanja tirribatti li l-kontijiet tal-ispejjeż ġew verifikati u approvati minn awdituri kif ukoll mir-Regolatur Postali. Hija żżid li huma jikkonformaw mad-dispożizzjonijiet tad-Direttiva 97/67/KE.
(254)
Rigward l-arranġamenti tal-ipprezzar tat-trasferiment bejn Deutsche Post u DPEED, il-Ġermanja tenfasizza li dawk l-arranġamenti jilħqu r-rekwiżiti tad-deċiżjoni tal-antitrust tal-2001. Deutsche Post irrappurtat b’mod regolari dwar l-ilħuq tagħhom lill-Kummissjoni. Ma kien hemm l-ebda oġġezzjoni min-naħa tal-Kummissjoni sa issa.
(255)
Finalment, il-Ġermanja toġġezzjona kontra l-inklużjoni tal-injezzjonijiet ta’ kapital mogħtija lil Deutsche Post mill-Ġermanja fl-1995 (pereżempju assi fil-forma ta’ proprjetà immobbli u infrastruttura) fil-kalkolu ta’ kumpens għoli. Il-Ġermanja ssostni li diġà ssottomettiet informazzjoni rilevanti bil-kummenti tagħha dwar id-deċiżjoni tal-ftuħ tal-1999. Billi l-Kummissjoni ma oġġezzjonatx għal dawk il-miżuri la fid-deċiżjoni tal-għajnuna mill-Istat tal-2002 u lanqas ma rreferiet għalihom fid-deċiżjoni tal-ftuħ tal-2007, l-injezzjonijiet tal-kapital ma setgħux ikunu s-soġġett tal-investigazzjoni attwali.
VI.4.3. Il-livell tal-pagi
(256)
Il-Ġermanja taqbel li l-pagi medji tas-suq għandhom jintużaw bħala parametru referenzjarju sabiex jiġu kkalkulati r-rati tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali mħallsa mill-kompetituri ta’ Deutsche Post. Madankollu, skont il-Ġermanja, parametru referenzjarju bħal dan jikkontradixxi d-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011, billi l-Kummissjoni tuża l-pagi grossi aġġustati tal-impjegati taċ-ċivil minflok il-pagi medji tas-suq sabiex tikkalkula l-ammont tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali mħallsa minn kompetituri ta’ Deutsche Post. Skont l-istudju espert mill-Prof. Weber, il-pagi medji tas-suq jammontaw biss għal madwar […] % tal-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil. Għalhekk, mhuwiex raġonevoli li tintuża l-paga grossa aġġustata tal-impjegati taċ-ċivil bħala parametru referenzjarju sabiex jiġu kkalkulati r-rati tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali.
(257)
Skont il-Ġermanja, is-suppożizzjoni ta’ BIEK li Deutsche Post tuża pagi miftiehma fis-settur tat-trasport bħala parametru referenzjarju sabiex tikkalkula d-differenzi fl-ispejjeż tal-pagi li jaqgħu fuq Deutsche Post meta mqabbla mal-kompetituri hija bla bażi. L-istudju espert minn Prof. Weber juri li Deutsche Post tikkalkula l-pagi medji tas-suq fuq il-bażi tal-pagi effettivi mħallsa mill-kompetituri tagħha.
VII. VALUTAZZJONI TAL-GĦAJNUNA TAS-SUSSIDJU TAL-PENSJONIJIET
VII.1. Eżistenza ta’ għajnuna skont l-Artikolu 107(1)TFUE
(258)
L-Artikolu 107(1) TFUE jipprovdi li “kull għajnuna ta’ kwalunkwe forma mogħtija minn Stat Membru jew permezz ta’ riżorsi tal-Istat li twassal għal distorsjoni jew theddida ta’ distorsjoni għall-kompetizzjoni billi tiffavorixxi ċerti impriżi jew ċerti produtturi għandha, safejn tolqot il-kummerċ bejn l-Istati Membri, tkun inkompatibbli mas-suq intern”. Fid-determinazzjoni ta’ jekk miżura tikkostitwixxix għajnuna mill-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE, il-Kummissjoni għandha tapplika l-kriterji li ġejjin: il-miżura għandha tkun imputata lill-Istat u tuża riżorsi tal-Istat, għandha tagħti vantaġġ lil ċerti impriżi jew ċerti setturi li jgħawweġ il-kompetizzjoni, u għandha taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri.
(259)
Billi s-sussidju tal-pensjoni huwa bbażat fuq l-Artikolu 16 PostPersG 1994 u huwa ffinanzjat mill-baġit pubbliku, huwa imputabbli lill-Istat u jingħata permezz ta’ riżorsi tal-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE. Barra minn hekk, billi s-sussidju tal-pensjoni ngħata biss lill-Fond tal-Pensjoni sabiex jeħles lil Deutsche Post mill-ispejjeż tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil u għalhekk fl-aħħar nett huwa ta’ benefiċċju għal Deutsche Post, huwa selettiv.
VII.1.1. Il-vantaġġ finanzjarju mir-riforma tal-pensjoni tal-1995
(260)
Fuq il-bażi tas-sentenza Combus, il-Ġermanja ssostni li s-sussidju tal-pensjoni ma jipprovdi l-ebda vantaġġ finanzjarju billi ħeles lil Deutsche Post mill-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali.
(261)
Sabiex jiġi aċċertat jekk is-sussidju tal-pensjoni pprovdiex vantaġġ finanzjarju selettiv, għandu jiġi eżaminat jekk ippermettiex li Deutsche Post tevita l-ispejjeż li normalment kienu jaqgħu fuq kumpanija, u b’hekk jiġi evitat li l-forzi tas-suq jipproduċu l-effett normali tagħhom (66).
(262)
Il-Kummissjoni ma tistax taċċetta l-klejm tal-Ġermanja bbażata fuq il-ġurisprudenza ta’ Combus. Wieħed għandu jżomm f’moħħu li d-deċiżjoni dwar Combus ma ġietx ikkonfermata mill-Qorti tal-Ġustizzja. Ħafna mis-sentenzi tal-Qorti jikkontradixxu t-teorija li l-miżuri ta’ kumpens għal żvantaġġ strutturali m’għandhomx jitqiesu bħala għajnuna. F’dak ir-rigward, il-Qorti tal-Ġustizzja sostniet b’mod konsistenti li l-eżistenza ta’ għajnuna għandha tiġi vvalutata b’relazzjoni mal-effetti pjuttost milli l-kawżi jew l-għanijiet tal-intervent tal-Istat (67). Il-Qorti sostniet ukoll li l-kunċett tal-għajnuna jinkludi vantaġġi mogħtija mill-awtoritajiet pubbliċi li, f’forom differenti, inaqqsu l-imposti li normalment jiġu inklużi fil-baġit ta’ impriża (68). Il-Qorti tal-Ġustizzja iddikjarat biċ-ċar ukoll li l-ispejjeż konnessi mar-remunerazzjoni tal-impjegati naturalment jitfgħu piż fuq il-baġits tal-impriżi, irrispettivament mill-fatt jekk dawk l-ispejjeż joriġinawx minn obbligi legali jew minn ftehimiet kollettivi jew le (69). F’dak il-kuntest, il-Qorti tal-Ġustizzja kkunsidrat li l-fatt li l-miżuri tal-Istat għandhom l-għan li jikkumpensaw l-ispejjeż addizzjonali ma jistax jikkostitwixxi raġuni sabiex ma jiġux kategorizzati bħala għajnuna (70).
(263)
Il-Kummissjoni hija tal-opinjoni li l-ispejjeż li kumpanija jkollha tagħmel minħabba l-obbligi finanzjarji taħt il-leġiżlazzjoni dwar l-impjiegi jew il-ftehimiet kollettivi mat-trejdjunjins, bħall-ispejjeż tal-pensjonijiet, huma parti mill-ispejjeż normali ta’ negozju li ditta kummerċjali jkollha tagħmel mir-riżorsi tagħha stess (71). Dawk l-ispejjeż huma inerenti fl-attività ekonomika tal-impriża (72). Mhuwiex importanti f’dak ir-rigward jekk l-impriża ġġarrabx jew le l-ispejjeż tal-pensjonijiet billi tiffinanzja direttament il-pensjonijiet tal-persunal tagħha ta’ qabel (kif huwa l-każ għall-impjegati taċ-ċivil impjegati minn Deutsche Post) jew billi tħallas kontribuzzjoni lill-assigurazzjoni tal-pensjoni tal-impjegati privati, li min-naħa tagħha tuża l-kontribuzzjonijiet miġbura sabiex tiffinanzja l-pensjonijiet tal-impjegati privati kollha. L-element deċiżiv huwa li, b’mod jew ieħor, l-impriżi jġarrbu l-ispejjeż kollha tal-pensjonijiet.
(264)
Barra minn hekk, il-Kummissjoni tinnota li billi Deutsche Bundespost ġiet stabbilita fl-1950, kellha l-forma legali ta’ Sondervermögen. Sondervermögen, waqt li m’għandhiex personalità legali indipendenti, għandha tistabbilixxi l-baġit tagħha stess u s-sistema tagħha stess ta’ kontabilità (l-Artikolu 3 PostVwG 1953 u l-Artikolu 48 HGrG (73). Skont il-leġiżlazzjoni applikabbli għall-entitajiet pubbliċi, il-baġit għandu jkopri l-ispejjeż tal-persunal, li jinkludu l-ispejjeż għall-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil irtirati li qabel kienu impjegati mal-entità pubblika (l-Artikolu 10 HGrG). Fid-dawl ta’ dan, sa mill-1950 Deutsche Post iffinanzjat dawk l-ispejjeż mid-dħul tagħha. L-Artikolu 15 PostVwG 1953 jipprojbixxi b’mod espliċitu kwalunkwe sussidju mill-baġit federali lil Deutsche Bundespost. Dik ir-regola ġiet inkorporata fl-Artikolu 37(1) PostVerfG 1989.
(265)
Il-PostVerfG 1989 jiddikjara mill-ġdid dak l-obbligu fil-kapitolu tiegħu dwar il-persunal u l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali. Skont l-Artikolu 54(2) PostVerfG 1989, kien meħtieġ li Deutsche Post tiffinanzja l-ispejjeż kollha, inkluż il-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil tagħha, mir-riżorsi tagħha stess.
(266)
Wara t-tieni riforma postali fl-1995, Deutsche Post kompliet terfa’ r-responsabbiltà li tiffinanzja l-pretensjonijiet finanzjarji kollha tal-impjegati taċ-ċivil skont l-Artikolu 2(3) PostPersRG 1994, iżda parzjalment inħelset mill-ħlas tal-ispejjeż tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil. Skont l-Artikolu 16(1) PostPersRG 1994, Deutsche Post ħallset somma f’daqqa annwali ta’ EUR 2 045 biljun lill-Fond tal-Pensjoni għas-snin 1995 sal-1999. Skont l-Artikolu 16(2) PostPersRG 1994, il-ħlasijiet annwali ta’ somom f’daqqa ġew sostitwiti mis-sena 2000 b’kontribuzzjoni li tiġi kkalkulata bħala 33 % tas-salarji totali tal-impjegati taċ-ċivil. Barra minn hekk, l-Artikolu 16(2) PostPersRG 1994 jistabbilixxi li l-ispejjeż li jifdal tal-pensjonijiet kellhom isiru mill-baġit federali mill-1995 ’il quddiem. Il-Figura 1 turi l-ħlasijiet annwali mill-baġit federali għal kull sena mill-1995, fejn l-ewwel ħlas huwa ta’ EUR 151 miljun f’dik is-sena.
(267)
Isegwi li l-argumenti ppreżentati mill-Ġermanja, li huma maħsuba li juru li DPAG kellha ġġarrab l-ispejjeż tal-pensjonijiet ogħla minn dawk tal-kompetituri privati tagħha, huma rrilevanti għall-fini li jiġi stabbilit jekk is-sussidju tal-pensjonijiet jikkostitwix għajnuna mill-Istat, iżda għandhom jiġu vvalutati fil-kuntest tal-analiżi tal-kompatibbiltà ta’ dik il-miżura.
(268)
Il-Ġermanja sostniet li, sabiex tivvaluta jekk Deutsche Post kisbitx vantaġġ mis-sussidju tal-pensjonijiet, il-kontribuzzjoni magħmula minn Deutsche Post lill-Fond tal-Pensjoni għandu jitqabbel mas-sehem tal-kontribuzzjonijiet tal-pensjoni tal-impjegaturi privati, bl-esklużjoni tas-sehem tal-impjegati. Dak l-argument huwa relatat mal-kompatibbiltà tal-miżura mas-suq intern, iżda għall-finijiet ta’ kompletezza għandu jiġi nnotat, min-naħa waħda, li min iħaddem għandu l-obbligu li jħallas ir-rata totali tal-kontribuzzjoni lill-iskemi tas-assigurazzjoni soċjali f’isem l-impjegat u mis-salarju gross tal-impjegat. Min-naħa l-oħra, u b’mod iżjed fundamentali, meta Stat Membru jeħles lill-impjegati ta’ ċertu impriża minn piż li b’mod ieħor ikun dovut, dan jiġi tradott f’vantaġġ għal min iħaddem minħabba li miżura bħal din tnaqqas id-differenza bejn is-salarju gross u s-salarju nett. Dan jagħmilha possibbli għal min iħaddem biex jimpjega jew iżomm impjegati billi jħallas salarju gross iżjed baxx. Għalhekk, il-vantaġġi li jikkonċernaw is-sehem tal-impjegat tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali jikkostitwixxu wkoll vantaġġ għal min iħaddem.
(269)
Il-Ġermanja sostniet ukoll li vantaġġ finali għal Deutsche Post mill-kumpens tagħha tal-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali jista’ jeżisti biss jekk il-kumpens mogħti jkun ogħla mill-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali li Deutsche Post kellha terfa’ għall-impjegati taċ-ċivil li jaħdmu fis-settur irregolat mill-prezzijiet u dak mhux irregolat mill-prezzijiet. Il-Kummissjoni tinnota li n-natura kumpensatorja ta’ miżura ma teskludix il-kategorizzazzjoni tagħha bħala għajnuna mill-Istat, u tagħmel referenza għall-premessa 260.
(270)
Barra minn hekk, il-Ġermanja ssostni li, fil-fatt, id-drittijiet tal-pensjoni tal-impjegati taċ-ċivil dejjem kienu responsabbiltà finanzjarja tal-Gvern Federali. Konsegwentement, minħabba li r-riforma tal-pensjoni tal-1995 ma bidlitx ir-responsabbiltà tal-Gvern Federali lejn l-impjegati taċ-ċivil, is-sussidju tal-pensjoni ma jipprovdi l-ebda vantaġġ finanzjarju lil Deutsche Post.
(271)
Mhux qed jiġi kkontestat li l-Gvern Federali kien il-garanti aħħari tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil qabel u wara l-1995, minkejja l-fatt li l-Kummissjoni tinnota li l-Artikolu 3 PostVwG 1953 u l-Artikolu 2 PostVerfG 1989 jiddikjaraw biċ-ċar li Sondervermögen biss, u mhux l-Istat Federali, huma responsabbli għad-dejn ta’ Sondervermögen. Madankollu, sal-1995, skont il-leġiżlazzjoni postali u ġenerali applikabbli, il-ħlasijiet tal-pensjonijiet ġew inklużi fil-baġit ta’ Sondervermögen Deutsche Bundespost. Dawk il-ħlasijiet kellhom jiġu koperti fl-intier tagħhom mid-dħul iġġenerat minn Sondervermögen. Għall-valutazzjoni tal-għajnuna mill-Istat, il-fattur deċiżiv mhuwiex min huwa l-garanti aħħari tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil. Il-mistoqsija ewlenija hija min, skont il-leġiżlazzjoni applikabbli, kellu l-obbligu li jiffinanzja l-pensjonijiet fil-kors ordinarju tal-avvenimenti. Il-PostVwG 1953, HGrG u l-PostVerfG 1989 jistabbilixxu biċ-ċar li l-obbligu fl-intier tiegħu jaqa’ fuq Deutsche Post.
(272)
Barra minn hekk, il-finanzjament tal-ispejjeż tal-pensjonijiet huwa spiża operattiva normali għal kwalunkwe impriża, pubblika jew privata, kemm jekk b’personalità legali separata kif ukoll mingħajrha. Ġiet żviluppata varjetà wiesgħa ta’ mekkaniżmi finanzjarji għall-pensjonijiet, kemm bejn l-Istati Membri kif ukoll fl-Istati Membri. Ħafna drabi japplikaw sistemi differenti, skont meta xi ħadd ikun ġie impjegat. Għalhekk Deutsche Post għandha terfa’ l-piż tal-ispejjeż tal-pensjonijiet għall-persunal li timpjega, inklużi l-impjegati taċ-ċivil tagħha, bl-istess mod bħal kwalunkwe impriża oħra. Il-fatt li l-metodu tal-finanzjament tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil huwa differenti mill-metodu tal-finanzjament tal-impjegati privati ma għandu l-ebda impatt fuq l-obbligu ta’ Deutsche Post li tinkludi l-finanzjament tal-ispejjeż tal-pensjonijiet tagħhom fl-ispiża operattiva normali tagħha. Jekk jiġi aċċettat l-argument tal-Ġermanja, wieħed ikun qed jgħid li l-Istat jista’ jeħles lill-impriżi pubbliċi minn oġġett ta’ spiża ewlieni konness mal-operazzjonijiet ordinarji tagħhom.
(273)
Finalment, meta l-Ġermanja ssostni li Deutsche Post qatt ma kellha riżorsi proprji biżżejjed sabiex tiffinanzja l-obbligi tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil, dak l-argument jinjora l-fatt li l-valutazzjoni ta’ vantaġġ finanzjarju hija indipendenti mill-kapaċità ekonomika ta’ impriża.
