NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 994/2010
ze dne 20. října 2010
o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu a o zrušení směrnice Rady 2004/67/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 194 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zemní plyn (dále jen „plyn“) je velmi významnou součástí dodávek energie v Evropské unii, představuje jednu čtvrtinu dodávek primární energie a využívá se především pro výrobu elektřiny, vytápění, jako surovina pro průmysl a jako palivo v dopravě.
(2)
Spotřeba plynu v Evropě v průběhu posledních desíti let rychle rostla. Se snížením domácí těžby vzrostl ještě rychleji dovoz plynu, čímž vznikla vyšší závislost na dovozu a potřeba zabývat se otázkami zajištění bezpečnosti jeho dodávek. Některé členské státy se navíc vzhledem k nedostatečnému propojení infrastruktury se zbytkem Unie ocitly v izolované oblasti („plynové ostrovy“).
(3)
Vzhledem k významu plynu ve skladbě zdrojů energie v Unii si toto nařízení klade za úkol ukázat odběratelům plynu, že byla učiněna veškerá nezbytná opatření s cílem zajistit kontinuitu dodávek, především v případě náročných klimatických podmínek, a dojde-li k narušení jeho dodávek. Těchto cílů by mělo být dosaženo prostřednictvím nejhospodárnějších opatření, aby nebyla narušena relativní konkurenceschopnost tohoto paliva ve srovnání s ostatními palivy.
(4)
Směrnice Rady 2004/67/ES (3) poprvé stanovila na úrovni Společenství právní rámec pro zajištění bezpečnosti dodávek plynu, který měl zároveň přispět k řádnému fungování vnitřního trhu s plynem v případě narušení dodávek. Zřídila Koordinační skupinu pro otázky plynu, která se ukázala být užitečnou platformou pro výměnu informací a při vymezení společných opatření mezi členskými státy, Komisí, plynárenským odvětvím a spotřebiteli. Síť zpravodajů pro energetickou bezpečnost, kterou v prosinci 2006 schválila Evropská rada, zlepšila možnosti shromažďování informací a zavedla včasné varování při možném ohrožení bezpečnosti dodávek energie. Nové právní předpisy v oblasti vnitřního trhu s energií přijaté Evropským parlamentem a Radou v červenci 2009 představují významný krok k dotvoření vnitřního trhu s energií a jejich jednoznačným cílem je zlepšit bezpečnost dodávek energie v Unii.
(5)
Podle stávajících opatření v oblasti bezpečnosti dodávek plynu, která byla přijata na úrovni Unie, však mají členské státy při volbě opatření i nadále velkou volnost. Je-li ohrožena bezpečnost dodávek pro jeden členský stát, existuje jasné riziko, že jednostranná opatření uvedeného státu mohou ohrozit řádné fungování vnitřního trhu s plynem a dodávky plynu odběratelům. Nedávné zkušenosti ukazují, nakolik je toto riziko reálné. Aby mohl vnitřní trh s plynem fungovat i v případě nedostatečných dodávek, je nezbytné zajistit solidaritu a koordinaci v reakci na krize v oblasti dodávek, a to jak z hlediska prevence, tak reakce na konkrétní narušení dodávek.
(6)
Do některých oblastí Unie je dodáván málo výhřevný plyn. Z důvodu jeho vlastností nelze tento plyn využívat v zařízeních, která jsou určena pro vysoce výhřevný plyn. Je však možné využívat vysoce výhřevný plyn v zařízeních určených pro plyn málo výhřevný, pokud byl na něj přeměněn, například přidáním dusíku. Specifičnost málo výhřevného plynu by měla být vzata v úvahu na celostátní a regionální úrovni a měla by být zohledněna v posouzení rizik a v plánech preventivních opatření a plánech pro stav nouze na těchto úrovních.
(7)
K větší bezpečnosti dodávek na úrovni Unie jako celku i v jednotlivých členských státech je nezbytná diverzifikace tras pro přepravu plynu a zdrojů dodávek pro Unii. V budoucnu bude zabezpečení dodávek záviset na vývoji palivové skladby, na rozvoji těžby v Unii a ve třetích zemích, které zásobují plynem Unii, na investicích do skladovacích zařízení a na diverzifikaci tras pro přepravu plynu a zdrojů dodávek v Unii i mimo ni, včetně zařízení na zkapalněný zemní plyn (dále jen „LNG“). V této souvislosti je třeba věnovat zvláštní pozornost prioritním krokům v oblasti infrastruktury, jak jsou vymezeny ve sdělení Komise ze dne13. listopadu 2008 nazvaném „Druhý strategický přezkum energetické politiky - Akční plán EU pro zajištění bezpečnosti dodávek energie a jejich solidární využití“, například jižnímu plynovému koridoru (Nabucco a plynovod propojující Turecko, Řecko a Itálii), diverzifikovaným a přiměřeným dodávkám LNG do Evropy, účinnému propojení v Pobaltí, Středomořskému energetickému okruhu a přiměřenému severojižnímu propojení plynovodů ve střední a jihovýchodní Evropě.
(8)
Aby se snížil dopad případných krizí vyvolaných narušením dodávek plynu, měly by členské státy usnadnit diverzifikaci energetických zdrojů, dodavatelských tras a zdrojů dodávek plynu.
(9)
Velké narušení dodávek plynu do Unie může ovlivnit všechny členské státy, Unii jako celek a smluvní strany Smlouvy o Energetickém společenství (4), podepsané v Aténách dne 25. října 2005. Může také vážně poškodit hospodářství celé Unie. Narušení dodávek plynu může mít rovněž vážné sociální dopady, zejména pak na zranitelné skupiny zákazníků.
(10)
Někteří zákazníci, včetně domácností a zákazníků poskytujících klíčové sociální služby, jako jsou činnosti ve zdravotnictví, v oblasti péče o dítě, v oblasti vzdělávání a další sociální a pečovatelské služby, jakož i, které jsou nezbytné pro fungování členského státu, jsou obzvlášť zranitelní a mohou potřebovat ochranu. Široká definice těchto chráněných zákazníků by neměla být v rozporu s mechanismy evropské solidarity.
(11)
Zpráva o provádění evropské bezpečnostní strategie schválená Evropskou radou v prosinci 2008, upozorňuje na rostoucí závislost na energii z dovozu jako na značné dodatečné riziko pro bezpečnost dodávek energie v Unii a vyzdvihuje energetickou bezpečnost jako jeden z nových úkolů v oblasti bezpečnostní politiky. Vnitřní trh s plynem je klíčovým prvkem ke zvýšení bezpečnosti dodávek energie do Unie a ke snížení vystavení členských států škodlivým účinkům narušení dodávek.
(12)
V zájmu dobře fungujícího vnitřního trhu s plynem má zásadní význam, aby opatření k zabezpečení dodávek zemního plynu nepřiměřeně nenarušovala hospodářskou soutěž nebo účinné fungování vnitřního trhu s plynem.
(13)
Výpadek jediné největší plynárenské infrastruktury, takzvaná zásada N-1, je reálným scénářem. Členské státy by měly při analýze bezpečnosti dodávek plynu každého členského státu vycházet právě z výpadku takové infrastruktury, který by měl být srovnávacím kritériem schopnosti těchto států nalézt za daný výpadek náhradu.
(14)
Dostačující a diverzifikovaná plynárenská infrastruktura v členském státě i v rámci Unie, zejména včetně nové plynárenské infrastruktury propojující stávající izolované systémy, které tvoří izolované oblasti („plynové ostrovy“), se sousedními členskými státy, má zásadní význam při řešení situací, kdy dojde k narušení dodávek. Společná minimální kritéria pro zabezpečení dodávek plynu by měla při zohlednění vnitrostátních nebo regionálních specifických podmínek zajistit stejné podmínky při zabezpečování dodávek plynu pro všechny a vytvořit významné pobídky pro budování nezbytné infrastruktury a zlepšení úrovně připravenosti pro případ krize. Na zajištění dodávek energie se mohou významně podílet opatření na straně poptávky, například přechod na jiná paliva, pokud je možné tato opatření uplatnit rychle a značně snížit poptávku v reakci na narušení dodávek. Mělo by se více propagovat účinné využívání energie, především v případech, kdy je třeba přijmout opatření na straně poptávky. Mělo by se řádně zohlednit, jaký dopad budou mít navrhovaná opatření na straně nabídky a poptávky na životní prostředí, a měla by být co nejvíce upřednostňována opatření, jejichž dopad na životní prostředí bude nejnižší, přičemž se současně zohlední problematika zabezpečení dodávek plynu.
(15)
Měly by se silně podporovat investice do nové plynárenské infrastruktury, ovšem k jejich uskutečnění by se mělo přistoupit až na základě náležitého posouzení jejich dopadu na životní prostředí v souladu s příslušnými právními akty Unie. Tato nová infrastruktura by měla zlepšit zabezpečení dodávek plynu a zároveň zajistit řádné fungování vnitřního trhu s plynem. Investice by měly být v zásadě prováděny podniky a zakládat se na hospodářských pobídkách. Mělo by se řádně zohlednit, že je třeba usnadnit integraci plynu z obnovitelných zdrojů do infrastruktury plynárenské sítě. Do investic do infrastruktury, které jsou přeshraniční povahy, by měly být v oblastech své působnosti úzce zapojeny Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (dále jen „agentura“), zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (5), a Evropská síť provozovatelů plynárenských přepravních soustav (dále jen „síť ENTSO pro zemní plyn“), zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám (6), aby se tak lépe zohlednily přeshraniční důsledky. Je nutno připomenout, že v souladu s nařízením (ES) č. 713/2009 může agentura vydávat ve své působnosti stanoviska či doporučení o přeshraničních otázkách. Agentura a síť ENTSO pro zemní plyn hrají společně s dalšími tržními subjekty významnou úlohu při vypracovávání a provádění desetiletého plánu rozvoje sítě pro celou Unii, který obsahuje mimo jiné výhled přiměřenosti dodávek v Evropě, a s ohledem na přeshraniční propojení by měl mimo jiné vycházet z přiměřených potřeb jednotlivých uživatelů sítě.
(16)
Příslušné orgány nebo členské státy by měly zajistit, aby došlo k testování trhu s plynem, jelikož se jedná o jeden z nezbytných kroků v rámci procesu dosahování souladu se standardem pro infrastrukturu.
(17)
Při plnění úkolů, jež stanoví toto nařízení, by měly příslušné orgány dle potřeby úzce spolupracovat s ostatními důležitými vnitrostátními orgány, především s národními regulačními orgány, aniž jsou dotčeny jejich pravomoci v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem (7).
(18)
V případě, že je třeba vytvořit nová přeshraniční propojení či rozšířit stávající propojení, měla by být v rané fázi zahájena úzká spolupráce mezi dotčenými členskými státy, příslušnými orgány a národními regulačními orgány v případě, že nejsou příslušnými orgány.
(19)
Za účelem podpory členských států při financování investic do těžby, infrastruktury a opatření týkajících se energetické účinnosti na regionální a místní úrovni mohou být k dispozici různé finanční prostředky Unie, zejména pak úvěry a záruky z Evropské investiční banky nebo financování z regionálních fondů, strukturálních fondů nebo Fondu soudržnosti. Evropská banka, jakož i nástroje vnější pomoci Společenství, například evropský nástroj sousedství a partnerství, nástroj předvstupní pomoci nebo finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci, mohou taktéž financovat opatření ve třetích zemích s cílem zlepšit zabezpečení dodávek energie.
(20)
Toto nařízení by mělo umožnit plynárenským podnikům a odběratelům spoléhat se v případě narušení dodávek co nejdéle na tržní mechanismy. Mělo by rovněž stanovit nouzové mechanismy, které se použijí, pokud již trhy samy nedokáží přiměřeně reagovat na narušení dodávek plynu. Za účelem zmírňování účinků narušení dodávek by tržní nástroje měly být upřednostňovány i ve stavu nouze.
(21)
Po vstupu nových právních předpisů pro vnitřní trh s energií, přijatých v červenci 2009 v platnost, se na plynárenství budou vztahovat nová ustanovení, díky nimž budou mít členské státy, národní regulační orgány, provozovatelé přepravních soustav a agentura jasně vymezené úkoly a povinnosti a zároveň se zlepší transparentnost trhu v zájmu jeho účinného fungování, zajištění bezpečnosti dodávek a ochrany zákazníků.
(22)
Dotvořením vnitřního trhu s plynem a účinnou hospodářskou soutěží na tomto trhu zajistí Unie nejvyšší úroveň bezpečnosti dodávek do všech členských států, pokud bude trh moci plně fungovat v případě narušení dodávek, které se dotkne části Unie, ať už je příčina narušení jakákoli. Za tímto účelem je zapotřebí komplexního a účinného společného přístupu k bezpečnosti dodávek, především transparentnosti, solidarity a nediskriminujících politik, které jsou slučitelné s fungováním vnitřního trhu, aby se zabránilo jeho narušení a nedošlo k oslabení reakcí trhu na narušení dodávek.
(23)
Zajištění bezpečnosti dodávek plynu je v jejich oblastech činnosti a působnosti společným úkolem plynárenských podniků, členských států, především prostřednictvím jejich příslušných orgánů, a Komise. Tam, kde je to vhodné, by měly národní regulační orgány, pokud nejsou příslušnými orgány, rovněž napomáhat při zajišťování bezpečnosti dodávek plynu ve svých oblastech činnosti a působnosti v souladu se směrnicí 2009/73/ES. Odběratelé zemního plynu, kteří jej využívají k výrobě elektřiny nebo k průmyslovým účelům, mohou navíc hrát významnou úlohu také při zajišťování bezpečnosti dodávek plynu tím, že jsou schopni reagovat na krizi opatřeními na straně poptávky, například přerušitelnými smlouvami a přechodem na jiné palivo, která mají přímý dopad na rovnováhu nabídky a poptávky.
(24)
V zájmu zachování účinného fungování vnitřního trhu s plynem, zejména v případě narušení dodávek a v krizových situacích, má proto zcela klíčový význam, aby se přesně vymezily úkoly a povinnosti všech plynárenských podniků a příslušných orgánů. Úkoly a povinnosti by měly být stanoveny tak, aby se zajistilo, že je dodržován tříúrovňový přístup, který zahrnuje nejprve příslušné plynárenské podniky a průmysl, potom členské státy na vnitrostátní a regionální úrovni, a konečně Unii. V případě krizové situace v oblasti dodávek by měly mít tržní subjekty dostatečnou příležitost reagovat na situaci prostřednictvím tržních opatření. Pokud by reakce tržních subjektů nebyly dostatečné, měly by členské státy a jejich příslušné orgány přijmout opatření s cílem odstranit nebo zmírnit dopady dané krize v oblasti dodávek plynu. Pouze pokud by tato opatření nebyla dostatečná, měla by být přijata opatření na regionální úrovni nebo na úrovni Unie zaměřená na odstranění nebo zmírnění dopadů uvedené krize. Pokud to bude možné, měla by být upřednostňována regionální řešení.
(25)
V duchu solidarity bude za účelem uplatňování tohoto nařízení zavedena široká regionální spolupráce zahrnující orgány veřejné správy a plynárenské podniky, jejímž cílem bude optimalizovat přínosy, jež s sebou přináší koordinace opatření přijatých za účelem zmírnění známých rizik, a uplatňovat opatření, která budou pro zúčastněné strany co nejhospodárnější.
(26)
Stanoveny by měly být i dostatečně harmonizované standardy bezpečnosti dodávek, jež by se vztahovaly přinejmenším na situaci, která nastala v lednu 2009, a zohledňovaly rozdíly mezi členskými státy, přičemž by se přihlíželo k povinnostem veřejné služby a opatřením na ochranu zákazníků, jak jsou uvedeny v článku 3 směrnice 2009/73/ES. Aby poskytovaly nezbytnou právní jistotu, měly by být tyto standardy bezpečnosti dodávek plynu stabilní a jednoznačně vymezené, aniž by pro plynárenské podniky, včetně nových subjektů a malých podniků, nebo pro konečné odběratele představovaly neodůvodněnou a nepřiměřenou zátěž. Tyto standardy by měly také zaručit rovný přístup plynárenských podniků v Unii k zákazníkům z různých členských států. Opatření, která jsou nezbytná k zajištění toho, aby byl splněn standard pro dodávky, mohou zahrnovat doplňkové skladovací kapacity a objemy, skladování v potrubí, smlouvy o dodávkách, přerušitelné smlouvy a veškerá další opatření s podobným účinkem a také nezbytná technická opatření k zabezpečení dodávek plynu.
(27)
V zájmu účinného fungování trhu s plynem je nezbytné, aby plynárenské podniky uskutečnily včas nezbytné investice do domácí těžby a infrastruktur, jakými jsou například propojení, a to zejména ta, která poskytují přístup k plynárenské síti Unie, zařízení umožňující fyzické obousměrné toky plynu potrubím, zásobníky a zařízení na znovuzplynování LNG, a měly při těchto investicích na paměti možná narušení dodávek, například situaci z ledna 2009. Při prognóze budoucích finančních potřeb plynárenské infrastruktury ve vztahu k nástrojům Unie by měla Komise podle potřeby upřednostňovat projekty infrastruktury, které prohlubují integraci vnitřního trhu s plynem a zabezpečení jeho dodávek.
