ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. června 2011
o státní podpoře SA.14554 (C 7/04), kterou poskytlo Německo společnosti Gesellschaft für Weinabsatz (Společnost pro prodej vína)
(oznámeno pod číslem K(2011) 4426)
(Pouze německé znění je závazné)
(2012/268/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec (1) této smlouvy,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (2),
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Po obdržení stížnosti dne 10. května 2001 zaslaly útvary Komise Spolkové republice Německo dne 9. listopadu 2001 písemný dotaz. Na základě tohoto dotazu útvarů Komise bylo oznámeno dopisem ze dne 5. března 2002 doručeným dne 8. března 2002 opatření. Vzhledem k tomu, že v tu dobu bylo opatření již provedeno, bylo zařazeno mezi neoznámené režimy podpory (podpora NN 159/02).
(2)
Německo zaslalo dodatečné informace v dopisu ze dne 20. listopadu 2002 doručeném dne 25. listopadu 2002, v dopisu ze dne 28. dubna 2003 doručeném dne 2. května 2003, v dopisu ze dne 27. května 2003 doručeném dne 28. května 2003 a ve faxu ze dne 2. října 2003.
(3)
V dopisu ze dne 19. února 2004 SG-Greffe (2004) D/200645 informovala Komise Německo o svém rozhodnutí zahájit s ohledem na tuto podporu řízení v souladu s čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(4)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k podpoře, jež je předmětem tohoto řízení.
(5)
Komise neobdržela od zúčastněných stran žádné připomínky (4).
(6)
Německo předložilo Komisi své připomínky dopisem ze dne 18. března 2004, jehož doručení bylo zaevidováno dne 23. března 2004. Další připomínky byly zaslány dopisem ze dne 10. ledna 2006 zaevidovaným dne 10. ledna 2006 a dopisem ze dne 13. července 2007, zaevidovaným dne 16. července 2007.
(7)
Dopisem ze dne 21. října 2008 SG-Greffe (2008) D/206430 informovala Komise Německo, že se rozhodla rozšířit řízení, které bylo s ohledem na tuto podporu zahájeno v souladu s čl. 108 odst. 2 SFEU.
(8)
Rozhodnutí Komise o rozšíření řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k podpoře, jež je předmětem tohoto řízení.
(9)
Komise neobdržela od zúčastněných stran žádné připomínky.
(10)
Německo předložilo (po žádosti o prodloužení lhůty ze dne 17. listopadu 2008, kterou Komise přijala dne 21. listopadu 2008) připomínky Komisi dopisem ze dne 23. prosince 2008 zaevidovaným dne 5. ledna 2009.
II. POPIS PODPORY
II.1 Název opatření
(11)
Kredit die Gesellschaft für Weinabsatz mit nachfolgendem Forderungsverzicht [úvěr společnosti Gesellschaft für Weinabsatz (společnost pro prodej vína) a následné vzdání se pohledávek]
II.2 Právní základ
(12)
Toto opatření bylo realizováno na základě smluvní dohody mezi Wiederaufbaukasse der Rheinland-pfälzischen Weinbaugebiete (Fond pro obnovu vinařské oblasti Porýní-Falc, WAK) a společnosti Gesellschaft für Weinabsatz Pfalz GmbH (falcká společnost obchodující s vínem, GfW).
II.3 Cíl
(13)
Cílem bylo poskytnout společnosti GfW úvěr na nákup moštu od vinařských podniků a obchodníků. Jako zajištění byla schválena zabezpečená aktiva. Tato aktiva byla také předmětem různé míry výhrady vlastnictví (Eigentumsvorbehalt) vinařských podniků a obchodníků (Weinbaugetriebe und Kommissionäre) ve formě prosté, rozšířené nebo prodloužené výhrady vlastnictví. Ke vzdání se pohledávek došlo v okamžiku, kdy se společnost GfW dostala do finančních potíží kvůli propadu tržních cen.
II.4 Veřejný subjekt
(14)
Fond WAK je veřejnoprávní korporací spolkové země Porýní-Falc, která je zapsána v Mohuči. Působí ve vinařské oblasti podobným způsobem jako banka. Obvyklou činností fondu WAK je poskytování úvěrů na přeparcelování pozemků (Flurbereinigung). Fond WAK je financován z příspěvků, poplatků, úvěrů a dotací (čl. 8 odst. 1 Weinbergsaufbaugesetz (zákon o rozvoji podnikání ve vinařství)).
II.5 Příjemci
(15)
Příjemcem opatření byla společnost GfW, které fond WAK poskytl úvěr za podmínek, které nebyly v souladu s tržními podmínkami.
(16)
GfW byla plně vlastněnou dceřinou společností asociace Bauern-und Winzerverband Rheinland-Pfalz Süd (asociace zemědělských a vinařských podniků v jižním Porýní-Falci). Byla založena v roce 1984 za účelem prodeje vína a zabývala se výrobou a prodejem šumivého vína, hroznové šťávy, hroznového želé, destilátu z vinných hroznů a brandy. Společnost GfW rovněž poskytovala služby vinařským podnikům v souvislosti s destilačními opatřeními (Destillationsmaßnahmen). Tato destilační opatření zahrnovala opatření v rámci společné organizace trhu (6) a destilaci financovanou státem, která se obvykle provádí na základě rozhodnutí Rady (7). V této souvislosti poskytovala společnost GfW poradenství drobným výrobcům vína a organizovala přepravu vína do palíren.
(17)
Dalšími možnými příjemci jsou vinařské podniky a obchodníci, od nichž mohla společnost GfW na základě úvěru nakupovat mošt a kteří se nevzdali pohledávek vůči GfW v situaci, kdy se k tomuto kroku rozhodl fond WAK poté, co se společnost GfW dostala do finančních potíží.
II.6 Základní informace o podpoře
(18)
V roce 1999 zakoupila společnost GfW 44 milionů litrů moštu, k jejichž úhradě použila úvěr od fondu WAK ve výši 15 302 696,25 EUR a vlastní zdroje. 60 % tohoto moštu mělo minimálně 60 stupňů Oechsle a průměr činil 81 stupňů Oechsle. 40 % tohoto moštu tvořil běžný mošt na výrobu stolního vína s minimálně 44 stupni Oechsle, který byl nakoupen za účelem využití výhodných podmínek pro preventivní destilaci. Cena uhrazená za všechen nakoupený mošt činila v průměru 0,38 EUR za litr. Nebylo zakoupeno žádné víno jako konečný produkt. Tento nákup byl proveden na základě jednoduché, rozšířené nebo prodloužené výhrady vlastnictví (einfache, erweiterte, verlängerte Eigentumsvorbehalte) vinařských podniků a obchodníků. Tato zajištěná aktiva byla zároveň odsouhlasena jako zajištění pro WAK.
(19)
Podle informací poskytnutých Nčmeckem bylo cílem obchodního plánu společnosti GfW využít podle nařízení (EHS) č. 822/87 u 40 % tohoto moštu možnosti destilace, kterou povolují právní předpisy EEC, a 60 % moštu zpracovat na surové víno určené pro výrobu šumivého vína a prodat ho výrobcům šumivého vína. Navíc měla společnost GfW v plánu skladovat 20 % surového vína po dobu devíti měsíců až jednoho roku s cílem využít dotací z EU na skladování vína v souladu s nařízením (EHS) č. 822/87 a následně ho prodat na trhu surového vína pro výrobu šumivého vína.
(20)
Dne 11. listopadu 1999 obdržely vinařské podniky a obchodníci zálohu ve výši 80 % kupní ceny. Průměrná výše vyplacené zálohy činila 0,31 EUR na litr.
(21)
V roce 1999 zaslala společnost GfW 40 % svých zásob na preventivní destilaci. Vzhledem k poklesu cen na trhu surového vína na konci roku 1999 společnost GfW rozhodla, že v daném roce nebude surové víno prodávat a počká na oživení trhu v roce 2000.
(22)
V roce 2000 došlo v důsledku poměrně velké úrody a poklesu prodeje šumivého vína k dalšímu propadu trhu s bílým vínem (průměrné ceny v některých případech klesly až o 0,20 EUR). Velké množství sudového vína, které se dosud nacházelo ve skladu, bylo nutno zaslat k další destilaci.
(23)
V důsledku změny společné organizace trhu s vínem z roku 1999, která vstoupila v platnost dne 1. srpna 2000, byla preventivní destilace v souladu s nařízením (EHS) č. 822/87 nahrazena destilací určenou pro trh konzumního alkoholu v souladu s nařízením (ES) č. 1493/1999. Její podmínky byly podstatně horší a bylo možné dosáhnout pouze přibližně poloviny předchozí ceny preventivní destilace, tj. 0,50-0,55 EUR za litr.
(24)
V důsledku poklesu cen v roce 2000 se společnosti GfW nepodařilo dosáhnout očekávaných zisků ani na trhu s vínem, ani u destilace určené pro trh konzumního alkoholu. V důsledku této skutečnosti bylo nutné výrazně snížit účetní hodnotu zásob společnosti GfW a v důsledku toho pasiva společnosti GfW převýšila její aktiva.
(25)
S ohledem na výše popsané obchodní problémy byla za rok do 31. října 2000 vypracována prozatímní účetní závěrka, která byla přezkoumána auditorem. Dne 31. října 2000 přesáhla pasiva společnosti GfW (15 670 155 EUR) její běžná aktiva ve výši 9 886 856 EUR o 5 783 299 EUR; pasiva GfW jsou uvedena v následující tabulce. Podle zprávy, kterou vypracovala společnost Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Falk & Co. GmbH, hrozí společnosti GfW v nejbližší době úpadkové řízení vzhledem k tomu, že její pasiva převyšují její aktiva (Überschuldung), pokud nebudou podniknuty kroky s cílem této situaci zabránit.
(26)
Tabulka 1
(v EUR)
Závazky vůči
Částka
WAK
10 150 959
Finančním institucím
726 892
Dodavatelům
218 460
Vinařským podnikům a obchodníkům
4 355 581
Ostatní
218 263
Celkem
15 670 155
(27)
Podle § 19 německého zákona o úpadku (Insolvenzordnung) je situace, kdy pasiva společnosti přesáhnou její aktiva, důvodem k zahájení úpadkového řízení. Vzhledem k těmto okolnostem měla výkonná rada společnosti GfW v souladu s § 64 zákona GmbHG aF i. V. m. § 19 InsO povinnost požádat o zahájení úpadkového řízení do tří týdnů od okamžiku, kdy její pasiva převýšila její aktiva (Überschuldung).
(28)
V důsledku hrozící platební neschopnosti požádala společnost GfW některé věřitele (fond WAK, vinařské podniky a přibližně 130 obchodníků účastnících se nákupu uvedeného v 18. bodě odůvodnění)), aby se vzdali části svých nesplacených pohledávek a umožnili jí tak pokračovat v činnosti. Vinařské podniky a obchodníci by se měli vzdát 90 % svých nesplacených pohledávek, což znamená, že by obdrželi pouze další 2 % z dohodnuté kupní ceny. Zbývající schodek měl být eliminován díky nezbytnému podřízení pohledávek a prominutí pohledávek ze strany fondu WAK.
(29)
Jako hlavní věřitel (viz tabulka 1) se slabší pozicí z hlediska zajištění měla fond WAK výrazný zájem na odvrácení hrozící platební neschopnosti. Proto se pokusil přesvědčit vinařské podniky a obchodníky, aby souhlasili s prominutím části svých pohledávek. Fond WAK také dne 4. prosince 2000 podepsal písemnou dohodu se společností GfW, v níž se zavazuje podřídit část svých nesplacených pohledávek - odpovídající schodku GfW - ve prospěch ostatních věřitelů. Konečná výše tohoto podřízení pohledávek měla být stanovena až po obdržení prohlášení vinařských podniků a obchodníků, že se vzdávají svých pohledávek, aby se tak minimalizovala výše podřízených pohledávek. Bylo také dohodnuto, že fond WAK by se v případě, že by se to v pozdější fázi ukázalo jako nutné pro odvrácení úpadkového řízení, vzdal pohledávek ve výši rovnající se výši podřízených pohledávek.
(30)
1 700 z 2 700 vinařských podniků a obchodníků vyjádřilo ochotu vzdát se 90 % svých zbývajících pohledávek, což odpovídá přibližně 60 % nesplacených pohledávek této skupiny jako celku. Zbývající vinařské podniky a obchodníci však tuto nabídku buď výslovně odmítli, nebo na žádost nereagovali. Někteří z nich se evidentně rozhodli, že se svých pohledávek nevzdají vzhledem ke svému silnějšímu postavení z hlediska zajištění - někteří disponovali prodlouženou výhradou vlastnictví a již obdrželi zálohu ve výši 80 % z dohodnuté ceny. To znamenalo, že by jejich výnosy v případě úpadkového řízení byly vyšší než nabízená 2 % dohodnuté kupní ceny.
(31)
Navíc řada vinařských podniků a obchodníků podala na společnost GfW stížnost a těmito stížnostmi se zabýval soud, který navrhl dohody o narovnání. Podle těchto dohod o narovnání by společnost GfW měla zaplatit 70 % ze zbývajících pohledávek a 30 % by se měla vzdát. Soud rovněž rozhodl, že společnost GfW bude muset uhradit 80 % soudních poplatků. Podobné dohody o narovnání navrhly i další soudy a s ohledem na tuto skutečnost již společnost GfW nemohla předpokládat, že by ostatní vinařské podniky a obchodníci byli ochotni se vzdát 90 % svých zbývajících pohledávek. Kromě toho někteří vinaři a obchodníci nyní prohlásili, že ze zbývajících 20 % budou požadovat vyplatit plných 100 %.
(32)
§ 305a německého zákona o úpadku stanoví, že mimosoudní narovnání (außergerichtliche Einigung) s cílem předejít vypořádání pohledávek ztroskotá, pokud se jediný z věřitelů rozhodne přistoupit k vymáhání poté, co bylo jednání o mimosoudním narovnání zahájeno.
(33)
Proto společnost GfW v rozporu se svým původním záměrem již nemohla žádat vinařské podniky a obchodníky, aby se vzdali svých pohledávek. Místo toho podepsala společnost GfW dne 21. února 2001 dohodu s fondem WAK, v níž WAK prohlašuje, že pokryje schodek společnosti GfW za rok 2000 v plné výši tak, že se vzdá svých pohledávek ve výši 5 005 441,60 EUR. Za zbývající dluh za období od 1. ledna 2001 až 31. prosince 2001 si pak nebude účtovat žádný úrok. Tato dohoda rovněž uvádí, že zbývající pohledávky vinařských podniků a obchodníků budou uhrazeny v plné výši. Tímto způsobem byla zajištěna bezpečnost nepodřízených pohledávek fondu WAK, byl odstraněn schodek, prozatím odvráceno úpadkové řízení a společnost GfW mohla pokračovat v obchodní činnosti.
(34)
Během období od 1. listopadu 2000 do 31. prosince 2000 uhradila společnost GfW fondu WAK splátky úvěru v hodnotě 1 440 446,92 EUR. V období let 2001-2005 pokračovala společnost GfW v obchodní činnosti a pravidelně splácela fondu WAK úvěr; celková výše splátek dosáhla 3 728 969,40 EUR. Společnost GfW navíc v průběhu roku 2001 hradila fondu WAK úroky ve výši 149 757,16 EUR.
(35)
Vzhledem k poklesu obratu v oblastech pravidelné činnosti společnosti GfW a rovněž nedostatečné kapitalizaci se společnost GfW rozhodla, že 31. prosince 2004 ukončí veškeré své aktivity a přistoupí k likvidaci společnosti GfW. Všechny zbývající zásoby z ostatních oblastí podnikání byly prodány. Veškerý výtěžek byl použit na vyplacení fondu WAK. S kupujícím (soukromá osoba) bylo dohodnuto, že hodnota veškerých zbývajících zásob podle inventurního soupisu ke dni 31. prosince 2004 bude převedena na fond WAK na konci roku 2005. Tato hodnota by se rovnala původní kupní ceně ve výši 79 579,79 EUR.
(36)
Společnost GfW byla nakonec k 1. červnu 2005 zrušena a v průběhu roku 2006 byla vymazána z obchodního rejstříku. Společnost nemá ani právního nástupce, ani neexistuje jiná právnická osoba, od které by bylo možno podporu získat zpět.
(37)
Do 31. prosince 2005 byla splacena část úvěru ve výši 9 897 154,65 EUR a uhrazeny úrokové platby ve výši 793 994,99 EUR. Po likvidaci zbývajícího majetku společnosti GfW (v hodnotě 87 079,79 EUR) byly zbývající nesplacené pohledávky fondu WAK v přibližné výši 313 000 EUR prohlášeny za nedobytné a byly odepsány. Nesplacená část úvěru tedy činila celkem 5 318 441,60 EUR (původní prominutí pohledávky ve výši 5 005 441,60 EUR a nesplacené pohledávky po likvidaci ve výši 313 000 EUR).
II.7 Povaha a intenzita podpory
(38)
Fond WAK poskytl v roce 1999 společnosti GfW úvěr ve výši 15 302 696,25 EUR v několika splátkách na dobu 12 až 18 měsíců:
(v EUR)
11.11.1999
5 936 061,62
25.11.1999
6 868 777,04
1.12.1999
585 429,72
13.12.1999
112 110,66
17.12.1999
1 800 317,21
Celkem
15 302 696,25
(39)
Byly účtovány následující úrokové sazby:
4. čtvrtletí 1999
3,28 %
1. čtvrtletí 2000
3,51 %
2. čtvrtletí 2000
4,15 %
3. čtvrtletí 2000
4,80 %
4. čtvrtletí 2000
5,15 %
2001
4,55 %-5,25 %
(40)
Dne 11. listopadu 1999 obdrželi dodavatelé zálohu ve výši 80 % dohodnuté ceny. Navíc v důsledku prodloužené výhrady vlastnictví udělené některým dodavatelům, byla část zásob, která by nevyústila ve zpracování, mísení nebo směšování, použita k zajištění zbývající pohledávky těchto dodavatelů ve výši 20 %. Bylo rovněž dohodnuto, že zásoby poslouží jako zajištění vůči bance WAK. V důsledku výhrady vlastnictví však měl fond WAK jen sekundární nárok na část zásob, dokud nebyly vypořádány pohledávky, na které se vztahovala prodloužená výhrada vlastnictví. V důsledku uvedených skutečností tedy větší podíl rizika kolísání cen nesla společnost GfW a její věřitelé, z nichž hlavním byla fond WAK.
(41)
Z úvěru poskytnutého bankou WAK společnosti GfW byl hrazen jen omezený úrok: od 11. listopadu 1999 do 31. prosince 1999 (ve výši 3,28 %), od 1. ledna 2000 do 31. prosince 2000 (3,51 % - 5,15 %) a od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2001 (4,55 %-5,25 %). Po 31. prosinci 2001 nebyl vznesen nárok na další úhradu úroku.
(42)
Při zohlednění rizika, které fondu WAK plynulo z poskytnutí úvěru společnosti GfW, měl být kromě běžné úrokové sazby vyměřen společnosti významný příplatek za riziko. Vzhledem k tomu, že k úrokové sazbě žádný takový příplatek za riziko připočten nebyl, obsahoval úvěr v době svého poskytnutí prvek podpory. Tento prvek podpory lze vypočítat jako rozdíl mezi účtovanou úrokovou sazbou a tržní úrokovou sazbou po přičtení příplatku za riziko, který měl být správně účtován.
(43)
Podle sdělení Komise o metodě stanovení referenčních a diskontních sazeb (8) ve znění sdělení Komise o technickém přizpůsobení metody stanovení referenčních a diskontních sazeb (9), platného pro dané období, se základní referenční sazba pro Německo pohybuje mezi 5,23 % a 6,33 %. Podle tohoto sdělení je stanovena referenční sazba minimální sazbou, kterou je možné ve zvláštních rizikových situacích zvýšit (například u podniku v obtížích nebo v případě, že není poskytnuta záruka obvykle požadovaná bankami). V takových případech může příplatek činit až 400 bazických bodů nebo i více v případě, že by s poskytnutím příslušného úvěru nesouhlasila žádná soukromá banka.
(44)
Podle Německa se úrokové sazby účtované německými bankami za toto období u obdobných úvěrů pohybovaly mezi 5,25 % až 6,50 % (např. VR-Bank Südliche Winstrasse.) a 5,40 % až 6 % (Die Kreissparkasse Bad Dürkheim).
II.8 Doba trvání opatření
(45)
Jednorázové opatření.
II.9 Důvody pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení
(46)
Komise zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU vzhledem k podezření, že podřízení a prominutí pohledávek by mohlo představovat státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU.
(47)
Komise zkoumala na základě informací dostupných v době původního zahájení formálního vyšetřovacího řízení zejména to, zda bylo podřízení a prominutí pohledávek provedeno na základě zkoušky soukromého věřitele.
(48)
Prostřednictvím zkoušky soukromého věřitele se posuzuje, zda by soukromý věřitel za stejných tržních podmínek jednal nebo zda jednal stejně jako veřejný věřitel. V předmětném případě měli soukromí věřitelé u společnosti GfW k 31. říjnu 2010 pohledávky ve výši 5,5 milionu EUR, ale žádný z nich se svých pohledávek nevzdal. Ze zprávy nezávislého auditora se skutečně jevilo, že pro fond WAK bylo podřízení a prominutí části pohledávek z ekonomického hlediska smysluplné, avšak nevyplývalo z ní, proč nebyl ochoten vzdát své pohledávky žádný ze zbývajících věřitelů.
(49)
Při zahájení formálního vyšetřovacího řízení dospěla Komise k závěru, že v době zahájení řízení nebylo možné vyloučit, že podřízení a zřeknutí se pohledávek ze strany fondu WAK (tj. úvěru poskytnutého společnosti GfW a budoucích úroků z tohoto úvěru), nebylo v souladu se zkouškou soukromého věřitele vzhledem k tomu, že se jevilo jako vyšší, než bylo nezbytně nutné, a nepřiměřeně zvýhodňovalo nejen GfW, ale i další věřitele (především vinařské podniky a obchodníky), jejichž pohledávky byly uhrazeny v plné výši.
(50)
Zahájení formálního vyšetřovacího řízení bylo pak rozšířeno tak, aby zahrnovalo i poskytnutí úvěru. Konkrétně byla vyjádřena pochybnost o tom, zda poskytnutí úvěru proběhlo za tržních podmínek (nebyl účtován příplatek za riziko) a s dostatečnými zárukami.
(51)
V rozšířeném formálním vyšetřovacím řízení byla opět vznesena pochybnost týkající se možné podpory poskytnuté vinařským podnikům a obchodníkům. Informace dostupné v dané době nasvědčovaly tomu, že cena zaplacená za mošt byla vyšší než příslušná cena tržní, že cílem transakce nebyla maximalizace zisku, ale podpora trhu s vínem a moštem, a že pozice vinařských podniků a obchodníků z hlediska zajištění v rámci kupní smlouvy byla výhodnější než za běžných okolností.
(52)
Pochybnosti týkající se ceny byly ještě zdůrazněny dokumenty poskytnutými Německem po počátečním zahájení řízení, z nichž vyplývalo kolísání cen za litr stolního vína (bez DPH) v roce 1999 v regionu Pfalz-Rheinhessen od minimální ceny 0,26 EUR (říjen/listopad) přes cenu 0,30 EUR (červen až září) a 0,35 EUR (duben) až po maximální výši 1,10 EUR (únor, červen, listopad/prosinec). Minimální tržní cena, stolního vína, které by mohlo být dosaženo v době poskytnutí úvěru, tedy činila 0,26 EUR za litr.
(53)
Průměrná pořizovací cena ve výši 0,38 EUR za litr se tedy jevila jako vyšší než nejnižší tržní cena, která se pohybovala kolem 0,26 EUR za litr.
III. STÍŽNOSTI A INFORMACE TŘETÍCH STRAN
(54)
Komise obdržela informace o tom, že výše uvedené prominutí pohledávek bylo financováno ze zdrojů fondu WAK. Bylo uvedeno, že spolková země Porýní-Falc jako orgán veřejné moci financující fond WAK prozkoumala případnou kapitálovou injekci v důsledku snížení kapitálové základny fondu WAK, ale nakonec vydala zamítavé rozhodnutí.
(55)
Komise obdržela stížnost týkající se státní podpory údajně poskytnuté na základě prominutí pohledávek ze strany fondu WAK. Stěžovatel uvedl, že společnost GfW soutěžila v prodeji vinných destilátů a prominutí pohledávek ve prospěch této společnosti způsobilo jejím konkurentům značné problémy s prodejem vlastních výrobků. Stěžovatel předložil několik novinových článků obsahujících informace o tom, že se fond WAK vzdal svých pohledávek ve prospěch společnosti GfW.
(56)
Tentýž stěžovatel také zaslal dopis, který obdržel od státního zastupitelství v Kaiserslauternu (centrální kancelář pro vyšetřování hospodářské trestné činnosti) jako odpověď na svůj dopis. Státní zastupitelství v Kaiserslauternu ve svém dopise shrnuje informace obdržené od stěžovatele v podobě novinových článků a prohlášení a informuje stěžovatele, že na základě těchto obdržených informací neshledává důvod zahájit trestní vyšetřování (strafrechtliches Ermittlungsverfahren einzuleiten).