(274)
Sa minn meta r-riforma tal-pensjonijiet tal-1995 ħelset parzjalment lil Deutsche Post mill-obbligu li tiffinanzja l-ispejjeż tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil tagħha, is-sussidju tal-pensjoni pprovda vantaġġ finanzjarju lil Deutsche Post.
VII.1.2. Id-distorsjoni tal-kompetizzjoni u l-effett fuq il-kummerċ
(275)
Meta l-għajnuna mogħtija minn Stat Membru ssaħħaħ il-pożizzjoni ta’ impriża meta mqabbla ma’ impriżi oħra li jkunu qed jikkompetu fil-kummerċ intra-Unjoni, dan tal-aħħar jiġi affettwat minn dik l-għajnuna. Skont il-ġurisprudenza stabbilita (74), sabiex miżura tgħawweġ il-kompetizzjoni u taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri, huwa biżżejjed li r-riċevitur tal-għajnuna jikkompeti ma’ impriżi oħra fuq swieq miftuħa għal kompetizzjoni.
(276)
Fil-Ġermanja, is-swieq għall-pakketti, il-gazzetti u l-perjodiċi dejjem kienu miftuħa għall-kompetizzjoni. F’dawk is-swieq, POSTDIENST dejjem kienet f’kompetizzjoni ma’ kumpaniji oħra, inkluż impriżi minn Stati Membri oħra (bħal UPS, FedEx, TNT Express, GLS, jew DPD). Mill-1998 sal-2007, DPAG gradwalment tilfet id-dritt esklużiv tagħha għall-ittri. Kif is-suq beda jinfetaħ għall-kompetizzjoni, impriżi ġodda daħlu f’dak is-suq. Għalhekk, l-għajnuna taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri u probabbilment se tgħawweġ il-kompetizzjoni.
(277)
Barra minn hekk, il-Kummissjoni tosserva f’dak ir-rigward li fl-1997 Deutsche Post u l-kumpanija possedenti tagħha DPWN bdew jiksbu operaturi tal-pakketti fis-swieq Ewropej u internazzjonali. Fl-1999 DPWN diġà kienet leader tas-suq fis-swieq Ewropej tal-ispedizzjoni espress u tal-pakketti bi dħul annwali ta’ madwar EUR 4,6 biljun. Bl-akkwiżizzjoni tad-DHL fl-1998, DPWN daħlet fis-swieq Asjatiċi u tal-Amerika ta’ Fuq. Iżjed akkwiżizzjonijiet ta’ kumpaniji loġistiċi (pereżempju Danzas, Nedlloyd, ASG, Air Express International) bidlu lil DPWN f’waħda mill-fornituri dinjija ewlenin tat-trasport bl-ajru, tat-trasport marittimu, u tas-servizzi loġistiċi globali. DPWN saret attiva fis-swieq tal-posta barra l-Ġermanja (pereżempju l-akkwiżizzjoni ta’ Unipost fi Spanja u Williams Lee fir-Renju Unit). Bejn l-1998 u l-2007, DPWN akkwistat kumpaniji li jiswew total ta’ madwar EUR 21 biljun (75).
(278)
Il-Kummissjoni għalhekk sabet li s-sussidju tal-pensjonijiet jikkostitwixxi għajnuna skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1)TFUE.
VII.2. Valutazzjoni tal-għajnuna eżistenti skont l-Artikolu 108(1)TFUE
(279)
Il-Ġermanja hija tal-opinjoni li, jekk is-sussidju tal-pensjonijiet ikollu jitqies bħala għajnuna mill-Istat, għandu jiġi kkategorizzat bħala għajnuna eżistenti skont l-Artikolu 1(b)(i) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999. Hija ssostni li l-Istat kien id-debitur aħħari u l-parti responsabbli li tiffinanzja l-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil sa mid-dħul fis-seħħ tad-dispożizzjonijiet rilevanti tal-Liġi Bażika Ġermaniża fl-1953. Hija ssostni li l-ħolqien tal-Fond tal-Pensjonijiet ma bidilx dak l-obbligu.
(280)
Skont l-Artikolu 1(b)(i) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999, il-kunċett ta’ għajnuna eżistenti jkopri l-għajnuna kollha li kienet teżisti qabel id-dħul fis-seħħ tat-Trattat fl-Istati Membri rispettivi, jiġifieri, skemi ta’ għajnuna u għajnuna individwali li daħlu fis-seħħ qabel, u għadhom applikabbli wara, id-dħul fis-seħħ tat-Trattat.
(281)
Skont il-leġiżlazzjoni postali u ġenerali applikabbli, sal-1995 il-ħlasijiet tal-pensjonijiet kienu inklużi fil-baġit ta’ Sondervermögen Deutsche Bundespost u kellhom jiġu koperti fl-intier tagħhom mid-dħul iġġenerat minn Sondervermögen (ara l-valutazzjoni dettaljata ta’ dik il-leġiżlazzjoni hawn fuq fil-premessi 262 u 263). Qabel it-tieni riforma postali fl-1995, Deutsche Post għalhekk kienet meħtieġa li tiffinanzja l-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil tagħha mir-riżorsi tagħha stess u ma rċeviet l-ebda għajnuna maħsuba li teħlisha mill-ispejjeż tal-pensjonijiet.
(282)
Il-ħolqien ta’ DPAG u l-Fond tal-Pensjoni postali fl-1995 wasslu għal kambjament totali tal-finanzjament tal-pensjonijiet għall-impjegati taċ-ċivil. Wara t-tieni riforma postali fl-1995, Deutsche Post kompliet terfa’ r-responsabbiltà ewlenija li tħallas u tiffinanzja l-pretensjonijiet finanzjarji kollha tal-impjegati taċ-ċivil skont it-termini tal-Artikolu 2(3) PostPersRG 1994, iżda parzjalment inħelset mill-ħlas tal-ispejjeż tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil. Skont l-Artikolu 16(1) u (2) PostPersRG 1994, Deutsche Post ma kinitx għadha responsabbli li tiffinanzja l-ispejjeż tal-pensjonijiet lil hinn mill-ħlasijiet b’somma f’daqqa (fil-perjodu mill-1995 sal-1999) jew il-kontribuzzjonijiet definiti (mis-sena 2000). Il-bqija tad-defiċit sussegwentement ġie kopert mis-sussidju tal-pensjonijiet.
(283)
Għalhekk, is-sussidju tal-pensjonijiet jikkostitwixxi għajnuna ġdida minħabba li ġie introdott fl-1995.
(284)
Rigward ir-referenza magħmula mill-Ġermanja għad-dikjarazzjoni tal-Kummissjoni fil-Kawża T-266/02, il-Kummissjoni l-ewwel nett tinnota li fil-paragrafu 54 tas-sentenza l-Qorti Ġenerali tirrapporta l-pożizzjoni tal-Ġermanja (u mhux tal-Kummissjoni kif ġie allegat mill-Ġermanja). Il-paragrafu 54 tas-sentenza juri li, anke fl-opinjoni tal-Ġermanja, id-deċiżjoni negattiva tal-2002 ma vvalutatx is-sussidji tal-pensjonijiet. Il-paragrafu 61 tas-sentenza jirrapporta l-pożizzjoni tal-Kummissjoni:
“Il-Kummissjoni ssostni, bħala l-ewwel argument, li, billi sabet li, għall-finijiet tad-deċiżjoni kkontestata, l-ħlasijiet tat-trasferiment biss magħmula minn DB-Telekom kienu rilevanti …”.
(285)
Għalhekk is-sentenza ma tappoġġjax l-opinjoni tal-Ġermanja li d-dikjarazzjoni min-naħa tal-aġent tal-Kummissjoni awtorizzat b’mod impliċitu s-sussidju tal-pensjoni. Fi kwalunkwe eventwalità, huwa ovvju li dikjarazzjoni bħal din ma setgħetx ikollha dak l-effett.
(286)
Barra minn hekk, fil-Kawża T-421/07 (76) il-Qorti Ġenerali sabet li d-deċiżjoni tal-ftuħ tal-1999 kienet tikkonċerna wkoll is-sussidju tal-pensjonijiet u li l-proċedura li tikkonċerna dik il-miżura ma ġietx magħluqa bid-deċiżjoni negattiva tal-2002.
(287)
Bħala konklużjoni, billi l-Kummissjoni qatt ma ħadet deċiżjoni li tiddikjara li s-sussidju tal-pensjonijiet ma kienx għajnuna jew li kien għajnuna kompatibbli, il-Kummissjoni tikkonkludi li s-sussidju tal-pensjonijiet jikkostitwixxi miżura ġdida ta’ għajnuna.
VII.3. Valutazzjoni tal-kompatibbiltà mas-suq intern skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE
(288)
Huwa ċar li d-derogi pprovduti fl-Artikoli 107(2) TFUE u 107(3)(a) u (b) TFUE ma japplikawx.
(289)
Fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007, il-Kummissjoni ħasbet dwar il-possibbiltà li s-sussidju tal-pensjoni tista’ tkun tal-inqas parzjalment kompatibbli mas-suq intern bħala kumpens tas-servizz pubbliku skont l-Artikolu 106(2) TFUE. Il-Ġermanja, fit-tweġiba tagħha għad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007, insistiet li s-sussidju tal-pensjoni, li kieku kien għajnuna, kellu jiġi vvalutat fuq il-bażi tal-Artikolu 107(3)(c) TFUE, u mhux fuq il-bażi tal-Artikolu 106(2) TFUE. Fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011, il-Kummissjoni kompliet tiddeskrivi metodu għall-valutazzjoni tal-kompatibbiltà tas-sussidju tal-pensjoni abbażi tal-Artikolu 107(3)(c) TFUE, u l-Ġermanja pprovdiet kummenti dwar dan.
(290)
Skont il-ġurisprudenza tal-Qorti tal-Ġustizzja (77), huwa kompitu tal-Istat Membri li jinvokaw raġunijiet possibbli ta’ kompatibbiltà u li juru li l-kundizzjonijiet għal kompatibbiltà bħal din jintlaħqu. Isegwi a fortiori minn dik il-ġurisprudenza li l-Kummissjoni ma hija taħt l-ebda obbligu li tivvaluta l-kompatibbiltà tas-sussidju tal-pensjoni skont l-Artikolu 106(2) TFUE f’dan il-każ, fejn l-Istat Membru u l-benefiċjarju jiċħdu b’mod espliċitu valutazzjoni possibbli ta’ kompatibbiltà fuq dik ul-bażi.
(291)
Għalhekk il-Kummissjoni se tivvaluta jekk is-sussidju tal-pensjoni huwiex għajnuna kompatibbli skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE. Skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE, l-għajnuna sabiex tiffaċilita l-iżvilupp ta’ ċerti attivitajiet ekonomiċi jew ta’ ċerti oqsma ekonomiċi tista’ tiġi ddikjarata kompatibbli mas-suq intern fejn għajnuna bħal din ma taffettwax ħażin il-kundizzjonijiet kummerċjali sa ċertu punt li jkun kuntrarju għall-interess komuni.
(292)
Skont il-ġurisprudenza, il-Kummissjoni tista’ tiddikjara l-għajnuna mill-Istat bħala kompatibbli mas-suq intern jekk l-għajnuna tikkontribwixxi għall-ksib ta’ għan ta’ interess komuni (78), tkun meħtieġa għall-ksib ta’ dak il-għan (79), u ma taffettwax ħażin il-kundizzjonijiet kummerċjali sa tali punt li jkun kuntrarju għall-interess komuni (proporzjonalità).
VII.3.1. Ftuħ tas-suq fis-settur postali bħala għan ta’ interess komuni
(293)
Is-servizzi postali jikkontribbwixxu għall-koeżjoni soċjali, ekonomika u territorjali fl-Unjoni. Il-ftuħ tas-servizzi postali għall-kompetizzjoni, li beda f’livell ta’ UE fl-1998, ġab miegħu iż-żieda fil-kwalità, iżjed effiċjenza u kapaċità ta’ rispons itjeb għall-utenti (80). Il-ftuħ tas-suq ippermetta t-twaqqif ta’ suq intern għas-servizzi postali. Għalhekk jikkontribwixxi għall-għan tat-twaqqif tas-suq intern stabbilit fl-Artikolu 3(3) TUE.
(294)
Deutsche Post ma rreklutat l-ebda impjegat taċ-ċivil sa minn meta saret kumpanija pubblika b’responsabbiltà limitata fl-1995. Ir-reponsabbiltajiet għall-benefiċċji soċjali għall-impjegati taċ-ċivili għalhekk għandhom l-oriġini tagħhom fil-perjodu ta’ qabel il-ftuħ tas-suq postali għall-kompetizzjoni. Huma komparabbli mal-ispejjeż li mhumiex irkuprabbli. Spejjeż bħal dawn jiġu minn impenji meħuda qabel il-bidu tal-ftuħ tas-suq li ma jkunux jistgħu jintlaħqu taħt l-istess kundizzjonijiet f’ambjent ta’ suq kompetittiv minħabba li l-operatur stabbilit ma jkunx għadu kapaċi jgħaddi l-ispejjeż korrispondenti lill-konsumaturi. Li kieku Deutsche Post tal-inqas ma kinitx inħelset parzjalment minn dawk l-ispejjeż “storiċi”, kien ikollha toħroġ mis-suq.
(295)
Il-Kummissjoni rrikonoxxiet li t-tranżizzjoni gradwali minn sitwazzjoni ta’ kompetizzjoni li fil-parti l-kbira tagħha tkun ristretta għal kompetizzjoni ġenwina f’livell ta’ Unjoni għandha ssir f’kundizzjonijiet ekonomiċi aċċettabbli (81). Għalhekk, f’numru ta’ deċiżjonijiet aċċettat li l-Istati Membri jagħtu għajnuna mill-Istat sabiex jeħilsu lill-operatur stabbilit minn parti tal-obbligi tal-pensjonijiet “storiċi” tiegħu (82).
VII.3.2. In-neċessità u l-proporzjonalittà tas-sussidju tal-pensjoni
(296)
Il-Kummissjoni, fil-prattika tagħha tat-teħid tad-deċiżjonijiet, hija tal-opinjoni li l-għajnuna għall-pensjoni għandha tiġi limitata għal dak li huwa meħtieġ sabiex tintlaħaq ir-rata tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali li l-operatur stabbilit ikollu jagħmel bħala spiża bir-rata tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà li jaqgħu fuq il-kompetituri tiegħu (83).
(297)
F’dan il-każ, il-Kummissjoni tirrikonoxxi li, fin-nuqqas ta’ kwalunkwe intervent tal-Istat sabiex jeħles lil Deutsche Post minn parti tal-obbligu tal-pensjonijiet għall-impjegati taċ-ċivil tagħha, Deutsche Post ma tkunx tista’ tiddefendi l-pożizzjoni tagħha kontra l-kompetituri tagħha. It-tariffi tas-sigurtà soċjali li ntirtu mill-passat, li ma jaqgħux fuq il-kompetituri tagħha, kienu jpoġġuha lil hinn mill-partijiet kompetittivi tas-suq għas-servizzi postali.
(298)
Fid-Deċiżjoni La Poste, il-Kummissjoni għall-ewwel darba vvalutat il-ħtieġa u l-proporzjonalità ta’ miżura ta’ għajnuna li pprovdiet ħelsien mill-ispejjeż tal-pensjonijiet għall-impjegati taċ-ċivil li kienu nkrew qabel il-ftuħ tas-suq. F’dik id-deċiżjoni, il-Kummissjoni vvalutat jekk is-sussidju tal-pensjoni jillivellax il-kontribuzzjonijiet soċjali obbligatorji bejn l-operatur stabbilit u l-impriżi l-oħra fis-settur postali/tal-pakketti (84).
(299)
Il-Kummissjoni se tapplika dak l-istess approċċ f’din id-Deċiżjoni. Il-Kummissjoni se twettaq l-analiżi tagħha fi tliet passi:
(1)
L-ewwel, il-Kummissjoni tistabbilixxi l-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi ta’ impriżi oħra fis-settur postali/tal-pakketti.
(2)
Wara għandha tistabbilixxi l-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi merfugħa minn Deutsche Post għall-impjegati taċ-ċivil tagħha.
(3)
Finalment, għandha tivverifika jekk iż-żewġ livelli humiex indaqs jew le.
VII.3.2.1. Il-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi ta’ impriżi oħra fis-settur postali/tal-pakketti
(300)
Il-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi jiġi determinat minn żewġ fatturi: ir-rata tal-kontribuzzjoni u l-bażi tal-paga li għaliha tiġi applikata.
(a) Il-kalkolu tar-rata ta’ referenza
(301)
Il-kompetituri privati għandhom jiffinanzjaw kemm is-sehem tal-impjegatur kif ukoll is-sehem tal-impjegati mid-dħul tagħhom. Kif muri fil-Figura 2, ir-rata totali tal-kontribuzzjoni sa mill-1995 kienet bejn 38 % u 42 % tal-paga grossa tal-impjegat privat (= paga netta + sehem tal-impjegat). Kemm l-ishma tal-impjegatur kif ukoll tal-impjegat tar-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali kienu bejn 19 % u 21 % tal-paga grossa (ara l-Anness għal skeda taż-żmien iżjed dettaljata).
(302)
Għall-kuntrarju tas-sehem tal-impjegati privati tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali, is-sehem tal-impjegati taċ-ċivil jinkludi biss 30 % sa 50 % tal-ispejjeż tal-kura tas-saħħa tagħhom iżda l-ebda kontribuzzjoni oħra għall-ispejjeż tal-pensjoni, tas-saħħa u tal-kura tagħhom. Għalhekk il-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post tmur lil hinn mis-sehem tal-impjegatur privat u tinkludi l-ispiża sħiħa tal-pensjoni kif ukoll l-ispejjeż li jifdal tas-saħħa u l-kura.