(28)
Provozovatelům přepravních soustav by nemělo být bráněno, aby zvážili případy, kdy by investice do vytvoření fyzických kapacit pro přepravu plynu v obou směrech (dále jen „obousměrná kapacita“) v rámci přeshraničních propojení se třetími zeměmi mohlo napomoci větší bezpečnosti dodávek, především v případě třetích zemí, které zajišťují tranzit plynu mezi dvěma členskými státy.
(29)
Je důležité, aby byly zachovány dodávky plynu, zejména pokud jde o zákazníky z domácností, jakož i o omezený počet dalších zákazníků, zejména zákazníků poskytujících klíčové sociální služby, které mohou dotyčné členské státy definovat, pokud jim dále není možné zajistit dodávky tržním způsobem. Je nezbytně nutné, aby byla vymezena opatření, která se přijmou během krize, a to ještě před tím, než jakákoli krize nastane a aby byly dodržovány bezpečnostní požadavky, včetně případů, kdy jsou chránění zákazníci připojeni ke stejné distribuční síti jako ostatní odběratelé. Je-li kapacita přístupu k infrastruktuře z technických důvodů omezená, mohou tato opatření zahrnovat uplatnění poměrného snížení původně rezervovaných kapacit.
(30)
Příslušné orgány by se obecně měly řídit svým plánem pro stav nouze. V řádně zdůvodněných mimořádných případech však mohou přijímat opatření, která se od těchto plánů odchylují.
(31)
Pro splnění povinností týkajících se zabezpečení dodávek si lze vybírat z mnoha nástrojů. Tyto nástroje by měly být podle potřeby využívány v celostátním a regionálním kontextu a v kontextu Unie, aby se dosáhlo konzistentního a hospodárného výsledku.
(32)
Bezpečnostními aspekty dodávek z hlediska dlouhodobého plánování investic do dostatečných přeshraničních kapacit a jiných infrastruktur zajišťujících dlouhodobou schopnost soustavy zaručit bezpečnost dodávek a uspokojovat přiměřenou poptávku se zabývá směrnice 2009/73/ES. Ke splnění standardů bezpečnosti dodávek může být zapotřebí přechodné období, aby bylo možné uskutečnit nezbytné investice. Základním nástrojem pro určení požadovaných investic potřebných na úrovni Unie je desetiletý plán rozvoje sítě pro celou Unii, který vypracovala síť ENTSO pro zemní plyn pod dohledem agentury, mimo jiné za účelem splnění požadavků na infrastrukturu stanovených v tomto nařízení.
(33)
Síť ENTSO pro zemní plyn a agentura by se ve své oblasti působnosti měly jako členové Koordinační skupiny pro otázky plynu plně zapojit do procesu spolupráce a konzultací na úrovni Unie.
(34)
Koordinační skupina pro otázky plynu je hlavním orgánem, který Komise konzultuje v souvislosti s vypracováváním plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze. Připomíná se, že síť ENTSO pro zemní plyn a agentura jsou členy Koordinační skupiny pro otázky plynu a budou v této souvislosti konzultovány.
(35)
Aby se zajistila co nejvyšší připravenost na narušení dodávek, měly by příslušné orgány po konzultaci s plynárenskými podniky vypracovat plány pro stav nouze. Tyto plány by měly být ve vzájemném souladu na národní, regionální nebo na úrovni Unie. Jejich obsah by měl vycházet z osvědčených postupů ve stávajících plánech a jasně by měl vymezit úlohy a povinnosti všech dotčených plynárenských podniků a příslušných orgánů. Je-li to možné a nutné, měly by být na regionální úrovni vypracovány společné plány pro stav nouze.
(36)
Za účelem prohloubení solidarity mezi členskými státy, dojde-li k vyhlášení stavu nouze pro Unii, a zejména s cílem podpořit členské státy, jež jsou vystaveny méně příznivým zeměpisným či geologickým podmínkám, by členské státy měly vytvořit opatření k uplatnění této solidarity. Plynárenské podniky by měly přijmout opatření, jako jsou obchodní dohody, které mohou zahrnovat zvýšený vývoz plynu nebo zvýšený odběr ze zásobníků. Je důležité podpořit uzavírání ujednání mezi plynárenskými podniky. Opatření obsažená v plánu pro stav nouze by měla zahrnovat mechanismy, které v případě potřeby zajistí spravedlivé kompenzace pro plynárenské podniky. Solidární opatření mohou být zvlášť vhodná mezi členskými státy, jimž Komise doporučuje vypracovat společné plány preventivních opatření nebo plány pro stav nouze na regionální úrovni.
(37)
V souvislosti s tímto nařízením má Komise významnou úlohu v případě stavu nouze, a to jak na úrovni Unie, tak na regionální úrovni.
(38)
Solidarita na evropské úrovni by případně měla mít rovněž podobu pomoci při civilní ochraně poskytované Unií a jejími členskými státy. Tuto pomoc by měl usnadnit a koordinovat mechanismus civilní ochrany Společenství vytvořený rozhodnutím Rady 2007/779/ES, Euratom (8).
(39)
Tímto nařízením nejsou dotčena svrchovaná práva členských států týkající se jejich vlastních přírodních zdrojů.
(40)
Směrnice Rady 2008/114/ES ze dne 8. prosince 2008 o určování a označování evropských kritických infrastruktur a o posouzení potřeby zvýšit jejich ochranu (9) stanoví postup, který má za cíl zlepšit v Unii ochranu označených evropských kritických struktur, včetně některých plynárenských infrastruktur. Směrnice 2008/114/ES společně se stávajícím nařízením přispívají k tvorbě komplexního přístupu k energetické bezpečnosti Unie.
(41)
Plány pro stav nouze je třeba pravidelně aktualizovat a zveřejňovat. Měly by být předmětem vzájemného hodnocení a zkoušek.
(42)
Koordinační skupina pro otázky plynu by měla být Komisi poradcem pro usnadňování koordinace opatření v oblasti zabezpečení dodávek pro případ stavu nouze v Unii. Rovněž by měla sledovat přiměřenost a vhodnost opatření přijatých podle tohoto nařízení.
(43)
Tímto nařízením by měly být plynárenské podniky a příslušné orgány členských států zmocněny k tomu, aby zajistily účinné a co nejdelší fungování vnitřního trhu s plynem při narušení dodávek, a to ještě před tím, než příslušné orgány přijmou opatření na řešení situace, v níž již trh není schopen zajistit požadované dodávky plynu. Tato výjimečná opatření by měla být plně v souladu s právem Unie a měla by být oznámena Komisi.
(44)
Vzhledem k tomu, že pro bezpečnost dodávek plynu v Unii jsou klíčové dodávky plynu ze třetích zemí, by měla Komise své kroky ve vztahu ke třetím zemím koordinovat, a společně se zeměmi těžby a tranzitními zeměmi by se měla podílet na ujednáních pro řešení krizových situací a zajistit stabilní tok plynu do Unie. Komise by měla být oprávněna, po konzultaci se zúčastněnými třetími zeměmi, využít monitorovací pracovní skupinu pro sledování toků plynu do Unie v krizových situacích, a při vzniku krize z důvodu obtíží ve třetí zemi se ujmout zprostředkování a usnadnění jednání.
(45)
Je důležité, aby podmínky dodávání plynu ze třetích zemí nevedly k narušení hospodářské soutěže a byly v souladu s pravidly vnitřního trhu.
(46)
Pokud existují důvěryhodné informace o situaci vně Unie, která ohrožuje zabezpečení dodávek jednomu nebo více členským státům, a mohla by spustit mechanismus včasného varování mezi Unií a třetí zemí, měla by Komise neprodleně informovat Koordinační skupinu pro otázky plynu, a Unie by měla přijmout vhodná opatření s cílem zmírnit následky této situace.
(47)
V únoru 2009 dospěla Rada ve složení pro energetiku k závěru, že transparentnost a spolehlivost by se měla zlepšit smysluplnou výměnou informací mezi Komisí a členskými státy o vztazích se třetími zeměmi v oblasti energetiky, včetně dlouhodobých ujednání o dodávkách, při zachování důvěrnosti obchodně citlivých informací.
(48)
Pravidla stanovená ve Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, především pravidla hospodářské soutěže, se uplatňují na služby obecného hospodářského zájmu, pokud to nebrání poskytování těchto služeb, přičemž členské státy si zachovávají rozsáhlou možnost volného uvážení při stanovování, zadávání a organizování povinností veřejné služby.
(49)
Vzhledem k tomu, že cíle tohoto nařízení, totiž zabezpečení dodávek plynu v Unii, nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, a proto jich lze z důvodu rozsahu a účinků tohoto nařízení lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(50)
Směrnice 2004/67/ES by měla být zrušena,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Cílem ustanovení tohoto nařízení je zajistit bezpečnost dodávek zemního plynu (dále jen „plyn“) zajištěním řádného a nepřetržitého fungování vnitřního trhu s plynem, připuštěním mimořádných opatření v situacích, v nichž trh nemůže zajistit požadované dodávky plynu, a jasným stanovením a rozdělením odpovědnosti mezi plynárenské podniky, členské státy a Unii, pokud jde o preventivní opatření a reakci na konkrétní narušení dodávek. Toto nařízení zavádí také transparentní mechanismy v duchu solidarity, které umožňují koordinovat přípravu a reakci na stav nouze na úrovni členského státu, regionu a Unie.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice obsažené ve směrnici 2009/73/ES, nařízení (ES) č. 713/2009 a nařízení (ES) č. 715/2009.
Kromě toho se použijí tyto definice:
1.
„chráněnými zákazníky“ se rozumějí všichni zákazníci z domácností, kteří jsou připojeni k distribuční síti; pokud tak dotyčný členský stát rozhodne, mohou jimi být i:
a)
malé a střední podniky, jsou-li připojeny k některé plynárenské distribuční soustavě, a klíčové sociální služby, jsou-li připojeny k plynárenské distribuční soustavě či přepravní soustavě, za předpokladu, že všichni tito dodateční zákazníci nepředstavují více než 20 % konečného využívání plynu;
b)
zařízení dálkového topení, pokud poskytují teplo domácnostem a zákazníkům uvedeným v písmenu a), nemohou přejít na jiné palivo a jsou připojena k plynárenské distribuční soustavě či přepravní soustavě.
Co nejdříve a nejpozději 3. prosince 2011 oznámí členské státy Komisi, zda hodlají zahrnout do definice chráněných zákazníků také zákazníky uvedené v písmenu a), písmenu b) nebo v obou písmenech;
2.
„příslušným orgánem“ se rozumí ústřední orgán státní správy nebo národní regulační orgán, kterému členský stát uloží odpovědnost za zajištění toho, aby byla prováděna opatření stanovená v tomto nařízení. Tím není dotčena možnost členských států umožnit příslušnému orgánu, aby některými úkoly stanovenými v tomto nařízení pověřil jiné subjekty. Takové úkoly musí být prováděny za dohledu příslušného orgánu a být upřesněny v plánech uvedených v článku 4.
Článek 3
Odpovědnost za bezpečnost dodávek plynu
1. Odpovědnost za bezpečnost dodávek plynu nesou ve svých oblastech činnosti a působnosti společně plynárenské podniky, členský státy, především prostřednictvím svých příslušných orgánů a Komise. Tato společná odpovědnost vyžaduje velkou míru vzájemné spolupráce.
2. Každý členský stát určí co nejdříve a nejpozději 3. prosince 2011 příslušný orgán, který zajišťuje provádění opatření stanovených tímto nařízením. Ve vhodných případech provádějí opatření, která má podle tohoto nařízení provádět příslušný orgán, až do jeho úředního určení vnitrostátní subjekty, jež za bezpečnost dodávek plynu odpovídají v současnosti. Tato opatření zahrnují vypracování posouzení rizik uvedeného v článku 9, vypracování plánů preventivních opatření na základě tohoto posouzení, vypracování plánu pro stav nouze a pravidelné sledování bezpečnosti dodávek plynu na vnitrostátní úrovni. Příslušné orgány navzájem spolupracují, aby se zabránilo narušení dodávek a omezily se případné škody způsobené takovým narušením. Nic nebrání členským státům přijímat prováděcí právní předpisy nezbytné pro splnění požadavků stanovených tímto nařízením.
3. Každý členský stát oznámí Komisi název příslušného orgánu neprodleně poté, co jej určí, a tam, kde je to vhodné, názvy vnitrostátních subjektů, jež odpovídají za bezpečnost dodávek plynu a dočasně zastávají funkci příslušného orgánu v souladu s odstavcem 2. Každý členský stát tato určení zveřejní.
4. Při provádění opatření stanovených tímto nařízením vymezí příslušný orgán úlohy a povinnosti jednotlivých účastníků tak, aby se zajistilo, že bude dodržován tříúrovňový přístup, který zahrnuje nejprve příslušné plynárenské podniky a průmysl, potom členské státy na celostátní a regionální úrovni a konečně Unii.
5. Tam, kde je to vhodné, koordinuje Komise v souladu s tímto nařízením opatření příslušných orgánů na regionální úrovni a na úrovni Unie, mimo jiné prostřednictvím Koordinační skupiny pro otázky plynu uvedené v článku 12 nebo skupiny pro krizové řízení podle čl. 11 odst. 4, a to zejména v případě stavu nouze na úrovni Unie či na regionální úrovni, jak jej definuje čl. 11 odst. 1.
6. Opatření na zabezpečení dodávek plynu obsažená v plánech preventivních opatření a plánech pro stav nouze musí být jasně vymezena, transparentní, přiměřená, nediskriminující a ověřitelná, nesmějí nepřiměřeně narušovat hospodářskou soutěž a účinné fungování vnitřního trhu s plynem a nesmějí ohrozit bezpečnost dodávek plynu jiným členským státům či Unii jako celku.
Článek 4
Vypracování plánu preventivních opatření a plánu pro stav nouze
1. Aniž je dotčen odstavec 3, vypracuje příslušný orgán každého členského státu po konzultaci s plynárenskými podniky, příslušnými organizacemi zastupujícími zájmy domácností a průmyslových odběratelů plynu a národním regulačním orgánem, není-li příslušným orgánem, na celostátní úrovni:
a)
plán preventivních opatření obsahující opatření, která jsou nezbytná k odstranění nebo ke zmírnění zjištěných rizik, v souladu s posouzením rizik vypracovaným na základě článku 9; a
b)
plán pro stav nouze obsahující opatření, která se mají přijmout ke zmírnění dopadu narušení dodávek plynu nebo k jeho odstranění v souladu s článkem 10.
2. Příslušné orgány si před přijetím plánu preventivních opatření a plánu pro stav nouze na vnitrostátní úrovni do3. června 2012 vymění své návrhy těchto plánů a povedou konzultace jak mezi sebou na odpovídající regionální úrovni, tak s Komisí, aby byl vyloučen nesoulad jimi navrhovaných plánů a opatření s plány preventivních opatření a s plány pro stav nouze ostatních členských států a aby byla dodržena ustanovení tohoto nařízení a dalších právních předpisů Unie. Tyto konzultace probíhají zejména mezi sousedícími členskými státy, obzvláště pak mezi izolovanými systémy tvořícími izolované oblasti („plynové ostrovy“) a jejich sousedními členskými státy, a mohou zahrnovat například členské státy uvedené na orientačním seznamu uvedeném v příloze IV.
3. Na základě konzultací uvedených v odstavci 2 a případných doporučení Komise mohou dotčené příslušné orgány rozhodnout o vypracování společných plánů preventivních opatření na regionální úrovni (dále jen „společné plány preventivních opatření“) a společných plánů pro stav nouze na regionální úrovni (dále jen „společné plány pro stav nouze“), které by doplňovaly plány vypracované na úrovni celostátní. V případě společných plánů dotčené příslušné orgány tam, kde je to vhodné, usilují o uzavření dohod s cílem naplňovat tuto regionální spolupráci. V případě potřeby tyto dohody formálně schválí členské státy.
4. Při vypracovávání a provádění plánu preventivních opatření a plánu pro stav nouze na celostátní nebo regionální úrovni příslušný orgán řádně zohlední nepřetržitý bezpečný provoz plynárenské soustavy a v uvedených plánech zohlední a uvede technická omezení, jimž provoz sítě podléhá, včetně technických a bezpečnostních důvodů, které mohou vést ke snížení toku v případě stavu nouze.
5. Plány preventivních opatření a plány pro stav nouze a případné společné plány musí být schváleny a zveřejněny do 3. prosince 2012. Tyto plány musí být neprodleně oznámeny Komisi. Komise o nich informuje Koordinační skupinu pro otázky plynu. Příslušné orgány zajistí pravidelné sledování provádění těchto plánů.