IV. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(57)
Komise neobdržela v rámci formálního vyšetřovacího řízení žádné připomínky.
(58)
Další dopisy od stěžovatele, opakovaně zasílané po počátečním zahájení řízení, nepřinesly žádné nové skutečnosti nebo argumenty.
V. PŘIPOMÍNKY Z NĚMECKA
V.1 Prvky podpor v době poskytnutí úvěru
(59)
Německo poskytlo všestranné informace o podmínkách úvěru poskytnutého fondem WAK společnosti GfW, které byla zahrnuty do popisu opatření v oddílu II:
(60)
Ve svých připomínkách Německo připouští, že úrok účtovaný z úvěru společnosti GfW fondem WAK byl nižší než tržní sazba. Německo uznává, že rozdíl mezi tržní sazbou a účtovanou úrokovou sazbou představuje pro společnost GfW podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(61)
Německo rovněž předkládá důkaz, že společnost GfW byla zrušena a rozpuštěna ke dni 1. června 2005. Všechny zbývající zásoby z ostatních oblastí podnikání byly prodány. Veškerý výtěžek byl použit na vyplacení fondu WAK. S kupujícím (soukromá osoba) bylo dohodnuto, že hodnota veškerých zbývajících zásob podle inventurního soupisu ke dni 31. prosince 2004 bude převedena na fond WAK na konci roku 2005. Tato hodnota by se rovnala původní kupní ceně ve výši 79 579,79 EUR. V roce 2006 byla společnost GfW vymazána z obchodního rejstříku a neexistuje právní nástupce ani právnická osoba, od nichž by bylo možno podporu získat zpět. V souladu s ustálenou judikaturou (10) není proto zpětné získání podle Německa možné.
(62)
Německo ujišťuje, že poskytnutí jednoduché, rozšířené či prodloužené výhrady vlastnictví pro vinařské podniky a obchodníky s vínem v souvislosti s prodejem hroznového moštu bylo v souladu s běžnou obchodní praxí. Německo zároveň ujišťuje, že přijetí zajištěných aktiv jako záruky, a to i přes výhradu vlastnictví, jak to udělal fond WAK s úvěrem pro společnost GfW, rovněž odpovídá běžné obchodní praxi.
(63)
Německo kromě toho uvádí, že nákup hroznového moštu na podzim v roce 1999 společností GfW se uskutečnil za tržní cenu, protože 60 % zakoupeného hroznového moštu byl kvalitní mošt (minimálně 60 stupňů Oechsle), nikoli hroznový mošt určený pro výrobu běžného stolního vína, jak se předpokládalo na začátku procesu. Podle Německa jsou požadavky na kvalitu u produkce šumivého vína vyšší než požadavky na stolní víno (minimálně 60 resp. 44 stupňů Oechsle). Zbývajících 40 % hroznového moštu byl mošt určený k výrobě běžného stolního vína a byl zakoupen za účelem využití výhodných podmínek preventivní destilace.
(64)
Ve svých připomínkách Německo zdůrazňuje, že marketingová koncepce společnosti GfW pro 60 % zásob zahrnovala nákup velkého množství vysoce kvalitního hroznového moštu a následné zpracování do homogenních dávek šarží surového vína určeného pro výrobu sektu (Sektgrundwein) v souladu s požadavky na homogenitu a kvalitu vinic. Surové víno pro výrobu šumivého vína vyžaduje nízkou hladinu SO2 a vysokou hladinu ovocných kyselin. Toho je možno dosáhnout pouze tehdy, pokud byl hroznový mošt zakoupen v podzimním prodejním období a pokud společnost GfW sama zpracuje mošt na surové víno.
(65)
Podle informací, které poskytlo Německo o trhu se surovým vínem určeným pro výrobu šumivého vína, základní cena jednoho litru hroznového moštu s 60 stupňů Oechsle činila 0,312 EUR na litr. Za každý další stupeň Oechsle (maximálně do 80 stupňů Oechsle) bylo zaplaceno 0,005 EUR za litr. Vinaři a obchodníci s vínem byli podle této zásady placeni za vysokou kvalitu moštu, přičemž 60 % moštu byl nákup.
(66)
V této souvislosti Německo poukazuje na relevantní trh. Podle jeho názoru tržní cena za běžné stolní víno nemůže být měřítkem pro těchto 60 % zásob, protože relevantním trhem pro společnost GfW není trh s běžným stolním vínem, nýbrž trh se surovým vínem vyšší kvality, které bude použito pro výrobu šumivého vína. Německo se zároveň zmiňuje o teorii nahrazení poptávky, která zdůrazňuje, že se dvěma výrobky se neobchoduje na stejném trhu, pokud je nelze vzájemně nahradit, ani když se cena jednoho mění. V daném případě specifické požadavky na hroznový mošt a surové víno určené pro výrobu šumivého vína neumožňují nahrazení hroznovým moštem pro výrobu běžného stolního vína nebo stolním vínem, i kdyby cena stolního vína výrazně poklesla. Snížení ceny stolního vína proto nebude mít vliv na cenu hroznového moštu pro výrobu šumivého vína, protože se nemohou vzájemně nahradit.
(67)
Podle statistiky dovozu Německé vinařské asociace (Deutsche Weinbauverband) v období 1998-2001 tržní cena dovezeného bílého vína, které je vzhledem ke své vysoké kvalitě vhodné pro výrobu šumivého vína, činila 0,38 EUR za litr, což je výrazně více než uváděných 0,26 EUR za litr stolního vína. Ve svých připomínkách Německo konstatuje, že existují dva rozdílné trhy, jeden pro běžné stolní víno a hroznový mošt pro výrobu stolního vína a druhý pro surové víno vysoké kvality a hroznový mošt, určené pro výrobu vysoce jakostního vína.
(68)
Podle Německa je proto třeba konstatovat, že relevantní trh vína, které se neposílá k destilaci, je trhem surového vína vysoké kvality určeného pro výrobu šumivého vína, u něho lze dosáhnout mnohem vyšších cen (0,38 EUR za litr), než je tržní cena běžného stolního vína (0,26 EUR za litr). Německo proto soudí, že cena, kterou platila společnost GfW za hroznový mošt, odpovídala tržní ceně na relevantním trhu a zahrnovala obvyklé rozpětí zisku.
(69)
Společnost GfW měla navíc v plánu zapojit se do programů skladování a destilace vín v rámci Unie (GfW tyto služby nabízela pěstitelům vína již dříve). V rámci programu skladování se platilo 0,06 EUR za litr za 20 % zásob, které měly být později prodány jako surové víno pro výrobu šumivého vína. V rámci programu destilace bylo placeno 0,50 EUR - 0,55 EUR za litr za 40 % zásob posílaných k destilaci.
(70)
Podle názoru Německa bylo možné mít z těchto činností zisk, když fond WAK poskytl společnosti GfW úvěr. Na jedné straně v prosinci 1999 hodlala společnost GfW využít 40 % nakoupeného hroznového moštu pro preventivní destilaci za podstatně vyšší cenu za destilaci, než byla cena nákupní (0,50 EUR-0,55 EUR za litr). Na druhé straně bylo předpovídáno, že výrobci šumivých vín zaplatí poměrně dobré ceny (mezi 0,36 EUR a 0,41 EUR za litr) za velká množství jednotné zaručené kvality surového vína. Německo soudí, že společnost GfW mohla dosahovat průměrného výnosu z prodeje ve výši 0,44 až 0,46 EUR za litr, což hodně převyšuje průměrnou cenu 0,38 EUR za litr, která se platí vinařským podnikům a obchodníkům s vínem.
(71)
Při plánování se vycházelo z následujících odhadů tržních cen:
Objem
Cena/litr (EUR)
Destilace
40 %
0,50-0,55
Dotace EU na skladování vína/moštu (1 rok): 0,06 EUR/l a následný prodej jako surové víno pro výrobu šumivých vín
20 %
0,435
Prodej jako surové víno pro výrobu šumivých vín
40 %
0,375
(72)
Na základě těchto předpokladů se očekávala průměrná prodejní cena ve výši 0, 44 až 0,46 EUR/l.
(73)
Výše uvedené prodejní předpovědi vedou k následujícím odhadům zisku:
Cena/litr (EUR)
Nákupní cena a zpracování
0,37-0,38
Příjem z prodeje vína jako surového vína pro výrobu šumivých vín, dotace na destilaci a skladování
0,44-0,46
Předpokládaný zisk
0,06-0,09
(74)
Na základě celkového objemu zhruba 44 milionu litrů se očekával celkový zisk zhruba mezi 2,64 miliony EUR a 3,96 miliony EUR.
(75)
Německo odkazuje také na tržní cenu za stolní víno, kterou uvádí Evropská komise v rozhodnutí o zahájení řízení (0,26 EUR za litr), což je nejnižší uváděná cena za stolní vína v listopadu 1999. V úplné cenové nabídce za listopad 1999 je tržní cena za stolní víno v rozsahu od 0,26 EUR a 0,56 EUR za litr. Navíc toto plné cenové rozpětí se drželo po celý rok 1999. Pro rok 2000 se rozpětí ceny pohybovalo od 0,20 EUR do 0,41 EUR za litr. Německo rovněž zdůrazňuje, že 60 % hroznového moštu zakoupeného společností GfW mělo v průměru 81 stupňů Oechsle, tedy mnohem více než požadovaných 44 pro stolní víno, což se samozřejmě odrazilo na ceně, kterou společnost GfW za hroznový mošt zaplatila.
V.2 Prvek podpory v době podřízení pohledávek a zřeknutí se pohledávek
(76)
Podle Německa bylo zjištěno, že společnost GfW čelila platební neschopnosti po vypracování předběžné účetní závěrky v listopadu 2000. Schodek společnosti GfW dosahoval tehdy přibližně 6 milionů EUR, což se potvrdilo po vypracování roční účetní závěrky pro rok 2000. Příčinou schodku bylo, že hodnota zásob stále ještě ve vlastnictví společnosti GfW se snížila po výrazném propadu tržních cen, což znamenalo, že GfW by mohla prodat své zásoby za nižší cenu, než byl počáteční odhad.
(77)
Podle informací, které Německo poskytlo ke dni 31. října 2000, fond WAK stále měl vůči společnosti GfW pohledávky ve výši přibližně 10 milionů EUR. Jako záruku měl fond WAK ve stejném okamžiku zajištěná aktiva společnosti GfW v hodnotě 5,7 milionu EUR. Tento majetek byl předmětem výhrady vlastnictví (jednoduché, rozšířené nebo prodloužené) ve prospěch vinařských podniků a obchodníků s vínem, což by jim podle Německa v případě platební neschopnosti dávalo přednost. Podle Německa by tak společnost GfW v případě platební neschopnosti musela uhradit platbu vinařům a obchodníkům ve výši přibližně 3,5 milionu EUR, než by mohla provádět platby jakýmkoli dalším věřitelům.
(78)
V zájmu včasného odstranění schodku a zabránění úpadkovému řízení v souladu s § 64 zákona GmbHG a.F. i. V. m. § 19 InsO, bylo potřeba přijmout okamžité opatření.
(79)
Německo upozorňuje, že jako hlavní věřitel se slabší pozicí z hlediska zajištění měl fond WAK značný zájem na tom, aby se vyhnul hrozící platební neschopnosti. Snažil se proto přesvědčit vinaře a obchodníky, aby se vzdali části svých pohledávek a také aby se dne 4. prosince 2000 dohodli se společností GfW na tomto:
-
podřízení pohledávek ve výši schodku, poté co vinaři a obchodníci souhlasili s tím, že se vzdají 90 % svých zbývajících pohledávek,
-
zřeknutí se, ale pouze v případě nutnosti, té části pohledávky, s jejímž podřízením souhlasili.
(80)
I přes úspěšný začátek vyjednávání s většinou vinařů a obchodníků, kteří souhlasili, že se vzdají svých pohledávek, společnost GfW nakonec neuspěla vzhledem ke společnému postupu některých vinařských podniků a obchodníků a jejich právníků. Ti nebyli ochotni vzdát se svých pohledávek, protože jejich přednostní pozice z hlediska zajištění v důsledku jejich rozšířené nebo prodloužené výhrady vlastnictví a podaným žalobám. Těmito žalobami se zabýval soud, který navrhl dohody o narovnání. Podle těchto dohod o narovnání by společnost GfW měla zaplatit 70 % ze zbývajících pohledávek a 30 % by se měla vzdát. Soud rovněž rozhodl, že společnost GfW bude muset uhradit 80 % soudních poplatků. Obdobné dohody o narovnání navrhly i jiné soudy. S vědomím toho už nemohla společnost GfW očekávat, že vinaři a obchodníci budou souhlasit s prominutím 90 % svých zbývajících pohledávek. Kromě toho někteří vinaři a obchodníci nyní prohlásili, že ze zbývajících 20 % budou požadovat vyplatit plných 100 %. Skutečnost, že 1 700 z 2 700 vinařů a obchodníků již dříve dalo najevo, že by byli ochotni zříci se části svých pohledávek, již ztratila smysl, neboť § 305a německého zákona o úpadku uvádí, že mimosoudní narovnání (außergerichtliche Einigung), které má zabránit úpadkovému řízení, selhává, když se byť jen jeden jediný věřitel rozhodne přistoupit k vymáhání, poté co byla zahájena jednání o dosažení mimosoudního narovnání.
(81)
Dne 21. února 2001 se proto fond WAK dohodl se společností GfW, že uhradí schodek z roku 2000, a to prominutím částky 5 005 441,60 EUR ze svých pohledávek, že na zbývající dluh nebude v období 1. ledna 2001-31. prosince 2001 účtován žádný úrok a že pohledávky vinařů a obchodníků budou vyrovnány v plné výši. Byla zaručena bezpečnost nepodřízených pohledávek. Schodek společnosti GfW byl odstraněn, úpadkovému řízení se podařilo zabránit a společnost GfW mohla pokračovat v obchodní činnosti.
(82)
Německo tvrdí, že podřízení i prominutí pohledávek je v souladu se zkouškou soukromého věřitele. Na podporu tohoto tvrzení odkazuje Německo na příslušnou judikaturu.
(83)
Je možné požadovat prominutí části pohledávky, aby se zvýšila částka, která se skutečně vrátí (11). Soukromý věřitel by jednal tak, aby co nejvíce snížil své ztráty. V případě, že pohledávka nebyla dostatečně zajištěna, dohoda o odložení splátek by zvýšila naději na splacení bez ztrát, neboť dlužník by měl možnost krizi zvládnout a zlepšit svou situaci (12). V rozhodnutí Soudu prvního stupně ve věci HAMSA soud odmítá předchozí praxi Komise, kdy je požadován stejný podíl prominutých pohledávek u soukromých a veřejných věřitelů ve vztahu k jejich podílu na dluhu. Namísto toho soud stanovil, že je možné použít „zkoušku soukromého věřitele“, pokud je poměr prominutých pohledávek mezi jednotlivými věřiteli nevyvážený. Soud prvního stupně zdůrazňuje, že rozhodné je postavení věřitele jako držitele zajištěných, přednostních nebo běžných pohledávek, tj. pořadí cenných papírů jednotlivých věřitelů. Soud prvního stupně konstatoval, že veřejný věřitel se chová stejně jako soukromý věřitel, když se po rozsáhlém a racionálním zvažování, kolik by toho mohl získat zpátky, jaké je riziko v případě likvidace a jaké jsou možnosti ozdravení podniku, rozhodne vzdát se určité části svých pohledávek (13). A konečně Německo odkazuje na rozhodnutí Komise ve věci společnosti Huta Cynku, v němž Komise stanovila, že neexistuje žádné zvýhodnění, a tedy žádná státní podpora, pokud restrukturalizace zajistí lepší výtěžek než likvidace (14).
(84)
Na základě těchto důvodů Německo tvrdí, že vezmeme-li v úvahu postavení fondu WAK jako hlavního věřitele a jeho slabší pozici z hlediska zajištění ve srovnání s vinařskými podniky a obchodníky, bylo podřízení i zřeknutí se pohledávky v souladu se zkouškou soukromého věřitele a netvoří státní podporu. V úpadkovém řízení by fond WAK tratil přinejmenším stejně a s největší pravděpodobností významně větší část své zbývající pohledávky.
(85)
Pouze díky tomu, že se podařilo odvrátit platební neschopnost společnosti GfW a vyrovnat zbývající pohledávky vinařů a obchodníků, získal fond WAK plná zástavní práva ke zbývajícím zásobám a mohl zajistit vyšší úhradu zbývajících pohledávek, než by tomu bylo v případě platební neschopnosti.
(86)
Z pohledu ex ante byl podle Německa postup fondu WAK správný, zejména vzhledem k tomu, že se mu podařilo zajistit vyšší úhradu převedením své slabší pozice z hlediska zajištění do primárního zástavního práva a zabránil hrozící platební neschopnosti společnosti GfW. Podle Německa by si každá soukromá banka počínala v téže situaci stejně.
(87)
Jak uvedly německé orgány, na základě posouzení účetnictví společnosti GfW z pohledu ex ante by podle odhadu další fungování společnosti GfW umožnilo fondu WAK realizovat platby ve výši 5 112 918,81 milionu EUR. Na druhou stranu, pokud by společnost GfW vstoupila do úpadkového řízení, fond WAK by mohl realizovat platbu maximálně ve výši 2,4 milionu EUR. Rozdíl tedy činí minimálně 2,7 milionu EUR.
(88)
To potvrzuje zpráva ze dne 3. února 2003 vypracovaná nezávislým auditorem (15) na objednávku WAK a předložená německými orgány. Zpráva dochází k závěru, že pro fond WAK mělo z ekonomického hlediska smysl podřídit své pohledávky, vzdát se části svých pohledávek na výše uvedenou částku a budoucích úrokových plateb. Tento závěr zdůvodnilo Německo následovně:
-
Pokud by fond WAK nepodřídil své pohledávky a nevzdal se svých pohledávek a úrokových plateb, společnost GfW by musela vyhlásit úpadek a byla by zlikvidována. Pohledávky fondu WAK by musely být plněny z prodeje majetku společnosti GfW.
-
Pokud by společnost byla zlikvidována, hodnota majetku společnosti GfW by klesla. Reálné výnosy z prodeje majetku by představovaly jen asi 50 % až 70 % účetní hodnoty. Proto by se výtěžek s přihlédnutím k zástavním právům pohyboval v rozmezí od 1,84 milionu EUR do 2,4 milionu EUR.
-
Úpadkové řízení je nákladné.
-
Německý konkurzní zákon („InsO“) stanoví právo na oddělení výrobků s výhradou vlastnictví; ale rozhoduje o tom na základě svého uvážení správce konkurzní podstaty, který volí mezi plněním smlouvy a rozdělením aktiv (ustanovení § 103 konkurzního řádu). Oddělení aktiv je možné pouze tehdy, pokud správce konkurzní podstaty odmítne plnit smlouvu, a v tom případě může věřitel od smlouvy odstoupit a požadovat oddělení aktiv a má právo na náhradu škody za neplnění smlouvy. Zálohy mohou být vyrovnány. Na oplátku může společnost GfW požadovat vrácení již provedených plateb, které tak mohou kompenzovat náhradu škody za neplnění smlouvy.
-
Naproti tomu poté, co fond WAK podřídil část svých pohledávek, bylo právně možné, aby se společnost GfW vyhnula úpadkovému řízení a po zřeknutí se části svých pohledávek a úrokových plateb měl fond WAK nesplacené pohledávky v hodnotě 5,15 milionu EUR, jejichž navrácení by mohl očekávat vzhledem k tomu, že společnost GfW mohla nadále pokračovat v obchodní činnosti.
-
Také se uvádí, že pokud by bylo zahájeno úpadkové řízení, splácení úvěru ve výši 1 440 476,92 EUR ze strany společnosti GfW fondu WAK v období od 1. listopadu do 31. prosince roku 2000 by mohlo být společností GfW na základě konkurzních pravidel napadeno. To by vedlo k tomu, že fond WAK by měl povinnost tyto prostředky vrátit.
(89)
Německo zdůrazňuje, že hodnocení ex post ukazuje, že rozhodnutí podřídit a prominout pohledávky bylo z ekonomického pohledu rozumnější, neboť platby získané vzhledem k zabránění úpadku společnosti GfW dosáhly hodnoty 4 670 517,65 EUR, což předčilo maximální částku ve výši 2,4 milionu EUR, které by mohly být zajištěny v rámci úpadkového řízení.
(90)
Německo závěrem konstatuje, že podřízení a prominutí pohledávek bylo v souladu se zkouškou soukromého věřitele, v době podřízení a prominutí pohledávek ze strany WAK nedostávali vinaři a obchodníci s vínem žádnou podporu.
VI. POSOUZENÍ PODPORY
VI.1 Organizace společného trhu
(91)
Až do vstupu v platnost nařízení Rady (ES) č. 479/2008 ze dne 29. dubna 2008 o společné organizaci trhu s vínem (16) se na pěstování a zpracování vína vztahovalo nařízení (ES) č. 1493/1999. Článek 71 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 uvádí, že na výrobu produktů a obchodování s těmito produkty se vztahují články 87, 88 a 89 Smlouvy (nyní články 107, 108 a 109 Smlouvy o fungování Evropské unie). Do 31. července 2000 se na pěstování a zpracování vína vztahovalo nařízení (EHS) č. 822/87. Článek 76 nařízení (EHS) č. 822/87 uvádí, že na výrobu produktů uvedených v článku 1 nařízení a na obchodování s těmito produkty se vztahují články 92, 93 a 94 Smlouvy (nyní články 107, 108 a 109 SFEU). Daná opatření musí být proto prozkoumána z hlediska pravidel pro poskytování státní podpory.
VI.2 Existence státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU
(92)
V souladu s čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU je zakázáno, aby členský stát poskytoval jakoukoli podporu v jakékoli formě nebo ze státních prostředků, která narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž zvýhodněním některých podniků nebo výroby určitých druhů zboží, pokud to má vliv na obchod mezi členskými státy.
(93)
Fond WAK je veřejnoprávní korporací financovanou zčásti z prostředků spolkové země Porýní-Falc a zčásti z parafiskálních poplatků. Opatření je tudíž financováno ze státních prostředků.
(94)
Zdá se, že podpora určitému podniku ovlivňuje obchod mezi členskými státy, pokud daný podniky působí na trhu otevřeném obchodu uvenitř Unie (17). Uvnitř Unie funguje významný obchod se zemědělskými výrobky. Proto tato podpora může ovlivnit obchod mezi jednotlivými členskými státy (18).
(95)
Soud rozhodl, že k tomu, aby bylo možno určit, zda státní opatření představuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o EU, je také třeba zjistit, zda podnik-příjemce nezískává ekonomickou výhodu, kterou by za obvyklých tržních podmínek nezískal (19), nebo zda opatření neumožnilo podniku vyhnout se povinnosti nést náklady, které by normálně musel hradit z vlastních finančních zdrojů (20). To by nepochybně dostatečně naznačovalo možné narušení hospodářské soutěže (21).
VI.2.1 Existence podpory společnosti Gesellschaft für Weinabsatz (GfW)
VI.2.1.a) Poskytnutí úvěru ze strany fondu WAK
(96)
Úvěr od fondu WAK ve výši 15 302 696,25 EUR byl poskytnut na podzim v roce 1999. Společnosti GfW byla účtována úroková sazba v rozmezí 3,28 % až 5,25 % po dobu trvání úvěru. Nebyla účtována žádná riziková přirážka. Referenční sazba pro Německo se v tomto období pohybovala mezi 5,23 % a 6,33 %.
(97)
Německo souhlasí s názorem Komise, že poskytnutí úvěru nebylo provedeno v souladu s tržními podmínkami. Pokud by úvěr byl poskytnut za tržních podmínek, byla by účtována vyšší základní sazba a byla by přičtena riziková přirážka, s přihlédnutím k omezenému zajištění, které nabídla záruka za úvěr.
(98)
Lze konstatovat, že úvěr poskytnutý společnosti GfW obsahoval prvek státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, neboť společnost GfW získala ekonomickou výhodu, kterou by za obvyklých tržních podmínek nezískala. Prvek podpory je vypočítán jako rozdíl mezi účtovaným úrokem a referenční sazbou s přiměřenou rizikovou přirážkou.
(99)
Možný převod podpory na právní nástupce
(100)
Podle Německa byla společnost GfW zrušena a rozpuštěna ke dni 1. června 2005. Všechny zbývající zásoby z ostatních oblastí podnikání byly prodány. Veškerý výtěžek byl použit na vyplacení fondu WAK. S kupujícím (soukromá osoba) bylo dohodnuto, že hodnota veškerých zbývajících zásob podle inventurního soupisu ke dni 31. prosince 2004 bude převedena na fond WAK na konci roku 2005. Tato hodnota by se rovnala původní kupní ceně ve výši 79 579,79 EUR. V roce 2006 byla společnost GfW vymazána z obchodního rejstříku a neexistuje právní nástupce ani právnická osoba, od nichž by bylo možno podporu získat zpět. V souladu s ustálenou judikaturou (22) není proto zpětné získání podle Německa možné.