(303)
Għalhekk, sabiex tiġi determinata rata bħala parametru referenzjarju ekwivalenti għal Deutsche Post, għandu jiġi kkunsidrat il-fatt li l-kontribuzzjoni tal-impjegati taċ-ċivil hija iżjed baxxa minn dik tal-impjegati privati.
(304)
Jista’ jiġi preżunt li l-kontribuzzjoni tal-impjegati taċ-ċivil ta’ 30 % sa 50 % lill-ispejjeż tagħhom tas-saħħa u tal-kura fil-parti l-kbira tikkorrispondi fl-effetti ekonomiċi tagħha fuq il-kontribuzzjoni tal-impjegati privati għall-iskemi tal-assigurazzjoni statutorja tas-saħħa u l-kura (fl-2006, pereżempju, kienet ta’ 8,50 % tal-paga grossa tal-impjegati privati).
(305)
Billi l-impjegati taċ-ċivil ma jħallsu l-ebda kontribuzzjoni lill-pensjoni statutorja u lill-iskemi tal-assigurazzjoni tal-qgħad, Deutsche Post għandha terfa’ ammont ekwivalenti sabiex tkun tista’ tiflaħ b’mod effettiv livell ta’ kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali daqs dak tal-kontribuzzjonijiet obbligatorji tas-sigurtà soċjali li impriża privata jkollha tiffinanzja mid-dħul tagħha.
(306)
Ir-rata ta’ referenza għall-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi ta’ Deutsche Post (minn hawn ’il quddiem: ir-rata ta’ referenza) għalhekk għandha tinkludi r-rati totali tal-kontribuzzjonijiet (= is-sehem tal-impjegatur + is-sehem tal-impjegat) għall-pensjoni u l-iskemi tal-assigurazzjoni kontra l-qgħad u s-sehem tal-impjegatur tal-iskemi tas-saħħa u tal-assigurazzjoni tal-kura, kif muri fit-Tabella:
Figura 7
Determinazzjoni tar-rata ta’ referenza għall-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post
(307)
Kif muri fil-Figura 8, fil-perjodu mill-2003 sal-2010 ir-rata ta’ referenza kienet ta’ bejn 30 % u 34,1 % tal-paga grossa tal-impjegati privati (85).
(308)
Il-Ġermanja toġġezzjona li kwalunkwe referenza ogħla mis-sehem tal-impjegatur tar-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali tista’ tpoġġi lil Deutsche Post fi żvantaġġ mata mqabbla mal-kompetituri li huma obbligati biss li jħallsu s-sehem tal-impjegatur. Madankollu, kif muri mill-eżempju ssemplifikat li ġej (ibbażat fuq ir-rati tal-kontribuzzjonijiet tal-2006), huwa ċar li Deutsche Post tikseb vantaġġ meta mqabbla mal-kompetituri jekk ir-rata ta’ referenza tkun biss daqs is-sehem tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali tal-impjegatur:
(1)
Deutsche Post u kompetitur privat iħallsu l-istess paga netta ta’ EUR 79,5 lil impjegat taċ-ċivil u impjegat privat rispettivament.
(2)
Is-sehem tal-impjegatur u dak tal-impjegat tar-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali flimkien jammontaw għal 20,5 % tal-paga grossa tal-impjegat privat. L-għadd tal-paga netta ta’ EUR 79,5 mas-sehem tal-impjegat ta’ EUR 20,5 jagħti l-paga grossa ta’ EUR 100. Il-kontribuzzjonijiet totali tas-sigurtà soċjali għalhekk huma ugwali għal EUR 41 (= 41 % tal-paga grossa tal-impjegat privat).
(3)
Il-Ġermanja ssostni li Deutsche Post għandha terfa’ biss is-sehem tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali tal-impjegatur minbarra l-kontribuzzjoni ta-impjegati taċ-ċivil għall-ispejjeż tal-kura tas-saħħa (li huwa preżunt li hija daqs il-kontribuzzjoni tal-impjegat privat ta’ EUR 7,5 għall-iskemi tal-assigurazzjoni tas-saħħa u l-kura).
(4)
Il-Ġermanja tikkalkula s-sehem tal-impjegat abbażi tal-paga effettiva tal-impjegat taċ-ċivil ta’ EUR 87 (it-total tal-paga netta ta’ EUR 79,5 u l-kontribuzzjoni tal-impjegati taċ-ċivil għall-ispejjeż tal-kura tas-saħħa ta’ EUR 7,5). L-ispejjeż tas-sigurtà soċjali għalhekk huma t-total ta’ EUR 17,8 (is-sehem tal-impjegatur ta’ 20,5 % tal-paga effettiva tal-impjegat taċ-ċivil ta’ EUR 87) u l-kontribuzzjoni tal-impjegat taċ-ċivil għall-ispejjeż tal-kura tas-saħħa ta’ EUR 7,5).
(5)
Fuq il-bażi tal-kalkoli tal-Ġermanja, l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali tal-impjegat taċ-ċivil jistgħu jammontaw biss għal EUR 25,3 meta mqabbla mal-EUR 41 għall-impjegat privat.
(309)
Minkejja li Deutsche Post u l-kompetitur privat iħallsu l-istess paga netta, Deutsche Post ikollha terfa’ l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali li huma biss madwar 62 % tal-kontribuzzjonijiet obbligatorji tas-sigurtà soċjali għal impjegat privat jekk sehem l-impjegat tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali jiġi inkluż fir-referenza.
(310)
Barra minn hekk, għandu jiġi nnotat li s-sehem tar-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali tal-impjegatur (li ilha bejn 19 % u 21 % sa mill-1995) kien iżjed baxx b’mod sinifikanti minn dak tar-rata tal-kontribuzzjoni ta’ 33 % tal-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil li l-Liġi dwar il-Pensjoni tal-1995 iddefiniet bħala r-referenza għall-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post lill-fond tal-Pensjoni. Il-leġiżlatur Ġermaniż ma kellux il-ħsieb, għalhekk, li Deutsche Post ikollu jiffinanzja biss sehem l-impjegatur, iżda rrikjeda li Deutsche Post tħallas kontribuzzjoni konsiderevolment ogħla għall-ispejjeż tal-pensjoni tal-impjegati taċ-ċivil u li terfa’ l-ispejjeż kollha li jifdal tas-sigurtà soċjali wkoll (pereżempju il-kontribuzzjoni għall-ispejjeż tal-kura tas-saħħa tal-impjegati taċ-ċivil).
(311)
Il-Kummissjoni għalhekk tiċħad l-użu tas-sehem tal-impjegatur tar-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali bħala rata ta’ referenza minħabba li l-impjegati taċ-ċivil - kuntrarjament għall-impjegati privati - mhumiex obbligati li jikkontribwixxu għall-pensjoni u l-iskemi tal-assigurazzjoni kontra l-qgħad. Dawk il-kontribuzzjonijiet għalhekk għandhom jiġu inklużi fir-rata ta’ referenza sabiex jiġi żgurat li kemm Deutsche Post kif ukoll il-kompetituri jerfgħu, direttament jew indirettament, livelli ekwivalenti ta’ kontribuzzjonijiet.
(b) Kalkolu tal-bażi tal-paga
(312)
Billi l-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali li Deutsche Post għandha terfa’ għall-impjegati taċ-ċivil tagħha għandu jkun allinjat mal-livell tal-kontribuzzjonijiet obbligatorji tas-sigurtà soċjali li l-kompetituri privati għandhom jerfgħu, huwa importanti li Deutsche Post ma tkunx soġġetta biss għall-istess rata, iżda wkoll li r-rata tiġi applikata għal bażi ta’ paga ekwivalenti. Kif muri fl-eżempju hawn fuq, il-kalkolu tas-sehem tal-impjegatur ta’ 20,5 % ibbażat fuq il-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil iwassal għal kontribuzzjoni ta’ EUR 17,8, waqt li l-kompetitur privat ikollu jħallas EUR 20,5 (pereżempju 20,5 % abbażi tal-paga grossa ta’ EUR 100).
(313)
Għalhekk huwa meħtieġ li tiġi stabbilita paga grossa għall-impjegati taċ-ċivil (minn hawn ’il quddiem: il-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil) li tipprovdi bażi ta’ paga ekwivalenti għall-paga grossa tal-impjegati privati. Huwa preżunt li l-kontribuzzjoni tal-impjegati taċ-ċivil għall-ispejjeż tal-kura tas-saħħa hija daqs il-kontribuzzjoni tal-impjegati privati għall-iskemi tal-assigurazzjoni tas-saħħa u l-kura. Id-differenza li jifdal bejn il-paga grossa u l-paga effettiva għalhekk tammonta għas-sehem tal-impjegat tal-kontribuzzjonijiet għall-pensjoni u l-iskemi tal-assigurazzjoni kontra l-qgħad. Il-formola li ġejja tikkonverti l-paga effettiva f’paga grossa li hija ekwivalenti għall-paga grossa tal-impjegati privati:
Tabella 6
Kalkolu tal-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil (ibbażat fuq ir-rati ta’ kontribuzzjoni tal-2006)
Paga grossa tal-impjegati taċ-Ċivil =
(314)
Meta jiġu kkunsidrati r-rati tal-kontribuzzjoni tal-2006, pereżempju, il-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil hija 15 % ogħla mill-paga effettiva tal-impjegati taċ-ċivil. Għalhekk dak il-perċentwal jikkwantifika l-iżball li jista’ jsir jekk ikollha tintuża l-paga effettiva minflok il-paga grossa bħala bażi sabiex jiġu kkalkulati l-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post meta mqabbla mal-kontribuzzjonijiet obbligatorji tas-sigurtà soċjali tal-kompetituri. L-eżempju mogħti fil-premessa 308 juri dak il-punt billi s-sehem tal-impjegatur ta’ EUR 20,5, li huwa korrettament ibbażat fuq il-paga grossa, huwa 15 % ogħla mis-sehem tal-impjegatur ta’ EUR 17,8, li jista’ jirriżulta mill-bażi skorretta tal-paga effettiva.
(315)
Għalhekk il-Kummissjoni jidhrilha li r-rata ta’ referenza għall-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post għandha tkun ibbażata fuq il-kontribuzzjoni tal-impjegatur u tal-impjegati għall-assigurazzjoni tal-pensjoni u l-assigurazzjoni kontra l-qgħad u l-kontribuzzjoni tal-impjegatur għall-iskemi tal-assigurazzjoni tas-saħħa u tal-kura. Ir-rata ta’ referenza għandha tiġi applikata għall-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil (kif definit fi Tabella 6).
VII.3.2.2. Il-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi li Deutsche Post ikollha tagħmel għall-impjegati taċ-ċivil tagħha.
(316)
Skont l-Artikolu 16(1) PostPersRG 1994, Deutsche Post kellha tħallas kontribuzzjoni annwali ta’ EUR 2 045 biljun lill-Fond tal-Pensjonijiet mill-1995 sal-1999, li jagħmel total ta’ EUR 10 225 biljun. Skont l-Artikolu 16(2) PostPersRG 1994, sa mis-sena 2000 Deutsche Post ilha tħallas rata ta’ ħlas ta’ 33 %. Dik ir-rata hija applikata għall-paga effettiva tal-impjegati taċ-ċivil.
(317)
Madankollu, il-valutazzjoni tal-ħtieġa u l-proporzjonalità tal-għajnuna għandha tikkunsidra wkoll il-fatt li, mill-perspettiva ekonomika, Deutsche Post m’għandhiex terfa’ l-piż kollu tal-kontribuzzjoni ta’ EUR 2 045 biljun, li jikkorrispondi għal 33 % tal-pagi attwali, għall-Fond tal-Pensjonijiet. F’dak ir-rigward, il-Kummissjoni tqis li huwa meħtieġ li ssir distinzjoni bejn il-perjodu mill-1995 sal-2002 u mill-2003 sal-lum.
(a) Il-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post mill-1995 sal-2002
(318)
Il-Ġermanja ssostni li Deutsche Post ħallset kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali li huma ogħla mill-kontribuzzjonijiet statutorji tas-sigurtà soċjali li l-kompetituri kellhom iħallsu, b’mod partikolari meta wieħed jikkunsidra l-ħlasijiet annwali b’somom f’daqqa lill-Fond tal-Pensjoni ta’ EUR 2 045 biljun mill-1995 sal-1999. Għalhekk, għall-perjodu sal-1999, iżda wkoll matul il-perjodu sħiħ li qed jiġi investigat, Deutsche Post ħallset tal-inqas l-istess ammont ta’ kontribuzzjonijiet, jekk mhux ammont ogħla lill-kumpaniji privati. Fid-dawl ta’ dan, mhuwiex possibbli li jiġi stabbilit li s-sussidju tal-penjoni poġġa lil Deutsche Post f’pożizzjoni iżjed favorevoli mill-kompetituri tagħha. Il-Kummissjoni għandha tiċħad dak l-argument minħabba li ma tikkunsidrax l-arranġamenti regolatorji speċifiċi deċiżi mill-awtoritajiet Ġermaniżi rigward il-kopertura tal-ispejjeż tas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet.
(319)
F’din id-Deċiżjoni l-Kummissjoni sabet li Deutsche Post kienet f’pożizzjoni iżjed favorevoli mill-kompetituri tagħha fis-swieq mhux irregolati mill-prezijiet minħabba li sehem mill-ispejjeż effettivi tas-sigurtà soċjali għall-impjegati taċ-ċivil li jaħdmu f’dawk is-servizzi ma waqax fuq dawk is-servizzi stess. Minflok, dak is-sehem tal-ispejjeż effettivi tas-sigurtà soċjali ġie miżjud mas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet, li d-dħul tagħhom inżamm f’livell għoli biżżejjed sabiex jippermetti l-finanzjament flimkien mal-ispejjeż magħmula għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet.
(320)
Fil-fatt, il-kontijiet tal-ġestjoni ta’ Deutsche Post sa mill-1995 juru li hija allokat lis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet ammont biss tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq ir-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja. Barra minn hekk, il-kontijiet regolatorji tal-2002 u dawk sussegwenti jikkonfermaw dik il-prattika. Għalhekk il-vantaġġ ekonomiku għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet kien jeżisti qabel u wara l-1999 minħabba li kien ċar li dawk is-servizzi kienu ħielsa mill-ispejjeż magħmula.
(321)
Il-klejm tal-Ġermanja li Deutsche Post sofriet minn żvantaġġ komparattiv fis-swieq irregolati mill-prezzijiet minħabba li kellha tiffinanzja spejjeż ogħla tas-sigurtà soċjali minħabba l-ħlasijiet f’somom f’daqqa mill-1995 sal-1999 mhijiex appoġġjata mill-fatti. L-ewwel nett, Deutsche Post xorta waħda bbenefikat mid-dritt esklużiv għall-parti l-kbira tas-servizzi rregolati tagħha. It-tieni nett, u ta’ izjed importanza, il-prezzijiet għas-servizzi soġġetti għad-dritt esklużiv ġew stabbiliti f’livell għoli biżżejjed sabiex ikopru dawk l-ispejjeż minn konsumaturi magħluqa (“captive consumers”).
(322)
Għall-perjodu sal-1995, ir-regolament tal-prezzijiet kien ibbażat fuq ir-Regolament dwar is-Servizzi Postali (Postdienstverordnung) (86) tal-24 ta’ Ġunju 1991, li stabbilixxa li l-prezzijiet għall-monopolju kellhom ikunu bbilanċjati. Fil-prattika amministrattiva, dan kien jinkludi spejjeż tal-pensjonijiet. Għall-perjodu mill-1995 sal-1997, ir-regolament tal-prezzijiet kien ibbażat fuq il-Liġi dwar ir-Regolament tat-Telekomunikazzjonijiet u s-Sistema Postali tal-14 ta’ Settembru 1994 (Gesetz über die Regulierung der Telekommunikation und des Postwesens, BGBl. I, pp. 2325, 2371). L-Artikolu 4 flimkien mal-Artikolu 2 u l-Artikolu 7 ta’ dan ippermettew li d-dħul irregolat mill-prezzijiet ikopri mhux biss l-ispejjeż magħmula mis-servizzi rregolati, inklużi l-kontribuzzjonijiet lill-Fond tal-Pensjonijiet, iżda wkoll li jiffinanzja l-ispejjeż tas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet.
(323)
Kif muri mill-kontijiet effettivi ta’ Deutsche Post, fiż-żmien tar-riforma tal-pensjoni tal-1995, il-livell tal-prezzijiet irregolati nżamm fl-istess punt li kien fis-seħħ meta Deutsche Post kienet għadha ġġarrab l-ispejjeż totali tal-pensjonijiet. Waqt li wara l-ispejjeż tal-pensjoni ngħataw limitu massimu fil-livell tas-somma f’daqqa (mill-1995 sal-1999) jew ġew iffissati f’perċentwal ta’ 33 % tat-total tas-salarju tal-impjegati taċ-ċivil (mis-sena 2000), li kien qed jonqos sena wara sena, il-prezzijiet irregolati ma tnaqqsux b’mod korrispondenti sabiex ikopru biss il-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali b’konformità mal-kontribuzzjonijiet soċjali statutorji li jħallsu l-kompetituri. Billi l-kontribuzzjonijiet iddefiniti għall-Fond tal-Pensjonijiet sal-1999 (EUR 2 045 biljun annwalment) baqgħu kważi daqs l-ispejjeż tal-pensjonijiet fl-1994, is-sitwazzjoni ekonomika rigward il-kopertura tal-ispejjeż tal-pensjonijiet mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet ma nbidlitx għal Deutsche Post. Kemm il-livell tad-dħul ta’ Deutsche Post kif ukoll il-kontribuzzjoni tagħha għall-Fond tal-Pensjonijiet baqgħu bbilanċjati.