6. Do tří měsíců poté, co příslušné orgány oznámí plány uvedené v odstavci 5:
a)
Komise tyto plány vyhodnotí v souladu s písmenem b). Za tímto účelem Komise konzultuje Koordinační skupinu pro otázky plynu a řádně přihlédne k jejímu stanovisku. Komise podá o svém hodnocení plánů zprávu Koordinační skupině pro otázky plynu a
b)
v případě, že na základě těchto konzultací Komise
i)
shledá, že plán preventivních opatření nebo plán pro stav nouze neomezuje účinně rizika zjištěná v posouzení rizik, může dotčenému příslušnému orgánu nebo dotčeným příslušným orgánům doporučit, aby tento plán změnily,
ii)
shledá, že určitý plán preventivních opatření nebo plán pro stav nouze není v souladu s rizikovým scénářem nebo plánem jiného příslušného orgánu nebo že je v rozporu s tímto nařízením, či jiným právním předpisem Unie, požádá o jeho změnu,
iii)
shledá, že plán preventivních opatření ohrožuje zabezpečení dodávek plynu jinému členskému státu nebo celé Unii, přijme rozhodnutí požadující po příslušném orgánu, aby daný plán přehodnotil, přičemž může k jeho změně podat konkrétní doporučení. Komise své rozhodnutí podrobně zdůvodní.
7. Dotčený příslušný orgán změní svůj plán preventivních opatření nebo plán pro stav nouze do čtyř měsíců od oznámení žádosti Komise uvedené v odst. 6 písm. b) bodě ii) a buď oznámí Komisi pozměněný plán, nebojí sdělí důvody, proč s žádostí nesouhlasí. V případě neshody může Komise svou žádost do dvou měsíců od obdržení oznámení od příslušného orgánu vzít zpět nebo svolat schůzku s dotčenými příslušnými orgány, a pokud to považuje za nutné, i s Koordinační skupinou pro otázky plynu, aby s nimi záležitost projednala. Komise předloží podrobné odůvodnění své žádosti o změnu daného plánu. Příslušný orgán k postoji Komise náležitě přihlédne. V případě, že se konečné rozhodnutí příslušného orgánu od postoje Komise liší, tento orgán do dvou měsíců od obdržení postoje Komise předloží a zveřejní důvody svého rozhodnutí spolu se svým rozhodnutím a postojem Komise. Je-li daný plán změněn a je-li to na místě, příslušný orgán neprodleně zveřejní jeho pozměněné znění.
8. Dotčený příslušný orgán buď změní svůj plán preventivních opatření do tří měsíců od oznámení rozhodnutí Komise uvedeného v odst. 6 písm. b) bodě iii) a oznámí Komisi pozměněný plán, nebo jí sdělí důvody, proč s jejím rozhodnutím nesouhlasí. V případě neshody může Komise do dvou měsíců od obdržení odpovědi příslušného orgánu rozhodnout, že svou žádost změní nebo vezme zpět. Pokud Komise svou žádost potvrdí, musí dotčený příslušný orgán tento plán změnit do dvou měsíců od oznámení rozhodnutí Komise, přihlédnout přitom co nejvíce k doporučením Komise uvedeným v odst. 6 písm. b) bodě iii) a oznámit jej Komisi.
Komise při vypracovávání svého stanoviska k pozměněnému plánu, které musí být předloženo do dvou měsíců od oznámení od příslušného orgánu, informuje Koordinační skupinu pro otázky plynu a k jejím doporučením náležitě přihlíží. Dotčený příslušný orgán co nejvíce přihlíží ke stanovisku Komise a do dvou měsíců od obdržení tohoto stanoviska schválí a zveřejní výsledný pozměněný plán.
9. Důvěrnost obchodně citlivých informací musí být zachována.
Článek 5
Obsah národních a společných plánů preventivních opatření
1. Národní plány preventivních opatření a společné plány preventivních opatření musí obsahovat:
a)
výsledky posouzení rizik stanoveného v článku 9;
b)
opatření, objemy a kapacity nutné z hlediska splnění standardů pro infrastrukturu a standardů pro dodávky a jejich harmonogram, jak je uvedeno v článcích 6 a 8, případně včetně míry, do jaké mohou opatření na straně poptávky dostatečně a včas kompenzovat narušení dodávek plynu uvedené v čl. 6 odst. 2, určení jediné největší plynárenské infrastruktury společného zájmu v případě, kdy se uplatní čl. 6 odst. 3, a standard pro zvýšené dodávky plynu podle čl. 8 odst. 2;
c)
povinnosti uložené plynárenským podnikům a dalším příslušným subjektům, včetně povinností týkajících se bezpečného provozu plynárenských soustav;
d)
ostatní preventivní opatření, jako například opatření týkající se nutnosti lepšího propojení sousedících členských států a, je-li to vhodné, možnost diverzifikace tras přepravy plynu a zdrojů dodávek, k řešení zjištěných rizik s cílem zachovat dodávky plynu všem odběratelům v nejvyšší možné míře;
e)
tam, kde je to na místě, mechanismy spolupráce s jinými členskými státy zaměřené na vypracování a provádění společných plánů preventivních opatření a společných plánů pro stav nouze, jak je uvedeno v čl. 4 odst. 3;
f)
informace o stávajících a budoucích propojeních, včetně propojení, která umožňují přístup do plynárenské soustavy Unie, o přeshraničních tocích plynu, o přeshraničním přístupu ke skladovacím zařízením a o fyzické kapacitě pro přepravu plynu oběma směry (dále jen „obousměrná kapacita“), zejména v případě stavu nouze;
g)
informace o veškerých příslušných povinnostech veřejné služby, které se týkají zabezpečení dodávek plynu.
2. Celostátní plány preventivních opatření a společné plány preventivních opatření, zejména opatření ke splnění standardu pro infrastrukturu stanoveného v článku 6, musí zohledňovat desetiletý plán rozvoje sítě pro celou Unii vypracovaný sítí ENTSO pro zemní plyn podle čl. 8 odst. 10 nařízení (ES) č. 715/2009.
3. Plány preventivních opatření a společné plány preventivních opatření musí být založeny především na tržních opatřeních a zohledňovat hospodářský dopad, účinnost a účelnost opatření, vliv na fungování vnitřního trhu s energií a dopad na životní prostředí a na odběratele a nesmějí představovat nepřiměřenou zátěž pro plynárenské podniky ani mít nepříznivý dopad na fungování vnitřního trhu s plynem.
4. Pokud okolnosti nevyžadují častější aktualizace, musí být vnitrostátní plány preventivních opatření a společné plány preventivních opatření aktualizovány každé dva roky a musí odrážet aktualizované posouzení rizik,. Před schválením aktualizovaného plánu probíhají konzultace mezi příslušnými orgány podle čl. 4 odst. 2.
Článek 6
Standard pro infrastrukturu
1. Členské státy, nebo pokud tak členský stát stanoví, příslušný orgán zajistí přijetí nezbytných opatření, aby v případě narušení jediné největší plynárenské infrastruktury měla zbývající infrastruktura stanovená na základě vzorce N-1 uvedeného v bodě 2 přílohy I, do 3. prosince 2014 kapacitu dodávat nezbytný objem plynu pro uspokojení celkové poptávky po plynu v oblasti výpočtu v den výjimečně vysoké poptávky po plynu, ke které dochází statisticky jednou za dvacet let, aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku. Tím nejsou dotčeny povinnosti provozovatelů plynárenské soustavy učinit tam, kde je to vhodné a nutné, odpovídající investice, ani povinnosti provozovatelů přepravní soustavy stanovené ve směrnici 2009/73/ES a v nařízení (ES) č. 715/2009.
2. Povinnost zajistit, aby měla zbývající infrastruktura kapacitu uspokojit celkovou poptávku po plynu, jak je uvedeno v odstavci 1, se též považuje za splněnou, pokud příslušný orgán v plánu preventivních opatření prokáže, že narušení dodávek lze dostatečně a včas nahradit vhodnými tržními opatřeními na straně poptávky. Za tímto účelem se použije vzorec uvedený v bodě 4 přílohy I.
3. Na základě posouzení rizik uvedeného v článku 9 mohou dotčené příslušné orgány, je-li to vhodné, rozhodnout, že povinnost uvedená v odstavci 1 tohoto článku musí být splněna na regionální úrovni, a nikoli na úrovni členského státu. V tomto případě se vypracují společné plány preventivních opatření podle čl. 4 odst. 3. Použije se bod 5 přílohy I.
4. Každý příslušný orgán po konzultaci s příslušnými plynárenskými podniky neprodleně vyrozumí Komisi o každém případě nedodržení povinností uvedených v odstavci 1 a informuje ji o důvodech tohoto nedodržení.
5. Provozovatelé přepravní soustavy co nejdříve a nejpozději 3. prosince 2013 umožní permanentní obousměrnou kapacitu ve všech přeshraničních propojeních mezi členskými státy, kromě případů, kdy:
a)
se jedná o připojení k těžebním zařízením, zařízením na zkapalněný zemní plyn (LNG) či distribučním soustavám nebo
b)
byla udělena výjimka podle článku 7.
Do 3. prosince 2013 přizpůsobí provozovatelé přepravních soustav fungování jejich částí nebo soustav jako celku, aby byl v místě přeshraničních propojení možný fyzický tok plynu oběma směry.
6. Pokud v místě určitého přeshraničního propojení již existuje obousměrná kapacita nebo se právě buduje, je povinnost uvedená v prvním pododstavci odstavce 5 považována v místě tohoto propojení za splněnou, ledaže jeden nebo více členských států požadují z důvodu zabezpečení dodávek plynu rozšíření kapacity. Pokud je vznesen požadavek na rozšíření kapacity, použije se postup stanovený v článku 7.
7. Členské státy, nebo pokud tak členský stát stanoví, příslušný orgán zajistí, že jako první krok je vždy transparentním, podrobným a nediskriminačním způsobem prozkoumán trh, aby se zjistilo, zda trh vyžaduje investice do infrastruktury, které jsou nutné ke splnění povinností stanovených v odstavcích 1 a 5.
8. Národní regulační orgány zohlední účelně vynaložené náklady na splnění povinností stanovených v odstavci 1 a náklady na umožnění permanentní obousměrné kapacity tím, že poskytnou přiměřené pobídky při stanovování nebo schvalování sazeb nebo metodik v souladu s čl. 41 odst. 8 směrnice 2009/73/ES a článkem 13 nařízení (ES) č. 715/2009. Pokud trh nevyžaduje investice k umožnění obousměrné kapacity nebo vzniknou-li touto investicí náklady ve více než jednom členském státě anebo v jednom členském státě tak, že prospěch z nich má jeden nebo několik dalších členských států, rozhodnou o rozložení nákladů společně národní regulační orgány všech dotčených členských států, a to před přijetím jakéhokoli rozhodnutí o dané investici. Při rozhodování o rozložení nákladů se přihlíží zejména k tomu, jakým způsobem se investice do infrastruktury podílejí na větší bezpečnosti dodávek plynu do příslušných členských států. Použije se čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 713/2009.
9. Příslušný orgán zajistí, aby jakákoli nová přepravní infrastruktura přispívala k zajištění bezpečnosti dodávek plynu na základě rozvoje důkladně propojené sítě, případně včetně dostatečného počtu hraničních vstupních a výstupních bodů, a to v závislosti na požadavcích trhu a zjištěných rizicích. Příslušný orgán podle potřeby v posouzení rizik uvede, kde se vyskytují problematická místa a zda jsou vstupní kapacity a infrastruktury jednotlivých členských států, zejména přepravní soustavy, schopny přizpůsobit průtok plynu v daném státě scénáři narušení jediné největší plynárenské infrastruktury, z kterého se vycházelo při posuzování rizik.
10. Lucembursko, Slovinsko a Švédsko nejsou výjimečně povinny splnit povinnosti uvedené v odstavci 1 tohoto článku při zajištění dodávky plynu chráněným zákazníkům podle článku 8, ale usilují o jejich splnění. Tato výjimka platí, pokud:
a)
v případě Lucemburska má tento členský stát alespoň dvě propojení s jinými členskými státy, alespoň dva různé zdroje dodávek plynu a žádné zařízení na skladování plynu ani zařízení na LNG na svém území;
b)
v případě Slovinska má tento členský stát alespoň dvě propojení s jinými členskými státy, alespoň dva různé zdroje dodávek plynu a žádné zařízení na skladování plynu ani zařízení na LNG na svém území;
c)
v případě Švédska tento členský stát nepřepravuje na svém území plyn do jiného členského státu a jeho vlastní roční hrubá spotřeba plynu nedosahuje 2 milionů tun ropného ekvivalentu a představuje méně než 5 % celkové primární spotřeby energie.
Tyto tři členské státy zajistí transparentním, podrobným a nediskriminačním způsobem pravidelné hodnocení trhu z hlediska investic do infrastruktury a výsledky tohoto hodnocení zveřejní.
Členské státy uvedené v prvním pododstavci informují Komisi o veškerých změnách podmínek uvedených ve zmíněném pododstavci. Výjimka stanovená v prvním pododstavci pozbývá platnosti, jestliže alespoň jedna z těchto podmínek již není splněna.
Každý z členských států uvedených v prvním pododstavci předá Komisi do 3. prosince 2018 zprávu, v níž bude popsána situace z hlediska příslušných podmínek uvedených ve zmíněném pododstavci a možnosti splnění povinností stanovených v odstavci 1, a to s přihlédnutím k hospodářským důsledkům splnění standardu pro infrastrukturu, výsledkům hodnocení trhu a vývoje trhu s plynem a projektům plynárenské infrastruktury v daném regionu. Na základě této zprávy, a pokud jsou i nadále splněny příslušné podmínky uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce, může Komise rozhodnout, že výjimka stanovená v prvním pododstavci může platit po dobu dalších čtyř let. V případě kladného rozhodnutí se postup stanovený v tomto pododstavci opakuje každé čtyři roky.
Článek 7
Postup pro umožnění obousměrné kapacity či pro žádost o udělení výjimky
1. Pro každé přeshraniční propojení mezi členskými státy kromě členských států, na něž se vztahuje výjimka podle čl. 6 odst. 5 písm. a), a kromě případů, kdy obousměrná kapacita již existuje nebo se právě buduje a kdy ani jeden členský stát nepožádal z důvodu bezpečnosti dodávek plynu o rozšíření kapacity, musí provozovatelé přepravních soustav po konzultaci se všemi dalšími dotčenými provozovateli přepravních soustav do 3. března 2012 předložit svým členským státům,nebo pokud tak členské státy stanoví, jejich příslušným orgánům nebo regulačním orgánům (v tomto článku společně jen „dotčené orgány“):
a)
návrh na vybudování obousměrné kapacity co do zpětného toku plynu (dále jen „kapacita zpětného toku“) nebo
b)
žádost o udělení výjimky z povinnosti umožnit obousměrnou kapacitu.
2. Návrh na vybudování kapacity zpětného toku nebo žádost o udělení výjimky podle odstavce 1 se musí zakládat na hodnocení požadavků trhu, prognózách ohledně poptávky a nabídky, technické proveditelnosti, nákladech na vybudování kapacity zpětného toku, včetně následného zvýšení kapacity přepravní soustavy, a na přínosu pro zajištění bezpečnosti dodávky plynu, přičemž. tam, kde je to vhodné, přihlížejí k tomu nakolik může kapacita zpětného toku spolu s dalšími možnými opatřeními přispět ke splnění standardu pro infrastrukturu stanoveného v článku 6 členskými státy, které mají prospěch z kapacity zpětného toku.
3. Dotčený orgán, kterému je předložen návrh nebo žádost o udělení výjimky, neprodleně vyrozumí dotčené orgány jiných členských států, které by podle posouzení rizik mohly mít prospěch z kapacity zpětného toku, a Komisi o daném návrhu nebo žádosti. Uvedený orgán poskytne dotčeným orgánům a Komisi možnost vydat do čtyř měsíců od tohoto vyrozumění stanovisko.
4. Na základě kritérií uvedených v odstavci 2 a posouzení rizik provedené v souladu s článkem 9, dotčený orgán do dvou měsíců od konce období uvedeného v odstavci 3 tohoto článku co nejvíce přihlédne ke stanoviskům obdrženým podle odstavce 3 tohoto článku a k hlediskům, které nejsou čistě ekonomické povahy, jako je zajištění bezpečnosti dodávek plynu a přispění k vnitřnímu trhu s plynem, a:
a)
udělí výjimku, pokud by kapacita zpětného toku nevedla k podstatně větší bezpečnosti dodávek plynu v žádném členském státě či regionu nebo pokud by byly investiční náklady podstatně vyšší než předpokládaný prospěch pro bezpečnost dodávek plynu, nebo
b)
přijme návrh na vybudování kapacity zpětného toku, nebo
c)
požádá provozovatele přepravní soustavy, aby svůj návrh přepracoval.
Dotčený orgán oznámí své rozhodnutí Komisi co nejdříve spolu s veškerými příslušnými informacemi o důvodech tohoto rozhodnutí, včetně stanovisek obdržených podle odstavce 3 tohoto článku. Dotčené orgány se vynasnaží zajistit, aby si rozhodnutí, která se týkají stejných propojení nebo propojených plynovodů a která na sobě vzájemně závisejí, vzájemně neodporovala.