(101)
Vzhledem k tomu, že zbývající aktiva fondu GfW byla prodána, osoba, která je zakoupila, by případně mohla mít prospěch z podpory poskytnuté GfW. Avšak vzhledem k tomu, že dotyčná osoba zaplatila původní cenu a v minulých letech se trh propadl, je zřejmé, že kupující zaplatil přinejmenším tržní cenu. Komise proto dospěla k závěru, že na kupujícího nepřešla žádná podpora ze zbývajících zásob společnosti GfW. Společnost GfW zároveň zanikla, a neexistuje tudíž žádná podpora, kterou by bylo možno získat zpět.
VI.2.1.b) Podřízení a prominutí pohledávek ze strany fondu WAK
(102)
Podřízení pohledávek a vzdání se pohledávek a úrokových plateb financoval fond WAK z vlastních prostředků a z odpovídajícího úvěru, který si vzal, a má se tedy za to, že se jedná o financování ze státních prostředků.
(103)
Abychom určili, zda podřízení a zrušení pohledávek představuje státní podporu ve prospěch společnosti GfW ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, je třeba zjistit, zda GfW nezískává ekonomickou výhodu, kterou by za obvyklých tržních podmínek nemohla získat nebo zda dané opatření neumožnilo společnosti GfW vyhnout se povinnosti nést náklady, které by normálně musela hradit z vlastních finančních zdrojů. Toto zkoumání je nutno provést na základě tzv. zkoušky soukromého věřitele. Prostřednictvím zkoušky soukromého věřitele se posuzuje, zda by soukromý věřitel za stejných tržních podmínek jednal nebo zda jednal stejně jako veřejný věřitel.
(104)
Podle ustálené judikatury je možno požadovat prominutí části pohledávek, aby se zvýšila částka, která se skutečně vrátí. Soukromý věřitel by jednal tak, aby minimalizoval své ztráty (23). V případě, že pohledávka nebyla dostatečně zajištěna, dohoda o odložení splátek by zvýšila naději na splacení bez ztrát, neboť dlužník by měl možnost krizi zvládnout a zlepšit svou situaci (24).
(105)
V rozhodnutí Soudu prvního stupně ve věci HAMSA (25) soud odmítá předchozí praxi Komise, kdy je požadován stejný podíl prominutých pohledávek u soukromých a veřejných věřitelů ve vztahu k jejich podílu na dluhu. Namísto toho soud stanovil, že je možné použít „zkoušku soukromého věřitele“, pokud je poměr prominutých pohledávek mezi jednotlivými věřiteli nevyvážený. Paragraf 168 a 169 rozsudku zní:
„(168)
Pokud podnik, který čelí výraznému zhoršení své finanční situace, navrhne svým věřitelům dohodu nebo řadu dohod o restrukturalizaci dluhu s cílem vyřešit situaci a vyhnout se likvidaci, každý věřitel se musí rozhodnout s ohledem jednak na částku, která je mu v rámci navrhované dohody nabízena, a jednak na částku, kterou by podle svého očekávání mohl získat po případné likvidaci podniku. Jeho volbu ovlivňuje řada faktorů, např. jeho postavení věřitele jako držitele zajištěné, přednostní nebo běžné pohledávky, povaha a rozsah možných záruk, které drží, jak hodnotí možnosti ozdravení podniku a rovněž prospěch, který by mohl získat v případě likvidace. Pokud by se například ukázalo, že v případě likvidace podniku by realizační hodnota jeho aktiv stačila pouze na pokrytí hypotéky a přednostních pohledávek, běžné pohledávky by neměly žádný význam. V takovém scénáři by zrušení velké části jeho pohledávky skutečně nebylo obětí.
(169)
Z toho vyplývá, že pokud neznáme faktory, které určují příslušnou cenu možností nabízených věřitelům, pouhá skutečnost, že existuje zjevný nepoměr mezi částkami, které odepsali jednotliví věřitelé, není sama o sobě směrodatná, pokud jde o důvody, které je vedly k tomu, aby přistoupili na navrhované prominutí dluhu.“
(106)
Ve věci HAMSA (26) Soud prvního stupně navíc konstatoval, že veřejný věřitel se chová stejně jako soukromý věřitel, když se po rozsáhlém a racionálním zvažování, kolik by mohl získat zpátky, jaké je riziko v případě likvidace a jaké jsou možnosti ozdravení podniku, rozhodne vzdát se určité části svých pohledávek. A konečně ve věci společnosti Huta Cynku (27) Komise rozhodla, že neexistuje žádná výhoda, a tedy žádná státní podpora, pokud restrukturalizace poskytne vyšší výtěžek než likvidace.
(107)
Při posuzování, zda by soukromý věřitel jednal nebo zda jednal stejně jako fond WAK, je nutno, s odkazem na výše uvedenou judikaturu, přezkoumat možnosti, jaké měl fond WAK na výběr, když se ukázalo, že společnost GfW čelí platební neschopnosti, a jaké hospodářské důsledky by jednotlivé možnosti znamenaly. Jako druhý krok je třeba stejným způsobem se zaměřit na vinařské podniky a obchodníky s vínem a poté vyhodnotit, zda situaci, v níž se ocitl fond WAK, lze srovnávat s postupem vinařů a obchodníků a z tohoto pohledu ji hodnotit.
(108)
Po oznámení, že společnost GfW čelí platební neschopnosti, měl fond WAK dvě možnosti. Buď mohl umožnit zahájení úpadkového řízení, nebo se tomu snažit zabránit a uzavřít se společností GfW dohodu, která by společnosti umožnila dál pokračovat v činnosti. Na základě informací předložených Německem a podepřených zprávou ze dne 3. února 2003 vypracovanou nezávislým auditorem (viz 88. bod odůvodnění) jsou hospodářské důsledky těchto dvou rozhodnutí podle Německa tyto: Ex ante, v případě úpadkového řízení by fond WAK mohl očekávat navrácení nanejvýš asi 2,4 milionu EUR ze svých pohledávek. V případě, že fond WAK uzavřel se společností GfW dohodu, že se vzdává části svých pohledávek, a tím umožňuje společnosti GfW i nadále obchodovat, mohl by fond WAK ex ante očekávat, že se mu z jeho pohledávek vrátí přibližně 5,1 milionu EUR. Rozdíl činí 2,7 milionu EUR ve prospěch řešení, kdy společnost GfW dostane možnost vyhnout se úpadkovému řízení. To, zda vinaři a obchodníci s vínem byli ochotni udělat totéž, mělo jen menší vliv na výpočty návratnosti, ale výsledek srovnání těchto dvou variant to nezměnilo.
(109)
Návratnost v případě úpadku odhadovaná ve zprávě na 2,4 milionu EUR vychází z předpokladu německé strany, že pohledávky vinařů a obchodníků s vínem ve výši 4,4 milionu EUR by měly být vypořádány dříve než pohledávky fondu WAK. Nicméně podle Evropské komise německý zákon o úpadku uvádí, že přednostně před dluhy fondu WAK by měly být vypláceny dluhy pouze vinařským podnikům a obchodníkům s prodlouženou výhradou vlastnictví. Pro ostatní dluhy i dluh fondu WAK by měly platit rovné podmínky. Vlastní výpočty Evropské komise však ukazují, že i v případě, kdy veškeré pohledávky fondu WAK a vinařů a obchodníků by měly mít rovné podmínky, fond WAK by v případě úpadku mohl očekávat vrácení maximálně 4,7 milionu EUR (vychází se z maximální celkové zpětné úhrady ve výši 6,8 milionu EUR a z toho, že WAK a vinařské podniky obdržely platbu v poměru svých dlužných pohledávek - 10 milionů EUR fond WAK a 4,4 milionu EUR vinařské podniky a obchodníci s vínem). Závěrem lze proto říci, že ex ante by příznivější variantou pro fond WAK bylo zabránit platební neschopnosti společnosti GfW.
(110)
Vinaři a obchodníci s vínem na druhou stranu stáli před velice odlišnými počty. Za prvé za dodané zboží již obdrželi 80 % platby. Za druhé podle nabídky společnosti GfW by obdrželi pouze 10 % z 20 %, které jim stále dluží. Ve skutečnosti to znamenalo, že dostanou pouze další 2 % dohodnuté kupní ceny, pokud by podepsali dohodu. To je bezesporu méně, než co by mohli očekávat v úpadkovém řízení bez ohledu na své zajištění (jednoduchá, rozšířená nebo prodloužená výhrada vlastnictví). V průměru by mohli očekávat, že ze svých zbývajících pohledávek získají 48 % (2,1 milionu z celkové částky 4,4 milionu). Není proto žádným překvapením, že někteří vinaři a obchodníci nabídku společnosti GfW odmítli. Za třetí muselo být jasné, že bude v zájmu fondu WAK vzdát se části svých pohledávek a vyhnout se platební neschopnosti, i kdyby vinaři a obchodníci totéž neudělali, což by naopak vinařům a obchodníkům umožnilo získat zpět větší podíl svých zbývajících pohledávek než nabízených 10 %. Za čtvrté někteří z nich již dali společnost GfW k soudu a soud rozhodl v jejich prospěch a uložil společnosti GfW uhradit 80 % zbývajících pohledávek.
(111)
Je možné konstatovat, že i když vinaři a obchodníci s vínem a fond WAK byli všichni věřiteli společnosti GfW, možnosti volby a výsledky této volby byly u fondu WAK a vinařů a obchodníků natolik rozdílné, že je nelze srovnávat. To, že se vinařské podniky a obchodníci s vínem rozhodli nevzdat se svých pohledávek, by nemělo negativně ovlivnit zjišťování, zda fond WAK jednal v souladu se zkouškou soukromého věřitele.
(112)
Komise po zvážení různých možností, které fond WAK měl, dochází k závěru, že částečné podřízení a prominutí pohledávek ze dne 4. prosince 2000 a 21. února 2001 v celkové výši 5 005 441,60 EUR a zrušení úrokových plateb počínaje 31. prosincem 2000 bylo pro WAK tou nejlepší volbou, a je proto v souladu se zkouškou soukromého věřitele. Podřízení a prominutí pohledávek umožňuje odklad dluhu, což je pro věřitele ve srovnání s bankrotem výhodnější. V souladu s ustálenou judikaturou (28) veřejný věřitel porovná prospěch spojený se získáním nabízené částky v rámci plánu restrukturalizace a částku, kterou by mohl získat cestou případné likvidace podniku. Společnost GfW tudíž nezískala žádnou výhodu, kterou by nezískala za obvyklých tržních podmínek, společnosti GfW nebyla tedy poskytnuta žádná státní podpora v důsledku rozhodnutí fondu WAK podřídit a prominout část svých pohledávek.
(113)
Při zahájení řízení byla vyjádřena pochybnost, zda fond WAK udržel podřízené a prominuté pohledávky na nezbytném minimu. Podle připomínek Německa se však WAK vzdal části svých pohledávek potřebných pro pokrytí schodku společnosti GfW za rok 2000, což bylo podle německého zákona o úpadku nezbytné (viz 25. bod odůvodnění), aby se zabránilo úpadkovému řízení a aby společnost GfW mohla dál obchodovat. V první smlouvě (podepsané dne 4. prosince 2000) mezi společností GfW a fondem WAK, která měla zabránit platební neschopnosti společnosti GfW, se fond WAK dohodl se společností GfW na podřízení pohledávek ve stejné výši, jako je schodek, poté co vinaři a obchodníci s vínem souhlasili, že se vzdají 90 % svých zbývajících pohledávek a v případě potřeby se vzdají části pohledávky, s jejímž podřízením souhlasili (viz 79. a 80. bod odůvodnění). Rozsáhlejší prominutí pohledávek, než se původně předpokládalo, bylo dáno rozhodnutím vinařů a obchodníků s vínem nevzdat se žádné ze svých pohledávek z důvodů uvedených ve 110. bodě odůvodnění výše, a to i přes úsilí fondu WAK a společnosti GfW přesvědčit vinaře a obchodníky, aby přispěli svým dílem a pomohli zabránit úpadku společnosti GfW (viz 79. a 80. bod odůvodnění německých připomínek). Jak bylo uvedeno v 108. bodě odůvodnění, rozhodnutí vinařů a obchodníků nevzdat se svých zbývajících pohledávek mělo na ekonomické hodnocení fondu WAK pouze omezený dopad a nezměnilo výsledek tohoto hodnocení, tj. z ekonomického pohledu bylo pro fond WAK prioritou zabránit úpadkovému řízení společnosti GfW.
(114)
Komise proto dochází k závěru, že částečné podřízení a prominutí pohledávek ze strany fondu WAK bylo tou nejlepší volbou, a je proto v souladu se zásadou soukromého věřitele, a nejedná se tedy o státní podporu pro společnost GfW ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
VI.2.2 Existující podpora pro vinaře a obchodníky
(115)
Při zahájení a následném rozšíření formálního vyšetřovacího řízení byly vzneseny otázky týkající se případné podpory pro vinaře a obchodníky s vínem. Za prvé, pozice z hlediska zajištění, které vinařským podnikům a obchodníkům s vínem poskytla v době nákupu společnost GfW, se zdála poměrně silná a objevily se pochybnosti, zda poskytnutá pozice z hlediska zajištění je skutečně v souladu s běžnou obchodní praxí. Za druhé, cena za nákup hroznového moštu byla podle odhadu vyšší než cena tržní. Za třetí, rozhodnutí vinařů a obchodníků s vínem nevzdat se žádné ze svých pohledávek, když společnost GfW čelila platební neschopnosti, bylo zpochybněno spolu s rozhodnutím fondu WAK podřídit část svých pohledávek a poté se jich vzdát, i když vinaři a obchodníci se rozhodli nevzdat se 90 % svých zbývajících pohledávek (20 % hodnoty zásob).
VI.2.2.a) V době nákupu hroznového moštu - poskytnuta pozice z hlediska zajištění
(116)
Ve svých připomínkách Německo ujistilo, že jednoduché, rozšířené nebo prodloužené výhrady vlastnictví udělené různým vinařským podnikům a obchodníkům s vínem v souvislosti s nákupem hroznového moštu jsou skutečně v souladu s běžnou obchodní praxí. To znamená, že i když vinařům a obchodníkům s vínem byla poskytnuta poměrně silná pozice z hlediska zajištění, zejména těm, kteří získali prodlouženou výhradu vlastnictví, bylo jejich postavení v souladu s běžnou obchodní praxí, a nebylo silnější, než kdyby uzavřely dohodu se soukromým kupujícím.
(117)
Komise odkazuje na doporučení (29) registrovaná Spolkovým svazem německých vinných sklepů a specializovaných obchodů v Trevíru, Spolkovým svazem německých prodejců vína v Mohuči a Německou vinařskou asociací v Bonnu (Der Bundesverband der Deutschen Weinkellereien und des Weinfachhandels e.V., Trier, der Bundesverband der Deutschen Weinkommissionäre e.V., Mainz und der Deutsche Weinbauverband e.V., Bonn) spolu s německým úřadem pro hospodářskou soutěž (Bundezkartellamt) v souladu s § 22 odst. 3 bodem 2 zákona proti omezování hospodářské soutěže (des Gesetzes gegen Wettbewerbsbeschränkungen) (30). První verze doporučení byla registrována v roce 1990 a aktuální verze v roce 2005. Z těchto doporučení jasně vyplývá, že v případech, kdy v okamžiku předání zboží není uhrazena plná kupní cena, prodávající by si měl ponechat plné vlastnické právo až do úplného zaplacení kupní ceny. Pozice z hlediska zajištění poskytnutá vinařským podnikům a obchodníkům s vínem poskytla v daném případě různý stupeň jistoty. Pouze ti s prodlouženou výhradou vlastnictví měli plnou jistotu platby. To znamená, že pozice vinařů a obchodníků s vínem z hlediska zajištění nebyla v průměru tak silná, jak je doporučováno ve výše uvedených doporučeních. Komise, proto s poukazem na tato doporučení a na aktuálně udělovanou pozici z hlediska zajištění, přijímá ujištění Německa, že poskytování pozice z hlediska zajištění je běžnou obchodní praxí, jako tomu bylo u vinařů a obchodníků v daném případě, a že poskytnutá pozice z hlediska zajištění nebyla silnější než v rámci běžné smlouvy mezi dvěma soukromými subjekty, a proto se nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
VI.2.2.b) V době nákupu hroznového moštu - cena za zakoupený hroznový mošt
(118)
Při zahájení řízení byla cena, kterou společnost GfW zaplatila za nákup hroznového moštu, údajně vyšší než cena tržní. Jako tržní cena byla použita cena stolního vína a jako referenční se uváděla cena 0,26 EUR za litr. Ve svých připomínkách poskytlo Německo důležité informace o obchodní strategii společnosti GfW, která ukazuje, že trh s běžným stolním vínem není relevantním trhem a že strategie společnosti GF byla trojí. Za prvé, nákup hroznového moštu na výrobu stolního vína a zapojení do programu destilace v rámci Unie (40 % zásob). Za druhé, nákup velmi kvalitního hroznového moštu se zamýšleným prodejem na trhu s vysoce kvalitním surovým vínem určeným pro výrobu sektu (60 % zásob). Za třetí, zapojení do programu skladování v rámci Unie s 20 % zásob, než byly prodány na výrobu šumivého vína. Při zjišťování, zda dva výrobky patří ke stejnému trhu, využívá Komise Sdělení Komise o definici relevantního trhu pro účely práva hospodářské soutěže Společenství (31). Podle bodu 7 poznámky „relevantní výrobkový trh zahrnuje všechny výrobky nebo služby, které jsou považovány za zaměnitelné nebo nahraditelné spotřebitelem, z důvodu vlastností výrobků, jejich cen a jejich zamýšleného použití.“
(119)
Trh s hroznovým moštem zakoupeným za účelem využití programu destilace v rámci EU je samozřejmě trhem běžného stolního vína. Za víno posílané k destilaci však musí být zaplacena odpovídající cena.
(120)
Jako u všech tradičních intervenčních opatření zaměřených na zemědělské trhy je hlavním cílem preventivní destilace vína v souladu s článkem 38 nařízení (EHS) 822/87 odstranění nadměrného nabídky z trhu vína, a proto cena této dobrovolné destilace musela být nasazena dosti vysoko, aby přiměla výrobce posílat víno k destilaci. Skutečnou roční cenu opatření týkající se destilace stanovila Rada jako 65 % z tzv. orientační ceny.
(121)
O samotné orientační ceně rozhoduje jednou ročně Rada a cena je výslovně nastavena na podporu trhu. Z toho důvodu musela být samozřejmě nastavena na dosti vysokou úroveň. Nařízení Rady (ES) č. 1676/1999 ze dne 19. července 1999, kterým se stanoví orientační cena v odvětví vína pro hospodářský rok 1999/2000 (32), určilo orientační ceny pro jednotlivé kategorie vína. Cena pro kategorii AII (bílé stolní víno z odrůd révy vinné typu Sylvánské zelené nebo Müller-Thurgau) byla stanovena na 82,81 EUR za hektolitr a cena pro kategorii AIII (bílé stolní víno z odrůd révy vinné typu Ryzlink rýnský) na 94,57 EUR za hektolitr. Podle přílohy III nařízení Komise (ES) č. 1681/1999 ze dne 26. července 1999, kterým se stanoví nákupní ceny, podpory a některé další částky platné pro hospodářský rok 1999/2000 a určené pro intervenční opatření v odvětví vína (33), přesná cena za destilaci závisí na stupni alkoholu dodaného vína, protože cena za preventivní destilaci (65 % orientační ceny) byla vypočtena Komisí nikoli za hektolitr, ale podle stupně alkoholu na hektolitr v daném roce.
(122)
Hlavním úkolem Komise, pokud jde o destilaci vína, bylo zhodnotit aktuální situaci na trhu a podle toho každý rok stanovit povolené množství pro preventivní destilaci v jednotlivých členských státech. Nařízení Komise (ES) č. 2367/1999 ze dne 5. listopadu 1999, kterým se zavádí preventivní destilace podle článku 38 nařízení Komise (EHS) č. 822/87 na hospodářský rok 1999/2000 (34) přidělilo na německý trh 148 000 hektolitrů pro hospodářský rok 1999/2000. Nařízení Komise (ES) č. 546/2000 ze dne 14. března 2000, kterým se mění nařízení (ES) č. 2367/1999 (35), zvýšilo toto množství na 468 000 hektolitrů. Nařízení č. 2367/1999 omezilo objem vína posílaného k destilaci na 40 % z celkové výroby. Podle záznamů Komise vydestilovali němečtí výrobci v rámci tohoto programu přibližně 400 000 hektolitrů.
(123)
Cena zaplacená za víno poslané k destilaci byla podle Německa 0,50-0,55 za litr. Vezmeme-li v úvahu výše uvedený způsob výpočtu, Komise považuje cenu uváděnou Německem za realistickou.
(124)
Komise konstatuje, že vzhledem k zásahům na trhu Unie byly pro podstatnou část vinné produkce vytvořeny dva oddělené trhy. Jeden, kde referenční cenou byla cena vína posílaného k destilaci, v tomto případě 0,50-0,55 EUR za litr, a druhý, kde referenční cenou byla cena trhu. Cena 0,26 EUR za litr, jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, nemůže být proto považována za relevantní referenční cenu za nákup hroznového moštu určeného k destilaci.
(125)
Aby bylo možno stanovit, co je relevantní trh s hroznovým moštem nakoupeným ke zpracování na „surové víno“ určené pro výrobu sektu, je třeba nejprve posoudit, zda existují oddělené trhy s vínem, a pokud ano, zda hroznový mošt nakoupený společností GfW patří ke stejnému trhu jako stolní víno, či nikoli. Bude také nutno rozhodnout, zda za vyšší kvalitu vína by bylo možno dosáhnout vyšších cen. Komise ve své statistice vždy odkazuje na rozdílné ceny v závislosti na kvalitě vína. Podle interních specialistů na víno v rámci Komise není cena vína u jednotlivých šarží stejná a dostupné statistiky vína uvádějí pouze průměrné ceny za různou kvalitu vína. Skutečnou cenu ovlivňuje několik elementů. Jsou to kvalita, stárnutí, pověst, poptávka a obsah alkoholu ve stupních Oechsle. Stupně Oechsle označují vyzrálost a hladinu cukru v hroznech. To je důležité, neboť to určuje konečný přirozený obsah alkoholu ve víně. Podle Deutsches Weininstitute (Německý vinařský institut) vyžaduje výroba sektu neboli šumivého vína vysoký stupeň obsahu alkoholu v surovém víně (36).
(126)
To podporuje tvrzení Německa, které prosazuje, aby stupeň Oechsle v hroznovém moštu byl vyšší, pokud konečným výrobkem má být šumivé víno, nikoli stolní, a aby se za hroznový mošt s vyšším stupněm Oechsle platil příplatek. Komise proto přistupuje na argumenty Německa, že oddělené trhy existují a že cena hroznového moštu určeného pro výrobu šumivého vína musí být skutečně vyšší než cena moštu používaného k výrobě stolního vína. V důsledku toho Komise také uznává, že cenu, kterou společnost GfW zaplatila v době nákupu nelze srovnávat s cenou stolního vína, tj. 0,26 EUR za litr, jak tomu bylo při zahájení řízení.
(127)
Německo i nadále poskytuje informace, které se týkají dosažitelné ceny na relevantním trhu, pro výrobu šumivého vína je třeba využít trh s vysokou kvalitou. Podle těchto informací činila na trhu se surovým vínem určeným pro výrobu šumivého vína základní cena jednoho litru hroznového moštu s 60 stupňů Oechsle 0,312 EUR na litr. Za každý další stupeň Oechsle (maximálně do 80 stupňů Oechsle) bylo zaplaceno 0,005 EUR za litr. Vinaři a obchodníci s vínem byli podle této zásady placeni za vysokou kvalitu moštu, přičemž 60 % moštu byl nákup. Zároveň podle statistiky vývozu Německé vinařské asociace (Deutsche Weinbauverband) za období let 1998 - 2001, kterou předložilo Německo, tržní cena dováženého bílého vína, které je vzhledem ke své vysoké kvalitě vhodné pro výrobu sektu, byla 0,38 EUR za litr.
(128)
Komise je ochotna přijmout argumenty Německa pro cenu přibližně 0,38 EUR za litr na relevantním trhu, a to na základě informací svých interních odborníků na víno o způsobu určování ceny vína, informací z německého sdružení vinařů, jak je uvedeno výše, a výpočtu zisku v obchodním plánu společnosti GfW.
(129)
Obchodní plán společnosti GfW předložený Německem ukazuje, že v době nákupu hroznového moštu společnost předpokládala, že bude schopna poslat 40 % zásob na preventivní destilaci za cenu 0,50-0,55 EUR za litr., prodat 60 % zásob za cenu 0,375 EUR za litr a u 20 % zásob očekávala další dotaci z Unie ve výši 0,06 EUR za litr za skladování vína, než bude o rok později prodáno za 0,375 EUR za litr. Celkově společnost GfW počítala s prodejem zásob za průměrnou cenu ve výši 0,44 až 0,46 EUR a se ziskem v rozmezí 0,06 až 0,09 EUR za litr. To by znamenalo celkový zisk zhruba od 2,64 milionu EUR do 3,96 milionu EUR.