(324)
Il-PostG 1997 jistipula biċ-ċar li l-prezzijiet irregolati għandhom ikopru mhux biss l-ispejjeż tal-provvista effiċjenti ta’ servizzi iżda wkoll il-piżijiet, pereżempju l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali ta-impjegati taċ-ċivil. Għalhekk il-PostG 1997 irrikonoxxa b’mod espliċitu li d-dħul mill-prezzijiet irregolati kellu jiġi stabbilit sabiex jiżgura kopertura tal-ħlasijiet kollha magħmula f’daqqa. Billi l-leġiżlatur Ġermaniż deher li kien qed jikkunsidra li l-livell ta’ dak il-perjodu tal-prezzijiet irregolati kien jilħaq ir-rekwiżiti ta’ PostG 1997, huwa ddeċieda li l-prezzijiet kellhom jinżammu fil-livell tal-1997 sal-1999. Il-Ministeru għall-Ekonomija u t-Teknoloġija sussegwentement iddeċieda fis-27 ta’ Marzu 2000 li l-prezzijiet approvati fl-1 ta’ Settembru 1997 għandhom jibqgħu fis-seħħ sal-31 ta’ Diċembru 2002.
(325)
Għalhekk il-prezzijiet irregolati nżammu fil-livell storikament għoli u ma tnaqqsux sa ċertu livell sabiex Deutsche Post setgħet issofri minn żvantaġġ komparattiv.
(326)
Mis-sena 2000 Deutsche Post kienet f’pożizzjoni aħjar mill-kompetituri tagħha minħabba li l-kontribuzzjonijiet iddefiniti lill-Fond tal-Pensjonijiet tnaqqsu għal 33 % tal-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil. F’termini assoluti, dak il-livell jirriżulta fi tnaqqis fl-ispejjeż minn EUR 2 045 biljun għal EUR 735 miljun (u saħansitra iżjed baxx fis-snin sussegwenti, billi n-numru ta’ impjegati taċ-ċivil kien qed jiċkien u dik it-tendenza kienet biss parzjalment ibbilanċjata biż-żieda fil-pagi). Billi l-prezzijiet irregolati inżammu fil-livell storikament għoli, sa mis-sena 2000 Deutsche Post kienet kapaċi tiggwadanja profitti sinifikanti mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet.
(327)
Billi rreveda l-profitabbiltà ta’ Deutsche Post mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet matul il-perjodu kollu mill-1995 sal-2002, l-istudju WIK jasal għall-konklużjoni li Deutsche Post ma sofriet l-ebda telf mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet, pereżempju sal-1999, minkejja l-ħlasijiet f’somom f’daqqa lill-Fond tal-Pensjonijiet. L-istudju ta’ WIK juri anke redditu pożittiv b’mod konsiderevoli sa mill-2000.
(328)
Il-Kummissjoni għalhekk għandha tiċħad il-pretensjoni tal-Ġermanja li Deutsche Post tpoġġiet f’pożizzjoni agħar mill-kompetituri rigward il-kopertura tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali fis-servizzi rregolati mill-prezzijiet, u li s-sussidju tal-pensjoni kien meħtieġ u proporzjonat qabel l-2002.
(329)
Minkejja dan ta’ hawn fuq, il-Kummissjoni tikkonċedi li f’dan il-każ ma hemmx evidenza biżżejjed sabiex jiġi determinat il-livell eżatt tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali abbażi tal-pagi li Deutsche Post ħallset mill-1995 sal-2002. Hija tqis li kwantifikazzjoni bħal din ma tistax tiġi bbażata tajjeb fuq sejbiet ex-post li ċertu proporzjon tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali mis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet ġie spustjat sabiex jiġi ffinanzjat minn dħul irregolat minn prezzijiet, u li Deutsche Post ma sofrietx żvantaġġ fit-termini ġenerali taħt l-arranġamenti tal-fond tal-pensjoni minħabba li d-dħul irregolat mill-prezzijiet ġie de facto stabbilit f’livell li kien biżżejjed sabiex ikopri l-kontribuzzjonijiet tagħha lill-Fond tal-Pensjonijiet, inkluż il-piżijiet spustjati. Lanqas ma huwa possibbli li jitfassal metodu għall-Istat Membru sabiex jikkalkula l-ammont ta’ kontribuzzjonijiet għal dak il-perjodu. Il-Kummissjoni sabet, wara li vvalutat il-bażi legali għall-prezzijiet irregolati fis-seħħ mill-1995 sal-2002, li l-mod kif l-awtoritajiet kompetenti ddeċidew il-kompożizzjoni tal-prezzijiet irregolati fuq bażi ex ante ma jistax jinkiseb b’ċertezza mid-dispożizzjonijiet leġiżlattivi. B’mod partikolari, ma jistax jiġi ppruvat f’dan il-każ b’ċertezza li, meta l-awtoritajiet kompetenti jistabbilixxu l-prezzijiet irregolati fuq livell li de facto fl-aħħarnett kopra l-ispejjeż spustjati, huma inekwivokabilment issenjalaw fid-deċiżjonijiet tagħhom sehem tal-prezz irregolat sabiex ikopri l-ammont tal-piżijiet sostnuti mis-servizzi mhux regolati mill-prezzijiet.
(330)
Għall-kuntrarju tad-deċiżjonijiet tal-2002, l-2007 u l-2011 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet, fejn dawk il-piżijiet ġew rikonoxxuti b’mod espliċitu u approvati mir-Regolatur Postali, il-kopertura de facto ta’ qabel setgħet kienet ir-riżultat ta’ konsiderazzjonijiet tal-awtoritajiet kompetenti tal-ipprezzar b’relazzjoni mal-evoluzzjoni ta’ komponenti oħra tal-ispiża jew it-tendenza f’varjabbli oħra tan-negozju. F’dan il-każ, għalhekk, dik il-kopertura de facto ta’ qabel mhijiex biżżejjed sabiex tikkwantifika preċiżament u b’ċertezza sa liema punt l-awtoritajiet kompetenti żiedu l-prezz irregolat sabiex jikkunsidraw il-piżijiet ikklejmjati għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet.
(331)
B’kuntrast ma’ dan, għall-perjodu mill-1 ta’ Jannar 2003, jista’ jiġi stabbilit b’mod ċar mid-deċiżjonijiet tal-2002, l-2007 u l-2011 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet kif ir-Regolatur Postali stabbilixxa l-kompożizzjoni tal-prezzijiet irregolati. Huwa ċert li ġew stabbiliti b’mod mhux ambigwu f’livell ogħla sabiex ikopru l-piżijiet tas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet mid-dħul irregolat mill-prezzijiet.
(b) Il-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post mill-2003
(332)
PostG 1997 jippermetti lil Deutsche Post li titlob li r-Regolatur, meta jkun qed jistabbilixxi l-livell permess ta’ dħul mid-dritt esklużiv u s-servizzi rregolati, jinkludi fl-ispejjeż li jkollhom jiġu rkuprati mill-konsumaturi fost ħwejjeġ oħra l-“piż soċjali eċċessiv” u l-ispejjeż għall-għoti b’mod effiċjenti tas-servizz universali. Dak il-metodu ġie applikat mir-Regolatur Postali għall-ewwel darba fid-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet. Ir-Regolatur Postali approva wkoll il-piż mill-kontribuzzjoni eċċessiva tas-sigurtà soċjali fid-deċiżjonijiet tal-2007 u l-2011 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet. Il-fatt li sehem biss mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet huwa soġġett għall-kontroll ex-ante fuq il-prezzijiet ma jibdilx il-valutazzjoni tal-Kummissjoni. Deutsche Post xorta waħda ġiet awtorizzata li tirkupra l-piż kollu billi tuża l-pożizzjoni dominanti tagħha. F’dak ir-rigward, ma jagħmilx differenza jekk ir-Regolatur jeżerċitax jew le kontroll ex ante jew ex post.
(333)
Ir-Regolatur Postali approva b’mod konsistenti t-talba ta’ Deutsche Post li tiffinanzja mill-ġdid il-piż #2 (l-ispejjeż effettivi tas-sigurtà soċjali li jkunu eċċessivi għar-rata regolatorja tal-kontribuzzjoni) mid-dħul irregolat mill-prezzijiet. Sabiex jiġu ddeterminati l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali (il-piż #2) għall-2001, il-kontribuzzjonijiet effettivi tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post għall-impjegati taċ-ċivil tagħha [40-45 %] tal-pagi effettivi (87) ġew imqabbla mar-referenza regolatorja. Dak il-parametru referenzjarju jikkonsisti mis-sehem tal-impjegatur tal-kontribuzzjonijiet soċjali, l-assigurazzjoni kontra l-inċidenti u l-assigurazzjoni supplementari tal-pensjoni, li flimkien jittotalizzaw [20-25 %] tal-pagi effetivi.
(334)
Id-differenza bejn iż-żewġ rati ta’ [15-20 %] tal-paga effettiva tal-impjegati taċ-ċivil kienet ġiet inkluża fil-piż #2 u ġiet koperta mid-dħul irregolat mill-prezzijiet (ara t-Tabella 2).
(335)
Għalhekk, mill-perspettiva ekonomika, Deutsche Post ma ġġarrabx rata ta’ 33 % tal-pagi effettivi bħala kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi, iżda biss [20-25 %]. Sa mill-2003, il-bqija waqa’ fuq il-konsumaturi magħluqa (“captive consumers”), li jħallsu prezzijiet ikkalkulati sabiex ikopru l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali għas-servizzi li għalihom Deutsche Post kellha dritt esklużiv sal-2007, u għas-servizzi universali li għalihom Deutsche Post tgawdi pożizzjoni dominanti.
(336)
Sabiex ir-rata applikata għall-pagi effettivi titqabbel mal-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali ta’ kompetitur, il-paga effettiva għandha tinbidel fil-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil.
(337)
Il-paga effettiva tikkorrispondi għal madwar [85 % u 90 %] tal-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil (88). Fuq dik il-bażi, [20-25 %] ta’ pagi effettivi jikkorrispondu għal [17,5-22,5 %] tal-paga grossa.
(338)
Bħala riżultat tal-limitu tal-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post lill-Fond tal-Pensjonijiet għal 33 % u l-approvazzjoni tal-piż #2 min-naħa tar-Regolatur Postali, Deutsche Post għalhekk tħallas livell ta’ kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi ta’ [17,5-22,5 %] tal-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil.
VII.3.2.3. Tqabbil
(a) Il-perjodu bejn l-1995 u l-2002
(339)
Fil-perjodu bejn l-1995 u l-2002 id-dħul mill-prezzijiet applikati minn Deutsche Post fis-settur riservat naqqas b’mod konsiderevoli l-piż ekonomiku effettiv tal-kontribuzzjoni tagħha sabiex tkopri l-ispejjeż tagħha tas-sigurtà soċjali. Madankollu, fin-nuqqas ta’ element issenjalat tal-prezzijiet, il-Kummissjoni hija kapaċi li tistabbilixxi biss li l-livell tal-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post baqa’ taħt ir-rata ta’ referenza. Il-Kummissjoni mhijiex kapaċi tikkalkula d-differenza eżatta bejn dawk iż-żewġ livelli jew toħloq metodu li jkun jista’ jippermetti li Stat Membru jagħmel dan.
(b) Il-perjodu mill-2003
(340)
Sabiex ir-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja titqabbel mar-rata ta’ referenza, għandu jiġi nnotat li r-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja hija bbażata fuq il-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil li jkunu bażi ta’ paga baxxa wisq meta mqabbla mal-paga grossa tal-impjegati privati. Ir-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja għalhekk għandha tiġi kkalkulata mill-ġdid bħala perċentwal tal-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil.
(341)
It-tqabbil għall-2006 juri li s-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet effettivament refgħu il-piż tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali ta’ [17,5-22,5 %] tal-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil ([20-25 %] tal-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil) meta mqabbla mar-rata ta’ referenza ta’ 33,5 %. F’termini tar-rati tas-sigurtà soċjali, fl-2006 Deutsche Post għalhekk ibbenefikat minn vantaġġ komparattiv ta’ [10-15 %] tal-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil.
Tabella 7
Tqabbil tar-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja mar-rata ta’ referenza għall-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post fl-2006
Rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali
Rata tal-kontribuzzjoni regolatorja
Rata ta’ referenza għat-tariffa tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post
Bħala perċentwal ta’
Il-paga grossa tal-impjegatim privati
Il-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil
Il-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil
Is-sehem tal-impjegatur
20,50 %
17,84 %
20,50 %
Assigurazzjoni fuq is-saħħa
6,65 %
5,79 %
6,65 %
Assigurazzjoni tal-kura
0,85 %
0,74 %
0,85 %
Assigurazzjoni kontra l-qgħad
3,25 %
2,83 %
3,25 %
Assigurazzjoni tal-pensjoni
9,75 %
8,48 %
9,75 %
Is-sehem tal-impjegatur
20,50 %
Assigurazzjoni fuq is-saħħa
6,65 %
Assigurazzjoni tal-kura
0,85 %
Assigurazzjoni kontra l-qgħad
3,25 %
3,25 %
Assigurazzjoni tal-pensjoni
9,75 %
9,75 %
Assigurazzjoni supplimentari għall-pensjoni
[0-5 %]
Assigurazzjoni kontra l-inċidenti
[0-5 %]
Ir-rata tal-kontribuzzjoni
[17,5-22,5 %]
33,50 %
(342)
It-Tabella 7 turi li l-livell ta’ referenza għal Deutsche Post jammonta għal 33,5 % tal-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil u huwa [10-15] punti perċentwal ogħla mil-livell li effettivament ġarrbet Deutsche Post.
(343)
Id-differenza ta’ [10-15] punti perċentwal għall-2006 hija ogħla mid-differenza nominali ta’ [8-13]% bejn ir-rata ta’ referenza ta’ 33,5 % u r-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja ta’ [20-25]%. Id-differenza tinkludi żieda ta’ [2-3] punti perċentwal li jikkunsidra l-fatt li r-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja nominali ta’ [20-25] % hija bbażata b’mod mhux xieraq fuq il-paga effettiva tal-impjegati taċ-ċivil u mhux fuq il-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil, li hija ekwivalenti għall-paga grossa tal-impjegati privati.
VII.3.2.4. Konklużjoni preliminari dwar il-ħtieġa u l-proporzjonalità
(344)
Is-sussidju tal-pensjoni, li jkopri l-ħtieġa ta’ finanzjament tal-Fond tal-Pensjoni lil hinn mill-kontribuzzjoni ta’ 33 % tal-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil ta’ Deutsche Post, la huwa meħtieġ u lanqas proporzjonali, għar-raġunijiet li ġejjin:
(1)
Bejn l-1995 u l-2002 Deutsche Post effettivament ħallset spejjeż taħt il-livell ta’ referenza, iżda d-differenza eżatta ma tistax tiġi determinata.
(2)
Sa mill-2003 Deutsche Post għandha medja ta’ spejjeż imħallsa ta’ madwar [17,5-22,5] % tal-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil meta mqabbla mar-rata ta’ referenza medja ta’ 32 % tal-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil; l-ispejjeż li kien fadal tħallsu mill-konsumatur, minħabba li d-dħul awtorizzat taħt il-limitu massimu fuq il-prezzijiet jinkludi l-piż għall-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali, li jkopru l-bqija [10-15 %] tal-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil.
(345)
Id-differenza fir-rati mill-2003 hija kkawżata minn żewġ fatturi:
(1)
Il-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi mħallsa mill-impriżi fis-settur postali/tal-pakketti huwa 41 % tal-pagi grossi. Sabiex jitqabbel mal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali li Deutsche Post tħallas għall-impjegati taċ-ċivil tagħha, huwa meħtieġ li ssir korrezzjoni billi jiġi kkunsidrat il-fatt li l-impjegati taċ-ċivil iġarrbu 30-50 % tal-ispejjeż tagħhom tas-saħħa u l-kura. Dik il-kontribuzzjoni min-naħa tal-impjegati taċ-ċivil hija ekwivalenti għas-sehem tal-ispejjeż tas-saħħa u l-kura tal-impjegati ta’ 7,5 % tal-pagi grossi.
(2)
Il-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post tiġi kkalkulata abbażi tal-paga effettiva tal-impjegati taċ-ċivili pjuttost milli l-paga grossa. Ir-rata ta’ referenza għall-impjegati taċ-ċivil ta’ Deutsche Post għalhekk hija 33,5 % tal-pagi grossi. L-għajnuna li tmur lil hinn minn dak il-livell fil-prinċipju la hija meħtieġa u lanqas proporzjonata.
(346)
Għall-perjodu mill-1995 sal-2002 mhuwiex possibbli li jiġi determinat il-proporzjon eżatt tal-għajnuna li tmur lil hinn minn dak li jista’ jiġi aċċettat bħala meħtieġ u proporzjonat. Mill-2003 dak il-proporzjon jikkorrispondi għal [10-15 %] tal-pagi grossi.
VII.3.2.5. Impatt tal-ambjent kompetittiv u regolatorju partikolari dwar il-ħtieġa u l-proporzjonalità
(347)
Il-valutazzjoni tal-ħtieġa u l-proporzjonalità tas-sussidju tal-pensjoni, madankollu, għandha tikkunsidra l-ambjent kompetittiv u regolatorju partikolari.
(348)
Kif ġie spjegat fit-taqsima II.2.1, sal-31 ta’ Diċembru 2007 Deutsche Post gawdiet dritt esklużiv għal ċerti servizzi ta’ ittri. Permezz tal-Artikolu 52 PostG 1997 sa dik id-data ġiet mogħtija l-obbligu tas-servizzi universali stabbilit fil-kapitolu 2 tad-Direttiva 97/67/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (89) u l-Artikolu 11 PostG 1997. Mill-1 ta’ Jannar 2008 ipprovdiet servizzi universali fuq bażi volontarja.