5. Komise může do dvou měsíců od obdržení tohoto oznámení a v případě rozporu mezi rozhodnutím dotčeného orgánu a stanovisky jiných dotčených orgánů, kterých se to týká, požádat dotčený orgán o změnu rozhodnutí. Pokud si Komise vyžádá doplňující informace, může být tato lhůta prodloužena o jeden měsíc. Veškeré návrhy Komise, které požadují změnu rozhodnutí dotčeného orgánu, se musí zakládat na prvcích a kritériích uvedených v odstavci 2 a odst. 4 prvním pododstavci písm. a) a přihlížet k důvodům, z nichž vychází rozhodnutí dotčeného orgánu. Dotčený orgán žádosti vyhoví tím, že ve lhůtě čtyř týdnů své rozhodnutí změní. Pokud se Komise v uvedené dvouměsíční lhůtě nevyjádří, má se za to, že vůči rozhodnutí dotyčného orgánu nemá námitky.
6. Vyplývá-li z výsledků posouzení rizik provedené podle článku 9, že je nutná další kapacita zpětného toku, opakuje se na žádost provozovatele přepravní soustavy, dotčeného orgánu nebo Komise postup stanovený v odstavcích 1 až 5 tohoto článku.
7. Komise a dotčený orgán vždy zachovávají důvěrnost obchodně citlivých informací.
Článek 8
Standard pro dodávky
1. Příslušný orgán uloží plynárenským podnikům, které určí, povinnost přijmout opatření pro zajištění dodávek plynu chráněným zákazníkům členského státu v těchto případech:
a)
při mimořádných teplotních hodnotách v průběhu sedmidenního období poptávkových špiček, ke kterým dochází statisticky jednou za dvacet let;
b)
v období výjimečně vysoké poptávky po plynu v délce nejméně 30 dní, ke kterým dochází statisticky jednou za dvacet let, a
c)
v období v délce nejméně 30 dní v případě narušení jediné největší plynárenské infrastruktury za průměrných zimních podmínek.
Příslušný orgán určí plynárenské podniky uvedené v prvním pododstavci do 3. června 2012.
2. Standard pro zvýšené dodávky plynu nad 30 dní pro období uvedená v odst. 1 písm. b) a c) nebo jakékoli další povinnosti stanovené z důvodu zabezpečení dodávek plynu vycházejí z posouzení rizik uvedeného v článku 9, jsou předmětem plánu preventivních opatření a:
a)
musí být v souladu s čl. 3 odst. 6;
b)
nesmějí vést k nepřiměřenému narušení hospodářské soutěže ani poškozovat fungování vnitřního trhu s plynem;
c)
nesmějí mít nepříznivý vliv na schopnost kteréhokoli členského státu zásobovat v případě stavu nouze na vnitrostátní úrovni, na úrovni Unie nebo na regionální úrovni anebo své chráněné zákazníky podle tohoto článku a
d)
musí splňovat kritéria stanovená v čl. 11 odst. 5 v případě stavu nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni.
Příslušný orgán v plánu preventivních opatření a plánu pro stav nouze v duchu solidarity stanoví, jak by bylo možné v případě stavu nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni dočasně snížit zvýšený standard pro dodávky plynu nebo omezit další povinnosti uložené plynárenským podnikům.
3. Po obdobích, která příslušný orgán stanoví v souladu s odstavci 1 a 2, nebo za nepříznivějších podmínek, než jaké jsou uvedeny v odstavci 1, se příslušný orgán a plynárenské podniky vynasnaží v co nejvyšší míře zachovat dodávky plynu, zejména chráněným zákazníkům.
4. Povinnosti uložené plynárenským podnikům ke splnění standardu pro dodávky podle tohoto článku nesmějí být diskriminující ani představovat pro tyto podniky neúměrnou zátěž.
5. Plynárenské podniky mohou případně tyto povinnosti splnit na regionální úrovni nebo na úrovni Unie. Příslušný orgán nepožaduje splnění standardů uvedených v tomto článku pouze na základě infrastruktury umístěné v jeho územní působnosti.
6. Příslušný orgán zajistí, aby podmínky pro dodávky chráněným zákazníkům byly stanoveny, aniž by bylo dotčeno řádné fungování vnitřního trhu s plynem a za cenu zohledňující tržní hodnotu těchto dodávek.
Článek 9
Posouzení rizik
1. Každý příslušný orgán do 3. prosince 2011 plně posoudí na základě následujících společných prvků rizika ovlivňující bezpečnost dodávek plynu ve svém členském státě:
a)
uplatněním standardů uvedených v článcích 6 a 8, které ukazují výpočet vzorce N-1, použité předpoklady, včetně předpokladů pro výpočet vzorce N-1 na regionální úrovni, a údaje nutné pro tento výpočet;
b)
zvážením všech významných vnitrostátních a regionálních okolností, zejména velikosti trhu, konfigurace soustavy, skutečných toků plynu, včetně odtoku plynu z daného členského státu, kapacity fyzického toku plynu oběma směry, včetně možné budoucí nutnosti zvýšení kapacity přepravní soustavy, přítomnosti těžby a skladování a úlohy plynu ve skladbě zdrojů energie, zejména s ohledem na dálkové vytápění a výrobu elektřiny a na fungování průmyslových odvětví, a hledisek bezpečnosti dodávek a kvality plynu;
c)
simulací různých scénářů výjimečně vysoké poptávky po plynu a narušení dodávek, jako například poruchy hlavních přepravních infrastruktur, zásobníků nebo terminálů LNG a narušení dodávek od dodavatelů ze třetích zemí, s přihlédnutím k jejich výskytu v minulosti a pravděpodobnosti, ročnímu období, četnosti a době trvání jejich výskytu, případným geopolitickým rizikům, jakož i hodnocením pravděpodobných důsledků těchto scénářů;
d)
určením interakce a korelace rizik s ostatními členskými státy, mimo jiné otázky propojení, přeshraničních dodávek, přeshraničního přístupu ke skladovacím zařízením a obousměrné kapacity;
e)
přihlédnutím k maximální propojovací kapacitě všech hraničních vstupních a výstupních bodů.
2. V případě použití čl. 4 odst. 3 vypracují dotčené příslušné orgány společné posouzení rizik také na regionální úrovni.
3. Plynárenské podniky, průmysloví odběratelé plynu, příslušné organizace zastupující zájmy domácností a průmyslových odběratelů plynu, členské státy a národní regulační orgán není-li příslušným orgánem, spolupracují s příslušným orgánem a poskytují mu na požádání veškeré nezbytné informace pro posouzení rizik.
4. Posouzení rizik se poprvé aktualizuje nejpozději 18 měsíců po přijetí plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze uvedených v článku 4, a poté každé dva roky před 30. zářím daného roku, pokud okolnosti nevyžadují jeho častější aktualizaci. Posouzení rizik přihlíží k pokroku, jehož bylo dosaženo v oblasti investic nutných z hlediska splnění standardu pro infrastruktury uvedeného v článku 6, a k obtížím, s nimiž se jednotlivé členské státy setkaly při zavádění nových alternativních řešení.
5. Posouzení rizik, včetně jeho aktualizovaných verzí, se neprodleně poskytne Komisi.
Článek 10
Plán pro stav nouze a krizové úrovně
1. Plány pro stav nouze a společné plány pro stav nouze:
a)
vycházejí z krizových úrovní vymezených v odstavci 3;
b)
vymezují úlohu a povinnosti plynárenských podniků a průmyslových odběratelů plynu, včetně důležitých výrobců elektřiny, s přihlédnutím k tomu, do jaké míry jsou ovlivněny případným narušením dodávek plynu, a jejich interakci s příslušnými orgány a případně i s národními regulačními orgány na každé z krizových úrovní definovaných v odstavci 3;
c)
vymezují úlohu a povinnosti příslušných orgánů a dalších subjektů, které byly pověřeny úkoly podle čl. 2 bodu 2, na každé z krizových úrovní vymezených v odstavci 3 tohoto článku;
d)
zajišťují, aby měly plynárenské podniky a průmysloví odběratelé dostatečnou možnost reagovat na každé z krizových úrovní;
e)
stanoví, pokud je to vhodné, opatření a kroky, které je třeba přijmout s cílem zmírnit možný dopad narušení dodávek plynu na dálkové vytápění a na dodávky elektřiny vyráběné z plynu;
f)
stanoví podrobné postupy a opatření, kterými je nutno se řídit na každé krizové úrovni, včetně odpovídajících systémů týkajících se informačních toků;
g)
určí krizového manažera nebo skupinu a vymezí jeho úlohu;
h)
stanoví podíl tržních opatření, zejména opatření uvedených v příloze II na řešení situace na úrovni výstrahy a zmírňování situace ve stavu nouze;
i)
stanoví podíl jiných než tržních opatření, zejména opatření uvedených v příloze III, která se plánují nebo mají být provedena ve stavu nouze, a posoudí, v jaké míře je použití těchto jiných než tržních opatření zapotřebí k řešení krize, posoudí jejich účinky a vymezí postupy pro jejich provádění, přičemž zohledňují, že jiná než tržní opatření se mají použít, pouze pokud samotná tržní opatření již nemohou zajistit dodávky plynu především chráněným zákazníkům;
j)
obsahují popis použitých mechanismů pro spolupráci s ostatními členskými státy na všech krizových úrovních;
k)
upřesňují zpravodajské povinnosti, které jsou plynárenským podnikům uloženy na úrovni výstrahy a ve stavu nouze;
l)
stanoví seznam předem vymezených opatření pro poskytnutí plynu v případě stavu nouze, včetně obchodních dohod mezi stranami zapojenými do těchto opatření, a případně mechanismů kompenzace pro plynárenské podniky, s řádným ohledem na důvěrnost citlivých údajů. Tato opatření mohou zahrnovat přeshraniční dohody mezi členskými státy nebo plynárenskými podniky.
2. Nevyžadují-li okolnosti častější aktualizace, jsou národní plán pro stav nouze a společný plán pro stav nouze aktualizovány každé dva roky a musejí odrážet aktualizované posouzení rizik. Před přijetím aktualizovaných plánů probíhají konzultace mezi příslušnými orgány podle čl. 4 odst. 2.
3. Třemi hlavními krizovými úrovněmi jsou:
a)
úroveň včasného varování (včasné varování): pokud existují konkrétní, závažné a spolehlivé informace, že může dojít k situaci, která pravděpodobně povede k podstatnému zhoršení situace v oblasti dodávek plynu a k vyhlášení úrovně výstrahy či stavu nouze; úroveň včasného varování může být spuštěna mechanismem včasného varování;
b)
úroveň výstrahy (výstraha): pokud dojde k narušení dodávek nebo vznikne výjimečně vysoká poptávka po plynu, která vede k podstatnému zhoršení situace v oblasti dodávek plynu, ale trh je stále schopen se vypořádat s tímto narušením dodávek nebo zvýšenou poptávkou, aniž by bylo potřeba přijmout jiná než tržní opatření;
c)
úroveň stavu nouze (stav nouze): v případě výjimečně vysoké poptávky po plynu, závažného narušení jeho dodávek nebo jiného podstatného zhoršení situace v oblasti dodávek plynu a v případě, že byla uplatněna veškerá vhodná tržní opatření, avšak dodávky plynu nepostačují k tomu, aby pokryly zbývající poptávku po plynu, takže je nutné dodatečně přistoupit k jiným než tržním opatřením přijatým zejména s cílem zajistit dodávky plynu chráněným zákazníkům podle článku 8.
4. Národní plány pro stav nouze a společné plány pro stav nouze zajistí, aby byl v případě stavu nouze zachován v souladu s nařízením (ES) č. 715/2009 přeshraniční přístup k infrastruktuře, pokud je to technicky možné a bezpečné. Plány musí být v souladu s čl. 3 odst. 6 tohoto nařízení a nesmějí zavádět žádné opatření, které by nepřiměřeně omezovalo přeshraniční tok plynu.
5. Pokud příslušný orgán vyhlásí kteroukoli z krizových úrovní uvedených v odstavci 3, okamžitě uvědomí Komisi a poskytne jí veškeré nezbytné informace, zejména informace o opatřeních, která hodlá přijmout. V případě stavu nouze, který může vést k žádosti o pomoc od Unie a jejích členských států, to příslušný orgán dotyčného členského státu neprodleně oznámí Monitorovacímu a informačnímu středisku civilní ochrany Komise.
6. Pokud příslušný orgán vyhlásí stav nouze, musí se řídit předem vymezenými opatřeními podle plánu pro stav nouze a okamžitě Komisi informovat zejména o opatřeních, která hodlá uskutečnit podle odstavce 1. V řádně odůvodněných mimořádných případech však může příslušný orgán přijímat opatření, která se od plánu pro stav nouze odchylují. Příslušný orgán okamžitě informuje Komisi o veškerých takových opatřeních a odůvodní je.
7. Členské státy a zejména příslušné orgány zajistí, aby:
a)
nebyla zavedena žádná opatření, která by mohla kdykoli nepřiměřeně omezovat tok plynu na vnitřním trhu;
b)
nebyla zavedena žádá opatření, která by mohla závažným způsobem ohrozit situaci v oblasti dodávek plynu v jiném členském státě, a
c)
byl v souladu s nařízením (ES) č. 715/2009 zachován přeshraniční přístup k infrastruktuře, pokud je to technicky možné a bezpečné, v souladu s plánem pro stav nouze.
8. Komise co nejdříve a nejpozději do pěti dnů od obdržení informací od příslušného orgánu uvedeného v odstavci 5 ověří, zda je vyhlášení stavu nouze oprávněné podle odst. 3 písm. c) a zda se přijatá opatření co nepřesněji řídí kroky stanovenými v plánu pro stav nouze, nepředstavují pro plynárenské podniky neúměrnou zátěž a jsou v souladu s odstavcem 7. Komise může na žádost příslušného orgánu, plynárenských podniků nebo z vlastního podnětu požádat příslušný orgán, aby změnil opatření, která jsou v rozporu s podmínkami stanovenými v odstavci 7 a v první větě tohoto odstavce. Komise může rovněž příslušný orgán požádat, aby odvolal vyhlášení stavu nouze, pokud podle Komise není podle odst. 3 písm. c) oprávněné nebo již přestalo být oprávněné.
Příslušný orgán změní svá opatření do tří dnů od oznámení žádosti Komise a oznámí to Komisi, nebo Komisi uvede důvody, proč s žádostí nesouhlasí. V tomto případě může Komise do tří dnů svou žádost změnit nebo ji vzít zpět anebo svolat schůzku s dotčeným příslušným orgánem nebo případně příslušnými orgány, a pokud to považuje za nutné, i s Koordinační skupinou pro otázky plynu, aby s nimi záležitost projednala. Komise svou žádost o změnu příslušných opatření podrobně odůvodní. Příslušný orgán ke stanovisku Komise náležitě přihlédne. Pokud se konečné rozhodnutí příslušného orgánu liší od stanoviska Komise, příslušný orgán své rozhodnutí odůvodní.
Článek 11
Reakce na stav nouze na úrovni Unie a na regionální úrovni
1. Komise může na žádost příslušného orgánu, který vyhlásil stav nouze, a na základě ověření podle čl. 10 odst. 8 vyhlásit stav nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni pro zvláště postižený zeměpisný region. Na žádost nejméně dvou příslušných orgánů, které vyhlásily stav nouze, a na základě ověření podle čl. 10 odst. 8, a pokud důvody pro tento stav nouze spolu souvisejí, Komise vyhlásí podle potřeby stav nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni. Ve všech případech zjistí Komise za použití nejvhodnějších prostředků komunikace pro danou situaci názory ostatních příslušných orgánů a náležitě zohlední všechny relevantní informace, které od nich získá. Když Komise usoudí, že důvody pro stav nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni již neopodstatňují vyhlášení stavu nouze, vyhlásí konec stavu nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni. Ve všech případech Komise uvede důvody svého rozhodnutí a uvědomí o něm Radu.
2. Komise svolá Koordinační skupinu pro otázky plynu, jakmile vyhlásí stav nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni. Během takového stavu nouze může Komise na žádost nejméně tří členských států omezit účast v Koordinační skupině pro otázky plynu na celé schůzce nebo její části na zástupce členských států a příslušné orgány.
3. V případě stavu nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni, jak je uvedeno v odstavci 1, Komise koordinuje opatření příslušných orgánů a plně zohlední relevantní informace Koordinační skupiny pro otázky plynu a výsledky konzultací s ní. Komise zejména
a)
zajistí výměnu informací;
b)
zajistí konzistentnost a účinnost opatření na úrovni členského státu a regionu ve vztahu k Unii;
c)
koordinuje opatření vůči třetím zemím.
4. Komise může svolat skupinu pro krizové řízení složenou z krizových manažerů členských států, jichž se stav nouze týká uvedených v čl. 10 odst. 1 písm. g). Komise může po dohodě s krizovými manažery přizvat k účasti další zúčastněné subjekty. Komise zajistí, aby Koordinační skupina pro otázky plynu byla o činnosti skupiny pro krizové řízení pravidelně informována.