(130)
V roce 1999 poslala společnost GfW 40 % svých zásob na preventivní destilaci za cenu 0,50 EUR-0,55 EUR za litr. Vzhledem k poklesu cen na trhu s vínem na konci roku 1999 - což vzhledem k vyšším cenám rok předtím společnost GfW nepředpokládala - GfW rozhodla, že své zbývající zásoby v tom roce neprodá, nýbrž uskladní, a prodá je v roce 2000, případně pokud by ceny na trhu zůstaly nízké, využije druhého kola preventivní destilace. Toto rozhodnutí vycházelo z předpokladu, že preventivní destilace bude pokračovat. Nové nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem však preventivní destilaci zrušilo. Místo toho zavedlo možnost dobrovolné destilace pro zásobování trhu konzumního alkoholu. Nově zavedené opatření pro nouzovou destilaci lze použít pouze ve výjimečných případech narušení trhu. Bod odůvodnění 35 nařízení (ES) č. 1493/1999 výslovně odkazuje na zrušení destilace jako umělého odbytu pro nadprodukci. Nové nařízení vstoupilo v platnost ke dni 31. července 2000.
(131)
Pro společnost GfW to znamenalo, že opatření týkající se destilace byla v hospodářském roce 2000/01 výrazně méně příznivá než v předchozích letech. Při destilaci pro zásobování trhu konzumního alkoholu bylo možno dosáhnout jen zhruba polovinu dříve dosahované průměrné ceny ve výši 0,50 EUR-0,55 EUR na litr.
(132)
Podle názoru Německa nebylo možno v době, kdy se společnost GfW rozhodla, že ponechá víno ve skladu, tento vývoj předvídat. Komise se na druhou stranu domnívá, že tento vývoj byl ve skutečnosti předvídatelný. Nová společná organizace trhu s vínem výslovně směřovala ke zrušení destilace. Společnosti GfW mělo být proto jasné, když se tehdy rozhodla pro druhé kolo destilace, že opatření týkající se destilace v druhé polovině roku 2000 a dále žádnou úlevu od klesajících cen na trhu s vínem neposkytne.
(133)
Nicméně dohady kolem toho, zda společnost GfW měla vědět o změně v nařízení, nemají smysl. Obchodní plán v době nákupu, v jehož rámci by jednání společnosti GfW jako soukromého investora mělo být posuzováno, zahrnoval pouze první kolo destilace, která proběhla a za kterou společnost GfW obdržela 0,50 EUR - 0,55 EUR za litr. Plán nezahrnoval druhé kolo preventivní destilace, a proto předpokládaný zisk z této destilace nebyl součástí výpočtu celkového zisku v době nákupu. Nebyl součástí obchodního plánu, a přestože není pochyb o tom, že rozhodnutí společnosti GfW jít do druhého kola destilace, když tržní cena klesala, bylo chybné, není možné považovat to v době nákupu za státní podporu pro vinařské podniky a obchodníky.
(134)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že na podzim roku 1999 nakoupila společnost GfW hroznový mošt za tržní cenu, a proto vinařským podnikům a obchodníkům nebyla udělena žádná státní podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
VI.2.2.c) V době podřízení a prominutí pohledávek ze strany fondu WAK
(135)
V 114. bodě odůvodnění bylo konstatováno, že podřízení a vzdání se pohledávek ze strany fondu WAK bylo pouze v jeho vlastním zájmu a v souladu se zkouškou soukromého investora, a že se tedy nejednalo o státní podporu pro společnost GfW. Skutečnost, že rozhodnutí fondu WAK zvýhodnilo vinaře a obchodníky, nemá žádný význam, neboť nešlo o úmysl, ale jen o důsledek snahy fondu WAK získat zpět co nejvíce svých vlastních prostředků.
(136)
Komise konstatuje, že při podřízení a prominutí svých pohledávek neposkytl fond WAK vinařům ani obchodníkům žádnou státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
VI.3 Klasifikace podpory jako podpory protiprávní
(137)
Vzhledem k tomu, že prvek podpory obsažený v úvěru poskytnutém fondem WAK ve prospěch společnosti GfW byl přiznán a vyplacen bez předchozího oznámení Komisi, je to protiprávní ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 z 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (37).
VI.4 Výjimky uvedené v článku 107 Smlouvy týkající se úvěru poskytnutého společnosti GfW
(138)
Je proto nutno prověřit, zda jedna z výjimek ze zákazu státní podpory podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU platí.
(139)
Ze současného pohledu nejsou výjimky stanovené v čl. 107 odst. 2 a odst. 3 písm. a), b) a d) použitelné, neboť dotyčná podpora není ani:
-
podporou, která má napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností, ani
-
podporou, která má napomoci uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu nebo napravit vážné narušení v hospodářství některého členského státu, ani
-
podporou určenou na pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví, pokud tato podpora neovlivní podmínky obchodu a hospodářské soutěže v Unii v míře odporující společnému zájmu.
(140)
Čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování EU je proto jedinou výjimkou, která by případně mohla platit:
(141)
V době poskytnutí podpory byla podpora prvovýrobcům posuzována přímo podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování EU. V souladu s tehdejší praxí by podpora investic, úvěry, chov hospodářských zvířat, organizace producentů, reklama a propagace, náhrada škody způsobené nemocemi, pojistné a technická pomoc mohly být při splnění určitých kritérií považovány za slučitelné s vnitřním trhem. Žádná z uvedených forem slučitelné podpory však nemůže být použita k vynětí dotyčné podpory.
(142)
Kromě toho ve snaze neponechat nic náhodě Komise přezkoumala, zda pokyny pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích není možné použít pro daný případ. První podmínkou, kterou musí podnik splnit, pokud má pro něj být podpora při záchraně a restrukturalizaci přínosem, je to, že se musí skutečně jednat o podnik v obtížích ve smyslu pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (38). Z informací, které má Komise k dispozici, nic nenasvědčuje tomu, že by se podnik nacházel v obtížích ve smyslu výše uvedených pokynů v době, kdy byla podpora poskytnuta. Teprve o rok později v důsledku propadu trhu se společnost GfW ocitá v problémech.
(143)
V každém případě Komise chce poukázat na to, že je na dotyčném členském státu, aby naplňoval závazek spolupráce, který má vůči Komisi, a poskytl Komisi vše potřebné k tomu, aby mohla ověřit, zda všechny podmínky pro výjimku, o kterou žádá, byly splněny (39). V daném případě Německo nepodalo dostatečné informace umožňující Komisi posoudit údaje z hlediska těchto pokynů a německé orgány neposkytly dostatečnou dokumentaci, která by Komisi umožnila posoudit tuto podporu z hlediska ostatních forem slučitelné pomoci uvedených v bodě 126, a to i přes informace poskytnuté Komisí v bodě 44 rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení.
(144)
Opatření podpory, jejichž slučitelnost je třeba posuzovat přímo podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování EU, musí být prováděna restriktivně. Je nutno dát jasně najevo, že kladné účinky podpory převažují nad škodlivými dopady, které podpora může mít na hospodářskou soutěž a řádné fungování vnitřního trhu. Jednostranná opatření státní podpory, která mají pouze zlepšit finanční situaci producentů, ale v žádném případě nepřispívají k rozvoji odvětví, tato kritéria nenaplňují, a tudíž představují provozní podporu, která je s vnitřním trhem neslučitelná.
(145)
Z výše uvedených důvodů nevyhovuje podpora poskytnutá společnosti GfW ve formě úvěru žádné z možných výjimek podle čl. 107 odst. 3. Představuje proto podporu, která je s vnitřním trhem neslučitelná.
(146)
Žádné další výjimky podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování EU nelze uplatnit.
VII. ZÁVĚRY
(147)
Z výše uvedených důvodů Komise konstatuje, že úvěr poskytnutý společnosti GfW nelze považovat za slučitelný s vnitřním trhem. Komise zároveň konstatuje, že Německo uplatnilo dané opatření protiprávně.
(148)
Z výše uvedených důvodů Komise konstatuje, že následné podřízení pohledávek a zřeknutí se pohledávek a budoucích úrokových plateb nepředstavuje státní podporu ve prospěch společnosti GfW ani ve prospěch vinařských podniků a obchodníků s vínem.
(149)
Z výše uvedených důvodů Komise konstatuje, že nákup hroznového moštu se uskutečnil za tržní ceny a v souladu s běžnou obchodní praxí, a nepředstavuje proto státní podporu pro vinařské podniky a obchodníky s vínem.
(150)
Pokud je neoprávněně poskytnutá státní podpora shledána neslučitelnou s vnitřním trhem, přirozeným důsledkem toho je, že tato podpora by měla být vrácena, aby se - pokud možno - obnovilo konkurenční postavení, které existovalo, než byla podpora poskytnuta.
(151)
Vzhledem k tomu, že žádný právní nástupce společnosti GfW neexistuje, navrácení finančních prostředků není podle ustálené judikatury možné (40),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši rozdílu mezi účtovanou úrokovou sazbou z úvěru poskytnutého společnosti GfW a tržní úrokovou sazbou včetně rizikové přirážky, která měla být zaúčtována k úvěru, protiprávně poskytnutá Německem v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie ve prospěch společnosti Gesellschaft für Weinabsatz Pfalz GmbH je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Podřízení a prominutí pohledávek ze strany fondu WAK nepředstavuje podporu pro společnost GfW ani pro vinaře a obchodníky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 3
Nákup hroznového moštu v roce 1999 společností GfW nepředstavuje podporu pro vinaře a obchodníky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 4
Německo nemusí od příjemce získat zpět podporu uvedenou v článku 1 vzhledem k tomu, že se příjemce nachází v platební neschopnosti a byl zrušen a vymazán z obchodního rejstříku a žádný právní nástupce neexistuje.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno pro Spolkovou republiku Německo.
V Bruselu dne 29. června 2011.
DEĊIŻJONI TAL-KUMMISSJONI
tad-29 ta’ Ġunju 2011
dwar l-Għajnuna mill-istat Nru SA.14554 (C 7/04) Implimentata mill-Ġermanja għall-Gesellschaft für Weinabsatz (Kumpanija Kummerċjali tal-Inbid)
(notifikata bid-dokument numru C(2011) 4426)
(il-verżjoni Ġermaniża biss hija awtentika)
(2012/268/UE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-ewwel subparagrafu tal-Artikolu 108(2) (1) tiegħu,
Wara li sejħet lill-partijiet interessati biex jissottomettu l-kummenti tagħhom skont id-dispożizzjoni msemmija hawn fuq (2),
Billi:
I. PROĊEDURA
(1)
Wara ilment riċevut fl-10 ta’ Mejju 2001, il-Kummissjoni bagħtet talba bil-miktub lir-Repubblika Federali tal-Ġermanja fid-9 ta’ Novembru 2001. Il-miżura ġiet notifikata permezz ta’ ittra tal-5 ta’ Marzu 2002, li waslet fit-8 ta’ Marzu 2002, bi tweġiba għal din il-mistoqsija tal-Kummissjoni. Peress li dak iż-żmien il-miżura kienet diġà ġiet implimentata, ġiet elenkata fost l-iskemi ta’ għajnuna mhux notifikati (Għajnuna Nru NN 159/02).
(2)
Il-Ġermanja bagħtet informazzjoni addizzjonali permezz ta’ ittra datata l-20 ta’ Novembru 2002, li waslet fil-25 ta’ Novembru 2002, permezz ta’ ittra datata t-28 ta’ April 2003, li waslet fit-2 ta’ Mejju 2003, permezz ta’ ittra datata s-27 ta’ Mejju 2003, li waslet fit-28 ta’ Mejju 2003, u permezz ta’ fax datata t-2 ta’ Ottubru 2003.
(3)
Permezz ta’ ittra datata d-19 ta’ Frar 2004, SG-Greffe (2004) D/200645, il-Kummissjoni infurmat lill-Ġermanja li kienet iddeċidiet li tibda l-proċedura stabbilita fl-Artikolu 108(2) tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea fir-rigward tal-għajnuna.
(4)
Id-deċiżjoni tal-Kummissjoni li tibda l-proċedura ġiet ippubblikata f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea (3). Il-Kummissjoni stiednet lill-partijiet interessati sabiex jissottomettu l-kummenti tagħhom dwar l-għajnuna.
(5)
Il-Kummissjoni ma rċeviet l-ebda kummenti mill-partijiet interessati (4).
(6)
Il-Ġermanja ssottomettiet kummenti lill-Kummissjoni permezz ta’ ittra tat-18 ta’ Marzu 2004, irreġistrata bħala li waslet fit-23 ta’ Marzu 2004. Kummenti oħra ġew sottomessi permezz ta’ ittra tal-10 ta’ Jannar 2006, irreġistrata fl-10 ta’ Jannar 2006, u permezz ta’ ittra tat-13 ta’ Lulju 2007, irreġistrata fis-16 ta’ Lulju 2007.
(7)
Permezz ta’ ittra datata l-21 ta’ Ottubru 2008, SG-Greffe (2008) D/206430, il-Kummissjoni infurmat lill-Ġermanja li kienet iddeċidiet li testendi l-proċedura li kienet inbdiet taħt l-Artikolu 108(2) tat-TFUE fir-rigward tal-għajnuna.
(8)
Id-deċiżjoni tal-Kummissjoni li testendi l-proċedura ġiet ippubblikata f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea (5). Il-Kummissjoni stiednet lill-partijiet interessati biex jissottomettu l-kummenti tagħhom dwar l-għajnuna.
(9)
Il-Kummissjoni ma rċeviet l-ebda kummenti minn partijiet interessati.
(10)
Il-Ġermanja ssottomettiet (wara talba għal estensjoni għal dewmien tas-17 ta’ Novembru 2008, aċċettata mill-Kummissjoni fil-21 ta’ Novembru 2008) kummenti lill-Kummissjoni permezz ta’ ittra tat-23 ta’ Diċembru 2008, irreġistrata fil-5 ta’ Jannar 2009.
II. DESKRIZZJONI DETTALJATA TAL-GĦAJNUNA
II.1. Titolu tal-miżura
(11)
Kredit an die Gesellschaft für Weinabsatz mit nachfolgendem Forderungsverzicht [self lill-Gesellschaft für Weinabsatz (kumpanija kummerċjali tal-inbid) u r-rinunzja sussegwenti ta’ pretensjonijiet]
II.2. Bażi legali
(12)
Il-miżura ġiet implimentata abbażi ta’ ftehim kuntrattwali bejn il-Wiederaufbaukasse der rheinland-pfälzischen Weinbaugebiete (fond ta’ rikostruzzjoni għaż-żoni ta’ vitikultura ta’ Rhineland-Palatinate, il-WAK) u l-Gesellschaft für Weinabsatz Pfalz GmbH (kumpanija kummerċjali tal-inbid tal-Palatinate, il-GfW).
II.3. Objettiv
(13)
L-objettiv kien li l-GfW tingħata self biex tixtri l-most minn impriżi u minn negozjanti tal-vitikultura. L-assi assigurati ġew miftiehma bħala kollateral. Dawn l-assi kienu suġġetti wkoll għal gradi differenti ta’ ritenzjoni ta’ titolu (Eigentumsvorbehalt) mill-impriżi u min-negozjanti tal-vitikultura (Weinbaugetriebe und Kommissionäre) fil-forma ta’ retenzjoni ta’ titlu sempliċi, estiż jew prolungat. Ir-rinunzja ta’ pretensjonijiet seħħet meta l-GfW ġiet f’diffikultà finanzjarja minħabba tnaqqis qawwi fil-prezzijiet tas-suq.
II.4. Korp pubbliku
(14)
Il-WAK huwa korporazzjoni tal-liġi pubblika tal-istat federali ta’ Rhineland-Palatinate rreġistrata f’Mainz. Topera fis-settur tal-vitikultura b’mod simili bħal bank. Il-kummerċ abitwali tal-WAK huwa l-għoti ta’ self għal tqassim mill-ġdid tal-art. (Flurbereinigung). Il-WAK huwa ffinanzjat minn kontribuzzjonijiet, tariffi, self u għotjiet (l-Artikolu 8(1) tal-Weinbergsaufbaugesetz [l-att dwar l-iżvilupp tal-impriżi tal-vitikultura]).
II.5. Benefiċjarji
(15)
Il-benefiċjarja tal-miżura kienet il-GfW, li ngħatat self mill-WAK b’termini li ma kinux konformi mal-kundizzjonijiet tas-suq.
(16)
Il-GfW kienet kumpanija sussidjarja posseduta totalment mill-Bauern- und Winzerverband Rheinland-Pfalz Süd (assoċjazzjoni tal-impriżi tal-vitikultura u tal-bdiewa tan-Nofsinhar ta’ Rhineland-Palatinate). Twaqqfet fl-1984 bl-iskop li tikkumerċjalizza l-inbid u l-kummerċ tagħha kien il-produzzjoni u l-kummerċjalizzazzjoni tal-inbid spumanti, tal-meraq tal-għeneb, tal-jelly tal-għeneb, tal-ispirtu tal-għeneb u tal-brandi. Il-GfW ipprovdiet ukoll servizzi lill-impriżi tal-vitikultura b’rabta ma’ miżuri ta’ distillazzjoni (Destillationsmaßnahmen). Dawn il-miżuri ta’ distillazzjoni kienu jinvolvu l-miżuri koperti mill-organizzazzjoni tas-suq komuni (6) u distillazzjoni ffinanzjata mill-istat normalment imwettqa abbażi ta’ deċiżjonijiet tal-Kunsill (7). B’rabta ma’ dan il-GfW avżat lill-produtturi żgħar tal-inbid u organizzat it-trasport tal-inbid lejn id-distilleriji.
(17)
Benefiċjarji possibbli oħra huma l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura li minnhom, b’riżultat tas-self, il-GfW tpoġġiet f’pożizzjoni li tixtri l-most u li ma rrinunzjaw għall-ebda pretensjoni tagħhom fuq il-GfW meta l-WAK iddeċieda li jagħmel dan fiż-żmien li l-GfW sabet ruħha f’diffikultà finanzjarja.
II.6. Sfond tal-għajnuna
(18)
Fl-1999, permezz ta’ self ta’ EUR 15 302 696,25 mill-WAK u r-riżorsi proprji, il-GfW xtrat 44 miljun litru ta’ most. 60 % ta’ dan il-most kellu minimu ta’ 60 grad ta’ Oechsle u medja ta’ 81 grad ta’ Oechsle. 40 % tal-most kien most ordinarju tal-inbid tal-mejda b’minimu ta’ 44 grad ta’ Oechsle li kien inxtara biex jittieħed vantaġġ mill-kundizzjonijiet benefiċċjali ta’ distillazzjoni preventiva. Il-most kollu li nxtara kien bi prezz medju ta’ EUR 0,38 għal kull litru. Ma nxtara l-ebda inbid lest. Ix-xiri sar abbażi ta’ ritenzjoni sempliċi, estiża jew fit-tul ta’ titolu (einfache, erweiterte, verlängerte Eigentumsvorbehalte) mill-impriżi u min-negozjanti tal-vitikultura. Fl-istess waqt dawn l-assi assigurati ġew miftiehma bħala kollateral għall-WAK.
(19)
Skont l-informazzjoni sottomessa mill-Ġermanja, il-pjan ta’ direzzjoni tan-negozju tal-GfW kien li tieħu vantaġġ mill-opportunitajiet ta’ distillazzjoni skont ir-Regolament (EEC) No 822/87 għal 40 % tal-most u tipproċessa 60 % tal-most f’inbid mhux ipproċessat għall-produzzjoni ta’ inbid spumanti u tbiegħu lill-produtturi tal-inbid spumanti. Barra minn hekk, il-GfW kienet qiegħda tippjana li taħżen 20 % tal-inbid mhux ipproċessat għal minn disa’ xhur sa sena sabiex tieħu vantaġġ mis-sussidji tal-UE għall-ħażna tal-inbid skont ir-regolament (KEE) Nru 822/87, qabel ma jinbiegħ fis-suq għal inbid mhux ipproċessat għall-produzzjoni tal-inbid spumanti.
(20)
Fil-11 ta’ Novembru 1999 l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura rċevew depożitu ta’ 80 % tal-prezz tax-xiri. Bħala medja tħallas depożitu ta’ EUR 0,31 għal kull litru.
(21)
Fl-1999, il-GfW bagħtet 40 % tal-ħażniet tagħha għad-distillazzjoni preventiva. Fid-dawl tal-waqgħa fil-prezzijiet tas-suq għall-inbid mhux ipproċessat, fl-aħħar tal-1999, il-GfW iddeċidiet li dik is-sena ma tbiegħ l-ebda inbid mhux ipproċessat iżda tistenna li s-suq jirkupra fis-sena 2000.
(22)
Fis-sena 2000, minħabba l-ħsad relattivament kbir u t-tnaqqis fil-bejgħ tal-inbid spumanti s-suq tal-inbid abjad saħansitra kompla jaqa’ aktar (f’xi każijiet il-prezzijiet medji waqgħu b’sa EUR 0,20). Ħafna mill-inbid fil-krietel li kien għadu maħżun kellu jintbagħat għal ċiklu ieħor ta’ distillazzjoni.
(23)
B’riżultat ta’ emenda fl-organizzazzjoni komuni tas-suq tal-inbid adottata fl-1999 u li daħlet fis-seħħ fl-1.8.2000, id-distillazzjoni preventiva skont ir-Regolament (KEE) Nru 822/87 ġiet sostitwita mid-distillazzjoni għall-provvista tas-suq tal-alkoħol għax-xorb skont ir-Regolament (KE) Nru 1493/1999. It-termini kienu konsiderevolment aktar sfavorevoli, u seta’ jinkiseb biss madwar nofs il-prezz preċedenti ta’ EUR 0,50-0,55 għal kull litru għad-distillazzjoni preventiva.
(24)
Wara t-tnaqqis qawwi fil-prezzijiet fis-sena 2000 kien impossibbli għall-GfW li tikseb il-profitti mistennija kemm fis-suq tal-inbid u kif ukoll fid-distillazzjoni biex tissupplixxi s-suq tal-alkoħol għax-xorb. B’riżultat ta’ dan, il-valur tal-istokks skont il-kotba tal-GfW kellu jitnaqqas b’mod sinifikanti u b’riżultat ta’ dan, l-obbligazzjonijiet tal-GfW qabżu l-assi tagħha.
(25)
Fid-dawl tal-problemi kummerċjali deskritti hawn fuq, tfasslet dikjarazzjoni temporanja tal-kontijiet għas-sena sal-31 ta’ Ottubru 2000 u ġiet eżaminata minn awditur. Fil-31 ta’ Ottubru 2000 l-obbligazzjonijiet tal-GfW (EUR 15 670 155) qabżu l-assi kurrenti tagħha (EUR 9 886 856) b’EUR 5 783 299 u l-GfW kellha l-obbligazzjonijiet kif espressi fit-tabella hawn taħt. Skont rapport imħejji minn Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Falk & Co GmbH, il-GfW dalwaqt kienet ser tiffaċċja proċeduri ta’ insolvenza minħabba li l-obbligazzjonijiet tagħha kienu jeċċedu l-assi tagħha (Überschuldung) jekk ma kien sejjer isir xejn biex dan jiġi evitat.
(26)
Tabella 1
(EUR)
Obbligazzjonijiet lil
Ammont
WAK
10 150 959
Istituzzjonijiet finanzjarji
726 892
Fornituri
218 460
Impriżi u negozjanti tal-vitikultura
4 355 581
Oħrajn
218 263
Total
15 670 155
(27)
Skont § 19 tal-liġi Ġermaniża dwar l-insolvenza (Insolvenzordnung) meta l-obbligazzjonijiet jaqbżu l-assi ta’ kumpanija dan ikun raġuni biex jinfetħu proċeduri ta’ insolvenza. Minħabba dan, skont § 64 GmbHG a.F. i. V. m. § 19 InsO l-Bord eżekuttiv tal-GfW kien taħt l-obbligu, sabiex fi żmien tliet ġimgħat mid-dħul fl-istat li l-obbligazzjonijiet tagħha kienu qegħdin jaqbżu l-assi tagħha (Überschuldung) japplika għall-ftuħ tal-proċeduri ta’ insolvenza.
(28)
Bħala riżultat tal-insolvenza imminenti, il-GfW talbet lil uħud mill-kredituri (il-WAK, l-impriżi tal-vitikultura u madwar 130 negozjant involuti fix-xiri deskritt fil-premessa 18) biex jirrinunzjaw parti mill-pretensjonijiet pendenti tagħhom biex jippermettu lill-kumpanija li tkompli tinnegozja. Fil-każ tal-impriżi u tan-negozjanti tal-vitikultura, ir-rinunzja kellha tkopri 90 % tal-pretensjonijiet pendenti tagħhom, li jfisser li kienu sejrin jirċievu biss 2 % addizzjonali tal-prezz tax-xiri miftiehem. Id-defiċit pendenti kellu jiġi eliminat permezz tas-subordinazzjoni ta’ pretensjonijiet u r-rinunzja ta’ pretensjonijiet neċessarji mill-WAK.