(349)
Sakemm Deutsche Post gawdiet dritt esklużiv għal ċerti servizzi tal-ittri, il-kompetituri tagħha ma setgħux joffru s-servizzi tagħhom fuq dik il-parti tas-suq postali. Il-fatt li r-Regolatur Postali ppermetta lil Deutsche Post tiffinanzja mill-ġdid bis-sħiħ dik il-parti tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali tal-impjegati taċ-ċivil li tirriżulta mill-għoti ta’ servizzi riservati lil hinn mil-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi tal-kompetituri tagħha permezz taż-żieda fil-prezzijiet irregolati probabbilment ma kienx se jaffettwa l-kummerċ sa punt kuntrarju għall-interess komuni.
(350)
Ir-raġunament għall-obbligu tas-servizz universali huwa li, f’suq kompetittiv, l-operaturi postali ma joffrux ċerti servizzi fiż-żoni rurali u remoti, jew biss bi prezzijiet li ma jintlaħqux. Għalhekk l-Artikolu 4 tad-Direttiva 97/67/KE jobbliga lil kull Stat Membru sabiex jiżgura li l-utenti jkollhom id-dritt għal servizz universali li jinvolvi l-għoti permanenti ta’ servizz postali ta’ kwalità speċifika fil-punti kollha fit-territorju tagħhom bi prezzijiet raġjonevoli għall-utenti kollha.
(351)
F’dak ir-rigward il-leġiżlazzjoni nazzjonali Ġermaniża tpoġġi obbligu partikolari fuq kwalunkwe operatur postali li jkollu pożizzjoni dominanti f’suq li jaqa’ taħt l-obbligu tas-servizzi universali. Skont l-Artikolu 2 PDLV (90), operaturi bħal dawn għandhom joffru servizzi f’dak is-suq bl-istess kundizzjonijiet għall-utenti kollha. Sa issa, Deutsche Post biss kellha pożizzjoni dominanti bħal din u kienet soġġetta għal dak l-obbligu.
(352)
Sa mill-privatizzazzjoni, Deutsche Post ma rċeviet l-ebda għajnuna mill-Istat bħala kumpens għall-għoti ta’ servizzi universali. Madankollu, hija tirċievi kumpens għall-ispejjeż li jinħolqu mis-servizz universali ggarantiti mid-dħul tas-servizzi rregolati mill-prezzijiet li għalhom għandha pożizzjoni dominanti. Meta tkun qiegħda tivvaluta l-proporzjonalità u l-ħtieġa tas-sussidju tal-pensjoni, il-Kummissjoni tqis li huwa xieraq li tikkunsidra dak il-fatt.
(353)
Għalhekk il-Kummissjoni tikkonkludi li għall-ispejjeż tas-sigurtà soċjali tal-impjegati ċivili magħmula għall-għoti ta’ servizzi rregolati mill-prezzijiet li jaqgħu taħt l-obbligu tas-servizzi universali, u li għalihom Deutsche Post kellha pożizzjoni dominanti, il-fatt li r-Regolatur Postali approva l-finanzjament sħiħ ta”dawk l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali permezz ta’ prezzijiet irregolati ogħla - anke jekk dawk l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali jmorru lil hinn mil-livell li normalment jaqa’ fuq il-kompetituri - ma jaffettwax il-kummerċ sa punt li huwa kuntrarju għall-interess komuni. Dik il-konklużjoni hija bbażata fuq l-ambjent kompetittiv u regolatorju partikolari li fih dawk is-servizzi jiġu approvati. Għalhekk, ma tistax tiġi estiża sabiex tkopri setturi oħra.
VII.3.3. Konklużjoni
(354)
Għalhekk jista’ jiġi konkluż li, mill-2003 ’il quddiem, Deutsche Post ħallset, għall-impjegati taċ-ċivil li jaħdmu fis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet, livell ta’ kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi li kienu 11-14-il punt perċentwali taħt ir-rati tal-kontribuzzjoni tal-kompetituri.
Figura 8
Vantaġġ komparattiv rigward ir-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali mqabbla mas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet (rati tal-kontribuzzjonijiet bħala perċentwal tal-pagi grossi tal-impjegati ċivili)
[…]
(355)
Il-kontribuzzjonijiet baxxi tas-sigurtá soċjali la huma meħtieġa u lanqas proporzjonati sabiex jintlaħaq l-għan ta’ ftuħ gradwali tas-suq fis-servizzi postali. Fis-swieq ikkonċernati, Deutsche Post qiegħda f’kompetizzjoni feroċi ma’ impriżi oħra. Il-Kummissjoni għalhekk jidhrilha li l-livell baxx tal-kontribuzzjonijiet jaffettwa l-kummerċ sa punt li huwa kuntrarju għall-interess komuni u ma jistax jiġi ddikjarat kompatibbli mas-suq intern.
(356)
Is-sehem inkompatibbli tas-sussidju tal-pensjoni għall-perjodu mill-1 ta’ Jannar 2003 jiġi kkalkulat bħala d-differenza bejn ir-rata ta’ referenza u r-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja, immultiplikati bit-total tal-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil li jaħdmu fis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet, skont il-formula ta’ hawn taħt:
Tabella 8
Formola tal-kalkolu għall-għajnuna mhux kompatibbli għall-perjodu mill-1 ta’ Jannar 2003
Għajnuna mhux kompatibbli =
=
(Rata ta’ referenza - rata tal-kontribuzzjoni regolatorja)
×
Total tal-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil fis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet
(357)
Bl-użu tad-dejta disponibbli, il-vantaġġ komparattiv li jirriżulta huwa ta’ EUR [500-1 000] miljun għall-perjodu mill-2003 sal-2010 (ara l-Anness). Waqt dan il-perjodu, l-ammont annwali tal-għajnuna mhux kompatibbli niżel minn EUR […] miljuni fl-2003 għal EUR […] miljuni fl-2010 minħabba n-numru li qed jonqos tal-impjegati taċ-ċivil.
VII.3.4. Rispons għall-argumenti ppreżentati mill-Ġermanja
(358)
Id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 esprimiet dubji dwar il-ħtieġa u l-proporzjonalità tas-sussidju tal-pensjoni minħabba li l-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali mħallsa għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet kienu 11-14 % iżjed baxxi minn dawk tal-kompetituri privati. Id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 ikkwantifikat il-vantaġġ annwali li rriżulta fil-firxa minn EUR 100 sa EUR 200 miljun.
(359)
Il-Ġermanja qajmet żewġ oġġezzjonijiet ewlenin bħala rispons għad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011:
(1)
Il-Ġermanja tinsisti li r-rata ta’ referenza tista’ tiġi bbażata biss fuq is-sehem tal-impjegatur tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali minħabba li l-impriżi privati ma għandhom l-ebda obbligu legali li jħallsu l-kontribuzzjoni tal-impjegati. Barra minn hekk, ir-rata ta’ referenza għandha tikkunsidra l-fatt li Deutsche Post dejjem ħallset pagi ogħla minn dawk “kompetittivi”.
(2)
Il-Ġermanja ssostni li l-Kummissjoni ma stabbilietx li d-dħul mis-servizzi universali rregolati mill-prezzijiet kienu biżżejjed sabiex jiġu ffinanzjati l-piżijiet ikklejmjati għall-ispejjeż tas-sigurtà soċjali eċċessivi.
VII.3.4.1. Il-Kummissjoni għandha raġun li tinkludi l-kontribuzzjoni tal-impjegati fir-rata ta’ referenza u li ma taġġustax il-livell tal-pagi għal “paga kompetittiva”
(360)
Il-Ġermanja ssostni li kwalunkwe parametru referenzjarju ogħla mis-sehem tal-impjegatur tar-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali tista’ tpoġġi lil Deutsche Post fi żvantaġġ meta mqabbla mal-kompetituri li huma obbligati biss li jħallsu s-sehem tal-impjegatur.
(361)
Rigward l-ewwel argument, il-Kummissjoni tinnota li l-impjegati taċ-ċivil - kuntrarjament għall-impjegati privati - mhumiex obbligati li jikkontribwixxu għall-iskemi tal-pensjoni u l-assigurazzjoni kontra l-qgħad. Għalhekk, dawk il-kontribuzzjonijiet għandhom jiġu inklużi fir-rata ta’ referenza sabiex jiġi żgurat li kemm Deutsche Post kif ukoll il-kompetituri privati jġarrbu l-istess ammont ta’ kontribuzzjonijiet diretti u indiretti.
(362)
Il-Ġermanja tkompli ssostni li r-rata ta’ referenza ma tiġi applikata la għall-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil u lanqas għall-pagi effettivi, iżda biss għall-pagi “kompetittivi”. Fil-kontijiet regolatorji tal-2002, l-2007 u l-2011, Deutsche Post tqis li l-“paga kompetittiva” għandha tiġi bbażata fuq il-paga ETV jew fuq ftehimiet ta’ pagi kollettivi għas-settur postali mill-2003.
(363)
Fil-kontijiet regolatorji tal-2009, il-paga “kompetittiva” tiġi definita bħala l-paga minima tal-2007, li hija saħansitra iżjed baxxa mill-paga ETV.
(364)
Il-Ġermanja ssostni li l-kalkolu bbażat fuq dawk il-pagi “kompetittivi” huwa meħtieġ sabiex l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post jitpoġġew fl-istess livell bħal dawk tal-kompetituri tagħha.
(365)
Il-Kummissjoni ma tistax taċċetta dak il-ftehim minħabba li l-għajnuna għandha tiġi limitata għall-minimu meħtieġ sabiex jiġi żgurat li t-tranżizzjoni gradwali minn sitwazzjoni ta’ kompetizzjoni li fil-parti l-kbira hija ristretta għal waħda ta’ kompetizzjoni ġenwina f’livell ta’ Unjoni titwettaq taħt kundizzjonijiet ekonomiċi aċċettabbli.
(366)
Iż-żieda tal-għajnuna tista’ tkun sproporzjonata sa tali punt li mill-1995 Deutsche Post ikollha tiffinanzja biss il-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali abbażi ta’ pagi “kompetittivi” li ma jirriflettux il-kundizzjonijiet tas-suq tax-xogħol fis-snin ta’ qabel. Id-differenzi fil-livelli tal-pagi għall-persunal impjegat f’punti differenti ta’ żmien minn persunal stabbilit u dawk li jkunu għadhom kif daħlu huma fatt normali tal-ħajja ekonomika.
(367)
Fil-każ tal-għajnuna ta’ France Telecom (91), il-Kummissjoni ċaħdet ukoll l-argument ippreżentat minn Franza li l-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali ibbażati fuq il-pagi għandu jikkunsidra wkoll il-fatt li l-impjegati taċ-ċivil jitħallsu pagi ogħla mill-persunal impjegat mill-kompetituri. F’dak il-kuntest, il-Kummissjoni indikat li, bis-saħħa tal-impjegati taċ-ċivil, fiż-żmien tal-ftuħ tas-suq l-operatur stabbilit kellu persunal ikkwalifikat tajjeb u kompetenti li mingħajru ma kienx ikun possibbli li jżomm il-pożizzjoni tiegħu fis-suq. Fi kwalunkwe eventwalità, ikun kompletament artifiċjali jekk jiġu indikati żvantaġġi speċifiċi tal-operatur postali stabbilit u li jiġu injorati l-vantaġġi konsiderevoli pereżempju f’termini tas-sehem tas-suq, ir-rikonoxximent ta’ isem il-prodotti u l-bażi tal-klijenti.
(368)
Finalment, il-kalkoli ta’ Deutsche Post ma jistgħux jistabbilixxu b’mod kredibbli li, mingħajr l-obbligu li timpjega impjegati taċ-ċivil, kienet tilħaq l-ffrankar ikkalkulat mill-ispejjeż tal-pagi. Anke jekk jiġi preżunt li fl-1995 l-istatus tal-impjegati taċ-ċivil kien effettivament jinbidel għal dak ta’ impjegati privati, la huwa stabbilit kemm impjegati taċ-ċivil kienu jiġu mibdula fl-1995 minn impjegati privati, u lanqas f’liema livell ta’ paga. In-numru biss ta’ impjegati taċ-ċivil ta’ Deutsche Post fl-1995 (92) ma jagħmilhiex plawżibbli li wieħed jassumi li kien ikun legalment u ekonomikament possibbli mill-1995 li l-impjegati taċ-ċivil kollha jinbidlu minn impjegati privati li jkollhom l-istess livell ta’ produttività b’paga iżjed baxxa.
(369)
Għalhekk il-Kummissjoni tiċħad l-oġġezzjonijiet tal-Ġermanja rigward ir-rata ta’ referenza u l-pagi.
VII.3.4.2. Dwar l-argument tal-Ġermanja li d-dħul irregolat mill-prezzijiet ma kienx biżżejjed sabiex jiffinanzja l-piżijiet ikklejmjati
(370)
Il-Ġermanja ssostni li l-Kummissjoni vvalutat biss il-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet, iżda ma vverifikatx jekk il-profitti mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet kinux biżżejjed sabiex jiffinanzjaw il-piżijiet ikklejmjati.
(371)
Il-Ġermanja tressaq żewġ linji ta’ raġunament. L-ewwel, hija ssostni li l-Kummissjoni ma ppruvatx li r-Regolatur Postali effettivament approva l-piżijiet ikklejmjati minn Deutsche Post. It-tieni, il-Ġermanja ssostni li, anke kieku r-Regolatur kien approva dawk il-piżijiet, il-profitti mis-servizzi universali rregolati mill-prezzijiet ma kinux biżżejjed sabiex jiffinanzjawhom. Il-Ġermanja ssottomettiet żewġ studji esperti mill-Professur Weber u CTcon sabiex turi li s-servizzi rregolati mill-prezzijiet ma kinux biżżejjed sabiex ikopru l-piżijiet ikklejmjati għall-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali u, konsegwentement, li Deutsche Post ingħatat kumpens baxx għall-ispejjeż tas-sigurtà soċjali eċċessivi tagħha.
(a) Id-deċiżjonijiet tal-2002, l-2007 u l-2011 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet huma bbażati fuq il-kontijiet regolatorji sottomessi minn Deutsche Post u japprovaw il-piżijiet ikklejmjati kollha.
(372)
Teżisti evidenza dokumentali li mid-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet, ir-Regolatur Postali approva l-piżijiet ta’ Deutsche Post u stabbilixxa l-prezzijiet irregolati fid-dawl ta’ dan sabiex ikoprihom. Id-deċiżjonijiet tal-2007 u l-2011 dwar il-limitu massimi fuq il-prezzijiet jikkonfermaw ukoll li r-Regolatur Postali aċċetta l-pretensjonijiet ta’ Deutsche Post u approva l-finanzjament tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali eċċessivi kklejmjati mid-dħul irregolat mill-prezzijiet.
(b) L-istudju tal-Professur Weber ma jappoġġjax il-pretensjoni li d-dħul mis-servizzi universali rregolati ma kienx biżżejjed sabiex ikopri l-piż ikklejmjat minn Deutsche Post.
(373)
L-istudju tal-Professur Weber ikopri l-perjodu mill-1995 sal-2010 u jisħaq li Deutsche Post ibbenefikat mhux biss mis-sussidju tal-pensjoni iżda wkoll minn kopertura sħiħa tal-piż #2 mid-dħul irregolat mill-prezzijiet (ara t-taqsima VI.1.4.2(a) għal deskrizzjoni dettaljata tal-istudju).
(374)
Sabiex jiġi vvalutat l-istudju minn esperti, huwa utli li wieħed jinkorpora r-regola dwar it-twaqqif ta’ prezzijiet skont l-Artikolu 20(2) PostG 1997. Huwa meħtieġ li l-limitu massimu fuq il-prezzijiet jikkunsidra kif xieraq l-ispejjeż tal-għoti effiċjenti ta’ servizzi, il-piżijiet tal-ispejjeż tal-għoti tas-servizzi universali, u l-ispejjeż li jinħolqu mit-trasferiment tal-piżijiet tal-pensjoni minn impjegati li rriżultaw mis-suċċessur legali għal Deutsche Bundespost.
Tabella 9
Regola għat-twaqqif tal-prezzijiet skont l-Artikolu 20(2) PostG 1997
Limitu massimu fuq il-prezzijiet għas-servizzi rregolati =
=
Spejjeż tal-għoti effiċjenti ta’ servizzi rregolati + piżijiet =
=
Spejjeż totali tas-servizzi rregolati + piżijiet mis-servizzi mhux irregolati
(375)
Ir-Regolatur Postali għandu jistabbilixxi l-prezzijiet irregolati sabiex b’hekk id-dħul ikopri l-ispejjeż tal-“għoti effiċjenti” tas-servizzi rregolati mill-prezijiet u l-piżijiet approvati. Fi kliem ieħor, il-prezzijiet irregolati jiffinanzjaw bis-sħiħ mhux biss l-ispejjeż totali tas-servizzi rregolati - irrispettivament mill-fatt jekk jiġux issenjalati bħala “piżijiet” jew “spejjeż tal-għoti effiċjenti tas-servizzi” - iżda s-sehem ukoll tal-piż mis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet. L-Artikolu 20(2) PostG 1997 għalhekk jiżgura li l-piżijiet approvati jiġu koperti totalment mid-dħul irregolat mill-prezzijiet. Għalhekk, kuntrarjament għall-affermazzjoni tal-Ġermanja, il-liġi teħtieġ li s-servizzi rregolati mill-prezzijiet ma jingħatawx kumpens baxx minħabba t-trasferiment ta’ spejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali għall-impjegati fis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet.