5. Členské státy a zejména příslušné orgány zajistí, aby:
a)
nebyla zavedena žádná opatření, která by mohla kdykoli nepřiměřeně omezovat tok plynu na vnitřním trhu, zejména tok plynu na postižené trhy;
b)
nebyla zavedena žádná opatření, která by mohla závažným způsobem ohrozit situaci v oblasti dodávek plynu v jiném členském státě; a
c)
byl v souladu s nařízením (ES) č. 715/2009 zachován přeshraniční přístup k infrastruktuře, pokud je to technicky možné a bezpečné, v souladu s plánem pro stav nouze.
6. Pokud Komise na žádost příslušného orgánu nebo plynárenského podniku nebo z vlastního podnětu shledá, že v rámci stavu nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni je opatření učiněné členským státem nebo příslušným orgánem nebo chování plynárenského podniku v rozporu s odstavcem 5, požádá daný členský stát nebo příslušný orgán, aby své opatření změnil nebo aby učinil opatření, která zajistí soulad s odstavcem 5, a svou žádost odůvodní. Náležitá pozornost musí být věnována nutnosti zajistit nepřetržitý bezpečný provoz plynárenské soustavy.
Členský stát nebo příslušný orgán změní své opatření do tří dnů od oznámení žádosti Komise a oznámí to Komisi, nebo Komisi uvede důvody, proč s žádostí nesouhlasí. V tom případě může Komise svou žádost do tří dnů změnit nebo vzít zpět anebo svolat schůzku s členským státem nebo příslušným orgánem, a pokud to považuje za nutné, i s Koordinační skupinou pro otázky plynu, aby s nimi záležitost projednala. Komise svou žádost o jakoukoli změnu opatření podrobně odůvodní. Členský stát a příslušný orgán ke stanovisku Komise náležitě přihlédnou. Pokud se konečné rozhodnutí příslušného orgánu nebo členského státu liší od stanoviska Komise, příslušný orgán nebo členský stát své rozhodnutí odůvodní.
7. Komise po konzultaci s Koordinační skupinou pro otázky plynu vytvoří stálý rezervní seznam pro monitorovací pracovní skupinu složenou z odborníků z odvětví a zástupců Komise. V případě potřeby může tato monitorovací pracovní skupina zahájit činnost mimo Unii a ve spolupráci s dodavatelskými a tranzitními třetími zeměmi sledovat toky plynu do Unie a podávat o nich zprávy.
8. Příslušný orgán poskytne Monitorovacímu a informačnímu středisku civilní ochrany Komise informace o případné potřebě pomoci. Monitorovací a informační středisko civilní ochrany posoudí celkovou situaci a poskytne poradenství ohledně pomoci, která by měla být poskytnuta nejvíce postiženým členským státům a případně i třetím zemím.
Článek 12
Koordinační skupina pro otázky plynu
1. Zřizuje se Koordinační skupina pro otázky plynu s cílem usnadnit koordinaci opatření v oblasti zabezpečení dodávek plynu. Skupina se skládá ze zástupců členských států, zejména jejich příslušných orgánů, a agentury, sítě ENTSO pro zemní plyn a subjektů zastupujících dotyčné odvětví a ze zástupců relevantních odběratelů. Komise po konzultaci s členskými státy rozhodne o složení skupiny tak, aby byla zaručena její plná reprezentativnost. Skupině předsedá Komise. Skupina přijme svůj jednací řád.
2. V souladu s tímto nařízením je Koordinační skupina pro otázky plynu konzultována a poskytuje Komisi pomoc v oblasti:
a)
bezpečnosti dodávek plynu, a to kdykoli a zvláště za stavu nouze;
b)
všech informací, které mají význam pro dodávky plynu na úrovni celostátní, regionální a úrovni Unie;
c)
osvědčených postupů a možných pokynů pro všechny dotčené subjekty;
d)
úrovně zabezpečení dodávek, srovnávacích kritérií a metodik posuzování;
e)
celostátních, regionálních a unijních scénářů a testování úrovní připravenosti;
f)
posouzení plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze a provádění opatření v nich stanovených;
g)
koordinace opatření pro řešení stavu nouze v rámci Unie, se třetími zeměmi, které jsou stranami Smlouvy o energetickém společenství, a s jinými třetími zeměmi;
h)
pomoci, kterou potřebují nejvíce postižené členské státy.
3. Komise svolává Koordinační skupinu pro otázky plynu pravidelně a sděluje jí informace, které obdržela od příslušných orgánů, přičemž zachová důvěrnost obchodně citlivých informací.
Článek 13
Výměna informací
1. Mají-li členské státy v současnosti povinnosti veřejné služby, které se týkají zajištění bezpečnosti dodávek plynu, zveřejní je do 3. ledna 2011. Všechny následné aktualizace nebo další povinnosti veřejné služby, které se týkají zajištění bezpečnosti dodávek plynu, se rovněž zveřejní, jakmile je členské státy přijmou.
2. Během stavu nouze zpřístupní dotyčné plynárenské podniky příslušnému orgánu každodenně zejména tyto informace:
a)
denní poptávku po plynu a prognózy nabídky na další tři dny;
b)
tok plynu za den ve všech hraničních vstupních a výstupních bodech, jakož i ve všech místech připojení zařízení na těžbu, zásobníku či terminálu LNG k síti, vyjádřený v milionech m3/den;
c)
období, vyjádřené počtem dnů, po které se předpokládá, že lze zajistit dodávky plynu chráněným zákazníkům.
3. Komise je v případě stavu nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni oprávněna požádat příslušný orgán, aby jí neprodleně poskytl přinejmenším:
a)
informace stanovené v odstavci 2;
b)
informace o plánovaných opatřeních, která se mají uskutečnit, a opatřeních, která již provedl příslušný orgán s cílem zmírnit stav nouze, jakož i informace o jejich účinnosti;
c)
podané žádosti o dodatečná opatření, která mají uskutečnit další příslušné orgány;
d)
opatření provedená na žádost jiných příslušných orgánů.
4. Příslušné orgány a Komise zachovávají důvěrnost obchodně citlivých informací.
5. Po skončení stavu nouze příslušný orgán co nejdříve a nejpozději šest týdnů po odvolání stavu nouze poskytne Komisi podrobné posouzení stavu nouze a účinnosti provedených opatření, včetně posouzení hospodářského dopadu stavu nouze, dopadu na odvětví elektroenergetiky a pomoci poskytnuté Unii a jejím členským státům nebo obdržené od Unie a jejích členských států. Toto posouzení se zpřístupní Koordinační skupině pro otázky plynu a zohlední se v aktualizacích plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze.
Komise provede analýzu hodnocení příslušných orgánů a její výsledky předloží v souhrnné podobě členským státům, Evropskému parlamentu a Koordinační skupině pro otázky plynu.
6. Aby mohla Komise posoudit situaci v oblasti zabezpečení dodávek na úrovni Unie:
a)
členské státy jí do 3. prosince 2011 sdělí stávající mezivládní dohody uzavřené se třetími zeměmi, které mají dopad na rozvoj plynárenských infrastruktur a dodávek plynu. Pokud členské státy uzavírají nové mezivládní dohody, která mají takový dopad, uvědomí o nich Komisi;
b)
v případě stávajících smluv do 3. prosince 2011 a dále v případě nových smluv nebo změny stávajících smluv plynárenské podniky oznámí dotčeným příslušným orgánům tyto podrobné údaje ke smlouvám uzavřeným s dodavateli ze třetích zemí na dobu delší než jeden rok:
i)
dobu trvání smlouvy,
ii)
celkové smluvní objemy, v ročním vyjádření a v průměrném objemu za měsíc,
iii)
smluvně dohodnuté nejvyšší denní objemy pro případ vyhlášení výstrahy nebo stavu nouze,
iv)
smluvená místa dodávek.
Příslušný orgán oznámí tyto údaje v souhrnné podobě Komisi. V případě uzavření nových smluv nebo změn stávajících smluv by měl být celý soubor údajů pravidelně znovu oznámen v souhrnné podobě. Příslušný orgán a Komise zajistí zachování důvěrnosti těchto informací.
Článek 14
Sledování ze strany Komise
Komise nepřetržitě sleduje opatření týkající se bezpečnosti dodávek plynu a podává o nich zprávy, a to zejména prostřednictvím každoročního hodnocení zpráv uvedených v článku 5 směrnice 2009/73/ES a informací o uplatňování článku 11 a čl. 52 odst. 1 uvedené směrnice a po zpřístupnění i informací poskytovaných v posouzeních rizik a v plánech preventivních opatření a plánech pro stav nouze vytvořených podle tohoto nařízení.
Komise do 3. prosince 2014 na základě zprávy uvedené v čl. 4 odst. 6 a po konzultaci s Koordinační skupinou pro otázky plynu:
a)
vypracuje závěry týkající se možných prostředků ke zlepšení zajištění bezpečnosti dodávek plynu na úrovni Unie, vyhodnotí možnost provedení posouzení rizik a vypracování plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze na úrovni Unie a podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení, včetně pokroku učiněného v oblasti propojenosti trhu, a
b)
podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o celkové konzistentnosti plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze členských států a o tom, jak přispívají k solidaritě a připravenosti z pohledu Unie.
Zpráva podle potřeby obsahuje doporučení na zdokonalení tohoto nařízení.
Článek 15
Zrušení
Aniž jsou dotčeny závazky členských států týkající se lhůt pro provedení a použitelnost směrnice 2004/67/ES, zrušuje se uvedená směrnice s účinkem ke dni 2. prosince 2010, s výjimkou čl. 4 odst. 1 a 2, které se uplatňují do doby, než příslušný členský stát definuje chráněné zákazníky podle čl. 2 odst. 1 tohoto nařízení a určí plynárenské podniky podle č. 8 odst. 1 tohoto nařízení.
Bez ohledu na první pododstavec tohoto článku pozbývá čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice 2004/67/ES platnosti dnem 3. června 2012.
Článek 16
Odchylka
Toto nařízení se nevztahuje na Maltu a na Kypr do té doby, dokud nebude na jejich území dodáván plyn. Pro Maltu a Kypr se lhůty stanovené v čl. 2 druhém pododstavci bodě 1, čl. 3 odst. 2, čl. 4 odst. 2 a 5, čl. 6 odst. 1 a 5, čl. 8 odst. 1, čl. 9 odst. 1 a čl. 13 odst. 6 písm. a) a b) použijí takto:
a)
v případě čl. 2 druhého pododstavce bodu 1, čl. 3 odst. 2, čl. 9 odst. 1 a čl. 13 odst. 6 písm. a) a b): 12 měsíců;
b)
v případě čl. 4 odst. 2 a čl. 8 odst. 1: 18 měsíců;
c)
v případě čl. 4 odst. 5: 24 měsíců;
d)
v případě čl. 6 odst. 5: 36 měsíců;
e)
v případě čl. 6 odst. 1: 48 měsíců
ode dne, kdy bude na jejich území poprvé dodán plyn.
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 6 odst. 8, čl. 10 odst. 4 první věty a odst. 7 písm. c) a čl. 11 odst. 5 písm. c) se použijí ode dne 3. března 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 20. října 2010.
REGOLAMENT (UE) Nru 994/2010 TAL-PARLAMENT EWROPEW U TAL-KUNSILL
tal-20 ta’ Ottubru 2010
dwar miżuri li jissalvagwardaw is-sigurtà tal-provvista tal-gass u li jħassar id-Direttiva tal-Kunsill 2004/67/KE
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
IL-PARLAMENT EWROPEW U L-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidraw it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikolu 194(2) tiegħu,
Wara li kkunsidraw il-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Wara li kkunsidraw l-opinjoni tal-Kumitat Ekonomiku u Soċjali Ewropew (1),
Wara li kkonsultaw il-Kumitat tar-Reġjuni,
Filwaqt li jaġixxu b’konformità mal-proċedura leġiżlattiva ordinarja (2),
Billi:
(1)
Il-gass naturali (“gass”) huwa komponent essenzjali fil-provvista tal-enerġija tal-Unjoni Ewropea u jikkonsisti fi kwart tal-provvista tal-enerġija primarja u jikkontribwixxi l-aktar għall-ġenerazzjoni tal-elettriku, it-tisħin, il-materja prima għall-industrija u l-karburant għat-trasport.
(2)
Il-konsum tal-gass fl-Ewropa żdied rapidament matul l-aħħar għaxar snin. Bil-produzzjoni domestika li dejjem qed tonqos, l-importazzjoni tal-gass żdiedet saħansitra iżjed malajr, b’hekk ħolqot dipendenza akbar fuq l-importazzjoni u l-ħtieġa li jiġu indirizzati aspetti tas-sigurtà tal-provvista tal-gass. Barra minn hekk, xi Stati Membri qed isibu ruħhom fi gżira f’dak li għandu x’jaqsam mal-gass bħala riżultat tan-nuqqas ta’ konnessjonijiet infrastrutturali mal-bqija tal-Unjoni.
(3)
Minħabba l-importanza tal-gass fit-taħlita enerġetika tal-Unjoni, dan ir-Regolament hu intiż biex juri lill-klijenti tal-gass li qed jittieħdu l-miżuri kollha li hemm bżonn biex tiġi żgurata l-provvista kontinwa tagħhom, b’mod partikolari fil-każ ta’ kondizzjonijiet klimatiċi diffiċli u fil-każ ta’ xkiel. Hu rikonoxxut li dawn l-objettivi għandhom jinkisbu permezz tal-miżuri l-aktar ekonomikament effiċjenti sabiex ma tintlaqatx il-kompetittività relattiva ta’ dan il-karburant meta jitqabbel ma’ karburanti oħrajn.
(4)
Id-Direttiva tal-Kunsill 2004/67/KE (3) stabbilixxiet għall-ewwel darba qafas legali fil-livell tal-Komunità għas-salvagwardja tas-sigurtà tal-provvista tal-gass u li jikkontribwixxi għall-funzjonament korrett tas-suq intern tal-gass f’każ ta’ xkiel fil-provvista. Stabbilixxiet il-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass li kien utli għall-iskambju tal-informazzjoni u ddefinixxiet azzjonijiet komuni bejn l-Istati Membri, il-Kummissjoni, l-industrija tal-gass u l-klijenti. In-Netwerk ta’ Korrispondenti dwar is-Sigurtà tal-Enerġija (NESCO) approvat mill-Kunsill Ewropew ta’ Diċembru 2006 tejjeb il-kapaċità tal-ġbir tal-informazzjoni u pprovda twissija bikrija tat-theddid potenzjali għas-sigurtà tal-provvista tal-enerġija. Il-leġiżlazzjoni l-ġdida tas-suq intern tal-enerġija adottata mill-Parlament Ewropew u mill-Kunsill f’Lulju 2009 tikkostitwixxi pass importanti sabiex jiġi kkompletat is-suq intern tal-enerġija u għandha l-għan espliċitu li ssaħħaħ is-sigurtà tal-provvista tal-gass tal-Unjoni.
(5)
Madankollu, taħt il-miżuri attwali relatati mas-sigurtà tal-provvista tal-gass, li ttieħdu fil-livell tal-Unjoni, l-Istati Membri għadhom igawdu marġni wiesa’ ta’ diskrezzjoni dwar l-għażla tal-miżuri. Fejn is-sigurtà tal-provvista ta’ Stat Membru tkun mhedda, bla dubju hemm riskju li miżuri żviluppati b’mod unilaterali minn dak l-Istat Membru jistgħu jipperikolaw il-funzjonament tajjeb tas-suq intern tal-gass u l-provvista tal-gass lill-klijenti. Esperjenzi riċenti wrew kemm dak ir-riskju huwa reali. Sabiex is-suq intern tal-gass ikun jista’ jiffunzjona anki meta jkun hemm skarzezza fil-provvista, huwa meħtieġ li jkun hemm provvediment għal solidarjetà u koordinazzjoni fir-reazzjoni għal kriżijiet tal-provvista, kemm fejn tidħol azzjoni preventiva kif ukoll ir-reazzjoni għal xkiel konkret fil-provvista.
(6)
Il-gass b’valur kalorifiku baxx hu pprovdut f’ċerti reġjuni fl-Unjoni. Minħabba l-karatteristiċi tiegħu, il-gass b’valur kalorifiku baxx ma jistax jintuża f’apparat iddisinjat għall-gass b’valur kalorifiku għoli. Huwa possibbli, madankollu, li l-gass b’valur kalorifiku għoli jintuża f’apparat iddisinjat għall-gass b’valur kalorifiku baxx, sakemm ikun ġie konvertit f’gass b’valur kalorifiku baxx, pereżempju permezz taż-żieda tan-nitroġenu. L-ispeċifiċitajiet tal-gass b’valur kalorifiku baxx għandhom jiġu kkunsidrati fil-livelli nazzjonali u reġjonali u għandhom jitqiesu fl-istima tar-riskji u fil-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi u ta’ Emerġenza fil-livelli nazzjonali u reġjonali.