(29)
Bħala l-kreditur prinċipali (ara t-tabella 1) b’pożizzjoni aktar dgħajfa ta’ sigurtà, il-WAK kellu interess konsiderevoli li jevita l-insolvenza imminenti. Għalhekk ipprova jikkonvinċi lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura, sabiex jaqblu li jirrinunzjaw għal parti mill-pretensjonijiet tagħhom. Il-WAK iffirma wkoll ftehim bil-miktub mal-GfW, datat l-4 ta’ Diċembru 2000, fejn qabel li jissubordina parti mill-pretensjonijiet pendenti tiegħu - li tikkorrispondi għad-defiċit tal-GfW - favur il-kredituri l-oħra. L-ammont finali tas-subordinazzjoni tal-pretensjonijiet kellu jiġi speċifikat biss ladarba kienu ġew riċevuti d-dikjarazzjonijiet tar-rinunzja tal-pretensjonijiet tal-impriżi u tan-negozjanti tal-vitikultura, sabiex jiġi minimizzat l-ammont subordinat. Ġie miftiehem ukoll li l-WAK ikun jista’, jekk jiġi ppruvat meħtieġ fi stadju aktar tard biex jiġu evitati l-proċeduri ta’ insolvenza, jirrinunzja għall-istess ammont ta’ pretensjonijiet li kien issubordina.
(30)
1 700 mill-2 700 impriża u negozjanti tal-vitikultura ddikjaraw ir-rieda tagħhom li jirrinunzjaw għal 90 % tal-pretensjonijiet pendenti tagħhom, li jikkorrispondu għal madwar 60 % tal-pretensjonijiet pendenti tal-grupp kollu. Madankollu, l-impriżi u negozjanti tal-vitikultura li kien għad fadal jew speċifikament irrifjutaw l-offerta jew ma taw l-ebda tweġiba għat-talba. Kien ċar li xi wħud minnhom iddeċidew li ma jirrinunzjawx għall-pretensjonijiet tagħhom minħabba l-pożizzjoni ta’ sigurtà aktar b’saħħitha tagħhom - xi wħud kellhom ritenzjoni fit-tul ta’ titolu u kienu diġà rċevew depożitu ta’ 80 % tal-prezz miftiehem. Dan fisser li f’każ ta’ proċeduri ta’ insolvenza l-qligħ tagħhom kien sejjer ikun ogħla minn 2 % tal-prezz tax-xiri miftiehem li kien qiegħed jiġi offrut.
(31)
Barra minn hekk, għadd ta’ impriżi u negozjanti tal-vitikultura kienu ressqu ilmenti kontra l-GfW u dawn l-ilmenti kienu ġew ittrattati mill-qorti li pproponiet ftehim bonarju. Skont il-ftehim bonarju l-GfW kellha tħallas 70 % tal-pretensjonijiet pendenti u 30 % kellhom jiġu rrinunzjati. Il-qorti ddeċidiet ukoll li l-GfW kellha tħallas 80 % tal-ispejjeż tal-qorti. Qrati oħra kienu pproponew ftehim bonarju simili u b’kunsiderazzjoni ta’ dan, ma kienx għadu possibbli li l-GfW tistenna li l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura l-oħra jaqblu mar-rinunzja ta’ 90 % tal-pretensjonijiet pendenti. Barra minn hekk, bosta impriżi u negozjanti tal-vitikultura issa ddikjaraw li kienu sejrin jitolbu 100 % tal-ħlas lura tal-20 %li kien għad fadal.
(32)
§ 305a tal-liġi Ġermaniża tal-insolvenza tiddikjara li rimedju barra mill-qorti (außergerichtliche Einigung) sabiex jiġi evitat il-ħlas ta’ djun ikun falla meta kreditur wieħed jiddeċiedi li jipproċedi bl-infurzar wara li jkunu bdew in-negozjati għal rimedju barra mill-qorti.
(33)
Għalhekk, kuntrarjament għall-intenzjoni oriġinali tagħha, il-GfW ma setgħetx tibqa’ titlob lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura, sabiex jirrinunzjaw għal xi pretensjonijiet tagħhom. Minflok, il-GfW iffirmat ftehim mal-WAK datat il-21 ta’ Frar 2001 li jiddikjara li l-WAK qabel li jkopri kompletament l-iżbilanċ tal-GfW tas-sena 2000 billi jirrinunzja għal EUR 5 005 441,60 tal-pretensjonijiet tiegħu. Fuq id-dejn pendenti għall-perjodu ta’ żmien bejn l-1 ta’ Jannar 2001 u l-31 ta’ Diċembru 2001, ma kienu sejrin jiġu imposti l-ebda interessi. Il-ftehim iddikjara wkoll li l-pretensjonijiet pendenti tal-impriżi u tan-negozjanti tal-vitikultura kellhom jitħallsu kollha. B’dan il-mod, is-sigurtà tal-pretensjonijiet mhux subordinati tal-WAK kienet garantita, is-sitwazzjoni ta’ defiċit ġiet rimedjata, il-proċeduri ta’ insolvenza kienu temporanjament evitati u l-GfW setgħet tkompli tinnegozja.
(34)
Matul il-perjodu mill-1 ta’ Novembru 2000 sal-31 ta’ Diċembru 2000 il-GfW għamlet ħlasijiet lura fuq is-self lill-WAK f’valur ta’ EUR 1 440 446,92. Matul il-perjodu ta’ bejn l-2001 u l-2005 il-GfW kompliet tinnegozja u għamlet ħlasijiet lura regolari fuq is-self tagħha lill-WAK, li jammontaw għal EUR 3 728 969,40. Barra minn hekk, matul l-2001, il-GfW għamlet ħlasijiet ta’ imgħax li jammontaw għal EUR 149 757,16 lill-WAK.
(35)
Minħabba tnaqqis fid-dħul fl-oqsma regolari ta’ negozju tal-GfW kif ukoll kapitalizzazzjoni insuffiċjenti, sal-31 ta’ Diċembru 2004 il-GfW kienet iddeċidiet li twaqqaf l-attività kollha u tillikwida lill-GfW. L-istokk kollu pendenti tal-oqsma tan-negozju li kien għad fadal ġie mibjugħ. Id-dħul kollu ntuża biex il-WAK jitħallas lura. Intlaħaq ftehim max-xerrej (persuna privata) biex il-valur tal-istokk kollu pendenti li kien għad baqa’ skont l-inventarju fl-31 ta’ Diċembru 2004 jiġi ttrasferit lill-WAK fi tmiem tal-2005. Il-valur kien sejjer ikun il-valur oriġinali tax-xiri ta’ EUR 79 579,79.
(36)
Eventwalment il-GfW ġiet xolta mill-1 ta’ Ġunju 2005 u tħassret mir-reġistru tal-kummerċ matul l-2006. La hemm suċċessur legali u lanqas xi entità ġuridika li minnha l-għajnuna setgħet tiġi rkuprata.
(37)
Sal-31 ta’ Diċembru 2005 EUR 9 897 154,65 tas-self kien tħallas lura u kienu saru EUR 793 994,99 ħlasijiet ta’ imgħax. Wara l-likwidazzjoni tal-assi pendenti tal-GfW (EUR 87 079,79), il-pretensjonijiet pendenti li kien għad baqa’ tal-WAK ta’ madwar EUR 313 000 ġew iddikjarati irrekuperabbli u ġew imħassra. Il-parti tas-self li qatt ma kienet tħallset lura għalhekk kienet tammonta għal EUR 5 318 441,60 (ir-rinunzja oriġinali ta’ pretensjonijiet ta’ EUR 5 005 441,60 flimkien mal-pretensjonijiet pendenti wara l-likwidazzjoni ta’ EUR 313 000).
II.7. In-natura u l-intensità tal-għajnuna
(38)
Is-self ta’ EUR 15 302 696,25 tal-WAK lil-GfW ingħata f’diversi ħlasijiet fl-1999 għal terminu ta’ minn 12 sa 18-il xahar:
(EUR)
11.11.1999
5 936 061,62
25.11.1999
6 868 777,04
1.12.1999
585 429,72
13.12.1999
112 110,66
17.12.1999
1 800 317,21
Total
15 302 696,25
(39)
Ir-rati ta’ imgħax imposti kienu dawn li ġejjin:
ir-raba’ kwart tal-1999
3,28 %
l-ewwel kwart tal-2000
3,51 %
it-tieni kwart tal-2000
4,15 %
it-tielet kwart tal-2000
4,80 %
ir-raba’ kwart tal-2000
5,15 %
2001
4,55 %-5,25 %
(40)
Fil-11 ta’ Novembru 1999 il-fornituri rċevew depożitu ta’ 80 % tal-prezz miftiehem. Barra minn hekk, bħala riżultat tar-ritenzjoni fit-tul ta’ titolu mogħti lil xi wħud mill-fornituri, li ma kinitx sejra tintemm mal-ipproċessar, mal-kombinazzjoni jew mat-taħlit, parti mill-istokk intuża biex tiġi żgurata l-pretensjoni pendenti ta’ 20 % ta’ dawn il-fornituri. Ġie miftiehem ukoll li l-istokks jintużaw bħala kollateral għall-WAK. Madankollu, minħabba r-ritenzjoni tat-titolu l-WAK kellu biss pretensjoni sekondarja fuq parti mill-istokk sakemm ma kinux ġew solvuti l-pretensjonijiet b’ritenzjoni fit-tul ta’ titolu. Għalhekk l-akbar sehem fir-riskju ta’ ċaqliq fil-prezzijiet kien f’idejn il-GfW u l-kredituri tagħha li minnhom il-WAK kien dak prinċipali.
(41)
Fuq is-self mogħti mill-WAK lill-GfW tħallas biss imgħax limitat: mill-11 ta’ Novembru 1999 sal-31 ta’ Diċembru 1999 (b’rata ta’ 3,28 %), mill-1 ta’ Jannar 2000 sal-31 ta’ Diċembru 2000 (3,51-5,15 %) u mill-1 ta’ Jannar 2001 sal-31 ta’ Diċembru 2001 (4,55-5,25 %). Ma ntalab l-ebda imgħax ulterjuri wara l-31 ta’ Diċembru 2001.
(42)
Meta wieħed iqis ir-riskju li WAK ħa meta sellef il-flus lil-GfW, kellu jiġi impost primjum sostanzjali tar-riskju minbarra r-rata regolari ta’ imgħax. Peress li ma kien hemm l-ebda primjum tar-riskju miżjud mar-rata ta’ imgħax kien hemm preżenti element ta’ għajnuna fil-mument tal-għoti tas-self. Dan l-element ta’ għajnuna jista’ jiġi kkalkulat bħala d-differenza bejn ir-rata ta’ imgħax imposta u r-rata ta’ imgħax tas-suq flimkien mal-primjum tar-riskju li kellu jiġi impost.
(43)
Skont l-avviż tal-Kummissjoni fuq il-metodu tat-twaqqif tar-referenza u rati ta’ skont (8) kif emendat bl-avviż tal-Kummissjoni dwar l-adattamenti tekniċi għall-metodu biex ikunu stabbiliti r-referenza u r-rati tal-iskont (9), applikabbli għall-perjodu in kwistjoni, ir-rata bażi ta’ referenza għall-Ġermanja kienet ta’ bejn il-5,23 % u s-6,33 %. Skont l-avviż, ir-rata ta’ referenza ddeterminata hija r-rata minima li tista’ tiżdied f’sitwazzjonijiet li jinvolvu riskju partikolari (pereżempju, impriża f’diffikultà, jew fejn is-sigurtà normalment meħtieġa mill-banek ma tkunx ġiet ipprovduta). F’dawn il-każijiet, il-primjum jista’ jammonta għal 400 punt bażi jew aktar jekk l-ebda bank privat ma jkun qabel li jagħti s-self rilevanti.
(44)
Skont il-Ġermanja, ir-rati ta’ imgħax mitluba mill-banek Ġermaniżi matul l-istess perjodu għal krediti simili kienu bejn il-5,25 % u s-6,50 % (VR-Bank Südliche Winstrasse eG) u bejn il-5,40 % u s-6 % (Die Kreissparkasse Dürkheim Bad).
II.8. Tul tal-miżura
(45)
Miżura ta’ darba
II.9. Raġunijiet biex tinbeda proċedura ta’ investigazzjoni formali
(46)
Il-Kummissjoni tat bidu għall-proċedura ta’ investigazzjoni formali prevista skont l-Artikolu 108(2) tat-TFUE għaliex kien hemm suspett li s-subordinazzjoni u r-rinunzja tal-pretensjonijiet setgħu jikkostitwixxu għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107 tat-TFUE.
(47)
B’mod partikolari, il-Kummissjoni kienet, abbażi tal-informazzjoni disponibbli waqt il-ftuħ inizjali tal-proċedura ta’ investigazzjoni formali, eżaminat jekk is-subordinazzjoni u r-rinunzja ta’ pretensjonijiet kienux saru skont it-test tal-kreditur privat.
(48)
It-test tal-kreditur privat jivvaluta jekk, taħt l-istess kundizzjonijiet tas-suq, kreditur privat kien jaġixxi jew aġixxiex bl-istess mod bħall-kreditur pubbliku. Fir-rigward tal-każ preżenti, il-kredituri privati kellhom pretensjonijiet fuq il-GfW li jammontaw għal EUR 5,5 miljun fil-31 ta’ Ottubru 2000, iżda ħadd minnhom ma kien irrinunzja l-pretensjonijiet tagħhom. Ir-rapport minn awditur indipendenti deher juri li kien jagħmel sens ekonomiku għall-WAK biex jissubordina u jirrinunzja parti mill-pretensjonijiet tagħhom, imma ma spjegax għaliex l-ebda wieħed mill-kredituri l-oħra ma kienux lesti li jirrinunzjaw għall-pretensjonijiet tagħhom stess.
(49)
Fil-ftuħ tal-proċedura ta’ investigazzjoni formali l-Kummissjoni kkonkludiet li waqt il-ftuħ tal-proċedura, ma setax jiġi eskluż li s-subordinazzjoni u r-rinunzja ta’ pretensjonijiet tal-WAK (is-self lill-GfW u ħlasijiet futuri ta’ imgħax fuq dan is-self) ma kienux skont it-test tal-kreditur privat peress li dehru li kienu ogħla milli kien assolutament meħtieġ u kienu jiffavorixxu b’mod eċċessiv mhux biss lill-GfW iżda wkoll lill-kredituri l-oħra (primarjament l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura) li rċevew rifużjoni sħiħa tal-pretensjonijiet tagħhom.
(50)
Il-ftuħ tal-proċedura ta’ investigazzjoni formali mbagħad ġiet estiża biex tinkludi l-għoti tas-self. Speċifikament, ġie espress dubju dwar jekk l-għoti tas-self kienx sar skont it-termini tas-suq (ma ġie impost l-ebda primjum tar-riskju) u b’garanziji suffiċjenti.
(51)
Fl-estensjoni tal-proċedura ta’ investigazzjoni formali, reġa’ tqajjem dubju dwar l-għajnuna possibbli lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura. L-informazzjoni disponibbli f’dak iż-żmien dehret tindika li l-prezz imħallas għall-most kien ogħla mill-prezz rilevanti tas-suq, li l-għan tat-transazzjoni ma kienx li timmassimizza l-profitti iżda biex tappoġġja s-suq tal-inbid u tal-most, u li l-pożizzjoni ta’ sigurtà mogħtija lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura skont il-kuntratt tal-bejgħ kienet aktar vantaġġuża milli taħt ċirkostanzi normali.
(52)
Id-dubju rigward il-prezz ġie enfasizzat minn dokumenti pprovduti mill-Ġermanja wara l-ewwel ftuħ tal-proċedura, li wrew ċaqliq fil-prezz għal kull litru tal-inbid tal-mejda (mhux inkluża l-VAT) fl-1999 fir-reġjun ta’ Pfalz-Rheinhessen minn minimu ta’ EUR 0,26 (Ottubru/Novembru) għal EUR 0,30 (Ġunju sa Settembru), EUR 0,35 (April), u massimu ta’ EUR 1,10 (Frar, Ġunju, Novembru/Diċembru). Il-prezz minimu tas-suq li seta’ jinkiseb għall-inbid tal-mejda fil-ħin tal-għoti tas-self kien għalhekk ta’ EUR 0,26 għal kull litru.
(53)
Għalhekk deher li l-prezz medju tax-xiri ta’ EUR 0,38 għal kull litru kien ogħla mill-aktar prezz baxx tas-suq ta’ madwar EUR 0,26 għal kull litru.
III. ILMENTI U INFORMAZZJONI MINN PARTIJIET TERZI
(54)
Il-Kummissjoni rċeviet informazzjoni li tindika li r-rinunzja ta’ pretensjonijiet ta’ hawn fuq kienet iffinanzjata mill-fondi tal-WAK. Bħala l-awtorità pubblika li tiffinanzja l-WAK, intqal li l-istat federali ta’ Rhineland-Palatinate kien eżamina l-possibbiltà ta’ injezzjoni ta’ kapital minħabba t-tnaqqis fil-bażi kapitali tal-WAK, iżda fl-aħħar iddeċieda kontra dan.
(55)
Il-Kummissjoni rċeviet ilment dwar l-allegata għajnuna mill-Istat involut fir-rinunzja ta’ pretensjonijiet mill-WAK. Il-kwerelant iddikjara li l-GfW kienet qiegħda tikkompeti fil-bejgħ ta’ distillati tal-inbid u, bħala riżultat tar-rinunzja favur din il-kumpanija, il-kompetituri kien ser ikollhom problemi konsiderevoli biex ibiegħu l-prodotti tagħhom stess. Il-kwerelant issottometta diversi artikli mill-ġurnali b’informazzjoni dwar ir-rinunzja ta’ pretensjoni mill-WAK għall-benefiċċju tal-GfW.
(56)
L-istess kwerelant bagħat ukoll ittra li kien irċieva mill-uffiċċju tal-prosekutur pubbliku f’Kaiserslautern (l-uffiċċju ċentrali kontra l-kriminalità ekonomika) bħala tweġiba għal ittra li kien bagħat hemm. L-ittra mill-uffiċċju tal-prosekutur pubbliku f’Kaiserslautern tiġbor fil-qosor l-informazzjoni riċevuta mill-kwerelant fil-forma ta’ artikoli mill-ġurnali u dikjarazzjonijiet u fl-ittra jinforma lill-kwerelant li, abbażi ta’ din l-informazzjoni li kienu rċevew, m’hemmx raġunijiet għall-ftuħ ta’ proċeduri ta’ investigazzjoni kriminali (strafrechtliches Ermittlungsverfahren einzuleiten).
IV. KUMMENTI MILL-PARTIJIET INTERESSATI
(57)
Il-Kummissjoni ma rċeviet l-ebda kummenti bħala parti mill-proċeduri ta’ investigazzjoni formali.
(58)
L-ittri ripetuti mill-kwerelant wara l-ftuħ inizjali tal-proċedura ma żiedu l-ebda fatti jew argumenti ġodda.
V. KUMMENTI MILL-ĠERMANJA
V.1. Element ta’ għajnuna fil-mument tal-għoti tas-self
(59)
Il-Ġermanja pprovdiet informazzjoni komprensiva dwar il-kundizzjonijiet tas-self mogħti mill-WAK lill-GfW li ġiet inkluża fid-deskrizzjoni tal-miżura fit-taqsima II.
(60)
Fil-kummenti tagħha, il-Ġermanja taqbel li l-imgħax impost mill-WAK għas-self lill-GfW kien aktar baxx mir-rata tas-suq. Il-Ġermanja tirrikonoxxi li d-differenza bejn ir-rata tas-suq u r-rata tal-imgħax imposta tikkostitwixxi għajnuna lill-GfW skont l-Artikolu 107(1) tat-TFUE.
(61)
Il-Ġermanja tipprovdi wkoll evidenza li l-GfW ġiet likwidata u xolta mill-1 ta’ Ġunju 2005. L-istokk pendenti kollu tal-oqsma tan-negozju li kien għad fadal ġie mibjugħ. Il-qligħ kollu ntuża biex il-WAK jitħallas lura. Intlaħaq ftehim max-xerrej (persuna privata) biex il-valur tal-istokk pendenti kollu skont l-inventarju fil-31 ta’ Diċembru 2004 jiġi trasferit lill-WAK fi tmiem l-2005. Il-valur kellu jkun il-valur oriġinali tax-xiri ta’ EUR 79 579,79. Il-GfW tħassret mir-reġistru tal-kummerċ matul l-2006 u la hemm suċċessur legali u lanqas xi entità ġuridika li minnha l-għajnuna setgħet tiġi rkuprata. Skont il-ġurisprudenza stabbilita (10) l-irkupru huwa għalhekk, skont il-Ġermanja, mhux possibbli.
(62)
Il-Ġermanja tagħti l-assigurazzjonijiet tagħhom li l-għoti ta’ ritenzjoni sempliċi, estiża jew fit-tul ta’ titolu mill-GfW lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura b’rabta mal-bejgħ tal-most, kien skont il-prattika kummerċjali komuni. Il-Ġermanja tassigura wkoll li l-aċċettazzjoni tal-assi garantiti bħala kollaterali minkejja r-ritenzjoni ta’ titolu bħal ma għamel il-WAK fil-każ tas-self lill-GfW huwa wkoll skont il-prattika kummerċjali komuni.
(63)
Barra minn hekk, il-Ġermanja tiddikjara li x-xiri tal-most fil-ħarifa tal-1999 mill-GfW kien sar skont il-prezz tas-suq minħabba li 60 % tal-most li nxtara kien most ta’ kwalità (minimu ta’ 60 grad ta’ Oechsle) u mhux most ordinarju għall-inbid tal-mejda kif wieħed kien jassumi fil-ftuħ tal-proċedura. Skont il-Ġermanja r-rekwiżiti ta’ kwalità għall-produzzjoni ta’ inbid spumanti huma ogħla mir-rekwiżiti għall-inbid tal-mejda (minimu ta’ 60 u ta’ 44 grad ta’ Oechsle rispettivament). L-40 % tal-most li kien baqa’ kien most ordinarju għall-inbid tal-mejda u kien inxtara biex jittieħed vantaġġ mill-kundizzjonijiet benefiċċjali ta’ distillazzjoni preventiva.
(64)
Fil-kummenti tagħha, il-Ġermanja tenfasizza li l-kunċett kummerċjali tal-GfW għal 60 % tal-istokk involut fix-xiri ta’ most ta’ kwalità għolja fi kwantitajiet kbar u l-ipproċessar sussegwenti f’lottijiet omoġenji ta’ inbid mhux ipproċessat għall-inbid spumanti (Sektgrundwein), f’konformità mar-rekwiżiti ta’ omoġeneità u ta’ kwalità tal-fabbriki tal-inbid. L-inbid mhux ipproċessat għall-produzzjoni ta’ inbid spumanti jeħtieġ livell baxx ta’ SO2 u livelli għolja ta’ aċidi tal-frott. Dan seta’ jinkiseb biss kieku l-most inxtara matul il-perjodu ta’ bejgħ tal-ħarifa u permezz tal-preparazzjoni tal-most f’inbid mhux ipproċessat mill-GfW.
(65)
Skont l-informazzjoni pprovduta mill-Ġermanja, fir-rigward tas-suq għall-inbid mhux ipproċessat għal inbid spumanti, il-prezz bażiku mħallas għal litru ta’ most b’60 grad ta’ Oechsle kien ta’ EUR 0,312 għal kull litru. Għal kull grad addizzjonali ta’ Oechsle (sa massimu ta’ 80 grad ta’ Oechsle) tħallsu EUR 0,005 għal kull litru. Skont dan il-prinċipju, l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura ġew imħallsa għall-most ta’ kwalità għolja tagħhom, 60 % tal-most mixtri.
(66)
F’dan il-kuntest il-Ġermanja tagħmel referenza għas-suq rilevanti. Fl-opinjoni tagħha, il-prezz tas-suq għall-inbid ordinarju tal-mejda ma jistax jittieħed bħala parametru ta’ referenza għal dan is-60 % tal-istokk peress li s-suq rilevanti għall-GfW mhuwiex is-suq tal-inbid ordinarju tal-mejda iżda s-suq għall-inbid mhux ipproċessat ta’ kwalità ogħla biex jintuża fil-produzzjoni ta’ inbid spumanti. Il-Ġermanja tagħmel referenza wkoll għat-teorija ta’ sostituzzjoni tad-domanda li tindika li żewġ prodotti ma jiġux innegozjati fl-istess suq jekk wieħed ma jistax jiġi sostitwit mill-ieħor anki jekk il-prezz ta’ wieħed jinbidel. Fil-każ preżenti, ir-rekwiżiti speċifiċi għall-most u għall-inbid mhux ipproċessat għall-produzzjoni ta’ inbid spumanti jagħmilha impossibbli li jiġi sostitut b’most għall-inbid ordinarju tal-mejda jew b’inbid tal-mejda anki jekk il-prezz għall-inbid tal-mejda kellu jonqos b’mod sinifikanti. Għalhekk, tnaqqis fil-prezz tal-inbid tal-mejda mhuwiex sejjer jinfluwenza l-prezz tal-most għall-produzzjoni tal-inbid spumanti minħabba li ma jistgħux ikunu sostitwiti ta’ xulxin.