(376)
Bħala l-ewwel pass, l-istudju minn esperti jiddefinixxi l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali għall-impjegati taċ-ċivil bħala d-differenza bejn l-ispejjeż kollha tas-sigurtà soċjali magħmula minn Deutsche Post għall-impjegati tagħha taċ-ċivil (il-kontribuzzjoni lill-Fond tal-Pensjonijiet, l-ispejjeż tas-saħħa, l-assigurazzjoni kontra l-inċidenti, il-ħlasijiet mixxellanji tal-assigurazzjoni) u l-kontribuzzjonijiet tal-impjegatur għall-pensjoni, is-saħħa u l-assigurazzjoni għall-kura bbażati fuq il-paga minimu tal-2007. Fit-tieni pass, huwa jqabbel dik id-differenza mal-piż #2.
(377)
L-istudju espert magħmul mill-Professur Weber għandu żewġ difetti ewlenin. L-ewwel, jeżaġera l-livell tal-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali. It-tieni, jinjora l-fatt li, bħala riżultat tal-eżaġerazzjoni, l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali jinkludu wkoll oġġetti ta’ spiża li għalihom Deutsche Post irċeviet ħlasijiet ta’ kumpens li huma allokati mhux għall-piż #2 iżda għal intestaturi ta’ spejjeż differenti. Fid-dettall, il-Kummissjoni tenfasizza d-difetti li ġejjin.
(378)
L-ewwel, l-istudju minn esperti jikkalkula l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali billi juża s-sehem tal-impjegatur tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali. Madankollu l-piż #2 jiġi kkalkulat abbażi tar-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja. Billi din tal-aħħar hija ogħla mis-sehem tal-impjegatur tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali, l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali kkalkulati mill-istudju minn esperti huma ogħla mill-piż #2. L-istudju minn esperti għalhekk jinkludi l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali li r-Regolatur Postali jqis bħala l-ispejjeż ta’ “għoti effiċjenti”.
(379)
It-tieni, l-istudju minn esperti ma jikkunsidrax il-fatt li l-piż #1 (pagi eċċessivi) ikopri wkoll sehem mill-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali (pereżempju minħabba d-differenza bejn il-pagi effettivi u r-referenza tal-paga “kompetittiva”) u li dawn l-ispejjeż għalhekk jiġu ffinanzjati permezz tal-piż #1. Iżjed spejjeż tas-sigurtà soċjali li huma kkunsidrati fl-istudju minn esperti huma koperti minn piżijiet separati (pereżempju l-ħlasijiet lil BAnstPT huma koperti mill-piż #6) u għalhekk jiġu kkumpensati. Waqt li t-total tal-ispejjeż effettivi tas-sigurtà soċjali għall-impjegati taċ-ċivil qed jintwera, ma qiegħda ssir l-ebda referenza għall-fatt li l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali huma koperti wkoll minn piżijiet oħra minbarra l-piż #2.
(380)
It-tielet, wieħed għandu jżomm f’moħħu li l-piż #2 jinkludi spejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali kemm għall-impjegati taċ-ċivil kif ukoll għall-impjegati privati. Il-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali tal-impjegati privati kienu ogħla mir-referenza regolatorja qabel l-2003 minħabba li l-ispejjeż fuq l-interessi ta’ madwar EUR […] miljuni għall-assigurazzjoni supplimentari għall-pensjoni tal-impjegati privati ġew inklużi wkoll f’dawk l-ispejjeż. Mill-2003 dawk l-ispejjeż fuq l-interessi ġew allokati lill-ispejjeż finanzjarji u l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali magħmula għall-impjegati privati kienu ’l isfel mill-parametru referenzjarju regolatorju.
(381)
Billi l-istudju minn esperti jinkludi l-piż #2 totali bħala kumpens għall-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali tal-impjegati taċ-ċivil, qabel l-2003 ingħatat għajnuna eċċessiva u wara l-2003 ma ngħatatx għajnuna biżżejjed għall-ispejjeż tas-sigurtà soċjali tal-impjegati taċ-ċivil. Sabiex jiġi kkalkulat il-kumpens xieraq li l-piż #2 pprovda għall-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali, il-piż #2 għandu jinqasam bejn l-impjegati taċ-ċivil u l-impjegati privati.
(382)
Konsegwentement, il-kumpens baxx identifikat fl-istudju huwa qarrieqi minħabba li l-istudju jinjora l-fatt li l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali mhumiex koperti biss mill-piż #2 u li r-Regolatur Postali kkunsidra sehem ogħla tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali sabiex ikunu l-ispejjeż ta’ “għoti effiċjenti”. Korrezzjoni xierqa tal-iżbalji tal-istudju minn esperti dwar il-kumpens tibbilanċja l-piżijiet u l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali, kif meħtieġ mill-Artikolu 20(2) PostG 1997.
(383)
L-oġġezzjoni tal-Ġermanja li l-Kummissjoni żbaljat fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 billi kkalkulat biss il-vantaġġ kumparattiv għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet għalhekk għandha tiġi miċħuda minħabba li, skont l-Artikolu 20(2) PostG 1997, ir-Regolatur Postali għandu jistabbilixxi l-limitu massimu fuq il-prezzijiet sabiex b’hekk id-dħul irregolat mill-prezzijiet ikopri l-ispejjeż ta’ għoti effiċjenti tas-servizzi rregolati mill-prezzijiet u l-piżijiet approvati.
(c) L-ebda prova ta’ kumpens baxx tal-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali abbażi tal-istudju ta’ WIK
(384)
Waqt li tagħmel referenza għall-kontijiet regolatorji tal-2009, il-Ġermanja ssostni li Deutsche Post sofriet telf sinifkanti fuq is-servizzi rregolati mill-prezzijiet mill-1990 minħabba li d-dħul irregolat ġie assorbit mill-ispejjeż għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet kif ukoll mill-ispejjeż netti għat-twettiq tal-obbligi tas-servizzi universali (93). Għalhekk il-Ġermanja tiċħad l-argument tal-Kummissjoni li l-profitti mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet kienu jkunu biżżejjed sabiex jiffinazjaw kwalunkwe spiża eċċessiva tas-sigurtà soċjali mis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet.
(385)
L-ewwel, il-Kummissjoni tinnota li huwa ovvju mid-deċiżjonijiet tar-Regolatur Postali mill-2003 li hija ssenjalat sehem mid-dħul irregolat mill-prezzijiet bħala kumpens għall-piż #2. L-eżistenza tal-kontribuzzjoni mid-dħul irregolat mill-prezzijiet għalhekk hija stabbilita mingħajr ambigwità mid-deċiżjonijiet tar-Regolatur Postali.
(386)
It-tieni, l-istudju ta’ WIK juri, b’kuntrast mal-kontijiet regolatorji tal-2009, li mis-sena 2000 is-servizzi rregolati mill-prezzijiet laħqu marġnijiet ta’ profitt pożittivi ħafna ta’ iżjed minn [6,5-8,5] % fuq il-bejgħ.
Figura 9
Kalkolu tar-ROS għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet abbażi tal-Istudju ta’ WIK
[…]
Nota:
Il-kalkoli huma bbażati fuq l-aġġustamenti tal-istudju ta’ WIK tal-kontijiet regolatorji tal-2009. Barra minn hekk, huwa preżunt li s-servizzi rregolati mill-prezzijiet ikopru t-telf kollu tas-servizzi universali mhux irregolati mill-prezzijiet. Il-profitt iżjed baxx fl-2007 prinċipalment huwa dovut għal tariffa straordinarja ta’ deprezzament għall-portafoll tal-proprjetà immobbli.
(387)
Il-profitti ogħla mis-sena 2000 huma konnessi direttament mat-tnaqqis fil-kontribuzzjonijiet iddefiniti tal-pensjoni skont il-Liġi dwar il-Pensjoni tal-1995. Billi fl-1999 Deutshe Post għamlet ħlas b’somma f’daqqa ta’ EUR 2 045 biljuni, l-ammont korrispondenti fis-sena 2000 kien biss madwar EUR 735 miljun (33 % tal-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil). Billi r-Regolatur Postali ma għamilx aġġustament permezz tat-tnaqqis tal-prezzijiet irregolati fis-sena 2000 b’konformità mal-kontribuzzjoni tal-pensjoni mnaqqsa, il-profitti ta’ Deutsche Post żdiedu b’mod sinifikanti. Anke wara d-deċiżjoni dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet tal-2002, il-profitt milħuq xorta baqa’ f’livell għoli minħabba li l-prezzijiet irregolati ma kinux tnaqqsu biżżejjed sabiex ikunu daqs l-ispejjeż tas-servizzi rregolati mill-prezzijiet.
(388)
Rigward il-kritika tal-Ġermanja tal-istudju ta’ WIK, il-Kummissjoni jidhrilha li l-istudju jipprovdi deskrizzjoni iżjed xierqa tas-sitwazzjoni ekonomika ġenerali ta’ Deutsche Post, u b’mod partikolari tal-profitti mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet, milli dik ipprovduta mill-kontijiet regolatorji tal-2009. Ir-raġunijiet huma dawn li ġejjin:
(i) Allokazzjoni iżjed xierqa tal-ispejjeż tas-servizzi kummerċjali
(389)
Skont is-sentenza Chronopost, is-servizzi kummerċjali għandhom iġarrbu l-ispejjeż diretti tagħhom u jipprovdu kontribuzzjoni xierqa għall-ispejjeż żejda. L-allokazzjoni xierqa tal-ispejjeż bejn is-servizzi differenti tista’ tintwera jew permezz ta’ punti ta’ riferiment esterni (pereżempju prezzijiet tas-suq) jew inkella permezz ta’dejta fuq l-ispejjeż interni (94).
(390)
Il-kontijiet regolatorji tal-2009 huma bbażati fuq il-prinċipju stabbilit fl-Artikolu 20(2) PostG 1997, li jipprovdi li s-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet għandhom jiġu allokati biss l-ispejjeż tal-għoti ta’ servizi effiċjenti, billi l-piżijiet kollha (pereżempju l-ispejjeż eċċessivi mill-impjieg tal-persunal ta’ POSTDIENST u l-ispejjeż netti tal-obbligu tas-servizz universali) għandhom jiġu ffnanzjati mid-dħul irregolat mill-prezzijiet. Madankollu, l-istudju ta’ WIK, fl-analiżi tiegħu tal-kontijiet regolatorji tal-2009 meta mqabbla mal-profitabbiltà tal-kompetituri privati, sab li Deutsche Post talloka sehem għoli wisq tal-piżijiet lis-servizzi rregolati mill-prezzijiet u ftit wisq spejjeż lis-servizzi kummerċjali.
(391)
Is-sejbiet tal-istudju ta’ WIK huma kkonfermati mill-valutazzjoni tar-referenzi ‘kompetittivi’ kklejmjati li Deutsche Post użat sabiex tikkalkula l-piżijiet individwali. Kif muri hawn fuq, ir-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja għall-kalkolu tal-piż #2 (spejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali) hija referenza baxxa wisq meta mqabbla mal-kontribuzzjonijiet soċjali obbligatorji li l-kompetituri privati jkollhom iħallsu. Barra minn hekk, meta wieħed iqis, pereżempju, il-piż infrastrutturali fuq in-netwerk tal-uffiċċji postali, hija referenza purament ipotetika, billi ma jistax jiġi stabbilit li Deutsche Post ma kienet topera l-ebda uffiċċju postali tagħha stess mill-1990 mingħajr l-obbligu universali. B’mod simili, ma jistax jintwera li Deutsche Post setgħet topera mill-1990 esklużivament b’persunal li hija kien ikollha tipprovdi b’pagi biss fil-livell tal-paga minima tal-2007.
(392)
Għalhekk il-Kummissjoni tikkonkludi li l-istudju ta’ WIK jipprovdi bażi iżjed xierqa sabiex jiġu identifikati l-ispejjeż li għandhom jiġu allokati lis-servizzi universali.
(393)
Barra minn hekk, il-kalkolu tal-ispejjeż għandu jitwettaq b’konformità mal-prinċipji ġenerali tal-kontabilità, skont id-Direttiva 97/67/KE u d-Direttiva 2006/111/KE. La t-tariffi ogħla tad-deprezzament u lanqas l-ispejjeż supplimentari ogħla tal-pensjonijiet ma jinsabu fil-kontijiet annwali ta’ Deutsche Post. Normalment spejjeż bħal dawn jiġu ffinanzjati mill-profitt nett ta’ kumpanija, u dan huwa minnu għal Deutsche Post kif ukoll għall-kompetituri tagħha. Għalhekk kalkolu rivedut ta’ spejjeż ogħla għandu jiffavorixxi lil Deutsche Post meta mqabbla mal-kompetituri.
(ii) Il-parametru referenzjarju tal-profitti jikkunsidra l-pożizzjoni ta’ riskju ta’ Deutsche Post
(394)
Il-profitti mwettqa minn Deutsche Post mill-2000 kienu ogħla b’mod sinifikanti mir-ROS medjan ta’ 3,48 % fl-istudju WIK kif ukoll iżjed baxxi mir-ROS ta’ livell iżjed baxx ta’ 6,1 % tal-istudju ta’ Deloitte-II. Għalhekk il-pretensjoni tal-Ġermanja li Deutsche Post sofriet minn telf daqshekk kbir li ma kinitx kapaċi tkopri l-piżijiet mid-dħul irregolat mill-prezzijiet ma tistax tiġi aċċettata.
(395)
Barra minn hekk, l-istudju ta’ Deloitte-II, li jkompli jibni fuq grupp komparatur żgħir prinċipalment magħmul minn operaturi multinazzjonali tal-pakketti espress (pereżempju UPS, FedEx, TNT Express), għandu jiġi rivedut b’mod kritiku. Ir-rakkomandazzjoni tal-istudju ta’ Deloitte-II ta’ firxa raġonevoli ta’ profitt b’ROS ta’ 6,1 % u ROS medjan ta’ 7,4 % tinjora l-fatt li Deutsche Post tmexxi negozju ħafna inqas intensiv mil-lat kapitali, u inqas riskjuż.
(1)
Deutsche Post infisha ma toperax servizzi internazzjonali tal-pakketti espress, li jiġu operati biss mis-sussidjarji tagħha ta’ DHL.
(2)
L-operazzjonijiet tal-ittri, li jikkostitwixxu 75 % tad-dħul ta’ Deutsche Post, jirrikjedu ħafna inqas investiment kapitali meta mqabbla mal-operaturi multinazzjonali tal-pakketti minħabba li l-ispejjeż ewlenin tal-kunsinna tal-ittri huma magħmula mill-pagi tal-pustiera. L-operaturi tall-pakketti espress għandhom jinvestu ħafna iżjed f’tagħmir intensiv mil-lat kapitali (95).
(3)
Il-pożizzjoni dominanti ta’ Deutsche Post fis-suq tal-ittri nħolqot u ġiet ikkonsolidata mid-dritt esklużiv li pprovda bażi ta’ klijenti magħluqa (“captive customer base”) lil Deutsche Post mingħajr ma kellha tagħmel l-ebda investiment ewlieni fl-oqsma tal-kummerċjalizzazzjoni u l-ismijiet tal-prodotti. B’kuntrast, l-operaturi multinazzjonali tal-pakketti kellhom jibnu l-pożizzjonijiet tagħhom f’kull suq nazzjonali mill-bidu nett u waqqfu xi wħud mill-ismijiet l-iżjed rinomati fis-suq (96) b’riskju u spiża tagħhom.
(4)
Finalment, ir-riskji tas-suq u tal-ispiża ta’ Deutsche Post ġew protetti permezz ta’ miżuri statali (97). B’mod partikolari, ir-regolazzjoni tal-prezzijiet ipprovdiet kopertura tal-piżijiet mis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet (98).
(396)
Għalhekk l-istudju ta’ WIK jagħmel tajjeb li japplika referenza ta’ profitt iżjed baxxa mill-firxa ta’ Deloitte-II sabiex jinżamm kont tajjeb tal-intensità ta’ kapital iżjed baxxa ta’ Deutsche Post u r-riskji kummerċjali iżjed baxxi meta mqabbla ma’ operaturi internazzjonali tal-pakketti espress. Madankollu, mhuwiex meħtieġ li jiġi determinat b’mod preċiz il-livell tal-profitt ta’ referenza minħabba li l-marġnijiet medji tar-ROS ta’ 8,3 % li ntlaħqu diġà huma ogħla mill-istima ta’ livell iżjed baxx ta’ ROS ta’ 6,1 % tal-istudju ta’ Deloitte-II. Anke jekk jintuża l-istudju minn esperti tal-Ġermanja, ma setax jiġi stabbilit li Deutsche Post ingħatat kumpens baxx mill-2000.
(397)
Fi kwalunkwe każ, huwa diffiċli li wieħed jifhem il-kritika min-naħa tal-Ġermanja tal-istudju ta’ WIK minħabba li r-ROS medjan ta’ 3,48 % mhuwiex ogħla mil-livell ta’ profitt li r-Regolatur Postali u Deutsche Post infishom ikkunsidraw bħala raġonevoli. Min-naħa waħda, kif spjegat fit-taqsima IV.4.3, f’termini assoluti r-referenza ROS ta’ 3,48 % trendi profitt ogħla mill-ispejjeż kapitali (pereżempju […] u […]) ikklejmjati minn Deutsche Post fil-kontijiet regolatorji tagħha u approvati mir-Regolatur. Min-naħa l-oħra, ir-ROA ta’ 7,66 % tal-istudju ta’ WIK huwa simili għar-redditu fuq il-kapital li Deutsche Post […].