(7)
Id-diversifikazzjoni tar-rotot tal-gass u tas-sorsi tal-provvista għall-Unjoni hija essenzjali għat-titjib tas-sigurtà tal-provvista tal-Unjoni kollha, kif ukoll tal-Istati Membri individwalment. Fil-ġejjieni s-sigurtà tal-provvista se tiddipendi fuq l-evoluzzjoni tat-taħlita tal-karburanti, l-iżvilupp tal-produzzjoni fl-Unjoni u fil-pajjiżi terzi li jfornu lill-Unjoni, l-investimenti fil-faċilitajiet tal-ħżin u fid-diversifikazzjoni tar-rotot tal-gass u tas-sorsi tal-provvista kemm fl-Unjoni kif ukoll barra minnha, fosthom il-faċilitajiet tal-Gass Naturali Likwifikat (“LNG”, Liquefied Natural Gas). F’dan il-kuntest għandha tingħata attenzjoni partikolari għall-azzjonijiet infrastrutturali ta’ prijorità kif identifikati fil-Komunikazzjoni tal-Kummisjoni tat-13 ta’ Novembru 2008, intitolata: “It-Tieni Analiżi Strateġika dwar l-Enerġija - Pjan ta'Azzjoni tal-UE għas-Sigurta’ u s-Solidarjeta’ tal-Energija”, eż. il-kuritur tal-gass tan-Nofsinhar (Nabucco u l-Interkonnettur TurkijaGreċjaItalja), provvista diversifikata u xierqa ta’ LNG għall-Ewropa, interkonnessjoni effettiva tar-reġjun Baltiku, iċ-Ċirku ta’ Enerġija tal-Mediterran, interkonnessjonijiet xierqa tal-gass bejn it-tramuntana u n-nofsinhar fi ħdan l-Ewropa ċentrali u tax-xlokk.
(8)
Sabiex jitnaqqas l-impatt ta’ kriżijiet potenzjali kkawżati mix-xkiel fil-provvisti tal-gass, l-Istati Membri għandhom jiffaċilitaw id-diversifikazzjoni tas-sorsi tal-enerġija u r-rotot tat-twassil tal-gass u s-sorsi tal-provvista.
(9)
Xkiel maġġuri fil-provvista tal-gass għall-Unjoni jista’ jaffettwa lill-Istati Membri kollha, lill-Unjoni kollha kemm hi u lill-Partijiet Kontraenti fit-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità tal-Enerġija (4), iffirmat f’Ateni fil-25 ta’ Ottubru 2005. Jista’ wkoll iwassal għal ħsara ekonomika gravi fl-ekonomija tal-Unjoni. Bl-istess mod ix-xkiel fil-provvista tal-gass jista’ jkollu impatti soċjali gravi partikolarment fuq gruppi vulnerabbli ta’ klijenti.
(10)
Ċerti klijenti, li jinkludu, inter alia, il-klijenti domestiċi u l-klijenti li jipprovdu servizzi soċjali essenzjali, bħal attivitajiet tal-kura tas-saħħa u tat-tfal, attivitajiet edukattivi u servizzi soċjali u ta’ għajnuna oħra, kif ukoll is-servizzi indispensabbli għall-funzjonament ta’ Stat Membru, huma partikolarment vulnerabbli u jistgħu jeħtieġu l-protezzjoni. Definizzjoni wiesgħa ta’ tali klijenti protetti ma għandhiex tkun f’kunflitt mal-mekkaniżmi għas-solidarjetà Ewropea.
(11)
Ir-Rapport dwar l-Implimentazzjoni tal-Istrateġija Ewropea għas-Sigurtà approvat mill-Kunsill Ewropew f’Diċembru 2008 jiġbed l-attenzjoni fuq id-dipendenza dejjem tikber fuq l-enerġija importata bħala riskju sinifikanti addizzjonali għas-sigurtà tal-provvista tal-enerġija tal-Unjoni u jenfasizza s-sigurtà bħala waħda mill-isfidi l-ġodda għall-politika tas-sigurtà. Is-suq intern tal-gass huwa element kruċjali biex tiżdied is-sigurtà tal-provvista tal-enerġija fl-Unjoni u biex titnaqqas l-espożizzjoni tal-Istati Membri għall-effetti ħżiena tax-xkiel fil-provvista.
(12)
Għal suq tal-gass intern li jiffunzjona tajjeb, hu essenzjali li l-miżuri li jittieħdu biex tiġi salvagwardata s-sigurtà tal-provvista tal-gass ma jgħawġux b’mod mhux xieraq il-kompetizzjoni jew il-funzjonament effikaċi tas-suq intern tal-gass.
(13)
Il-waqfien, minħabba avarija, tal-akbar infrastruttura unika tal-gass, l-hekk imsejjaħ prinċipju N - 1, huwa possibbiltà reali. L-użu tal-waqfien ta’ tali infrastruttura bħala livell ta’ referenza għal dak li l-Istati Membri għandhom ikunu f’pożizzjoni li jikkumpensaw, huwa punt ta’ tluq validu għal analiżi tas-sigurtà tal-provvista tal-gass ta’ kull Stat Membru.
(14)
Infrastruttura suffiċjenti u diversifikata għall-gass fi Stat Membru u madwar l-Unjoni, li tinkludi b’mod partikolari infrastruttura ġdida tal-gass li tgħaqqad is-sistemi iżolati attwali li jifformaw gżejjer f’dak li għandu x’jaqsam mal-gass mal-Istati Membri ġirien tagħhom, hija essenzjali sabiex jiġu indirizzati l-interruzzjonijiet fil-provvista. Kriterji komuni minimi dwar is-sigurtà tal-provvista tal-gass għandhom jiżguraw kondizzjonijiet indaqs għas-sigurtà tal-provvista tal-gass, waqt li jitqiesu l-ispeċifiċitajiet nazzjonali u reġjonali, u għandhom joħolqu inċentivi sinifikanti biex tinbena l-infrastruttura meħtieġa u biex jitjieb il-livell ta’ tħejjija f’każ ta’ kriżi. Miżuri min-naħa tad-domanda, bħal ma huwa l-bdil tal-karburant, jista’ jkollhom rwol importanti fl-iżgurar tas-sigurtà tal-enerġija meta dawn ikunu jistgħu jiġu applikati malajr u jnaqqsu b’mod konsiderevoli d-domanda b’reazzjoni għal xkiel fil-provvista. L-użu effiċjenti tal-enerġija għandu jiġi promoss ulterjorment, b’mod partikolari meta jkun hemm bżonn ta’ miżuri min-naħa tad-domanda. L-impatt ambjentali tal-miżuri proposti min-naħa tad-domanda u tal-provvista għandhom jitqiesu kif jixraq u, sa fejn ikun possibbli, għandha tingħata preferenza lill-miżuri bl-inqas impatt fuq l-ambjent, waqt li jitqiesu l-aspetti tas-sigurtà tal-provvista.
(15)
L-investimenti f’infrastruttura ġdida tal-gass għandhom jiġu promossi bil-qawwa u għandhom isiru biss wara li tkun saret stima adegwata tal-impatt ambjentali, b’mod konformi mal-atti legali tal-Unjoni. Infrastruttura ġdida ta’ dan it-tip għandha ssaħħaħ is-sigurtà tal-provvista tal-gass filwaqt li tiżgura l-funzjonament tajjeb tas-suq intern tal-gass. L-investimenti, bħala kwistjoni ta’ prinċipju, għandhom isiru min-naħa tal-impriżi u jkunu bbażati fuq inċentivi ekonomiċi. Il-ħtieġa li tiġi ffaċilitata l-integrazzjoni tal-gass minn sorsi ta’ enerġija li jiġġeddu fl-infrastruttura tan-netwerk tal-gass għandha titqies kif suppost. Meta investiment infrastrutturali jkun ta’ tip transkonfinali, l-Aġenzija għall-Koperazzjoni tar-Regolaturi tal-Enerġija (“l-Aġenzija”) stabbilita bir-Regolament (KE) Nru 713/2009 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-13 ta’ Lulju 2009 (5) u n-Netwerk Ewropew tal-Operaturi tas-Sistema tat-Trażmissjoni tal-Gass (“ENTSO for Gas”) stabbilit mir-Regolament (KE) Nru 715/2009 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-13 ta’ Lulju 2009 dwar il-kondizzjonijiet għall-aċċess għan-networks ta’ trażmissjoni tal-gass naturali (6) għandhom ikunu involuti mill-qrib, fi ħdan l-oqsma tal-kompetenzi rispettivi tagħhom, sabiex iqisu aħjar l-implikazzjonijiet transkonfinali. Għandu jitfakkar li skont ir-Regolament (KE) Nru 713/2009, l-Aġenzija tista’ toħroġ opinjonijiet jew rakkomandazzjonijiet dwar kwistjonijiet transkonfinali fi ħdan il-qasam ta’ kompetenza u attività tagħha. L-Aġenzija u l-ENTSO for Gas, flimkien ma’ parteċipanti oħra fis-suq, għandhom rwol importanti fit-twaqqif u l-implimentazzjoni tal-pjan ta’ żvilupp tan-netwerk tal-Unjoni fuq 10 snin, li se jinkludi, inter alia, perspettiva Ewropea ta’ adegwatezza ta’ provvista, u, fir-rigward tal-interkonnessjonijiet transkonfinali, għandu jibni fuq il-ħtiġijiet raġonevoli tal-utenti differenti tan-netwerk.
(16)
L-Awtoritajiet Kompetenti jew l-Istati Membri għandhom jiżguraw li s-suq jiġi ttestjat bħala pass wieħed minn dawk li hemm bżonn tul il-proċess li jwassal għall-konformità mal-istandard infrastrutturali.
(17)
Meta jkunu qed iwettqu d-dmirijiet speċifikati f’dan ir-Regolament, l-Awtoritajiet Kompetenti għandhom jikkoperaw mill-qrib mal-awtoritajiet nazzjonali rilevanti, b’mod partikolari l-awtoritajiet regolatorji nazzjonali, kif xieraq u mingħajr preġudizzju għall-kompetenzi tagħhom taħt id-Direttiva 2009/73/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-13 ta’ Lulju 2009 dwar ir-regoli komuni għas-suq intern tal-gass naturali (7).
(18)
Fejn hemm bżonn ta’ interkonnessjonijiet transkonfinali ġodda jew li dawk eżistenti jiġu estiżi, għandha sseħħ f’fażi bikrija koperazzjoni mill-qrib bejn l-Istati Membri kkonċernati, l-Awtoritajiet Kompetenti u l-awtoritajiet regolatorji nazzjonali, fil-każ li ma jkunux l-Awtoritajiet Kompetenti.
(19)
Hemm disponibbli sorsi differenti ta’ finanzjament tal-Unjoni biex jgħinu lill-Istati Membri jiffinanzjaw l-investiment meħtieġ fil-produzzjoni, l-infrastruttura u miżuri ta’ effiċjenza enerġetika fil-livell reġjonali u lokali, speċjalment self u garanziji mill-Bank Ewropew tal-Investiment jew finanzjament mill-fondi reġjonali, strutturali jew ta’ koeżjoni. Il-Bank Ewropew tal-Investiment kif ukoll l-istrumenti esterni tal-Unjoni bħall-Istrument Ewropew ta’ Viċinat u Sħubija, l-Istrument għall-Assistenza ta’ Qabel l-Adeżjoni u l-Istrument ta’ Finanzjament tal-Koperazzjoni għall-Iżvilupp jistgħu wkoll jiffinanzjaw azzjonijiet f’pajjiżi terzi sabiex titjieb is-sigurtà tal-provvista tal-enerġija.
(20)
Dan ir-Regolament għandu jippermetti lill-impriżi tal-gass naturali u lill-klijenti jserrħu fuq il-mekkaniżmi tas-suq għall-itwal żmien possibbli meta jkunu qed jaffrontaw xkiel. Għandu wkoll jipprovdi għall-mekkaniżmi ta’ emerġenza biex jintużaw meta s-swieq weħidhom ma jibqgħux f’pożizzjoni li jindirizzaw kif xieraq xkiel fil-provvista tal-gass. Anki waqt emerġenza, l-istrumenti abbażi tas-suq għandhom jingħataw prijorità sabiex jittaffew l-effetti tax-xkiel fil-provvista.
(21)
Sussegwentement għad-dħul fis-seħħ tal-leġislazzjoni l-ġdida dwar is-suq intern tal-enerġija adottata f’Lulju 2009, se japplikaw dispożizzjonijiet ġodda għas-settur tal-gass u joħolqu rwoli u responsabbiltajiet ċari għall-Istati Membri, l-awtoritajiet regolatorj nazzjonali, l-operaturi tas-sistema tat-trażmissjoni u l-Aġenzija, u jtejbu t-trasparenza tas-suq biex itejbu l-funzjonament tiegħu, tas-sigurtà tal-provvista u tal-protezzjoni tal-klijenti.
(22)
Il-kompletar tas-suq intern tal-gass u l-kompetizzjoni effikaċi f’dak is-suq joffru lill-Unjoni l-ogħla livell ta’ sigurtà tal-provvista għall-Istati Membri kollha, sakemm is-suq jitħalla jaħdem bis-sħiħ fil-każ ta’ xkiel tal-provvista li taffettwa parti mill-Unjoni, ikun xi jkun il-kaġun tal-ixkiel. Għal dan il-għan huwa meħtieġ approċċ komprensiv u effikaċi komuni għas-sigurtà tal-provvista, partikolarment linji politiċi ta’ trasparenza, solidarjetà u mhux diskriminatorji kompatibbli mal-funzjonament tas-suq intern, li jevita d-distorsjonijiet fis-suq kif ukoll jevita li jdgħajjef ir-reazzjonijiet tas-suq għax-xkiel.
(23)
Is-sigurtà tal-provvista tal-gass hi responsabbiltà maqsuma bejn l-impriżi tal-gass naturali, l-Istati Membri, speċifikament permezz tal-Awtoritajiet Kompetenti tagħhom, u l-Kummissjoni fi ħdan l-oqsma rispettivi ta’ attività u kompetenza tagħhom. Fejn ikun il-każ, l-awtoritajiet regolatorji nazzjonali, fejn ma jkunux l-Awtoritajiet Kompetenti, għandhom jikkontribwixxu wkoll għas-sigurtà tal-provvista tal-gass fi ħdan l-oqsma rispettivi ta’ attività u kompetenza tagħhom skont id-Direttiva 2009/73/KE. Barra minn hekk, il-klijenti li jużaw il-gass għall-ġenerazzjoni tal-elettriku jew għal skopijiet industrijali jista’ jkollhom ukoll rwol importanti fis-sigurtà tal-provvista tal-gass permezz tal-kapaċità tagħhom li jirreaġixxu għal kriżi b’miżuri min-naħa tad-domanda, pereżmpju kuntratti li jistgħu jiġu interrotti u l-bdil tal-karburanti, peress li dan ikollu impatt dirett fuq il-bilanċ bejn il-provvista u d-domanda.
(24)
Id-definizzjoni eżatta tal-irwoli u tar-responsabbiltajiet tal-impriżi tal-gass naturali u tal-Awtoritajiet Kompetenti kollha hija għalhekk kruċjali sabiex jinżamm il-funzjonament tajjeb tas-suq intern tal-gass, partikolarment waqt xkiel fil-provvista u f’sitwazzjonijiet ta’ kriżi. Dawn ir-rwoli u r-responsabbiltajiet għandhom ikunu stabbiliti b’mod li jiżguraw li jiġi osservat approċċ fuq tliet livelli li jinvolvi l-ewwel lill-impriżi rilevanti tal-gass naturali u l-industrija, imbagħad lill-Istati Membri fil-livell nazzjonali jew reġjonali, u wara lill-Unjoni. Fil-każ ta’ kriżi fil-provvista, il-parteċipanti fis-suq għandhom jingħataw ċans biżżejjed biex jirreaġixxu għas-sitwazzjoni permezz ta’ miżuri abbażi tas-suq. Fejn ir-reazzjonijiet tal-parteċipanti fis-suq ma jkunux biżżejjed, l-Istati Membri u l-Awtoritajiet Kompetenti tagħhom għandhom jieħdu miżuri biex jitneħħew jew jittaffew l-effetti tal-kriżi tal-provvista. Fil-każ biss li dawn il-miżuri jkunu insuffiċjenti, għandhom jittieħdu miżuri fil-livell reġjonali jew tal-Unjoni biex jitneħħew jew jittaffew l-effetti tal-kriżi tal-provvista. Sa fejn ikun possibbli għandhom jinstabu soluzzjonijiet reġjonali.
(25)
Fi spirtu ta’ solidarjetà, il-koperazzjoni reġjonali, l-involviment tal-awtoritajiet pubbliċi u l-impriżi tal-gass naturali se jkunu stabbiliti b’mod estensiv għall-implimentazzjoni ta’ dan ir-Regolament sabiex jiġu ottimizzati l-benefiċċji relattivament għall-koordinazzjoni tal-miżuri li jtaffu r-riskji identifikati u li jimplimentaw il-miżuri l-aktar effikaċi ekonomikament għall-partijiet ikkonċernati.