(67)
Skont l-istatistika dwar l-importazzjoni tal-assoċjazzjoni tal-vitikulturisti Ġermaniżi (Deutsche Weinbauverband) għas-snin 1998-2001, l-inbid abjad importat, li minħabba l-kwalità għolja tiegħu huwa adattat għall-produzzjoni tal-inbid spumanti, kellu prezz tas-suq ta’ EUR 0,38 għal kull litru, sinifikattivament ogħla mill-EUR 0,26 għal kull litru kkwotat għall-inbid tal-mejda. Fil-kummenti tagħha, il-Ġermanja tikkonkludi li jeżistu żewġ swieq distinti, wieħed għall-inbid ordinarju tal-mejda u għall-most ordinarju għall-inbid tal-mejda, u ieħor għall-inbid mhux ipproċessat ta’ kwalità għolja u għall-most ta’ kwalità għolja biex jintuża għall-produzzjoni tal-inbid spumanti.
(68)
Skont il-Ġermanja għandu għalhekk jiġi konkluż li s-suq rilevanti għall-inbid li ma jintbagħatx għad-distillazzjoni huwa s-suq għall-inbid mhux ipproċessat ta’ kwalità għolja għall-produzzjoni tal-inbid spumanti, li jista’ jġib prezzijiet aktar għolja (EUR 0,38 għal kull litru) u mhux il-prezz tas-suq għall-inbid ordinarju tal-mejda (EUR 0,26 għal kull litru). Għaldaqstant il-Ġermanja tirraġuna li l-prezz li l-GfW ħallset għall-most kien konformi mal-prezz tas-suq rilevanti u kien jinkludi marġni normali ta’ profitt.
(69)
Barra minn hekk, il-GfW ippjanat li tipparteċipa fil-programmi tal-UE tal-istokkjar u tad-distillazzjoni (fil-passat il-GfW kienet diġà offriet servizzi bħal dawn lill-kultivaturi tal-inbid). Taħt il-programm ta’ stokkjar tħallsu EUR 0,06 għal kull litru għal 20 % tal-istokks li aktar tard kellhom jinbiegħu bħala inbid mhux ipproċessat għall-produzzjoni tal-inbid spumanti. Taħt il-programm ta’ distillazzjoni tħallsu EUR 0,50-0,55 għal kull litru għal 40 % tal-istokk li ntbagħat għad-distillazzjoni.
(70)
Fl-opinjoni tal-Ġermanja meta l-WAK ta s-self lill-GfW kien possibbli li jsir profitt minn dawn l-attivitajiet. Min-naħa waħda, il-GfW kellha l-ħsieb li tuża 40 % tal-most mixtri għad-distillazzjoni preventiva f’Diċembru 1999 bi prezz tad-distillazzjoni konsiderevolment ogħla mill-prezz tax-xiri (EUR 0,50-0,55 għal kull litru). Min-naħa l-oħra, kien previst li l-produtturi tal-inbid spumanti kienu sejrin iħallsu prezzijiet relattivament tajbin (bejn EUR 0,36 u EUR 0,41 għal kull litru) għal-lottijiet kbar u uniformi ta’ inbid mhux ipproċessat bi kwalità garantita. Il-Ġermanja tirraġuna li l-GfW setgħet tikseb qligħ medju mill-bejgħ ta’ EUR 0,44 sa EUR 0,46 għal kull litru, ħafna ogħla mill-medja ta’ EUR 0,38 għal kull litru li tħallset lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura.
(71)
L-ippjanar kien ibbażat fuq is-suppożizzjonijiet li ġejjin tal-prezzijiet fil-mira:
Volum
Prezz/litru (EUR)
Distillazzjoni
40 %
0,50-0,55
Sussidju tal-UE għall-ħażna tal-inbid/most (sena 1): EUR 0,06/l u l-bejgħ sussegwenti bħala inbid mhux ipproċessat għall-inbid spumanti
20 %
0,435
Bejgħ bħala inbid mhux ipproċessat għall-inbid spumanti
40 %
0,375
(72)
Abbażi ta’ dawn is-suppożizzjonijiet kien mistenni prezz medju tal-bejgħ ta’ EUR 0,44 sa 0,46/l.
(73)
Il-previżjoni tal-bejgħ ta’ hawn fuq jirriżulta fil-kalkolu tal-profitt li ġej:
Prezz/litru (EUR)
Prezz tax-xiri u l-ipproċessar
0,37-0,38
Dħul minn bejgħ bħala inbid mhux ipproċessat għall-inbid spumanti, distillazzjoni, sussidji fuq l-istokkjar
0,44-0,46
Profitt mistenni
0,06-0,09
(74)
Abbażi ta’ volum totali ta’ madwar 44 miljun litru, kien mistenni profitt totali ta’ madwar EUR 2,64 miljun u madwar EUR 3,96 miljun.
(75)
Il-Ġermanja tagħmel referenza wkoll għall-fatt li l-prezz tas-suq għall-inbid tal-mejda kkwotat mill-Kummissjoni Ewropea fid-deċiżjonijiet ta’ ftuħ (EUR 0,26 għal kull litru) huwa l-aktar kwotazzjoni baxxa għal Novembru 1999 għall-inbid tal-mejda. Il-kwotazzjoni sħiħa għal Novembru 1999 hija l-prezz tas-suq għall-inbid tal-mejda ta’ bejn EUR 0,26 u EUR 0,56 għal kull litru. Barra minn hekk, din kienet il-firxa sħiħa għas-sena 1999 kollha. Għall-2000 il-firxa kienet ta’ bejn EUR 0,20 u EUR 0,41 għal kull litru. Il-Ġermanja tenfasizza wkoll li 60 % tal-most mixtri mill-GfW kellu grad medju ta’ Oechsle ta’ 81, ħafna ogħla mir-rekwiżit għall-inbid tal-mejda ta’ 44 u dan ovvjament kien rifless fil-prezz imħallas mill-GfW għall-most.
V.2. Element ta’ għajnuna fiż-żmien tas-subordinazzjoni ta’ pretensjonijiet u tar-rinunzja ta’ pretensjonijiet
(76)
Skont il-Ġermanja, wara li f’Novembru 2000 tfasslet dikjarazzjoni interim tal-kontijiet, ġie stabbilit li l-GfW kienet qiegħda tiffaċċja insolvenza. Dak iż-żmien il-GfW kellha defiċit tal-kontijiet ta’ madwar EUR 6 miljun li kien ikkonfermat meta tfasslu l-kontijiet annwali għall-2000. Ir-raġunijiet għad-defiċit kienu li wara tnaqqis sinifikanti fil-prezzijiet tas-suq il-valur tal-istokk li kien għadu fil-pussess tal-GfW kien waqa’ li fisser li l-GfW setgħet biss tbiegħ l-istokk tagħhom bi prezz aktar baxx milli kien ġie l-ewwel previst.
(77)
Skont l-informazzjoni sottomessa mill-Ġermanja, fil-31 ta’ Ottubru 2000, il-WAK kien għad kellu pretensjonijiet ta’ madwar EUR 10 miljun lejn il-GfW. Bħala kollateral il-WAK kellu l-assi assigurati tal-GfW, b’valur ta’ EUR 5,7 miljun fl-istess żmien. Dawn kienu suġġetti għal ritenzjoni ta’ titolu (sempliċi, estiża jew fit-tul) mill-impriżi u min-negozjanti tal-vitikultura li skont il-Ġermanja kienet tagħtihom prijorità fil-każ ta’ insolvenza. Għalhekk skont il-Ġermanja, fil-każ ta’ proċedura ta’ insolvenza, il-GfW kien ikollha tħallas il-pagamenti lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura, f’valur ta’ madwar EUR 3,5 miljun, qabel ma setgħu jsiru pagamenti li xi kredituri oħra.
(78)
Sabiex tirrimedja s-sitwazzjoni ta’ defiċit fil-ħin u jiġi evitat il-ftuħ tal-proċeduri ta’ insolvenza skont § 64 GmbHG AFI V. m. § 19 InsO, kien hemm il-ħtieġa ta’ azzjoni immedjata.
(79)
Il-Ġermanja tfakkar li, bħala l-kreditur prinċipali b’pożizzjoni ta’sigurtà aktar dgħajfa, il-WAK kellu interess kbir li jevita l-insolvenza imminenti. Għalhekk ipprova jikkonvinċi lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura biex jirrinunzjaw għal parti mill-pretensjonijiet tagħhom u qabel ukoll dwar dan li ġej mal-GfW fl-4 ta’ Diċembru 2000:
-
is-subordinazzjoni ta’ pretensjonijiet tal-istess ammont bħala d-defiċit wara li l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura kienu qablu li jirrinunzjaw għal 90 % tal-pretensjonijiet pendenti tagħhom.
-
sabiex, iżda jekk ikun neċessarju biss, jirrinunzja għall-ammont tal-pretensjoni li kienu qablu li jissubordinaw.
(80)
Minkejja bidu b’suċċess għan-negozjati b’maġġoranza tal-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura jaqblu li jirrinunzjaw għall-pretensjonijiet tagħhom, il-GfW eventwalment falliet minħabba l-azzjonijiet miftiehma minn xi wħud mill-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura u l-avukati tagħhom. Ma kinux lesti li jirrinunzjaw għall-pretensjonijiet tagħhom minħabba l-pożizzjoni ta’ sigurtà preferenzjali tagħhom bħala riżultat ta’ ritenzjoni estiża jew fit-tul ta’ titolu tagħhom u ta’ lmenti sottomessi. Dawn l-ilmenti ġew ittrattati mill-qorti li pproponiet ftehim bonarju. Skont il-ftehim bonarju l-GfW kellha tħallas 70 % tal-pretensjonijiet pendenti u 30 % kellhom jiġu rrinunzjati. Il-qorti ddeċidiet ukoll li l-GfW kienet sejra jkollha tħallas 80 % tal-ispejjeż tal-qorti. Ftehim bonarju simili kien propost minn qrati oħra. B’kunsiderazzjoni ta’ dan, ma kienx għadu possibbli għall-GfW li tistenna li l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura jaqblu li jirrinunzjaw għal 90 % tal-pretensjonijiet pendenti tagħhom. Barra minn hekk, diversi impriżi u negozjanti tal-vitikultura issa ddikjaraw li kienu sejrin jitolbu 100 % tal-ħlas lura mill-20 % li kien għad fadal. Il-fatt li 1 700 minn 2 700 impriża u negozjanti tal-vitikultura kienu diġà indikaw li kienu lesti li jirrinunzjaw għal parti mill-pretensjonijiet tagħhom ma kinitx għada rilevanti peress li § 305a tal-liġi Ġermaniża tal-insolvenza tiddikjara li ftehim barra mill-qorti (außergerichtliche Einigung) biex jiġu evitati proċeduri ta’ insolvenza jfalli meta kreditur wieħed jiddeċiedi li jipproċedi bl-infurzar wara li jkunu bdew in-negozjati għal ftehim barra mill-qorti.
(81)
Fil-21 ta’ Frar 2001 il-WAK għalhekk qabel mal-GfW li jkopri l-iżbilanċ tas-sena 2000 billi jirrinunzja għal EUR 5 005 441,60 mill-pretensjonijiet tiegħu, li l-ebda imgħax mhu ser jiġi impost fuq id-dejn pendenti għall-perjodu ta’ bejn 1 ta’ Jannar 2001 - 31 ta’ Diċembru 2001 u li l-pretensjonijiet tal-impriżi u tan-negozjanti tal-vitikultura kienu sejrin jitħallsu kollha. Is-sigurtà tal-pretensjonijiet mhux subordinati kienet garantita. Is-sitwazzjoni ta’ defiċit tal-GfW ġiet rimedjata, il-proċeduri ta’ insolvenza ġew evitati u l-GfW setgħet tkompli tinnegozja.
(82)
Il-Ġermanja ssostni li l-subordinazzjoni u r-rinunzja ta’ pretensjonijiet huma t-tnejn skont it-test tal-kreditur privat. Biex tappoġġja din il-pretensjoni, il-Ġermanja tirreferi għall-ġurisprudenza rilevanti.
(83)
Ir-rinunzja ta’ parti mill-pretensjoni tista’ tkun meħtieġa sabiex jiżdied l-ammont li effettivament jiġi rkuprat (11). Kreditur privat jaġixxi hekk sabiex jimminimizza t-telf tiegħu. Fil-każ li pretensjoni ma tkun suffiċjentement assigurata, ftehim li jipposponi l-ħlas lura jżid il-possibbiltajiet ta’ ħlas lura mingħajr telf peress li d-debitur jkollu l-opportunità li jegħleb il-kriżi u jtejjeb is-sitwazzjoni tiegħu (12). Fis-sentenza HAMSA tas-CFI, il-qorti tirrifjuta l-prattika preċedenti tal-Kummissjoni li teħtieġ sehem indaqs ta’ rinunzji ta’ pretensjonijiet għall-kredituri privati u pubbliċi fir-rigward tas-sehem tagħhom tad-dejn. Minflok il-qorti stabbiliet li t-test tal-kreditur privat jista’ jiġi applikat ukoll meta r-relazzjoni tar-rinunzji bejn il-kredituri differenti tkun assimetrika. Is-CFI tenfasizza li l-istatus tal-kreditur bħala d-detentur ta’ pretensjoni garantita, preferenzjali jew ordinarja, jiġifieri l-grad tat-titoli tal-kredituri differenti, huwa deċiżiv. Is-CFI stabbiliet li kreditur pubbliku jaġixxi bħal kreditur privat meta jiddeċiedi li jirrinunzja għal parti mill-pretensjonijiet tiegħu, wara evalwazzjoni estensiva u raġonevoli ta’ kemm ikun kapaċi jirkupra, tar-riskju ta’ likwidazzjoni u tal-opportunità li d-ditta terġa tirritorna għall-vijabilità. (13) Fl-aħħar nett, Il-Ġermanja tirreferi għad-deċiżjoni tal-Kummissjoni fil-każ Huta Cynku, fejn il-Kummissjoni ddeċidiet li fejn ir-ristrutturar ikun iwassal għal dħul aħjar milli minn likwidazzjoni ma jeżisti l-ebda vantaġġ u għalhekk ma teżisti l-ebda għajnuna mill-Istat (14).
(84)
Għal dawn ir-raġunijiet il-Ġermanja targumenta li meta tittieħed kunsiderazzjoni tal-pożizzjoni tal-WAK bħala l-kreditur prinċipali u l-pożizzjoni ta’ sigurtà aktar dgħajfa tiegħu meta mqabbel mal-impriżi u man-negozjanti tal-vitikultura, kemm is-subordinazzjoni kif ukoll ir-rinunzja tal-pretensjoni kienet skont it-test tal-kreditur privat u ma jikkostitwixxux għajnuna mill-Istat. Waqt proċedura ta’ insolvenza l-WAK kien ikun tilef mill-anqas l-istess ammont u probabbilment ammont ferm akbar tal-pretensjoni pendenti tagħhom.
(85)
Huwa biss permezz tal-evitar tal-insolvenza tal-GfW u l-issettiljar tal-pretensjonijiet pendenti tal-impriżi u tan-negozjanti tal-vitikultura li l-WAK kellu d-drittijiet kollha ta’ assigurazzjoni fuq l-istokk li kien għad fadal u seta’ jiżgura l-ħlas lura ogħla fuq il-pretensjonijiet pendenti tiegħu milli kien ikun realizzat fil-każ ta’ insolvenza.
(86)
Minn perspettiva ex ante, l-imġiba tal-WAK kienet, skont il-Ġermanja, korretta, speċjalment minħabba li dawn irnexxielhom jiżguraw ħlas lura ogħla billi bidlu l-pożizzjoni ta’ sigurtà dgħajfa tagħhom fi dritt primarju ta’ assigurazzjoni u evitaw l-insolvenza imminenti tal-GfW. Skont il-Ġermanja, kwalunkwe bank privat kien jaġixxi bl-istess mod fl-istess sitwazzjoni.
(87)
Skont l-awtoritajiet Ġermaniżi, evalwazzjoni ex-ante tal-kontijiet tal-GfW kienet tkun stmat li permezz tal-kontinwazzjoni tal-GfW, il-WAK kien ikun kapaċi jirrealizza ħlasijiet lura ta’ EUR 5 112 918,81 miljun. Min-naħa l-oħra, kieku l-GfW kienet daħlet fi proċeduri ta’ insolvenza, il-WAK kien ikun kapaċi jirrealizza biss ħlas lura ta’ massimu ta’ EUR 2,4 miljun. Dan iħalli differenza ta’ minimu ta’ EUR 2,7 miljun.
(88)
Dan ġie kkonfermat minn rapport mit-3 ta’ Frar 2003, imħejji minn awditur indipendenti (15), ikkummissjonat mill-WAK u ppreżentat mill-awtoritajiet Ġermaniżi. Ir-rapport jasal għall-konklużjoni li kien jagħmel sens ekonomiku għall-WAK li jissubordina l-pretensjonijiet tagħhom, jirrinunzja għal parti mill-ammont imsemmi hawn fuq u jirrinunzja għall-ħlasijiet futuri ta’ imgħax. Ir-raġunijiet għal din il-konklużjoni ġew sottomessi mill-Ġermanja u huma kif ġej:
-
Kieku l-WAK ma ssubordinax u ma rrinunzjax għall-pretensjonijiet u l-ħlasijiet ta’ imgħax tiegħu l-GfW kien ikollha tapplika għall-insolvenza u l-GfW kienet tkun stralċjata. Il-pretensjonijiet tal-WAK kien ikollhom jiġu sodisfatti mill-bejgħ tal-istokks tal-GfW.
-
Kieku l-kumpanija kellha tkun stralċjata l-valur tal-istokks tal-GfW kienu jaqgħu. Il-qligħ attwali mill-bejgħ tal-istokks kien ikun biss ta’ madwar 50 % sa 70 % tal-valur skont il-kotba. Għalhekk, permess tad-drittijiet ta’ assigurazzjoni, il-qligħ kien ikun jammonta għal bejn EUR 1,84 miljun u EUR 2,4 miljun.
-
Il-proċeduri ta’ insolvenza huma għaljin.
-
Il-Liġi Ġermaniża tal-Insolvenza (“InsO”) jipprovdi għal dritt ta’ separazzjoni għal prodotti b’ritenzjoni ta’ titolu, madankollu, dan jiġi ddeterminat abbażi tal-għażla tal-amministratur tal-insolvenza li jagħżel bejn it-twettiq tal-kuntratt u s-separazzjoni tal-assi (il-Paragrafu 103 tal-InsO). Is-separazzjoni tal-assi hija possibbli biss jekk l-amministratur tal-insolvenza jirrifjuta li jwettaq il-kuntratt, f’liema każ il-kreditur jista’ jirtira mill-kuntratt u jitlob is-separazzjoni tal-assi, u huwa intitolat għal kumpens għal nuqqas ta’ twettiq tal-kuntratt. Ħlasijiet parzjali jistgħu jiġu paċuti. Bi tpattija, il-GfW tista’ titlob l-irkupru tal-ħlasijiet li diġà saru, li jistgħu jiġu paċuti kontra l-kumpens għal nuqqas ta’ twettiq tal-kuntratt.
-
Min-naħa l-oħra, wara li l-WAK issubordina parti mill-pretensjonijiet tiegħu, kien legalment possibbli għall-GfW li tevita proċeduri ta’ insolvenza u wara li rrinunzja għal parti mill-pretensjonijiet u l-ħlasijiet tal-imgħax tiegħu, il-WAK kellu pretensjonijiet pendenti ta’ EUR 5,15 miljun li seta’ jistenna li jirkupra bħala riżultat tal-fatt li l-GfW setgħet tkompli tinnegozja.
-
Osserva wkoll li kieku kienu nfetħu l-proċeduri ta’ insolvenza l-ħlasijiet lura ta’ EUR 1 440 476,92 fuq is-self li saru mill GfW lill-WAK fil-perjodu ta’ bejn l-1 ta’ Novembru sal-31 ta’ Diċembru 2000 setgħu jiġu kkontestati mill-GfW skont ir-regoli tal-insolvenza. Dan kien iwassal biex il-WAK ikun obbligat li jħallas lura dawn il-fondi.
(89)
Il-Ġermanja tenfasizza li evalwazzjoni ex-post turi li l-alternattiva ta’ subordinazzjoni u ta’ rinunzja ta’ pretensjonijiet tagħmel aktar sens ekonomiku peress li l-ħlasijiet lura riċevuti bl-evitar tal-insolvenza tal-GfW kienu ta’ EUR 4 670 517,65, li jagħmilhom superjuri għall-massimu ta’ EUR 2,4 miljun li setgħu ġew assigurati taħt il-proċeduri ta’ insolvenza.
(90)
Il-Ġermanja tikkonkludi li peress li s-subordinazzjoni u rinunzja ta’ pretensjonijiet kienu skont it-test tal-kreditur privat, ma kien hemm l-ebda għajnuna lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura fil-ħin tas-subordinazzjoni u tar-rinunzja ta’ pretensjonijiet mill-WAK.
VI. VALUTAZZJONI TAL-GĦAJNUNA
VI.1. Organizzazzjoni tas-suq komuni
(91)
Sad-dħul fis-seħħ tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 479/2008 tad-29 ta’ April 2008 dwar l-organizzazzjoni komuni tas-suq tal-inbid (16), il-vitikultura u l-ipproċessar tal-inbid kienu koperti mir-Regolament (KE) Nru 1493/1999. L-Artikolu 71 tar-Regolament (KE) Nru 1493/1999 jiddikjara li l-Artikoli 87, 88 u 89 tat-Trattat (issa l-Artikoli 107, 108 u 109 tat-TFUE) għandhom japplikaw għall-produzzjoni ta’ u l-kummerċ fil-prodotti koperti minnu. Qabel il-31 ta’ Lulju 2000, il-vitikultura u l-ipproċessar tal-inbid kienu koperti mir-Regolament (KEE) Nru 822/87. L-Artikolu 76 tar-Regolament (KEE) Nru 822/87 jiddikjara li l-Artikoli 92, 93 u 94 tat-Trattat (issa l-Artikoli 107, 108 u 109 tat-TFUE) għandhom japplikaw għall-produzzjoni ta’ u l-kummerċ fil-prodotti elenkati fl-Artikolu 1 tar-Regolament. Għalhekk, il-miżuri in kwistjoni għandhom jiġu eżaminati fid-dawl tar-regoli dwar l-għajnuna mill-Istat.
VI.2. L-eżistenza ta’ għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107(1) tat-TFUE
(92)
Skont l-Artikolu 107(1) tat-TFUE, kull għajnuna mogħtija minn Stat Membru jew permezz ta’ riżorsi mill-Istat fi kwalunkwe forma li tfixkel jew thedded li tfixkel il-kompetizzjoni billi tiffavorixxi ċerti impriżi jew il-produzzjoni ta’ ċerti prodotti hija pprojbita, jekk taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri.
(93)
Il-WAK huwa korporazzjoni tal-liġi pubblika u parzjalment iffinanzjat minn fondi tal-istat federali ta’ Rhineland-Palatinate u parzjalment minn kontribuzzjonijiet parafiskali. Il-miżura hija għalhekk iffinanzjata minn riżorsi statali.
(94)
Għajnuna lil xi impriża tidher li taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri meta dik l-impriża topera f’suq miftuħ għall-kummerċ fl-Unjoni. (17) Hemm ammont sostanzjali ta’ kummerċ fl-Unjoni fi prodotti agrikoli. Għalhekk, l-għajnuna preżenti tista’ taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri (18).
(95)
Il-Qorti ddeċidiet li sabiex jiġi ddeterminat jekk miżura statali tikkostitwixxix għajnuna skont l-Artikolu 107(1) tat-TFUE, huwa wkoll meħtieġ li jiġi stabbilit jekk l-impriża benefiċjarja tirċevix vantaġġ ekonomiku li kieku ma kinitx tikseb taħt kundizzjonijiet normali tas-suq (19) u/jew jekk il-miżura tkunx ippermettiet lill-impriża li tevita li ġġorr spejjeż li normalment kien ikollhom jitħallsu mir-riżorsi finanzjarji tagħha stess (20). Dan ikun tabilħaqq biżżejjed biex jindika distorsjonijiet potenzjali tal-kompetizzjoni. (21)
VI.2.1. L-eżistenza ta’ għajnuna lill-Gesellschaft für Weinabsatz (GfW)
VI.2.1.a. L-għoti ta’ self mill-WAK
(96)
Is-self ta’ EUR 15 302 696,25 mill-WAK kien ingħata fil-ħarifa tal-1999. Il-GfW ġiet imposta rata ta’ imgħax ta’ bejn it-3,28 % u l-5,25 % matul il-perjodu tas-self. Ma ġiet imposta l-ebda primjum tar-riskju. Ir-rata ta’ referenza għall-Ġermanja għal dan il-perjodu kienet ta’ bejn il-5,23 % u s-6,33 %.
(97)
Il-Ġermanja taqbel mal-fehma tal-Kummissjoni li l-għoti tas-self ma kienx sar skont il-kundizzjonijiet tas-suq. Kieku s-self kien ingħata skont il-kundizzjonijiet tas-suq, kien ikollha tiġi imposta rata bażi ogħla u kien jiżdied primjum tar-riskju meta wieħed iqis il-garanzija limitata offruta mill-kollateral għas-self.
(98)
Wieħed jista' jikkonkludi li s-self mogħti lill-GfW kien fih element ta’ għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107(1) tat-TFUE peress li l-GfW irċeviet vantaġġ ekonomiku li kieku ma kinitx tikseb taħt kundizzjonijiet normali tas-suq. L-element ta’ għajnuna jiġi kkalkulat bħala d-differenza bejn l-imgħax impost u r-rata ta’ referenza flimkien ma’ primjum xieraq tar-riskju.