(398)
Il-konklużjonijiet dwar il-parametru referenzjarju tal-profitti mhumiex affettwati mir-referenza magħmula mil-Ġermanja għar-rati raġonevoli ta’ profitt ta’ 7-8 % fuq il-bejgħ fis-setturi ferrovjarji u tal-karozzi tal-linja. Dawk is-setturi huma iżjed intensivi mil-lat kapitali u għalhekk jeħtieġu redditu ogħla fuq il-bejgħ sabiex ikopru l-ispejjeż kapitali. Għall-kuntrarju, dawk il-figuri jikkonfermaw li l-parametru referenzjarju tal-profitt tal-istudju ta’ Deloitte-II hija iżjed konformi mar-ROS medju ta’ industrija intensiva mil-lat kapitali pjuttost milli mil-lat tax-xogħol.
(d) Konklużjonijiet
(399)
Il-Kummissjoni għandha tiċħad il-pretensjoni tal-Ġermanja li d-dħul irregolat mill-prezzijiet ma kienx biżżejjed sabiex ikopri l-piżijiet għall-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali. La l-istudju minn esperti sottomess u lanqas il-kontijiet regolatorji tal-2009 ma jappoġġjaw il-pretensjoni tal-Ġermanja.
(400)
Għall-kuntrarju, huwa ddokumentat biċ-ċar mid-deċiżjonijiet tal-2002, l-2007 u l-2011 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet li r-Regolatur Postali approva b’mod konsistenti l-kumpens tal-piżijiet ikklejmjati mid-dħul irregolat mill-prezzijiet.
VII.3.5. Abolizzjoni tal-għajnuna inkompatibbli mill-1 ta’ Jannar 2003
(401)
Skont il-ġurisprudenza stabbilita tal-Qorti tal-Ġustizza, il-Kummissjoni hija kompetenti li tiddeċiedi li l-Istat Membru kkonċernat għandu jabolixxi jew jibdel l-għajnuna (99) meta ssib li l-għajnuna hija inkompatibbli mas-suq intern. Kif il-Qorti sostniet b’mod konsistenti, dak l-obbligu huwa maħsub sabiex jistabbilixxi mill-ġdid is-sitwazzjoni ta’ qabel (100). F’dak il-kuntest, il-Qorti stabbiliet li l-għan ikun miksub ladarba r-riċevitur ikun ħallas lura l-għajnuna illegali, u b’hekk jirrinunċja l-vantaġġ li jkun gawda fuq il-kompetituri tiegħu fis-suq, u s-sitwazzjoni ta’ qabel il-ħlas tal-għajnuna tiġi rrestawrata (101).
(402)
B’konformità mal-ġurisprudenza, l-Artikolu 14(1) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999 jistabbilixxi li “fejn jittieħdu deċiżjonijiet negattivi f’każijiet ta’ għajnuna illegali, il-Kummissjoni għandha tiddeċiedi li l-Istat Membru kkonċernat għandu jieħu l-miżuri kollha meħtieġa sabiex jirkupra l-għajnuna mill-benefiċjarju […]. Il-Kummissjoni m’għandhiex teħtieġ l-irkupru tal-għajnuna jekk dan jista’ jkun kuntrarju għal prinċipju ġenerali tal-liġi Komunitarja.”
(403)
Il-Kummissjoni tosserva wkoll li d-deċiżjonijiet ta’ estensjoni tal-2007 u l-2011 jirrigwardaw il-perjodu mill-1990 sal-2007. Madankollu, is-sussidju tal-pensjonijiet hija skema ta’ għajnuna kontinwa li ma wafqitx fl-2007. Konsegwentement, il-kumpens tal-piżijiet mid-dħul irregolat mill-prezzijiet ma waqafx fl-2007. Tabilħaqq, fis-sottomissjoni tagħha tat-2 ta’ Jannar 2012, il-Ġermanja pprovdiet dejta dwar is-sussidju tal-pensjonijiet u d-dħul irregolat mill-prezzijiet, inkluż għall-2010. Il-Kummissjoni għalhekk tikkonkludi li l-irkupru tas-sehem inkompatibbli tas-sussidju tal-pensjonijiet m’għandux jieqaf fl-2007 iżda għandu jkompli sad-data tan-notifika ta’ din id-Deċiżjoni.
(404)
Għall-kalkolu tal-element tal-għajnuna li diġà tpoġġa fid-dispożizzjoni ta’ Deutsche Post, għandu jiġi nnotat, skont il-ġurisprudenza tal-Qorti tal-Ġustizzja, li l-ebda dispożizzjoni tal-liġi tal-Unjoni ma tirrikjedi li l-Kummissjoni, meta tordna l-irkupru tal-għajnuna ddikjarata bħala inkompatibbli mas-suq intern, tiffissal-ammont eżatt tal-għajnuna li jkollha tiġi rkuprata. Ikun biżżejjed li d-deċiżjoni tal-Kummissjoni tinkludi informazzjoni li tippermetti li r-riċevitur jikkalkula huwa stess, mingħajr ħafna diffikultà, dak l-ammont (102).
(405)
L-għajnuna inkompatibbli għandha tiġi kkalkulata bl-użu tal-formola fit-Tabella 8, abbażi tar-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja u r-rata ta’ referenza, kif definit fl-Anness u muri fi Table 7, u l-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil kif definit fi Table 6. L-ammont ta’ għajnuna illegali mogħtija kull sena jkompli jagħti interessi sal-irkupru. L-interessi għandhom jiġu stabbiliti skont il-Kapitolu V tar-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 794/2004 tal-21 ta’ April 2004 li jimplimenta r-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 659/1999 li jistabbilixxi regoli dettaljati għall-applikazzjoni tal-Artikolu 93 tat-Trattat tal-KE (103).
(406)
Il-kalkoli fl-Anness, li jagħmlu stima tal-għajnuna illegali għall-perjodu mill-2003 sal-2010, bl-esklużjoni tal-interessi, huma bbażati fuq is-suppożizzjoni li l-impjegati taċ-ċivil jaħdmu bl-istess proporzjon għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet u dawk mhux irregolati mill-prezzijiet. Id-dejta disponibbli ma tipprovdix informazzjoni fuq in-numru eżatt ta’ impjegati taċ-ċivil li ħadmu għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet u dawk mhux irregolati mill-prezzijiet. Għalhekk jiġi preżunt li l-ishma tad-dħul tas-servizzi rregolati mill-prezzijiet u dawk mhux irregolati mill-prezzijiet jipprovdu l-ewwel approssimazzjoni affidabbli għall-qsim tal-ispejjeż tal-pagi.
(407)
Għalhekk dejta iżjed dettaljata tista’ twassal għal kalkolu iżjed preċiż u t-tibdil tar-riżultati. Reċentement il-Ġermanja ssottomettiet informazzjoni ġdida fuq it-total tal-pagi tal-impjegati taċ-ċivil fis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet bejn l-1995 u l-2007. L-informazzjoni tissuġġerixxi li t-total tal-pagi tal-impjegati taċ-ċivil għandu jiġi kkalkulat permezz ta’ qasma bbażata fuq l-ispejjeż tal-persunal ta’ Deutsche Post fil-kontijiet regolatorji. Approċċ bħal dan jista’ jirriżulta f’total iżjed baxx tal-pagi tal-impjegati taċ-ċivil minn dak stimat mill-qasma ibbażata fuq ishma tad-dħul. Il-Ġermanja ssottomettiet kummenti fit-2 u d-19 ta’ Jannar 2012 li jissuġġerixxu li, tal-inqas rigward id-deċiżjoni tal-2011 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet, is-sehem relattiv tal-piżijiet fis-servizzi rregolati mill-prezzijiet kif ukoll bejn is-servizzi rregolati mill-prezzijiet u dawk mhux irregolati mill-prezzijiet inbidel. Jidher li dik l-informazzjoni tindika li mill-2008 sehem tal-piżijiet ġie allokat lis-servizzi mhux irregolati mil-prezzijiet. Fl-implimentazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni, l-ammont preċiż tal-għajnuna illegali se jiġi kkalkulat b’kooperazzjoni mal-Ġermanja, billi jitqiesu dawk il-kunsiderazzjonijiet.
(408)
Minkejja l-isforzi kollha tagħha, il-Kummissjoni ma kinitx kapaċi li tipproduċi figuri affidabbli għall-ammont ta’ għajnuna illegali mogħtija bejn l-1995 u l-2002. U lanqas ma jidher li huwa possibbli li jiġu stabbiliti f’din id-Deċiżjoni parametri ta’ kalkolu li jkunu preċiżi biżżejjed sabiex jippermettu li l-Istat Membru (kemm jekk waħdu kif ukoll b’kooperazzjoni mal-Kummissjoni) iwettaq il-kalkolu finali waqt il-fażi ta’ implimentazzjoni tad-Deċiżjoni. Taħt dawn iċ-ċirkostanzi partikolari, ir-rispett għad-drittijiet tal-Istat Membru ta’ difiża u l-prinċipju taċ-ċertezza legali jikkostitwixxu ostakoli għall-irkupru skont l-Artikolu 14(1) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999, li jistipula li l-‘Kummissjoni m’għandhiex teħtieġ irkupru tal-għajnuna jekk dan ikun kuntrarju għal prinċipju ġenerali tal-liġi Komunitarja’.
(409)
Għalhekk l-irkupru għandu jibda mill-1 ta’ Jannar 2003 u jkompli sakemm il-vantaġġ komparattiv għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet jieqaf jeżisti.
(410)
Għall-perjodu mid-data ta’ notifika ta’ din id-Deċiżjoni, għandu jiġi żgurat li l-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi li Deutsche Post tħallas għall-impjegati taċ-ċivil tagħha ma jkunx iżjed baxx mil-livell imħallas mill-kompetituri tagħha għall-impjegati privati. Dak il-paragun għandu jikkunsidra kwalunkwe kumpens li Deutshe Post tirċievi abbażi tar-regolazzjoni tal-prezzijiet skont l-Artikolu 20 PostG.
VIII. VALUTAZZJONI TAL-GĦAJNUNA TAL-ĦLASIJIET TA’ KUMPENS TAL-ISTAT
VIII.1. Eżistenza ta’ għajnuna skont l-Artikolu 107(1)TFUE
(411)
L-Artikolu 107(1) TFUE jipprovdi li ‘kwalunkwe għajnuna mogħtija minn Stat Membru jew permezz ta’ riżorsi tal-Istat fi kwalunkwe forma li tgħawweġ jew thedded li tgħawweġ il-kompetizzjoni billi tiffavurixxi ċerti impriżi jew il-produzzjoni ta’ ċerta merkanzija għandha, safejn taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri, tkun kompatibbli mas-suq intern’. Fid-detreminazzjoni ta’ jekk miżura tikkostitwix għajnuna mill-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE, il-Kummissjoni għandha tapplika l-kriterji li ġejjin: il-miżura għandha tkun imputata lill-Istat u tuża riżorsi tal-Istat, għandha tagħti vantaġġ lil ċerti impriżi jew ċerti setturi li jgħawġu l-kompetizzjoni u għandha taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri.
(412)
Il-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat jikkostitwixxu riżorsi tal-Istat minħabba li kienu bbażati fuq l-Artikoli 37 u 40 PostVerfG 1989 u l-Artikolu 2 PostUmwG 1994, u ġew iffinanzjati mir-riżorsi ta’ Telekom li hija ta’ proprjetà pubblika.
VIII.1.1. Vantaġġ finanzjarju mogħti mill-ħlasijiet tal-kumpens tal-Istat
VIII.1.1.1. Il-pretensjoni tal-Ġermanja li l-pagamenti tat-trasferiment huma tariffa speċjali
(413)
Il-Ġermanja ssostni li l-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat kienu jikkumpensaw biss il-ħlasijiet tat-trasferiment, li kienu spejjeż li l-kompetituri privati normalment ma kienx ikollhom jiffinanzjaw. Hija tqis il-ħlasijiet tat-trasferiment bħala dazju a sui generis li ma jistax jiġi kklassifikat bħala taxxa jew dividend.
(414)
Deutsche Post kellha tagħmel ħlasijiet ta’ trasferiment, li kienu bejn 6,6 % u 10 % tad-dħul iggwadanjat, mill-1924 sal-1995. Skont ir-rapport tal-KPMG, il-Qorti Kostituzzjonali Federali (Bundesverfassungsgericht), fis-sentenza tagħha tat-22 ta’ Marzu 1984, ma ddefinietx in-natura legali preċiża tal-ħlasijiet tat-trasferiment iżda kkaratterizzathom bħala dħul għall-baġit pubbliku (Erwerbseinkünfte). Barra minn hekk, il-ħlasijiet tat-trasferiment ġew iddefiniti bħala spejjeż Kosten der Leistung) li Deutsche Post kellha tagħmel għall-għoti tas-servizzi tagħha.
(415)
Minkejja li l-Qorti Kostituzzjonali Federali ma ddefinitx b’mod preċiż sa liema punt il-ħlasijiet tat-trasferiment għandhom jitqiesu bħala sostitut għat-taxxi jew id-dividendi, huwa ċar li l-ħlasijiet tat-trasferiment iġġeneraw dħul għall-baġit pubbliku.
(416)
L-ewwel, fil-passat ħafna Stati Membri użaw id-dħul tal-monopolji postali u tat-telekomunikazzjoni bħala sors ta’ dħul għall-baġit pubbliku. Billi Bundespost u l-predeċessuri tagħha kienu eżenti mit-taxxi ġenerali sal-1995 minħabba l-istatus tal-liġi pubblika, l-impożizzjoni ta’ dazju a sui generis intużat sabiex tiġġenera dħul għall-baġit pubbliku minn dawn is-setturi. Barra minn hekk, kien raġonevoli mill-perspettiva ekonomika li jiġu imposti dazji fuq dawk il-monopolji. Il-konsumaturi kienu lesti li jaċċettaw żidiet mingħajr ma jnaqqsu ħafna l-użu min-naħa tagħhom tas-servizzi, sabiex b’hekk seta’ jiġi ġġenerat livell għoli ta’ dħul għall-baġit pubbliku.
(417)
It-tieni, għall-kuntrarju tal-impriżi privati, Deutsche Post ma kinitx responsabbli li tħallas la t-taxxi diretti u lanqas dawk indiretti, u lanqas ma kienet responsabbli li tħallas kwalunkwe dividend fuq il-kapital ipprovdut. Bħala riżultat, il-ħlasijiet tat-trasferimenti kienu l-uniku mezz għall-Gvern Federali - kemm fir-rwol tiegħu ta’ awtorità tat-taxxa kif ukoll ta’ parti interessata - sabiex jirċievi dħul minn Deutsche Post. F’dak ir-rigward, mhuwiex importanti jekk il-ħlasijiet tat-trasferimenti jikkorrispondux bis-sħiħ jew le għad-definizzjonijiet ta’ ċerti reġimi tat-taxxa jew tad-dividendi. Fi kwalunkwe każ, il-ħlasijiet tat-trasferiment kienu ħlasijiet li Deutsche Post kellha tagħmel mill-1924 li ġġeneraw dħul għall-baġit pubbliku.
(418)
Fl-aħħar nett, l-impożizzjoni tal-ħlasijiet tat-trasferiment kienet konformi mal-għan pubbliku li jiġi ġġenerat dħul għall-baġit pubbliku - kemm jekk fil-forma ta’ taxxi kif ukoll ta’ dividendi - minn monopolju tal-Istat. Il-ħlasijiet tat-trasferiment għalhekk ikkostitwixxu spiża normali li Deutsche Post kienet responsabbli li tiffinanzja mir-riżorsi tagħha stess.
VIII.1.1.2. Il-pretensjoni tal-Ġermanja li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat kienu konsistenti mal-imġiba tal-investituri privati
(419)
Il-Ġermanja ssostni li hija aġixxiet parzjalment bħala investitur privat meta pprovdiet il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat minħabba li t-trasferimenti pubbliċi ffinanzjaw investimenti ta’ profitt fin-netwerk ta’ Deutsche Post.
(420)
Madankollu, billi l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ingħataw abbażi ta’ telf akkumulat għall-kuntrarju tal-pjanijiet ta’ investiment, huwa evidenti li l-ebda investitur privat qatt ma kien se jadotta strateġija ta’ investiment bħal din.
(421)
Konsegwentement, il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ipprovdew vantaġġ finanzjarju għal Deutsche Post.
VIII.1.1.3. Il-pretensjoni tal-Ġermanja li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat kienu kumpens għall-ispejjeż netti tal-obbligu tas-servizzi universali
(422)
Il-Ġermanja ssostni li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ma kinux jikkostitwixxu għajnuna minħabba li kkumpensaw l-ispejjeż netti tal-obbligu tas-servizzi universali.
(423)
Fis-sentenza Altmark (104), il-Qorti ddeċidiet li l-ħlasijiet tas-servizzi pubbliċi ma jikkostitwixxux għajnuna mill-Istat għall-finijiet tal-Artikolu 107 TFUE bil-kundizzjoni li jintlaħqu erba’ kriterji kumulattivi. L-ewwel, li l-impriża riċevitriċi effettivament għandu jkollha obbligi tas-servizzi pubbliċi sabiex tirrilaxxa, u dawk l-obbligi għandhom jiġu definiti b’mod ċar. It-tieni, il-parametri li abbażi tagħhom jiġi kkalkulat il-kumpens għandhom jiġu stabbiliti minn qabel b’mod oġġettiv u trasparenti. It-tielet, il-kumpens ma jistax jeċċedi dak li huwa meħtieġ sabiex ikopri l-ispejjeż kollha jew parti minnhom magħmula fir-rilaxx tal-obbligi tas-servizzi pubbliċi, b’kunsiderazzjoni tal-irċevuti rilevanti u profitt raġonevoli. Ir-raba’, fejn l-impriża li jkollha tirrilaxxa l-obbligi tas-servizzi pubbliċi, f’każ speċifiku, ma tintgħażilx fi proċedura ta’ akkwist pubbliku li tkun tista’ tippermetti l-għażla tal-offerent kapaċi li jipprovdi dawk is-servizzi bl-inqas spiża għall-komunità, il-livell ta’ kumpens meħtieġ għandu jiġi determinat abbażi ta’ analiżi tal-ispejjeż li impriża tipika, ġestita tajjeb u pprovduta b’mod adegwat b’mezzi ta’ trasport, tkun għamlet.