(26)
Għandhom jiġu stabbiliti standards tas-sigurtà tal-provvista armonizzati biżżejjed li jkopru mill-anqas is-sitwazzjoni li ppreżentat ruħha f’Jannar 2009 u jqisu d-differenzi bejn l-Istati Membri, b’ kont meħud tal-obbligi tas-servizz pubbliku u tal-miżuri għall-protezzjoni tal-klijenti kif imsemmijin fl-Artikolu 3 tad-Direttiva 2009/73/KE. L-istandards ta’ sigurtà tal-provvista ta’ dan it-tip għandhom ikunu stabbli, sabiex jipprovdu ċ-ċertezza legali meħtieġa, ikunu definiti b’mod ċar u ma għandhomx jimponu piżijiet mhux raġonevoli u sproporzjonati fuq l-impriżi tal-gass naturali fosthom dawk ġodda u dawk żgħar, lanqas fuq l-utenti aħħarin. Dawk l-istandards għandhom jiggarantixxu wkoll l-ugwaljanza ta’ aċċess għall-impriżi tal-gass naturali tal-Unjoni lill-klijenti nazzjonali. Il-miżuri meħtieġa biex jiġi żgurat li l-istandard tal-provvista qed jintlaħaq jistgħu jinkludu kapaċitajiet u volumi ta’ ħżin addizzjonali, kuntratti ta’ provvista, kuntratti li jistgħu jiġu interrotti jew kull miżura oħra li jkollha effett simili apparti l-miżuri tekniċi meħtieġa biex tiġi żgurata s-sikurezza tal-provvista tal-gass.
(27)
Huwa essenzjali għall-funzjonament tajjeb tas-suq tal-gass li l-investimenti neċessarji fil-produzzjoni u l-infrastrutturi indiġeni, bħall-interkonnessjonijiet, b’mod partikulari dawk li jipprovdu l-aċċess għan-netwerk tal-gass tal-Unjoni, it-tagħmir li jippermetti flussi fiżiċi bi-direzzjonali fis-sistemi tal-pajpijiet kif ukoll il-ħżin u l-faċilitajiet tal-gassifikazzjoni mill-ġdid tal-LNG, jitwettqu f’ħin tajjeb mill-impriżi tal-gass naturali minħabba l-possibbiltà ta’ xkiel fil-provvista bħal ma seħħ f’Jannar 2009. Meta jkunu qed jiġu previsti l-ħtiġijiet finanzjarji għall-infrastruttura tal-gass f’relazzjoni mal-istrumenti tal-Unjoni, il-Kummissjoni għandha tagħti, fejn ikun il-każ, prijorità lill-proġetti infrastrutturali li jappoġġaw l-integrazzjoni tas-suq tal-gass intern u s-sigurtà tal-provvista tal-gass.
(28)
L-operaturi tas-sistemi ta’ trażmissjoni ma għandhomx ikunu impediti milli jikkunsidraw is-sitwazzjoni fejn l-investimenti li jippermettu l- kapaċita’ fiżika li l-gass jiġi ttrasportat fiż-żewġ direzzjonijiet (“kapaċita’ bi-direzzjonali”) fl-interkonnessjonijiet transkonfinali ma’ pajjiżi terzi tista’ tikkontribwixxi għat-titjib fis-sigurtà tal-provvista, speċjalment fil-każ ta’ pajjiżi terzi li jiżguraw flussi ta’ tranżitu bejn żewġ Stati Membri.
(29)
Huwa importanti li l-provvista tal-gass ma tiqafx, partikolarment għall-klijenti domestiċi, kif ukoll għal għadd limitat ta’ klijenti addizzjonali, b’mod speċjali klijenti li jfornu servizzi soċjali essenzjali, li jistgħu jiġu ddefiniti mill-Istati Membri kkonċernati, f’każijiet fejn is-suq ma jkunx jista’ jkompli jfornihom. Huwa essenzjali li l-miżuri li għandhom jittieħdu matul kriżi jkunu ddefiniti minn qabel u jirrispettaw ir-rekwiżiti ta’ sikurezza, anki fejn il-klijenti protetti jkunu konnessi mal-istess netwerk ta’ distribuzzjoni bħall-klijenti l-oħra. Miżuri ta’ dan it-tip jistgħu jinvolvu l-użu ta’ tnaqqis prorata b’mod proporzjonat mal-kapaċità riżervata oriġinarjament fil-każijiet fejn il-kapaċità għal aċċess għall-infrastruttura titnaqqas minħabba raġunijiet tekniċi.
(30)
Bħala regola, l-Awtoritajiet Kompetenti għandhom jimxu mal-Pjan ta’ Emerġenza tagħhom. F’ċirkustanzi eċċezzjonali ġġustifikati kif xieraq, jistgħu jieħdu azzjoni li tiddevja minn dawk il-Pjanijiet.
(31)
Hija disponibbli għażla kbira ta’ strumenti għall-konformità mal-obbligi tas-sigurtà tal-provvista. Dawk l-istrumenti għandhom jintużaw f’kuntest nazzjonali, reġjonali u tal-Unjoni, kif xieraq, biex jiġi żgurat li jipproduċu riżultat konsistenti u ekonomikament effikaċi.
(32)
L-aspetti tas-sigurtà tal-provvista tal-ippjanar fit-tul tal-investimenti f’kapaċitajiet transkonfinali u infrastrutturi oħra suffiċjenti li jiżguraw li, fuq żmien twil, is-sistema tkun kapaċi tiggarantixxi s-sigurtà tal-provvista u tissodisfa domandi raġonevoli, huma indirizzati mid-Direttiva 2009/73/KE. Jista’ jkun meħtieġ perjodu tranżizzjonali sabiex ikunu jistgħu jsiru l-investimenti neċessarji qabel jintlaħqu l-istandards tas-sigurtà tal-provvista. Il-pjan fuq għaxar snin għall-iżvilupp tan-netwerk mal-Unjoni, imfassal mill-ENTSO for Gas u ssorveljat mill-Aġenzija, huwa għodda fundamentali biex jiġu identifikati l-investimenti meħtieġa fil-livell tal-Unjoni, inter alia biex jiġu implimentati r-rekwiżiti infrastrutturali stabbiliti f’dan ir-Regolament.
(33)
L-ENTSO for Gas u l-Aġenzija, bħala membri tal-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass, għandhom ikunu involuti bis-sħiħ, fi ħdan l-oqsma ta’ responsabbiltà taghħom, fil-proċess tal-koperazzjoni u l-konsultazzjonijiet fil-livell tal-Unjoni.
(34)
Il-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass hu l-korp ewlieni li jrid jiġi kkonsultat mill-Kummissjoni fil-kuntest tal-istabbiliment tal-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi u l-Pjanijiet ta’ Emerġenza. Għandu jitfakkar li l-ENTSO for Gas u l-Aġenzija huma membri tal-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass u se jiġu kkonsultati f’dak il-kuntest.
(35)
Sabiex jiġi żgurat l-ogħla livell ta’ tħejjija f’każ ta’ xkiel fil-provvista, għandhom jiġu stabbiliti Pjanijiet ta’ Emerġenza mill-Awtoritajiet Kompetenti, wara konsultazzjoni mal-impriżi tal-gass naturali. Dawn il-pjanijiet ma għandhomx ikunu inkonsistenti bejniethom fil-livell nazzjonali, reġjonali jew tal-Unjoni. Il-kontenut tagħhom għandu jsegwi l-aħjar prattika fost il-pjanijiet eżistenti u għandu jiddefinixxi rwoli u responsabbiltajiet ċari għall-impriżi tal-gass naturali u l-Awtoritajiet Kompetenti konċernati kollha. Għandhom jiġu stabbiliti Pjanijiet Konġunti ta’ Emerġenza fil-livell reġjonali kull fejn possibbli u neċessarju.
(36)
Sabiex tissaħħaħ is-solidarjetà bejn l-Istati Membri f’każ ta’ emerġenza fil-livell tal-Unjoni u partikolarment sabiex jiġu megħjuna l-Istati Membri li huma esposti għal kondizzjonijiet ġeografiċi u ġeoloġiċi anqas favorevoli, l-Istati Membri għandhom joħolqu miżuri sabiex juru solidarjetà. L-impriżi tal-gass naturali għandhom ifasslu miżuri bħal ftehimiet kummerċjali, li jistgħu jinkludu esportazzjonijiet akbar ta’ gass jew rilaxx akbar mill-ħażniet. Huwa importanti li titħeġġeġ il-konklużjoni ta’ arranġamenti preċedenti bejn l-impriżi tal-gass naturali. L-azzjonijiet tal-Pjan ta’ Emerġenza għandhom jinkludu mekkaniżmi, fejn ikun il-każ, li jiżguraw kumpens ġust u ekwu għall-impriżi tal-gass naturali. Miżuri ta’ solidarjetà jistgħu jkunu partikolarmenti xierqa bejn l-Istati Membri li għalihom il-Kummissjoni tirrakkomanda l-istabbiliment ta’ Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi konġunti jew ta’ Pjanijiet ta’ Emerġenza fil-livell reġjonali.
(37)
Fil-kuntest ta’ dan ir-Regolament, il-Kummissjoni għandha rwol importanti fil-każ ta’ emerġenza, kemm jekk isseħħ fil-livell tal-Unjoni kif ukoll jekk isseħħ f’livell reġjonali.
(38)
Is-solidarjetà Ewropea għandha wkoll, fejn meħtieġ, tieħu l-forma ta’ għajnuna fir-rigward ta’ protezzjoni ċivili mogħtija mill-Unjoni u l-Istati Membri tagħha. Din l-għajnuna għandha tkun iffaċilitata u kkoordinata mill-Mekkaniżmu Komunitarju tal-Protezzjoni Ċivili stabbilit bid-Deċiżjoni tal-Kunsill 2007/779/KE, Euratom (8).
(39)
Dan ir-Regolament ma jinċidix fuq id-drittijiet sovrani tal-Istati Membri fuq ir-riżorsi tagħhom stess tal-enerġija.
(40)
Id-Direttiva tal-Kunsill 2008/114/KE tat-8 ta’ Diċembru 2008 dwar l-identifikazzjoni u l-indikazzjoni tal-Infrastruttura Kritika Ewropea u l-valutazzjoni tal-ħtieġa għat-titjib tal-ħarsien tagħhom (9) tistipula proċess bil-ħsieb li ssaħħaħ is-sigurtà tal-infrastrutturi kritiċi Ewropej imsemmija, fosthom ċerti infrastrutturi tal-gass fl-Unjoni. Id-Direttiva 2008/114/KE flimkien ma’ dan ir-Regolament tikkontribwixxi għall-ħolqien ta’ approċċ komprensiv għas-sigurtà tal-enerġija tal-Unjoni.
(41)
Il-Pjanijiet ta’ Emerġenza għandhom jiġu aġġornati regolarment u ppubblikati. Għandhom jiġu suġġetti għal eżami mill-pari u ttestjati.
(42)
Il-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass għandu jaġixxi bħala konsulent għall-Kummissjoni biex tiġi ffaċilitata l-koordinazzjoni tal-miżuri tas-sigurtà tal-provvista f’każ ta’ emerġenza fl-Unjoni. Għandu wkoll jimmonitorja l-adegwatezza u kemm ikunu f’waqthom il-miżuri li għandhom jittieħdu skont dan ir-Regolament.
(43)
Dan ir-Regolament għandu l-għan li jawtorizza lill-impriżi tal-gass naturali u lill-Awtoritajiet Kompetenti tal-Istati Membri biex jiżguraw li s-suq intern tal-gass jaħdem b’mod effikaċi għall-itwal perjodu ta’ żmien possibbli f’każ ta’ xkiel fil-provvista, qabel ma jittieħdu miżuri mill-Awtoritajiet Kompetenti biex jindirizzaw is-sitwazzjoni li fiha s-suq ma jkunx għadu f’pożizzjoni li jforni l-provvisti tal-gass rikjesti. Miżuri eċċezzjonali bħal dawn għandhom ikunu konformi bis-sħiħ mal-liġi tal-Unjoni u għandhom jiġu nnotifikati lill-Kummissjoni.
(44)
Minħabba li provvisti tal-gass minn pajjiżi terzi huma ċentrali għas-sigurtà tal-provvista tal-gass tal-Unjoni, il-Kummissjoni għandha tikkoordina l-azzjonijiet fir-rigward ta’ pajjiżi terzi, billi taħdem mal-pajjiżi li jkunu fornituri u ta’ tranżitu dwar arranġementi sabiex jiġu mmaniġġati s-sitwazzjonijiet ta’ kriżi u sabiex jiġi żgurat fluss stabbli lill-Unjoni. Il-Kummissjoni għandha tkun intitolata li tuża task force sabiex timmonitorja l-flussi tal-gass lejn l-Unjoni f’sitwazzjonijiet ta’ kriżi, b’konsultazzjoni mal-pajjiżi terzi involuti, u fejn il-kriżi tinħoloq minħabba diffikultajiet f’pajjiż terz, li tieħu rwol ta’ medjazzjoni u faċilitazzjoni.
(45)
Huwa importanti li l-kondizzjonijiet għall-provvista minn pajjiżi terzi ma jgħawġux il-kompetizzjoni u jkunu konformi mar-regoli tas-suq intern.
(46)
Fejn ikun hemm informazzjoni affidabbli dwar sitwazzjoni barra l-Unjoni li tkun qed thedded is-sigurtà tal-provvista fi Stat Membru wieħed jew f’diversi Stati Membri u li tista’ tqanqal mekkaniżmu ta’ twissija bikrija bejn l-Unjoni u pajjiż terz, il-Kummissjoni għandha tinforma lill-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass bla dewmien u l-Unjoni għandha tieħu l-azzjonijiet xierqa biex tipprova tinnewtralizza s-sitwazzjoni.
(47)
Fi Frar 2009, il-Kunsill ikkonkluda li t-trasparenza u l-affidabbiltà għandhom jiżdiedu permezz ta’ skambju realistiku ta’ informazzjoni bejn il-Kummissjoni u l-Istati Membri dwar ir-relazzjonijiet tal-enerġija ma’ pajjiżi terzi, fosthom l-arranġamenti tal-forniment fil-medda twila taż-żmien, filwaqt li jippreżervaw l-informazzjoni kummerċjalment sensittiva.
(48)
Waqt li r-regoli li jinsabu fit-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u fit-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, b’mod partikulari r-regoli dwar il-kompetizzjoni, japplikaw għas-servizzi ta’ interess ekonomiku ġenerali sa fejn l-applikazzjoni ta’ dawn ir-regoli ma tostakolax it-twettiq ta’ dawn is-servizzi, l-Istati Membri jgawdu minn diskrezzjoni wiesgħa biex jipprevedu, jikkommissjonaw u jorganizzaw obbligi ta’ servizz pubbliku.
(49)
Ladarba l-għan ta’ dan ir-Regolament, speċifikament li tiġi żgurata s-sigurtà tal-provvista tal-gass fl-Unjoni, ma jistax jinkiseb suffiċjentement mill-Istati Membri waħedhom u jista’għalhekk, minħabba l-iskala u l-effetti tal-azzjoni, jinkiseb aħjar fil-livell tal-Unjoni, l-Unjoni tista’ tadotta miżuri skont il-prinċipju tas-sussidjarjetà kif stabbilit fl-Artikolu 5 tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea. Skont il-prinċipju tal-proporzjonalità, kif stabbilit f’dak l-Artikolu, dan ir-Regolament ma jmurx lil hinn minn dak li huwa meħtieġ sabiex jinkiseb dak il-għan.
(50)
Id-Direttiva 2004/67/KE għandha titħassar,
ADOTTAW DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Suġġett
Dan ir-Regolament jistabbilixxi dispożizzjonijiet bl-għan li jissalvagwardaw is-sigurtà tal-provvista tal-gass billi jiżguraw il-funzjonament tajjeb u kontinwu tas-suq intern fil-gass naturali (“gass”), billi jippermettu li jiġu implimentati miżuri eċċezzjonali meta s-suq ma jkunx għadu jista’ jforni l-provvisti tal-gass rikjesti u billi jipprovdu għal definizzjoni u attribuzzjoni ċari tar-responsabbiltajiet fost l-impriżi tal-gass naturali, l-Istati Membri u l-Unjoni kemm fir-rigward tal-azzjoni preventiva kif ukoll tar-reazzjoni għal xkiel konkret fil-provvista. Dan ir-Regolament jipprovdi wkoll mekkaniżmi trasparenti, fi spritu tas-solidarjetà, għall-koordinazzjoni tal-ippjanar u r-reazzjoni għal emerġenza fil-livelli tal-Istati Membri, reġjonali u tal-Unjoni.
Artikolu 2
Definizzjonijiet
Għall-finijiet ta’ dan ir-Regolament, għandhom japplikaw id-definizzjonijiet tad-Direttiva 2009/73/KE, ir-Regolament (KE) Nru 715/2009 u r-Regolament (KE) Nru 713/2009.