(99)
Il-possibbiltà li l-għajnuna tgħaddi lis-suċċessuri legali
(100)
Skont il-Ġermanja, il-GfW ġiet likwidata u xolta mill-1 ta’ Ġunju 2005. L-istokk kollu pendenti fl-oqsma tan-negozju li kien għad fadal ġie mibjugħ. Il-qligħ kollu ntuża biex il-WAK jitħallas lura. Ġie miftiehem max-xerrej (persuna privata) li l-valur tal-istokk pendenti kollu skont l-inventarju fl-31 ta’ Diċembru 2004 jiġi trasferit lill-WAK fi tmiem l-2005. Il-valur kellu jkun il-valur oriġinali tax-xiri ta’ EUR 79 579,79. Il-GfW tħassret mir-reġistru tal-kummerċ matul l-2006 u la hemm suċċessur legali u lanqas xi entità ġuridika li minnha l-għajnuna setgħet tiġi rkuprata. Skont il-ġurisprudenza stabbilita (22) għalhekk, skont il-Ġermanja, l-irkupru mhuwiex possibbli.
(101)
Peress li l-assi pendenti tal-GfW kienu nbiegħu, il-persuna li xtrathom setgħet possibbilment ibbenefikat mill-għajnuna mogħtija lill-GfW. Madankollu, peress li l-persuna kienet ħallset il-prezz oriġinali tax-xiri u s-suq kien naqas matul is-snin li għaddew, huwa ċar li l-prezz imħallas mix-xerrej kien mill-inqas il-prezz tas-suq. Għalhekk, il-Kummissjoni tikkonkludi li ma ġiet mgħoddija l-ebda għajnuna lix-xerrej tal-istokk pendenti tal-GfW. Fl-istess ħin, il-GfW ma baqatx teżisti u għalhekk ma hemm l-ebda għajnuna li trid tiġi rkuprata.
VI.2.1.b. Is-subordinazzjoni u r-rinunzja ta’ pretensjonijiet mill-WAK
(102)
Is-subordinazzjoni ta’ pretensjonijiet u r-rinunzja ta’ pretensjonijiet u l-ħlasijiet ta’ imgħax kienu ffinanzjati mir-riżorsi proprji tal-WAK u minn self korrispondenti meħud mill-WAK u għalhekk għandhom jitqiesu bħala ffinanzjati permezz ta’ riżorsi mill-Istat.
(103)
Biex jiġi stabbilit jekk is-subordinazzjoni ta’ pretensjonijiet u r-rinunzja ta’ pretensjonijiet u l-ħlasijiet ta’ imgħax jikkostitwixxu għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107(1) tat-TFUE lill-GfW huwa meħtieġ li jiġi stabbilit jekk il-GfW tirċevix vantaġġ ekonomiku li kieku ma kinitx tikseb taħt kundizzjonijiet normali tas-suq u/jew jekk il-miżura ppermettietx lill-GfW li tevita li tħallas spejjeż li normalment kien ikollha tħallas mir-riżorsi finanzjarji proprji tagħha. Din l-evalwazzjoni għandha ssir permezz ta’ test tal-kreditur privat. It-test tal-kreditur privat jivvaluta jekk, taħt l- istess kundizzjonijiet tas-suq, kreditur privat ikunx aġixxa jew aġixxiex bl-istess mod bħall-kreditur pubbliku.
(104)
Skont il-ġurisprudenza stabbilita, ir-rinunzja ta’ parti mill-pretensjoni tista’ tkun meħtieġa sabiex jiżdied l-ammont li effettivament jiġi rkuprat. Kreditur privat jaġixxi b’tali mod sabiex jimminimizza t-telf tiegħu. (23) Fil-każ li pretensjoni ma tkunx ġiet suffiċjentement assigurata, ftehim biex il-ħlas lura jiġi pospost iżid il-possibbiltajiet ta’ ħlas lura mingħajr telf peress li d-debitur ikollu l-opportunità li jegħleb il-kriżi u jtejjeb is-sitwazzjoni tiegħu. (24)
(105)
Fis-sentenza HAMSA (25) tas-CFI, il-qorti tirrifjuta l-prattika preċedenti tal-Kummissjoni li teħtieġ sehem indaqs ta’ rinunzji ta’ pretensjonijiet għal kredituri privati u pubbliċi fir-rigward tas-sehem tad-dejn tagħhom. Minflok il-qorti stabbiliet li t-test tal-kreditur privat jista’ jiġi applikat ukoll meta r-relazzjoni tar-rinunzji bejn il-kredituri differenti tkun assimetrika. Il-paragrafu 168 u 169 tas-sentenza jaqra:
“(168)
Meta ditta affaċċjata b’deterjorazzjoni sostanzjali fis-sitwazzjoni finanzjarja tagħha tipproponi ftehim jew sensiela ta’ ftehimiet għall-arranġament tad-dejn lill-kredituri tagħha bil-għan li s-sitwazzjoni tiġi rimedjata u tiġi evitata l-likwidazzjoni, kull kreditur għandu jieħu deċiżjoni wara li jikkunsidra l-ammont offrut lilu skont il-ftehim propost, fuq naħa waħda, u l-ammont li jistenna li jkun kapaċi jirkupra wara l-likwidazzjoni possibbli tad-ditta, min-naħa l-oħra. L-għażla tiegħu hija influwenzata minn għadd ta’ fatturi, inkluż l-istatus tal-kreditur bħala d-detentur ta’ pretensjoni assigurata, preferenzjali jew ordinarja, in-natura u l-firxa ta’ xi titoli li jista’ jkollu, l-evalwazzjoni tiegħu tal-possibbiltajiet li d-ditta tiġi restawrata għall-vijabilità, kif ukoll l-ammont li jirċievi fil-każ ta’ likwidazzjoni. Jekk jirriżulta, pereżempju, li fil-każ li d-ditta tiġi likwidata, il-valur tar-realizzazzjoni tal-assi tagħha kien ikun biżżejjed biss biex ikopri ipoteki u pretensjonijiet preferenzjali, il-pretensjonijiet ordinarji ma kien ikollhom l-ebda valur. Fit-tali xenarju, li kreditur ordinarju jaċċetta l-kanċellazzjoni tal-parti kbira tal-pretensjoni tiegħu ma jkunx verament sagrifiċċju.
(169)
Jirriżulta li, fin-nuqqas ta’ għarfien dwar il-fatturi li jiddeterminaw il-valuri rispettivi tal-għażliet offruti lill-kredituri, is-sempliċi fatt li hemm nuqqas apparenti ta’ proporzjon bejn l-ammonti li d-diversi kredituri jkunu ħassru, fih innifsu mhuwiex konklużiv għar-raġunijiet li wassluhom biex jaċċettaw ir-remissjonijiet tad-dejn proposti.”
(106)
Barra minn hekk, fil-każ HAMSA (26) Is-CFI li, kreditur pubbliku jaġixxi bħala kreditur privat meta jiddeċiedi li jirrinunzja għal parti mill-pretensjonijiet tiegħu, wara evalwazzjoni estensiva u raġonevoli ta’ kemm jista’ jkun kapaċi jirkupra, tar-riskju ta’ likwidazzjoni u tal-possibbiltà li d-ditta terġa’ tiġi restawrata għall-vijabilità. Fl-aħħar nett, fid-deċiżjoni tal-Kummissjoni fil-każ Huta Cynku (27), il-Kummissjoni ddeċidiet li fejn ir-ristrutturar ikun iwassal għal dħul aħjar milli minn likwidazzjoni, ma jeżisti l-ebda vantaġġ u għalhekk l-ebda għajnuna mill-Istat.
(107)
B’referenza għall-ġurisprudenza kkwotata hawn fuq, waqt l-evalwazzjoni ta’ jekk kreditur privat ikunx aġixxa jew aġixxiex bl-istess mod bħall-WAK, huwa meħtieġ li jiġu eżaminati l-għażliet li l-WAK kellu meta kkonkluda li l-GfW kienet qiegħda tiffaċċja l-insolvenza u x’kienu jkunu l-implikazzjonijiet ekonomiċi marbuta ma’ dawn l-għażliet. Bħala tieni pass, huwa meħtieġ wkoll li jsir l-istess eżami għall-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura u mbagħad jiġi evalwat jekk is-sitwazzjoni affaċċjata mill-WAK tistax tiġi mqabbla ma’ u evalwata abbażi tal-azzjonijiet tal-impriżi u tan-negozjanti tal-vitikultura.
(108)
Meta ġie infurmat li l-GfW kienet qiegħda tiffaċċja insolvenza, il-WAK kellu żewġ għażliet. Seta’ jew iħalli l-proċeduri ta’ insolvenza jinfetħu, jew seta’ jipprova jevita dan billi jilħaq ftehim mal-GfW li kien jippermetti lill-GfW li tkompli tinnegozja. Abbażi tal-informazzjoni sottomessa mill-Ġermanja u appoġġjata minn rapport mit-3 ta’ Frar 2003 imħejji minn awditur indipendenti (ara l-premessa 88), l-implikazzjonijiet ekonomiċi marbuta ma’ dawn iż-żewġ deċiżjonijiet huma, skont il-Ġermanja, kif ġej. Ex-ante, fil-każ ta’ proċeduri ta’ insolvenza, il-WAK seta’ jistenna li jirkupra massimu ta’ madwar EUR 2,4 miljun tal-pretensjonijiet tiegħu. Fil-każ li l-WAK kien iffirma ftehim mal-GfW, li jirrinunzja għal parti mill-pretensjonijiet tiegħu u b’hekk jippermetti lill-GfW li tkompli tinnegozja, il-WAK seta’ jistenna ex ante’ li jirkupra madwar EUR 5,1 miljun mill-pretensjonijiet tiegħu. Dan iħalli differenza ta’ EUR 2,7 miljun favur li l-GfW tiġi permessa li tevita proċedurii ta’ insolvenza. Jekk l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura kienux lesti li jagħmlu l-istess, kellu biss impatt żgħir fuq il-kalkoli ta’ rkupru, iżda ma biddilx ir-riżultat dwar il-paragun bejn iż-żewġ alternattivi.
(109)
L-istima ta’ rata ta’ rkupru fil-każ ta’ insolvenza ta’ EUR 2,4 miljun fir-rapport hija bbażata fuq is-suppożizzjoni Ġermaniża li l-pretensjonijiet ta’ EUR 4,4 miljun tal-impriżi u tan-negozjanti tal-vitikultura għandhom ikunu ġew riżolti qabel dawk tal-WAK. Madankollu, skont il-Kummissjoni Ewropea, il-liġi Ġermaniża tal-insolvenza tgħid li d-dejn biss lill-dawk l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura b’ritenzjoni fit-tul ta’ titolu kien ikollu jiġi riżolt qabel id-djun tal-WAK. Id-djun l-oħra kienu jkunu fl-istess pożizzjoni bħad-dejn tal-WAK. Madankollu, il-kalkoli proprji tal-Kummissjoni Ewropea juru li anki fil-każ fejn il-pretensjonijiet tal-WAK u tal-impriżi u tan-negozjanti tal-vitikultura kienu jkunu kollha fl-istess pożizzjoni, il-WAK seta’ jistenna li jirkupra l-massimu ta’ EUR 4,7 miljun fil-każ ta’ insolvenza (abbażi ta’ total massimu ta’ ħlas lura ta’ EUR 6,8 miljun fil-każ ta’ insolvenza u li l-WAK u l-impriżi tal-vitikultura jirċievu ħlas lura fi proporzjon ma’ dak li kienu dovuti - EUR 10 miljun u EUR 4,4 miljun rispettivament għall-WAK u għall-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura). Għalhekk jista’ jiġi konkluż li ex-ante l-għażla l-aktar favorevoli għall-WAK kienet tkun li jippermetti lill-GfW li tevita l-insolvenza.
(110)
Min-naħa l-oħra l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura ffaċċjaw kalkolu differenti ħafna. L-ewwel nett, kienu diġà rċevew 80 % tal-ħlas għall-oġġetti konsenjati tagħhom. It-tieni nett, skont l-offerta mill-GfW kienu sejrin jirċievu biss 10 % tal-20 % li kienu għadhom dovuti lilhom. Fil-fatt dan kien ifisser li huma kienu sejrin jirċievu 2 % addizzjonali tal-prezz tax-xiri miftiehem kieku ffirmaw il-ftehim. Ċertament dan huwa anqas minn dak li setgħu jistennew fi proċeduri ta’ insolvenza, irrispettivament mill-pożizzjoni ta’ sigurtà tagħhom (ritenzjoni sempliċi, estiża jew fit-tul ta’ titolu). Bħala medja setgħu jistennew li jirċievu 48 % tat-pretensjonijiet pendenti tagħhom (EUR 2,1 miljun mit-total ta’ EUR 4,4 miljun dovuti lilhom). Għalhekk ma hija l-ebda sorpriża li xi wħud mill-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura rrifjutaw l-offerta mill-GfW. It-tielet nett, kellu jkun evidenti li kien ikun fl-interess tal-WAK li jirrinunzja għal parti mill-pretensjonijiet tiegħu u jevita l-insolvenza anki jekk l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura ma jagħmlux l-istess, li għal darb’oħra kien jippermetti lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura li jiksbu sehem akbar tal-pretensjonijiet pendenti tagħhom mill-10 % offruti. Ir-raba’ nett, ħafna minnhom kienu diġà tellgħu lill-GfW il-qorti u l-qorti kienet iddeċidiet favur tagħhom, u obbligat lill-GfW sabiex tħallas 80 % tal-pretensjonijiet pendenti.
(111)
Jista’ jiġi konkluż li minkejja l-fatt li l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura u l-WAK kienu kollha kredituri tal-GfW, l-għażliet u r-riżultat ta’ dawk l-għażliet għall-WAK u għall-impriżi u għan-negozjanti tal-vitikultura kienu tant differenti li ma kienux komparabbli. Il-fatt li l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura għażlu li ma jirrinunzjawx għall-pretensjonijiet tagħhom ma għandux ikollu effett negattiv waqt l-analiżi ta’ jekk il-WAK kienx aġixxa skont it-test tal-kreditur privat.
(112)
Meta qieset l-għażliet differenti għall-WAK kontra xulxin, il-Kummissjoni tikkonkludi li l-subordinazzjoni u r-rinunzja parzjali ta’ pretensjonijiet tal-4 ta’ Diċembru 2000 u tal-21 ta’ Frar 2001 b’total ta’ EUR 5 005 441,60 u r-rinunzja ta’ ħlasijiet ta’ imgħax mill-31 ta’ Diċembru 2000 kienet l-aktar għażla favorevoli għall-WAK u hija għalhekk konformi mat-test tal-kreditur privat. Is-subordinazzjoni u r-rinunzja ta’ pretensjonijiet jagħmlu differiment tad-dejn, li huwa aktar favorevoli għall-kreditur meta mqabbel ma’ likwidazzjoni. Skont il-ġurisprudenza stabbilita (28), kreditur pubbliku għandu jibbilanċja l-vantaġġ inerenti fil-kisba tas-somma offruta skont il-pjan ta’ ristrutturar u s-somma li jkun jista’ jirkupra permezz tal-likwidazzjoni tad-ditta. Għaldaqstant, il-GfW ma rċeviet l-ebda vantaġġ li ma kinitx tirċievi f’kundizzjonijiet normali tas-suq u għalhekk ma ġiet mogħtija l-ebda għajnuna mill-Istat lill-GfW bħala riżultat tad-deċiżjoni tal-WAK li jissubordina u jirrinunzja għal parti mill-pretensjonijiet tiegħu.
(113)
Fil-ftuħ tal-proċeduri kien espress dubju dwar jekk il-WAK kienx żamm is-subordinazzjoni u r-rinunzja ta’ pretensjonijiet għal minimu strett. Madankollu, skont il-kummenti tal-Ġermanja, il-WAK irrinunzja għas-sehem tal-pretensjonijiet meħtieġa tiegħu biex ikopri d-defiċit tal-GfW għall-2000, li skont il-liġi Ġermaniża tal-insolvenza (ara l-premess 25) kien meħtieġ sabiex jiġu evitati proċeduri ta’ insolvenza u biex il-GfW tkun tista’ tkompli tinnegozja. Fl-ewwel kuntratt (iffirmat fl-4 ta’ Diċembru 2000) bejn il-GfW u l-WAK, sabiex tiġi evitata l-insolvenza tal-GfW, il-WAK jaqbel mal-GfW dwar subordinazzjoni ta’ pretensjonijiet tal-istess ammont bħala d-defiċit tal-GfW wara li l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura kienu qablu li jirrinunzjaw għal 90 % tal-pretensjonijiet pendenti tagħhom u biex, jekk ikun neċessarju, jirrinunzjaw għall-ammont tal-pretensjoni li kienu qablu li jissubordinaw (ara l-premessa 79 u 80). Ir-raġuni għaliex ir-rinunzja kienet akbar minn kemm wieħed l-ewwel stenna kien li minkejja l-isforzi tal-WAK u tal-GfW biex jikkonvinċu lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura biex jikkontribwixxu sabiex jgħinu lill-GfW tevita l-insolvenza (ara l- premessa 79 u 80), id-deċiżjoni tal-impriżi u tan-negozjanti tal-vitikultura li ma jirrinunzjaw għall-ebda waħda mill-pretensjonijiet tagħhom għar-raġunijiet imsemmija fil-premessa 108 hawn fuq. Kif imsemmi fil-premess 110, id-deċiżjoni tal-impriżi u tan-negozjanti tal-vitikultura li ma jirrinunzjawx għal sehem mill-pretensjonijiet pendenti tagħhom kellha biss impatt limitat fuq l-evalwazzjoni ekonomika tal-WAK u ma biddlitx l-eżitu ta’ din l-evalwazzjoni: li kien ekonomikament preferenzjali għall-WAK li jippermetti lill-GfW tevita proċeduri ta’ insolvenza.
(114)
Il-Kummissjoni għalhekk tikkonkludi li s-subordinazzjoni parzjali u r-rinunzja ta’ pretensjonijiet mill-WAK kienet l-aktar għażla favorevoli għall-WAK u għalhekk huma skont il-prinċipju tal-kreditur privat u għalhekk ma għandhomx jitqiesu bħala għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107(1) tat-TFUE lill-GfW.
VI.2.2. L-eżistenza ta’ għajnuna għall-impriżi u għan-negozjanti tal-vitikultura
(115)
Fil-ftuħ u fl-estensjoni sussegwenti tal-proċedura ta’ investigazzjoni formali tqajmu mistoqsijiet dwar l-għajnuna possibbli lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura. L-ewwel nett, il-pożizzjoni ta’ sigurtà mogħtija lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura mill-GfW fil-mument tax-xiri dehret relattivament b’saħħitha u tqajmu dubji dwar jekk il-pożizzjoni ta’ sigurtà mogħtija kinitx verament skont il-prattika normali tan-negozju. It-tieni nett, il-prezz imħallas għall-most mixtri kien stmat li kien ogħla mill-prezz tas-suq. It-tielet nett, tqajmu dubji dwar id-deċiżjoni tal-impriżi u tan-negozjanti tal-vitikultura li ma jirrinunzjaw għall-ebda waħda mill-pretensjonijiet tagħhom meta l-GfW ġiet affaċċjata bl-insolvenza flimkien mad-deċiżjoni tal-WAK li jissubordina u mbagħad jirrinunzja għal parti mill-pretensjonijiet tiegħu, minkejja li l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura ddeċidew li ma jirrinunzjawx għad-90 % tal-pretensjonijiet pendenti tagħhom (20 % tal-valur tal-istokk).
VI.2.2.a. Fil-ħin tax-xiri tal-most - il-pożizzjoni ta’ sigurtà mogħtija
(116)
Fil-kummenti tagħhom, il-Ġermanja tat l-assigurazzjonijiet tagħha li r-ritenzjonijiet sempliċi, estiżi jew fit-tul ta’ titolu mogħtija lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura differenti b’rabta max-xiri tal-most, kien tabilħaqq skont il-prattika normali tan-negozju. Dan ifisser li għalkemm din tat lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura pożizzjoni relattivament qawwija ta’ sigurtà, speċjalment dawk mogħtija ritenzjoni fit-tul ta’ titolu, dan kien skont il-prattika normali tan-negozju u ma kinitx aktar b’saħħitha milli kieku għamlu arranġamenti ma’ xerrej privat.
(117)
Il-Kummissjoni tagħmel referenza għar-rakkomandazzjonijiet (29) irreġistrati mill-Federazzjoni tal-fabbriki tal-inbid u tal-bejjiegħa tal-inbid Ġermaniżi, Trier, il-Federazzjoni ta’ negozjanti tal-inbid Ġermaniżi, Mainz u l-Assoċjazzjoni ta’ Vitikulturisti Ġermaniżi, Bonn (Der Bundesverband der Deutschen Weinkellereien und des Weinfachhandels e.V., Trier, der Bundesverband der Deutschen Weinkommissionäre e.V., Mainz und der Deutsche Weinbauverband e.V., Bonn) mal-awtoritajiet Ġermaniżi dwar il-kompetizzjoni (Bundeskartellamt) f’konformità ma’ § 22 Abs. 3 Nr. 2 tal-Att kontra r-Restrizzjonijiet tal-Kompetizzjoni (des Gesetzes gegen Wettbewerbsbeschränkungen) (30). L-ewwel verżjoni tar-rakkomandazzjonijiet kienet irreġistrata fl-1990 u l-verżjoni attwali fl-2005. Dawn ir-rakkomandazzjonijiet jagħmluha ċara li f’każijiet fejn il-prezz sħiħ tax-xiri ma jkunx tħallas fil-ħin tat-trasferiment tal-merkanzija, il-bejjiegħ għandu jżomm it-titolu ta’ sjieda sakemm ikun tħallas il-prezz sħiħ. Il-pożizzjonijiet ta’ sigurtà mogħtija lill-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura fil-każ in kwistjoni taw gradi differenti ta’ sigurtà. Dawk biss li kellhom ritenzjoni fit-tul ta’ titolu kellhom garanzija sħiħa għall-ħlas. Dan ifisser li bħala medja l-pożizzjoni ta’ sigurtà għall-impriżi u għan-negozjanti tal-vitikultura ma kinitx b’saħħitha kif ġie rrakkomandat fil-rakkomandazzjonijiet imsemmija hawn fuq. Il-Kummissjoni għalhekk taċċetta, b’referenza għar-rakkomandazzjonijiet u l-pożizzjoni ta’ sigurtà attwali mogħtija, l-assigurazzjonijiet tal-Ġermanja li hija prattika normali tan-negozju li jingħataw pożizzjonijiet ta’ sigurtà kif kien sar lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura f’dan il-każ u li l-pożizzjoni ta’ sigurtà mogħtija ma kienetx aktar b’saħħitha milli kieku taħt kuntratt normali bejn żewġ atturi privati u għalhekk ma tikkostitwixxix għajnuna mill-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) tat-TFUE.
VI.2.2.b. Fil-ħin tax-xiri tal-most - il-prezz imħallas għall-most mixtri
(118)
Fil-ftuħ tal-proċeduri, intqal li l-prezz imħallas mill-GfW għall-most mixtri kien ogħla mill-prezz tas-suq. Bħala prezz tas-suq ġie użat il-prezz għall-inbid tal-mejda u l-prezz ikkwotat bħala prezz ta’ referenza kien ta’ EUR 0,26 għal kull litru. Fil-kummenti tagħha, il-Ġermanja tat informazzjoni sostanzjali dwar l-istrateġija tan-negozju tal-GfW, li turi li s-suq tal-inbid ordinarju tal-mejda mhuwiex is-suq rilevanti u li l-istrateġija ta’ GfW kellha tlett aspetti. L-ewwel, li tixtri most għall-inbid tal-mejda li bih tista’ tipparteċipa fil-programm ta’ distillazzjoni tal-UE (40 % tal-istokk). It-tieni, biex tixtri most ta’ kwalità għolja bl-intenzjoni li tbiegħu fis-suq tal-inbid mhux ipproċessat ta’ kwalità għolja biex jintuża għall-produzzjoni tal-inbid spumanti (60 % tal-istokk). It-tielet, biex tipparteċipa fil-programm ta’ stokkjar tal-UE b’20 % tal-istokk qabel ma jinbiegħ għall-produzzjoni tal-inbid spumanti. Waqt l-analiżi ta’ jekk żewġ prodotti jagħmlux parti mill-istess suq, il-Kummissjoni tagħmel użu mill-Avviż tal-Kummissjoni dwar id-definizzjoni ta’ suq rilevanti għall-iskop tad-dritt Komunitarju tal-kompetizzjoni (31). Skont il-punt 7 tan-nota, ‘suq rilevanti tal-prodotti jinkludi dawk il-prodotti u/jew servizzi kollha li huma meqjusa bħala interkambjabbli jew sostitwibbli mill-konsumatur, minħabba l-karatteristiċi tal-prodotti, il-prezzijiet tagħhom u l-użu maħsub tagħhom’.