(424)
Billi Deutsche Post ma ntgħażlitx permezz ta’ offerta pubblika u l-Ġermanja ma pprovdietx evidenza li Deutsche Post kienet impriża ġestita tajjeb, ir-raba’ kundizzjoni tas-sentenza Altmark ma ntlaħqitx.
VIII.1.2. Konklużjonijiet dwar l-eżistenza ta’ għajnuna
(425)
Il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ingħataw minn riżorsi tal-Istat u ħelsu lil Deutsche Post minn spejjeż li normalment jaqgħu fuq impriżi privati. Il-Ġermanja ma kinitx kapaċi tipprovdi evidenza li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat issodisfaw il-kriterji ta’ Altmark, li setgħu ineħħuhom mill-klassifikazzjoni ta’ għajnuna.
(426)
Għar-raġunijiet stabbiliti fit-taqsima VII.1.2, il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat probabbilment se jgħawġu l-kompetizzjoni u se jaffettwaw il-kummerċ.
(427)
Il-Kummissjoni għalhekk sabet li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat jikkostitwixxu għajnuna skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1)TFUE.
VIII.2. Valutazzjoni tal-għajnuna eżistenti skont l-Artikolu 108(3)TFUE
(428)
Il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ġew introdotti bl-Artikolu 37(2) u (3) PostVerfG 1989 u għalhekk jikkostitwixxu miżura ġdida ta’ għajnuna.
VIII.3. Valutazzjoni tal-kompatibbiltà mas-suq intern skont l-Artikolu 106(2) TFUE
(429)
L-Artikolu 106(2) TFUE jipprovdi li l-impriżi fdati bl-operazzjoni ta’ servizzi ta’ interess ekonomiku ġenerali, jew li jkollhom il-karattru ta’ monopolju li jipproduċi dħul, huma soġġetti għar-regoli li jinsabu fit-Trattati, b’mod partikolari għar-regoli dwar il-kompetizzjoni. Madankollu, huwa jipprovdi eċċezzjoni mir-regoli inklużi fit-Trattat, bil-kundizzjoni li numru ta’ kriterji jintlaħqu. L-ewwel, irid ikun hemm att ta’ fiduċja, fejn l-Istat jikkonferixxi responsabbiltà għat-twettiq ta’ ċertu kompitu fuq impriża. It-tieni, l-att tal-għoti tal-fiduċja għandu jirrelata ma’ servizz ta’ interess ekonomiku ġenerali It-tielet, l-eċċezzjoni għandha tkun meħtieġa għat-twettiq ta’ kompiti mogħtija u proporzjonali għal dak il-fini. Finalment, l-iżvilupp tal-kummerċ m’għandux jiġi affettwat sa ċertu punt li jista’ jkun kuntrarju għall-interessi tal-Unjoni.
(430)
Fil-Komunikazzjonijiet tal-1996 u l-2001 (105), (106) u fil-Qafas tal-2005 dwar is-servizzi ta’ interess ekonomiku ġenerali, il-Kummissjoni spjegat l-applikazzjoni tar-rekwiżiti ta’ ħtieġa u proporzjonalità għall-eċċezzjoni skont l-Artikolu 106(2) TFEU. It-taqsima 2.4 tal-Qafas tal-2005 hija l-aħħar kodifikazzjoni tat-tifsira u l-ambitu ta’ dawk ir-rekwiżiti li b’mod konsistenti ġew applikati fil-passat mill-Qorti tal-Ġustizzja u l-Kummissjoni.
(431)
Skont it-taqsima 2.4 tal-Qafas tal-2005, il-ħtieġa u l-proporzjonalità tal-kumpens mogħti għandhom jikkonformaw mal-prinċipji li ġejjin:
(1)
L-ammont tal-kumpens ma jistax jeċċedi dak li huwa meħtieġ sabiex ikopri l-ispejjeż magħmula fir-rilaxx tal-obbligi tas-servizz pubbliku, b’kunsiderazzjoni tal-irċevuti rilevanti u l-profitt raġonevoli għar-rilaxx ta’ dawk l-obbligi.
(2)
L-ammont tal-kumpens jinkludi l-vantaġġi kollha mogħtija mill-Istat jew permezz ta’ riżorsi tal-Istat fi kwalunkwe forma possibbli, irrispettivament mill-klassifikazzjoni tagħhom għall-finijiet tal-Artikolu 107(1) TFUE.
(3)
L-ammont tal-kumpens għandu effettivament jintuża għall-operat tas-servizz ta’ interess ekonomiku ġenerali kkonċernat. Il-kumpens tas-servizz pubbliku mogħti għall-operat ta’ servizz ta’ interess ekonomiku ġenerali, iżda effettivament użat sabiex jiġi operat fuq swieq oħra, mhuwiex ġustifikat u konsegwentement jikkostitwixxi għajnuna inkompatibbli tal-Istat.
(432)
Fil-prattika tat-teħid tad-deċiżjonijiet tal-Kummissjoni, il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat għall-ispejjeż ta’ servizzi universali ġew meqjusa bħala għajnuna kompatibbli (jew mhux għajnuna) sakemm il-ħlasijiet ikunu iżjed baxxi mill-ispejjeż netti effettivi tas-servizz universali (107).
VIII.3.1. L-għoti ta’ servizz ta’ interess ekonomiku ġenerali
(433)
Id-Direttivi Postali suċċessivi u l-ġurisprudenza tal-Qorti tal-Ġustizzja (108) dejjem irrikonoxxew l-għoti universali tas-servizzi postali bħala servizz ta’ interess ekonomiku ġenerali.
(434)
Deutsche Post ġiet fdata sal-31 ta’ Diċembru 2007 bl-għoti ta’ servizzi postali universali minn liġijiet postali suċċessivi.
VIII.3.2. Ħtieġa u proporzjonalità tal-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat
(435)
Il-Ġermanja ssostni li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat kienu miżura ta’ kumpens proporzjonali minħabba li, skont il-kontijiet regolatorji tal-2009, kienu ħafna iżjed baxxi mill-ispejjeż netti effettivi tal-obbligi tas-servizz universali mill-1990 sal-1995. Il-kontijiet regolatorji tal-2009 juru li, fl-1995, minkejja l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat, Deutsche Post ingħatat kumpens baxx wisq ta’ EUR […] biljuni (il-valur attwali tal-1995) għall-ispejjeż netti akkumulati tal-obbligi tas-servizzi universali għall-perjodu mill-1990 sal-1995.
(436)
Wara l-aġġustamenti tal-allokazzjoni tal-ispejjeż u l-kalkolu tal-ispiża fil-kontijiet regolatorji tal-2009, l-istudju ta’ WIK jasal għall-konklużjoni li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ikkumpensaw l-ispejjeż netti akkumulati tal-obbligu tas-servizz universali għall-perjodu mill-1990 sal-1995.
(437)
Il-kalkoli tal-istudju ta’ WIK juru li fl-1995 il-kumpens eċċeda l-ispejjeż netti akkumulati bi EUR [0-20] miljuni. Madankollu, il-Kummissjoni tirrikonoxxi li l-kwalità tad-dejta tal-kontabilità tal-ispejjeż għal dawk is-snin hija fqira ħafna. Barra minn hekk, WIK irrikonoxxa biss il-ħlasijiet tat-trasferiment bħala spiża kapitali, u ma ppermetta l-ebda profitt raġonevoli ieħor.
(438)
Għal dawn iż-żewġ raġunijiet, il-Kummissjoni sabet li l-istudju ta’ WIK ma jistax jintuża bħala bażi sabiex tiġi miċħuda l-pretensjoni tal-Ġermanja li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat kienu jikkostitwixxu kumpens xieraq tal-ispejjeż tas-servizzi universali ta’ Deutsche Post.
Tabella 10
Kalkolu tal-ispejjeż netti akkumulati tal-obbligu tas-servizz universali u l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat (il-valur attwali tal-1995)
kontijiet regolatorji tal-2009).
L-istudju ta’ WIK
Spejjeż akkumulati
- EUR […] miljuni
- EUR […] miljuni
Ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat
+ EUR 6 707 miljun
+ EUR 6 707 miljun
Kumpens għoli/baxx wisq
- EUR […] miljuni
+ EUR [0 sa 20] miljuni
(439)
Il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat għalhekk huma għajnuna kompatibbli skont l-Artikolu 106(2) TFUE minħabba li ma kinux jeċċedu l-ispejjeż netti li Deutsche Post kienet għamlet minħabba l-obbligi tas-servizzi universali tagħha.
IX. IL-GARANZIJA TAL-ISTAT GĦALL-ISTRUMENTI TAD-DEJN MAĦRUĠA QABEL L-1995 TIKKOSTITWIXXI GĦAJNUNA EŻISTENTI MILL-ISTAT SKONT L-ARTIKOLU 108(3) TFUE
(440)
Il-Kummissjoni tosserva li r-regoli tal-garanzija tal-Istat għall-istrumenti tad-dejn ġew introdotti fl-1953 mill-Artikolu 22(4) PostVwG 1953. Meta l-PostVwG 1953 ġie miċħud mill-PostVerfG 1989, l-istess dispożizzjoni ġiet inkorporata fl-Artikolu 40 PostVerfG 1989 mingħajr l-ebda modifika.
(441)
Sa minn meta l-garanzija għall-istrumenti għad-dejn ġiet introdotta fl-1953, u għalhekk qabel id-dħul fis-seħħ tat-Trattat tal-KEE fl-1958, hija tikkostitwixxi għajnuna eżistenti skont l-Artikolu 1(b)(i) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999.
(442)
L-Artikolu 2(4) PostUmwG 1995 temmet dik l-għajnuna eżistenti. Il-fatt li l-Istat baqa’ garanti għall-istrumenti tad-dejn maħruġa qabel il-privatizzazzjoni ta’ Deutsche Post ma jikkostitwix għajnuna ġdida minħabba li l-vantaġġ għal Deutsche Post ingħata fiż-żmien li l-istrumenti tad-dejn inħarġu.
X. KONKLUŻJONIJIET
(443)
Il-Kummissjoni sabet li s-sussidju tal-pensjonijiet u l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat jikkostitwixxu miżuri ta’ għajnuna skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE minħabba li ħelsu lil Deutsche Post AG minn spejjeż li normalment jaqgħu fuq l-impriżi.
(444)
Il-Kummissjoni sabet ukoll li l-Ġermanja implimentat illegalment is-sussidju tal-pensjoni u l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat bi ksur tal-Artikolu 108(2) TFUE. Il-garanzija tal-Istat għall-istrumenti tad-dejn maħruġa minn Deutsche Post qabel ma ġiet privatizzata tikkostitwixxi għajnuna eżistenti, li ġiet abolita fl-1995.
(445)
Is-sussidju tal-pensjoni huwa kompatibbli mas-suq intern skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE minħabba li pprovda vantaġġ komparattiv għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet, billi l-finanzjament tal-piżijiet mid-dħul irregolat mill-prezzijiet ġie approvat mir-Regolatur Postali. Il-Ġermanja ħelset b’mod sproporzjonat lil Deutsche Post AG mill-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali, billi taħt arranġamenti tal-għajnuna għall-pensjonijiet mhux biss ipprovdiet is-sussidju tal-pensjonijiet iżda wkoll ippermettiet lil Deutsche Post AG li tgħaddi lill konsumaturi tas-servizzi rregolati mill-prezzijiet sehem tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet li Deutsche Post AG kellha tħallas hija stess, bħall-kompetituri privati tagħha.
(446)
Bħala riżultat ta’ dan, l-arranġamenti tal-għajnuna għall-pensjonijiet poġġew lil Deutsche Post f’pożizzjoni vantaġġjuża meta mqabbla mal-kompetituri privati, billi Deutsche Post AG kellha ġġarrab, għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet tagħha, piż ta’ kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali iżjed baxx mill-ispejjeż statutorji meħtieġa li jirriżultaw mill-kompetituri privati.
(447)
Fid-dawl ta’ dan, l-għajnuna inkompatibbli għandha tiġi kkalkulata bħala d-differenza bejn ir-rata ta’ referenza, li tallinja l-kontribuzzoni għas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post AG għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet ma’ dawk tal-kompetituri, u r-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja li effettivament taqa’ fuq Deutsche Post AG għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet tagħha, immultiplikat bit-total tal-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil fis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet. B’mod partikolari, l-għajnuna mhux kompatibbli għandha tiġi kkalkulata bl-użu tal-formola fit-Tabella 8 abbażi tad-definizzjonijiet tar-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja u r-rata ta’ referenza regolatorja kif stabbiliti fit-Tabella 7 u fl-Anness, u l-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil kif stabbilit fit-Tabella 6.
(448)
L-għajnunja mhux kompatibbli li kienet għad-dispożizzjoni ta’ Deutsche Post mill-1 ta’ Jannar 2003, għandha tiġi rkuprata minn dik id-data saż-żmien li fih il-vantaġġ komparattivikun waqaf jeżisti. Barra minn hekk, il-Ġermanja għandha tieħu l-miżuri meħtieġa kollha sabiex temenda l-għajnuna tal-ispiża tal-pensjonijiet abbażi tas-sussidju tal-pensjoni u r-regolament tal-prezzijiet bl-għan li jiġi abolit il-vantaġġ komparattiv.
(449)
Il-Kummissjoni sabet li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat huma miżura ta’ għajnuna kompatibbli skont l-Artikolu 106(2) TFUE minħabba li kkumpensaw l-ispejjeż netti akkumulati ta’ Deutsche Post mill-obbligu tas-servizzi universali.
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
1. Is-sussidju tal-pensjonijiet lil Deutsche Post jikkostitwixxi għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107(1) TFUE u ngħata illegalment mill-Ġermanja bi ksur tal-Artikolu 108(3) TFUE.
2. Is-sussidju tal-pensjonijiet mhuwiex komaptibbli mas-suq intern minħabba li l-Ġermanja kkontribwixxiet b’mod sproporzjonat għall-finanzjament tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil irtirati ta’ Deutsche Post.
Artikolu 2
Il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat li jikkostitwixxu għajnuna mill-Istat lil Deutsche Post AG skont l-Artikolu 107(1) TFUE u li ngħataw illegalment mill-Ġermanja bi ksur tal-Artikolu 108(3) TFUE huma kompatibbli mas-suq intern.
Artikolu 3
Il-garanziji tal-Istat jikkostitwixxu għajnuna eżistenti lil Deutsche Post AG skont l-Artikoli 107(1) u 108(3) TFUE.
Artikolu 4
1. Il-Ġermanja għandha tirkupra mingħand Deutsche Post l-għajnuna mhux kompatibbli msemmija fl-Artikolu 1, li tpoġġiet għad-dispożizzjoni ta’ Deutsche Post AG għall-perjodu mill-1 ta’ Jannar 2003 sa dak iż-żmien li fih il-vantaġġ komparattiv jiġi mitmum.
2. Is-somom li għandhom jiġu rkuprati skont il-paragrafu 1 għandhom irendu interessi mid-data li fiha l-għajnuna tpoġġiet għad-dispożizzjoni tal-benefiċjarju sakemm jiġu effetivament irkuprati.
3. L-interessi għandhom jiġu kkalkulati fuq bażi komposta skont il-Kapitolu V tar-Regolament (KE) Nru 794/2004 u r-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 271/2008 (109) li jemenda r-Regolament (KE) Nru 794/2004.
4. B’effett mid-data tan-notifika ta’ din id-Deċiżjoni, il-Ġermanja għandha tiżgura li Deutsche Post AG ma tibqax tibbenefika minn vantaġġ komparattiv għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet fid-dawl tal-finanzjament tal-piżijiet mid-dħul irregolat mill-prezzijiet li ġie approvat mir-Regolatur Postali.
Artikolu 5
1. L-irkupru tal-għajnuna msemmija fl-Artikolu 1, kif stabbilit fl-Artikolu 4, għandu jkun immedjat u effettiv.
2. Il-Ġermanja għandha tiżgura li din id-Deċiżjoni tiġi implimentata fi żmien erba’ xhur wara d-data tan-notifika.
Artikolu 6
1. Fi żmien xahrejn mid-data tan-notifika ta’ din id-Deċiżjoni, il-Ġermanja għandha tissottometti l-informazzjoni li ġejja lil-Kummissjoni:
(a)
l-ammont totali (ewlieni u l-interessi) li għandu jiġi rkuprat mingħand Deutsche Post AG;
(b)
deskrizzjoni dettaljata tal-miżuri li diġà ttieħdu u ġew ippjanati sabiex jikkonformaw ma’ din id-Deċiżjoni;
(c)
evidenza dokumentali li Deutsche Post AG ġiet ordnata li tħallas lura l-għajnuna mhux kompatibbli.
2. Il-Ġermanja għandha żżomm lill-Kummissjoni infurmata dwar il-progress tal-miżuri nazzjonali meħuda sabiex timplimenta d-Deċiżjoni sakemm l-irkupru tal-għajnuna mhux kompatibbli tal-Istat imsemmija fl-Artikolu 1 ikun twettaq. Hija għandha tisottometti immedjatament, fuq sempliċi talba min-naħa tal-Kummissjoni, kwalunkwe informazzjoni dwar il-miżuri li ttieħdu diġà u li huma ppjanati sabiex jikkonformaw ma’ din id-Deċiżjoni. Hija għandha tipprovdi informazzjoni dettaljata dwar l-ammonti ta’ għajnuna u interessi fuq l-irkupru li diġà jkunu ġew irkuprati mingħand Deutsche Post AG.
Artikolu 7
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lir-Repubblika Federali tal-Ġermanja.
Magħmula fi Brussell, il-25 ta’ Jannar 2012