(119)
Is-suq għall-most mixtri biex jittieħed vantaġġ mill-programm ta’ distillazzjoni tal-UE huwa ċertament dak għall-inbid ordinarju tal-mejda. Madankollu, il-prezz rilevanti għandu jkun il-prezz imħallas għall-inbid mibgħut għad-distillazzjoni.
(120)
Bħall-miżuri tradizzjonali kollha ta’ intervent fis-swieq agrikoli, id-distillazzjoni preventiva tal-inbid skont l-Artikolu 38 tar-Regolament (KEE) Nru 822/87 għandha bħala l-għan prinċipali tagħha t-tneħħija ta’ provvista eċċessiva mis-suq tal-inbid u għalhekk il-prezz ta’ din id-distillazzjoni volontarja kellu jkun għoli biżżejjed biex jagħti lill-produtturi l-inċentiv li jibgħatu l-inbid għad-distillazzjoni. Il-prezz annwali attwali tal-miżura ta’ distillazzjoni ġie definit mill-Kunsill bħala 65 % tal-hekk imsejjaħ prezz gwida.
(121)
Il-prezz gwida nnifsu kien jiġi deċiż mill-Kunsill darba fis-sena u l-prezz kien espressament stabbilit biex jappoġġja s-suq. Biex dan iseħħ, kellu ovvjament jiġi stabbilit f’livell għoli biżżejjed. Ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1676/1999 tad-19 ta’ Lulju 1999 li jistabbilixxi l-prezz gwida għall-inbid għas-sena tal-inbid 1999/2000 (32) iffissa l-prezzijiet gwida għall-kategoriji differenti ta’ inbid. Il-prezz għall-kategorija AII (inbid abjad tal-mejda mill-varjetajiet ta’ dwieli tat-tip Sylvaner, Müller-Thurgau) kien iffissat f’EUR 82,81 għal kull ettolitru u dak għall-AIII (inbid abjad tal-mejda mill-varjetajiet ta’ dwieli tat-tip Riesling) f’EUR 94,57 għal kull ettolitru. Skont l-Anness III tar-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 1681/1999 tas-26 ta’ Lulju 1999 li jistabbilixxi l-prezzijiet tax-xiri, l-għajnuna u ċerti ammonti oħra applikabbli għas-sena tal-inbid 1999/2000 għal miżuri ta’ intervent fis-settur tal-inbid (33), l-ammont eżatt imħallas għad-distillazzjoni kien jiddependi fuq il-grad ta’ alkoħol tal-inbid ikkonsenjat minħabba li l-prezz għad-distillazzjoni preventiva (65 % tal-prezz gwida) kien ġie kkalkulat mill-Kummissjoni mhux għal kull ettolitru iżda skont il-grad ta’ alkoħol għal kull ettolitru ta’ dik is-sena.
(122)
Ir-rwol ewlieni tal-Kummissjoni fir-rigward tad-distillazzjoni tal-inbid kien li tevalwa s-sitwazzjoni attwali tas-suq u tiffissa b’mod xieraq il-kwantitajiet aċċettati kull sena għad-distillazzjoni preventiva f’kull Stat Membru. Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 2367/1999 tal-5 ta’ Novembru 1999 introducing preventive distillation as provided for in Article 38 of Council Regulation (EEC) No 822/87 for the 1999/2000 wine year (34) alloka 148 000 ettolitru lis-suq Ġermaniż għas-sena tal-inbid 1999/2000. Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 546/2000 tal-14 ta’ Marzu 2000 (35) li jemenda r-Regolament (KE) Nru 2367/1999 żied dan għal 468 000 ettolitru. Ir-Regolament (KE) Nru 2367/1999 illimita l-kwantità tal-inbid li jintbagħat għad-distillazzjoni għal 40 % tal-produzzjoni. Skont ir-reġistri tal-Kummissjoni l-produtturi Ġermaniżi ddistillaw madwar 400 000 ettolitru taħt din l-iskema.
(123)
Skont il-Ġermanja, il-prezz imħallas għall-inbid mibgħut għad-distillazzjoni kien ta’ EUR 0,50-0,55 għal kull litru. B’kunsiderazzjoni tal-metodu ta’ kalkolazzjoni ta’ hawn fuq, il-Kummissjoni ssib li l-prezz ikkwotat mill-Ġermanaj huwa realistiku.
(124)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li minħabba l-intervent fis-suq tal-UE għal sehem sostanzjali tal-inbid inħolqu żewġ swieq separati. Wieħed fejn il-prezz ta’ referenza kien dak imħallas għall-inbid mibgħut għad-distillazzjoni, f’dan il-każ ta’ EUR 0,50-0,55 għal kull litru, u ieħor fejn il-prezz ta’ referenza kien dak tas-suq. Il-valur ta’ EUR 0,26 għal kull litru kkwotat fil-ftuħ tad-deċiżjoni tal-proċedura għalhekk ma jistax jiġi meqjus bħala l-prezz ta’ referenza rilevanti għall-most mixtri li għandu jintbagħat għad-distillazzjoni.
(125)
Sabiex jiġi stabbilit liema kien is-suq rilevanti għall-most mixtri biex jinbidel f’inbid mhux ipproċessat għall-produzzjoni tal-inbid spumanti, l-ewwel huwa meħtieġ li jiġi evalwat jekk jeżistux swieq separati għall-inbid u jekk il-most mixtri mill-GfW jagħmilx parti mill-istess suq bħall-inbid tal-mejda jew le. Sejjer ikun meħtieġ ukoll li jiġi deċiż jekk inbid ta’ kwalità ogħla jistax jikseb prezzijiet ogħla. Fl-istatistika tagħha l-Kummissjoni dejjem tirreferi għal prezzijiet differenti skont il-kwalità tal-inbid. Skont l-esperti interni tal-inbid tal-Kummissjoni l-prezz tal-inbid mhuwiex l-istess għal kull lott u l-istatistika disponibbli tal-inbid tagħti biss prezzijiet medji għall-kwalità differenti ta’ inbid. Il-prezz attwali jiġi influwenzat minn bosta elementi. L-elementi ewlenin huma l-kwalità, il-maturazzjoni, ir-reputazzjoni, id-domanda u l-grad/gradi alkoħoliċi ta’ Oechsle. Il-grad ta’ Oechsle jindika l-maturità u l-livell ta’ zokkor preżenti fl-għeneb. Huwa importanti għaliex jiddetermina l-grad alkoħoliku naturali finali tal-inbid. Skont id-Deutsches Weininstitute (istitut Ġermaniż tal-inbid) il-produzzjoni ta’ sect/inbid spumanti teħtieġ grad għoli ta’ kontenut alkoħoliku fl-inbid mhux ipproċessat (36).
(126)
Dan jappoġġja d-dikjarazzjonijiet tal-Ġermanja li l-grad ta’ Oechsle fil-most jeħtieġ li jkun ogħla jekk il-prodott finali sejjer ikun inbid spumanti milli kieku kien sejjer ikun inbid tal-mejda u li għandu jitħallas primjum għall-most bi grad ogħla ta’ Oechsle. Il-Kummissjoni għalhekk taċċetta l-argumenti tal-Ġermanja li jeżistu swieq separati u li l-prezz għandu fil-fatt ikun ogħla għall-most li sejjer jintuża għall-produzzjoni tal-inbid spumanti aktar milli għall-most użat għall-produzzjoni tal-inbid tal-mejda. Bħala riżultat, il-Kummissjoni taċċetta wkoll li l-prezz imħallas mill-GfW fil-ħin tax-xiri ma jistax jiġi mqabbel mal-prezz għall-inbid tal-mejda, ta’ EUR 0,26 għal kull litru, kif kien sar fil-ftuħ tal-proċedura.
(127)
Il-Ġermanja tgħaddi biex tipprovdi informazzjoni dwar il-prezz li jista’ jinkiseb fis-suq rilevanti, is-suq għall-most ta’ kwalità għolja biex jintuża għall-produzzjoni tal-inbid spumanti. Skont din l-informazzjoni, dwar is-suq tal-inbid mhux ipproċessat għall-inbid spumanti, il-prezz bażiku mħallas għal litru wieħed ta’ most b’60 grad ta’ Oechsle kien ta’ EUR 0,312 għal kull litru. Għal kull grad addizzjonali ta’ Oechsle (sa massimu ta’ 80 grad ta’ Oechsle) tħallas EUR 0,005 għal kull litru. Skont dan il-prinċipju l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura ġew imħallsa għall-most ta’ kwalità għolja tagħhom, 60 % tal-most mixtri. Barra minn hekk, skont l-istatistika tal- importazzjoni tal-assoċjazzjoni tal-vitikulturisti Ġermaniżi (Deutsche Weinbauverband) għas-snin 1998-2001, li ġiet sottomessa mill-Ġermanja, l-inbid abjad importat bil-ingrossa, li minħabba l-kwalità għolja tiegħu huwa adattat għall-produzzjoni tal-inbid spumanti, kellu prezz tas-suq ta’ EUR 0,38 għal kull litru.
(128)
Il-Kummissjoni hija lesta taċċetta l-argumenti tal-Ġermanja għal prezz rilevanti tas-suq ta’ madwar EUR 0,38 għal kull litru, abbażi tal-informazzjoni mill-esperti interni tagħha tal-inbid dwar kif jiġi stabbilit il-prezz tal-inbid, l-informazzjoni mill-Weininstitute Deutsches kif iddikjarat hawn fuq u mill-kalkolu tal-profitt fil-pjan tan-negozju tal-GfW.
(129)
Il-pjan ta’ direzzjoni tan-negozju tal-GfW, ippreżentat mill-Ġermanja, juri li waqt ix-xiri tal-most, il-GfW kienet qiegħda tistenna li tkun tista’ tibgħat 40 % tal-istokk għad-distillazzjoni preventiva bi prezz ta’ EUR 0,50-0,55 għal kull litru, li tbiegħ 60 % tal-istokk bil-prezz ta’ EUR 0,375 għal kull litru u għal 20 % tal-istokk, stennew li jiksbu sussidju addizzjonali mill-UE għall-istokkjar tal-inbid ta’ EUR 0,06 għal kull litru qabel ma jbigħuh għal EUR 0,375 għal kull litru sena wara. B’kollox, stennew li jbiegħu l-istokk bi prezz medju ta’ EUR 0,44 sa EUR 0,46 u li jagħmlu profitt ta’ bejn EUR 0,06 u EUR 0,09 għal kull litru. Dan kien sejjer iħalli profitt totali ta’ bejn madwar EUR 2,64 miljun u EUR 3,96 miljun.
(130)
Fl-1999, il-GfW bagħtet 40 % tal-istokks tagħha għad-distillazzjoni preventiva li għalihom irċeviet prezz ta’ EUR 0,50-0,55 għal kull litru. Fid-dawl ta’ tnaqqis fil-prezzijiet fis-suq tal-inbid fl-aħħar tal-1999 - li ma kienx mistenni mill-GfW meta wieħed jikkunsidra l-prezzijiet ogħla s-sena ta’ qabel - il-GfW iddeċidiet li ma tbiegħx l-istokk pendenti dik is-sena iżda li taħżnu u tbiegħu fl-2000, jew jekk il-prezzijiet fis-suq kienu sejrin jibqgħu baxxi, tieħu vantaġġ minn ċiklu ieħor ta’ distillazzjoni preventiva. Din id-deċiżjoni kienet ibbażata fuq is-suppożizzjoni li d-distillazzjoni preventiva kienet sejra titkompla. Madankollu, ir-Regolament il-ġdid (KE) Nru 1493/1999 dwar l-organizzazzjoni komuni tas-suq tal-inbid neħħa d-distillazzjoni preventiva. Minflok introduċa l-għażla ta’ distillazzjoni volontarja għall-provvista tas-suq tal-alkoħol tajjeb għax-xorb. Il-miżura ta’ distillazzjoni ta’ kriżi li kienet għadha kif ġiet introdotta tista’ tintuża biss f’każijiet eċċezzjonali ta’ tfixkil fis-suq. Il-premessa 35 tar-Regolament (KE) Nru 1493/1999 tirreferi espliċitament għall-eliminazzjoni tas-sistema ta’ distillazzjoni bħala żbokk artifiċjali għal produzzjoni żejda. Ir-Regolament il-ġdid daħal fis-seħħ fil-31 ta’ Lulju 2000.
(131)
Għall-GfW dan kien ifisser li l-miżuri ta’ distillazzjoni fis-sena tal-inbid 2000/01 kienu konsiderevolment anqas favorevoli minn dawk tas-snin preċedenti. Fid-distillazzjoni għall-forniment tas-suq tal-alkoħol tajjeb għax-xorb seta’ jintlaħaq biss madwar nofs il-prezz medju li kien inkiseb qabel ta’ EUR 0,50-0,55 għal kull litru.
(132)
Fil-fehma tal-Ġermanja dan l-iżvilupp ma setax jiġi mbassar meta l-GfW kienet iddeċidiet li żżomm l-inbid fil-ħażna. Il-Kummissjoni, min-naħa l-oħra, temmen li dan l-iżvilupp kien fil-fatt prevedibbli. L-organizzazzjoni komuni l-ġdida tas-suq tal-inbid kellha l-għan espliċitu li telimina s-sistema ta’ distillazzjoni. Għalhekk kellu jkun ċar għall-GfW, fiż-żmien li ġie deċiż li tmur għal ċiklu ieħor ta’ distillazzjoni, li l-miżuri ta’ distillazzjoni fit-tieni parti tal-2000 u ’l quddiem ma kienux sejrin jipprovdu l-ebda rimedju kontra t-tnaqqis fil-prezzijiet fis-suq tal-inbid.
(133)
Madankollu, l-argumenti dwar jekk il-GfW kellhiex tkun taf dwar il-bidla fir-Regolament huma irrilevanti. Il-pjan ta’ direzzjoni tan-negozju fil-ħin tax-xiri, li abbażi tiegħu għandha tiġi ġġudikata l-imġiba tal-GfW bħala investitur privat, kien jinkludi biss l-ewwel ċiklu ta’ distillazzjoni preventiva, li ma kinitx seħħet u li għaliha l-GfW rċeviet EUR 0,50 - EUR 0,55 għal kull litru. Ma kienx jinkludi ċiklu ieħor ta’ distillazzjoni preventiva u għalhekk il-profitt mistenni minn din id-distillazzjoni ma kienx parti mill-kalkolu tal-profitt totali fil-ħin tax-xiri. Ma kienx parti mill-pjan ta’ direzzjoni tan-negozju u għalkemm ma hemm l-ebda dubju li d-deċiżjoni tal-GfW li tmur għal ċiklu ieħor ta’ distillazzjoni meta l-prezz tas-suq waqa’ kienet waħda ħażina, ma tistax titqies bħala għajnuna mill-Istat lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura fil-ħin tax-xiri.
(134)
Fuq bażi ta’ dan ta’ hawn fuq, il-Kummissjoni tikkonkludi li GfW ħallset il-prezz tas-suq għall-most li nxtara fil-ħarifa tal-1999 u li għalhekk, skont l-Artikolu 107(1) tat-TFUE ma kienet ingħatat l-ebda għajnuna mill-Istat lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura.
VI.2.2.c. Fil-ħin tas-subordinazzjoni u tar-rinunzja ta’ pretensjonijiet mill-WAK
(135)
Fil-premessa 114 ġie konkluż li s-subordinazzjoni u r-rinunzja ta’ pretensjonijiet mill-WAK saru biss fl-interess propju u skont it-test tal-kreditur privat u li għalhekk ma kien hemm l-ebda għajnuna mill-Istat lill-GfW. Il-fatt li d-deċiżjoni tal-WAK iffavorixxiet l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura ma għandha l-ebda rilevanza peress li din ma kinitx l-intenzjoni, iżda biss konsegwenza tal-WAK li kien qiegħed jipprova jimmassimizza l-irkupru tal-fondi proprji.
(136)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li waqt is-subordinazzjoni u r-rinunzja tat-talbiet tiegħu, skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) tat-TFUE l-WAK ma ta l-ebda għajnuna mill-Istat lill-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura.
VI.3. Klassifikazzjoni tal-għajnuna bħala għajnuna illegali
(137)
Peress li l-element ta’ għajnuna fis-self mill-WAK favur il-GfW kien ingħata u tħallas mingħajr notifika minn qabel lill-Kummissjoni, dan huwa illegali skont l-Artikolu 1(f) tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 659/1999 tat-22 ta’ Marzu 1999 li jistabbilixxi regoli dettaljati għall-applikazzjoni tal-Artikolu 93 tat-Trattat tal-KE (37).
VI.4. Eżenzjonijiet previsti fl-Artikolu 107 tat-Trattat dwar is-self lill-GfW
(138)
Għalhekk għandu jiġi eżaminat jekk tapplikax waħda mill-eżenzjonijiet għall-projbizzjoni ta’ għajnuna mill-Istat taħt l-Artikolu 107(1) tat-TFUE tapplikax.
(139)
Mill-perspettiva attwali, l-eżenzjonijiet previsti fl-Artikolu 107(2) u (3)(a), (b) u (d) mhumiex applikabbli, peress li l-għajnuna in kwistjoni la hija:
-
għajnuna biex tippromwovi l-iżvilupp ekonomiku ta’ żoni fejn il-livell ta’ għajxien hu abnormalment baxx jew fejn hemm qgħad serju, u lanqas
-
għajnuna biex tippromwovi l-eżekuzzjoni ta’ proġett importanti ta’ interess komuni Ewropew jew biex tirrimedja għal taqlib serju fl-ekonomija ta’ Stat Membru, u lanqas
-
għajnuna biex tippromwovi l-konservazzjoni tal-kultura u tal-patrimonju meta din l-għajnuna ma taffettwax il-kundizzjonijiet tal-kummerċ u tal-kompetizzjoni fl-Unjoni sal-punt li tkun kontra l-interess komuni.
(140)
L-Artikolu 107(3)(c) tat-TFUE huwa għalhekk l-uniku eżenzjoni li possibbilment tista’ tapplika.
(141)
Fil-ħin tal-għoti tal-għajnuna, l-għajnuna lill-produtturi primarji ġiet direttament evalwata skont l-Artikolu107((3)(c) tat-TFUE. Skont il-prassi ta’ dak iż-żmien, l-għajnuna għall-investimenti, il-kreditu, is-settur tal-bhejjem, l-organizzazzjonijiet tal-produtturi, il-pubbliċità u promozzjoni, il-kumpens għal danni kkawżati mill-mard, il-primjums ta’ assigurazzjoni u l-assistenza teknika setgħu meta jissodisfaw ċerti kriterji jitqiesu kompatibbli mas-suq intern. Madankollu ma tista’ tintuża l-ebda waħda mill-forom ta’ għajnuna kompatibbli msemmija sabiex teżenta l-għajnuna in kwistjoni.
(142)
Barra minn hekk, konxja sabiex ma tħalli l-ebda triq mhux eżaminata, il-Kummissjoni eżaminat jekk il-linji gwida għas-salvataġġ u għar-ristrutturar ta’ ditti f’diffikultà jistgħu ma jkunx applikabbli għall-każ in kwistjoni. L-ewwel kundizzjoni li għandha tiġi sodisfatta minn impriża jekk trid tibbenefika minn għajnuna ta’ salvataġġ jew ta’ ristrutturar hija li għandha tiġi kkunsidrata bħala f’diffikultà skont il-linji gwida dwar għajnuna tal-Istat biex jiġu salvati u ristrutturati ditti li jinsabu f’diffikultà (38). Mill-informazzjoni miżmuma mill-Kummissjoni ma hemm l-ebda indikazzjoni li l-impriża kienet f’diffikultà skont il-linji gwida msemmija hawn fuq meta ngħatat l-għajnuna. Kien biss sena aktar tard minħabba tnaqqis qawwi fis-suq li l-GfW sabet ruħha f’diffikultà.
(143)
Fi kwalunkwe każ, il-Kummissjoni tixtieq tosserva li huwa f’idejn l-Istat Membru kkonċernat li jissodisfa l-obbligu ta’ kooperazzjoni li għandu lejn il-Kummissjoni billi jipprovdi l-elementi kollha meħtieġa biex il-Kummissjoni tkun tista’ tivverifika li l-kundizzjonijiet kollha tad-deroga li minnha qiegħed jitlob li jibbenefika jkunu ġew sodisfatti (39). Fil-każ in kwistjoni, il-Ġermanja ma tat l-ebda informazzjoni suffiċjenti li kienet tippermetti lill-Kummissjoni li tevalwa l-informazzjoni fid-dawl ta’ dawn il-linji gwida, u lanqas l-awtoritajiet Ġermaniżi ma taw l-ebda dokumentazzjoni suffiċjenti li kienet tippermetti lill-Kummissjoni li tevalwa l-għajnuna fid-dawl tal-forom l-oħra ta’ għajnuna kompatibbli msemmija fil-paragrafu 126, u dan minkejja l-informazzjoni pprovduta mill-Kummissjoni fil-punt 44 tad-deċiżjoni biex tinbeda l-proċedura investigattiva.
(144)
Il-miżuri ta’ għajnuna li l-kompatibbiltà tagħhom għandha tiġi evalwata direttament skont l-Artikolu 107(3)(c) tat-TFUE, dan għandu jsir b’mod restrittiv. Għandu jintwera b’mod ċar li l-effetti pożittivi tal-miżura ta’ għajnuna jegħlbu l-effetti dannużi li l-għajnuna jista’ jkollha fuq il-kompetizzjoni u fuq il-funzjonament xieraq tas-suq intern. Miżuri unilaterali ta’ għajnuna mill-istat li huma sempliċiment maħsuba biex itejbu s-sitwazzjoni finanzjarja tal-produtturi iżda li bl-ebda mod ma jikkontribwixxu għall-iżvilupp tas-settur mhumiex ikkunsidrati li jissodisfaw dawn il-kriterji u għalhekk jikkostitwixxu għajnuna operattiva li mhijiex kompatibbli mas-suq intern.
(145)
Għar-raġunijiet ta’ hawn fuq, l-għajnuna mogħtija lill-GfW bħala element tas-self mhijiex konformi mal-ebda waħda mill-eżenzjonijiet possibbli għall-Artikolu 107(3). Għalhekk tikkostitwixxi għajnuna inkompatibbli mas-suq intern.
(146)
L-ebda eċċezzjonijiet oħra skont l-Artikolu 107(3)(c) tat-TFUE ma huma applikabbli.
VII. KONKLUŻJONIJIET
(147)
Għar-raġunijiet ta’ hawn fuq, il-Kummissjoni ssib li s-self mogħti lill-GfW ma jistax jiġi kkunsidrat bħala kompatibbli mas-suq intern. Il-Kummissjoni ssib ukoll li l-Ġermanja implimentat il-miżura illegalment.
(148)
Għar-raġunijiet ta’ hawn fuq, il-Kummissjoni ssib li l-subordinazzjoni sussegwenti ta’ pretensjonijiet u r-rinunzja ta’ pretensjonijiet u l-ħlasijiet ta’ imgħax fil-futur ma jikkostitwixxux għajnuna mill-Istat favur il-GfW u lanqas favur l-impriżi u n-negozjanti tal-vitikultura.
(149)
Għar-raġunijiet ta’ hawn fuq, il-Kummissjoni ssib li x-xiri tal-most sar skont il-prezzijiet tas-suq u skont il-prattika kummerċjali komuni u għalhekk ma jikkostitwixxix għajnuna mill-Istat lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura.
(150)
Fejn jinstab li għajnuna mogħtija illegalment mill-Istat hija inkompatibbli mas-suq intern, il-konsegwenza naturali hija li l-għajnuna għandha tiġi rkuprata sabiex - sa fejn ikun possibbli - tiġi restawrata l-pożizzjoni kompetittiva li kienet teżisti qabel ma ngħatat l-għajnuna.
(151)
Peress li ma jeżisti l-ebda suċċessur legali tal-GfW, l-irkupru mhuwiex possibbli skont il-ġurisprudenza stabbilita (40).
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
L-għajnuna mill-Istat, li tammonta għad-differenza bejn ir-rata ta’ imgħax fuq is-self lill-GfW u r-rata ta’ imgħax tas-suq flimkien mal-primjum tar-riskju li kellu jiġi applikat fuq is-self, mogħtija illegalment mill-Ġermanja, bi ksur tal-Artikolu 108(3) tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, favur GmbH Gesellschaft für Pfalz Weinabsatz hija inkompatibbli mas-suq intern.
Artikolu 2
Is-subordinazzjoni u r-rinunzja ta’ pretensjonijiet mill-WAK ma jikkostitwixxux għajnuna lill-GfW jew lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura skont l-Artikolu 107(1) tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea.
Artikolu 3
Ix-xiri tal-most fl-1999 mill-GfW ma jikkostitwixxix għajnuna lill-impriżi u lin-negozjanti tal-vitikultura skont l-Artikolu 107(1) tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea.
Artikolu 4
Il-Ġermanja ma għandhiex bżonn tirkupra l-għajnuna msemmija fl-Artikolu 1 mingħand il-benefiċjarju peress li l-benefiċjarju huwa fallut u tħassar mir-reġistru tal-kummerċ u ma hemm l-ebda suċċessur legali tiegħu.
Artikolu 5
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lir-Repubblika Federali tal-Ġermanja.
Magħmul fi Brussell, id-29 ta’ Ġunju 2011.