Barra minn hekk, għandhom japplikaw id-definizzjonijiet li ġejjin:
(1)
“klijenti protetti” tfisser il-klijenti domestiċi kollha konnessi ma’ netwerk tad-distribuzzjoni tal-gass, u, barra minn hekk, fejn l-Istat Membru kkonċernat jiddeċiedi hekk, tista’ tinkludi wkoll:
(a)
l-impriżi ta’ daqs żgħir u medju, sakemm dawn ikunu konnessi ma’ netwerk tad-distribuzzjoni tal-gass, u s-servizzi soċjali essenzjali sakemm ikunu konnessi ma’ netwerk tad-distribuzzjoni jew it-trażmissjoni tal-gass, u sakemm dawn il-klijenti addizzjonali kollha ma jirrappreżentawx aktar minn 20 % tal-użu finali tal-gass; u/jew
(b)
l-istallazzjonijiet għat-tisħin distrettwali sal-punt li jfornu tisħin għall-klijenti domestiċi u għall-klijenti msemmijin fil-punt (a) sakemm dawn l-istallazzjonijiet ma jkunux jistgħu jaqilbu għal karburanti oħra u jkunu konnessi ma’ netwerk tad-distribuzzjoni jew it-trażmissjoni tal-gass.
Malli jkun possibbi u mhux aktar tard mit-3 ta’ Diċembru 2011, l-Istati Membri għandhom jinnotifikaw lill-Kummissjoni dwar jekk għandhomx l-intenzjoni jikkonkludu l-punt (a) u/jew il-punt (b) fid-definizzjoni tagħhom ta’ klijenti protetti;
(2)
“Awtorità Kompetenti” tfisser l-awtorità nazzjonali tal-gvern jew l-awtorità regolatorja nazzjonali maħtura minn kull Stat Membru biex tkun responsabbli għall-iżgurar tal-implimentazzjoni tal-miżuri stipulati f’dan ir-Regolament. Dan huwa mingħajr preġudizzju għall-kapaċità tal-Istati Membri li jippermettu lill-Awtorità Kompetenti tiddelega kompiti speċifiċi stipulati f’dan ir-Regolament lil korpi oħra. Dawn il-kompiti delegati għandhom jitwettqu taħt is-superviżjoni tal-Awtorità Kompetenti u għandhom ikunu speċifikati fil-pjanijiet imsemmija fl-Artikolu 4.
Artikolu 3
Responsabbiltà għas-sigurtà tal-provvista tal-gass
1. Is-sigurtà tal-provvista tal-gass hija responsabbiltà maqsuma bejn l-impriżi tal-gass naturali, l-Istati Membri, speċifikament permezz tal-Awtoritajiet Kompetenti tagħhom, u l-Kummissjoni, fl-oqsma rispettivi ta’ attività u kompetenza tagħhom. Din ir- responsabbiltà maqsuma teħtieġ livell għoli ta’ koperazzjoni bejniethom.
2. Malli jkun possibbli u mhux aktar tard mit-3 ta’ Diċembru 2011, kull Stat Membru għandu jaħtar Awtorità Kompetenti li tiżgura l-implimentazzjoni tal-miżuri pprovduti f’dan ir-Regolament. Fejn ikun il-każ, sakemm tinħatar formalment l-Awtorità Kompetenti, l-entitajiet nazzjonali attwalment responsabbli għas-sigurtà tal-provvista tal-gass għandhom iwettqu l-miżuri li għandhom jiġu implimentati mill-Awtorità Kompetenti skont dan ir-Regolament. Dawk il-miżuri għandhom jinkludu l-istima tar-riskji msemmija fl-Artikolu 9, u, fuq il-bażi ta’ dik l-istima tar-riskji, l-istabbiliment ta’ Pjan ta’ Azzjoni Preventiv u ta’ Pjan ta’ Emerġenza, u l-monitoraġġ regolari tas-sigurtà tal-provvista tal-gass fil-livell nazzjonali. L-Awtoritajiet Kompetenti għandhom jikkoperaw flimkien sabiex ifittxu jipprevjenu xkiel fil-provvista u jillimitaw id-danni f’tali każ. Xejn ma għandu jżomm lill-Istati Membri milli jadottaw leġiżlazzjoni implimentattiva, jekk tkun meħtieġa, biex jiġu sodisfatti r-rekwiżiti ta’ dan ir-Regolament.
3. Kull Stat Membru għandu jinnotifika bla dewmien lill-Kummissjoni l-isem tal-Awtorità Kompetenti ladarba din tinħatar u, fejn ikun il-każ, l-ismijiet tal-entitajiet nazzjonali responsabbli għas-sigurtà tal-provvista tal-gass li jkunu qed jaġixxu ta’ Awtorità Kompetenti provviżorja skont il-paragarafu 2. Kull Stat Membru għandu jippubblika dawn il-ħatriet.
4. Meta timplimenta l-miżuri previsti f’dan ir-Regolament, l-Awtorità Kompetenti għandha tistabbilixxi r-rwoli u r-responsabbiltajiet tal-atturi differenti involuti b’tali mod li jiġi żgurat li jiġi osservat approċċ fuq tliet livelli li jinvolvi l-ewwel lill-impriżi rilevanti tal-gass naturali u l-industrija, imbagħad lill-Istati Membri fil-livell nazzjonali jew reġjonali, u wara lill-Unjoni.
5. Il-Kummissjoni, fejn ikun il-każ, għandha tikkoordina l-azzjoni tal-Awtoritajiet Kompetenti, fil-livell reġjonali u fil-livell tal-Unjoni, kif stipulat f’dan ir-Regolament inter alia permezz tal-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass imsemmi fl-Artikolu 12 jew il-Grupp għall-immaniġġar tal-kriżijiet imsemmi fl-Artikolu 11(4), partikolarment fil-każ ta’ emerġenza fil-livell tal-Unjoni jew dak reġjonali kif definiti fl-Artikolu 11(1).
6. Il-miżuri biex tkun żgurata s-sigurtà tal-provvista tal-gass li jinsabu fil-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi għandhom ikunu ddefiniti sew, trasparenti, proporzjonati, mhux diskriminatorji u verifikabbli, ma għandhomx jgħawġu bla bżonn il-kompetizzjoni u l-funzjonament effikaċi tas-suq intern fil-gass u ma għandhomx jipperikolaw is-sigurtà tal-provvista tal-gass tal-Istati Membri l-oħra jew tal-Unjoni kollha kemm hi.
Artikolu 4
Stabbiliment ta’ Pjan ta’ Azzjoni Preventiv u ta’ Pjan ta’ Emerġenza
1. L-Awtorità Kompetenti ta’ kull Stat Membru, wara konsultazzjoni mal-impriżi tal-gass naturali, l-organizzazzjonijiet rilevanti li jirrappreżentaw l-interessi tal-klijenti domestiċi u industrijali tal-gass, u mal-awtorità regolatorja nazzjonali, meta din ma tkunx l-Awtorità Kompetenti, għandha, mingħajr preġudizzju għall-paragrafu 3, tistabbilixxi fil-livell nazzjonali:
(a)
Pjan ta’ Azzjoni Preventiv li jkun fih il-miżuri meħtieġa biex jitneħħew jew jittaffew ir-riskji identifikati, skont l-istima tar-riskji li tkun saret skont l-Artikolu 9; u
(b)
Pjan ta’ Emerġenza li jkun fih il-miżuri li għandhom jittieħdu biex jitneħħa jew jittaffa l-impatt ta’ xkiel fil-provvista tal-gass skont l-Artikolu 10.
2. Qabel jadottaw Pjan ta’ Azzjoni Preventiv u Pjan ta’ Emerġenza fil-livell nazzjonali, l-Awtoritajiet Kompetenti għandhom, mhux aktar tard mit-3 ta’ Ġunju 2012, jiskambjaw l-abbozzi tal-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi u ta’ Emerġenza tagħhom u jikkonsulatw lil xulxin fil-livell reġjonali xieraq, u lill-Kummissjoni, bil-ħsieb li jiżguraw li l-abbozzi tal-Pjanijiet u l-miżuri tagħhom ma jkunux inkonsistenti mal-Pjan ta’ Azzjoni Preventiv u mal-Pjan ta’ Emerġenza ta’ Stat Membru ieħor u li jikkonformaw ma’ dan ir-Regolament u ma’ dispożizzjonijiet oħra tal-liġi tal-Unjoni. Tali konsultazzjoni għandha titwettaq b’mod partikolari bejn Stati Membri ġirien, speċifikament bejn sistemi iżolati li jifformaw gżejjer f’dak li għandu x’jaqsam mal-gass u l-Istati Membri ġirien tagħhom, u tista’ pereżempju tkopri lil dawk l-Istati Membri identifikati fil-lista indikattiva tal-Anness IV.
3. Fuq il-bażi tal-konsultazzjonijiet imsemmija fil-paragrafu 2 u r-rakkomandazzjonijiet possibbli mill-Kummissjoni, l-Awtoritajiet Kompetenti kkonċernati jistgħu jiddeċiedu li jistabbilixxu Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi konġunti fil-livell reġjonali (“Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi konġunti”) u Pjanijiet konġunti ta’ Emerġenza fil-livell reġjonali (“Pjanijiet konġunti ta’ Emerġenza”), apparti l-Pjanijiet stabbiliti fil-livell nazzjonali. Fil-każ tal-Pjanijiet konġunti, l-Awtoritajiet Kompetenti kkonċernati għandhom jagħmlu ħilithom, fejn ikun il-każ, li jikkonkludu ftehimiet sabiex jimplimentaw il-koperazzjoni reġjonali. Jekk ikun hemm bżonn, dawn il-ftehimiet għandhom jiġu approvati formalment mill-Istati Membri.
4. Meta tistabbilixxi u timplimenta l-Pjan ta’ Azzjoni Preventiv u l-Pjan ta’ Emerġenza fil-livell nazzjonali u/jew reġjonali, l-Awtorità Kompetenti għandha tqis kif jixraq il-fatt li s-sistema tal-gass trid topera b’sikurezza f’kull ħin u tindirizza u tistipula f’dawk il-Pjanijiet il-limiti tekniċi li jolqtu l-operat tan-netwerk inklużi r-raġunijiet tekniċi u ta’ sikurezza li jistgħu jwasslu għat-tnaqqis tal-flussi fil-każ ta’ emerġenza.
5. Mhux aktar tar mit-3 ta’ Diċembru 2012, il-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi u ta’ Emerġenza, inklużi, fejn hu applikabbli, il-Pjanijiet konġunti, għandhom jiġu adottati u jiġu ppubblikati. Dawn il-Pjanijiet għandhom jiġu nnotifikati lill-Kummissjoni bla dewmien. Il-Kummissjoni għandha tinforma lill-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass. L-Awtoritjiet Kompetenti għandhom jiżguraw il-monitoraġġ regolari tal-implimentazzjoni ta’ dawn il-Pjanijiet.
6. Fi żmien tliet xhur wara n-notifika mill-Awtoritajiet Kompetenti tal-Pjanijiet imsemmija fil-paragrafu 5:
(a)
il-Kummissjoni għandha tivvaluta dawk il-Pjanijiet, skont il-punt (b). Sabiex tagħmel dan, il-Kummissjoni għandha tikkonsulta lill-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass dwar dawk il-Pjanijiet u tqis kif xieraq l-opinjoni tiegħu. Il-Kummissjoni għandha tirrapporta l-valutazzjoni tagħha tal-Pjanijiet lill-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass; u
(b)
fejn il-Kummissjoni, abbażi ta’ dawn il-konsultazzjonijiet:
(i)
fuq valutazzjoni tikkunsidra li Pjan ta’ Azzjoni Preventiv jew ta’ Emerġenza mhuwiex effikaċi biex itaffi r-riskji kif identifikati fl-istima tar-riskji, tista’ tirrakkomanda li l-Awtorità Kompetenti jew l-Awtoritajiet Kompetenti kkonċernati jemendaw il-Pjan relevanti;
(ii)
tikkunsidra li Pjan ta’ Azzjoni Preventiv u ta’ Emerġenza jkun inkonsistenti max-xenarji tar-riskji jew mal-Pjanijiet ta’ Awtorità Kompetenti oħra, jew li ma jikkonformax mad-dispożizzjonijiet ta’ dan ir-Regolament jew ma’ dispożizzjonijiet oħra tal-liġi tal-Unjoni, għandha titlob li l-Pjan jiġi emendat;
(iii)
tikkunsidra li l-Pjan ta’ Azzjoni Preventiv jipperikola s-sigurtà tal-provvista tal-gass tal-Istati Membri l-oħra jew tal-Unjoni kollha, għandha tiddeċiedi li teżiġi li l-Awtorità Kompetenti tirrivedi dak il-Pjan ta’ Azzjoni Preventiv u tista’ tippreżenta rakkomandazzjonijiet speċifiċi biex jiġi emendat. Il-Kummissjoni għandha tagħti raġunijiet dettaljati għad-deċiżjoni tagħha.
7. Fi żmien erba’ xhur min-notifika tat-talba tal-Kummissjoni msemmija fil-paragrafu 6(b)(ii), l-Awtorità Kompetenti konċernata għandha temenda l-Pjan ta’ Azzjoni Preventiv jew il-Pjan ta’ Emerġenza tagħha u tinnotifika l-Pjan emendat lill-Kummissjoni, jew għandha tinforma lill-Kummissjoni r-raġunijiet għaliex ma taqbilx mat-talba. F’każ ta’ nuqqas ta’ qbil, il-Kummissjoni tista’, fi żmien xahrejn mit-tweġiba tal-Awtorità Kompetenti, tirtira t-talba tagħha jew tlaqqa’ lill-Awtoritajiet Kompetenti konċernati u, fejn il-Kummissjoni tqis li hemm bżonnu, lill-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass, sabiex jikkunsidraw il-kwistjoni. Il-Kummissjoni għandha tistipula r-raġunament dettaljat tagħha biex titlob kwalunkwe emendament tal-Pjanijiet. L-Awtorità Kompetenti għandha tqis kompletament il-pożizzjoni tal-Kummissjoni. Fejn id-deċiżjoni finali tal-Awtorità Kompetenti tkun differenti mill-pożizzjoni tal-Kummissjoni, l-Awtorità Kompetenti għandha tipprovdi u tippubblika, flimkien ma’ dik id-deċiżjoni u l-pożizzjoni tal-Kummissjoni, ir-raġunament abbażi ta’ din id-deċiżjoni fi żmien xahrejn minn meta tasal il-pożizzjoni tal-Kummissjoni. Fejn ikun applikabbli, l-Awtorità Kompetenti għandha tippubblika l-Pjan emendat bla dewmien.
8. Fi żmien tliet xhur min-notifika tad-deċiżjoni tal-Kummissjoni msemmija fil-paragrafu 6(b)(iii), l-Awtorità Kompetenti konċernata għandha temenda l-Pjan ta’ Azzjoni Preventiv tagħha u tinnotifika l-Pjan emendat lill-Kummissjoni, jew għandha tinforma lill-Kummissjoni r-raġunijiet għaliex ma taqbilx mad-deċiżjoni. F’każ ta’ nuqqas ta’ qbil, il-Kummissjoni tista’ fi żmien xahrejn mit-tweġiba tal-Awtorità Kompetenti, tiddeċiedi li temenda jew tirtira t-talba tagħha. Jekk il-Kummissjoni żżomm it-talba tagħha, l-Awtorità Kompetenti konċernata għandha temenda l-Pjan fi żmien xahrejn tan-notifika tad-deċiżjoni tal-Kummissjoni, wara li tqis bl-akbar attenzjoni r-rakkomandazzjonijiet tal-Kummissjoni msemmija fil-paragrafu 6(b)(iii), u għandha tinnotifikah lill-Kummissjoni.
Il-Kummissjoni għandha tinforma lill-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass u tqis kif dovut ir-rakkomandazzjonijiet tiegħu meta tkun qed tfassal l-opinjoni tagħha dwar il-Pjan emendat, li għandha tingħata fi żmien xahrejn min-notifika tal-Awtorità Kompetenti. L-Awtorità Kompetenti konċernata għandha tqis bl-akbar attenzjoni l-opinjoni tal-Kummissjoni u, fi żmien xahrejn minn meta tirċievi l-opinjoni tal-Kummissjoni, għandha tadotta u tippubblika l-Pjan emendat li jirriżulta.
9. Għandha tiġi ppreżervata l-kunfidenzjalità tal-informazzjoni li tkun kummerċjalment sensittiva.
Artikolu 5
Kontenut tal-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi nazzjonali u konġunti
1. Il-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi nazzjonali u konġunti għandu jkun fihom:
(a)
ir-riżultati tal-istima tar-riskji kif stipulat fl-Artikolu 9;
(b)
il-miżuri, il-volumi, il-kapaċitajiet u l-kalendarju li hemm bżonn biex jiġu sodisfatti l-istandards tal-infrastruttura u l-provvista, kif stipulati fl-Artikoli 6 u 8, li, fejn ikun applikabbli, jinkludu l-punt sa kemm il-miżuri min-naħa tad-domanda jistgħu jikkumpensaw biżżejjed, b’mod f’waqtu, għal xkiel tal-provvista kif imsemmi fl-Artikolu 6(2), l-identifikazzjoni tal-ikbar infrastruttura unika tal-gass ta’ interess komuni fil-każ ta’ applikazzjoni tal-Artikolu 6(3) u kwalunkwe standards ta’ provvista msaħħa skont l-Artikolu 8(2);
(c)
l-obbligi imposti fuq l-impriżi tal-gass naturali u l-korpi rilevanti l-oħra, anki biex is-sistema tal-gass topera b’sikurezza;
(d)
il-miżuri preventivi l-oħra, bħal dawk relatati mal-ħtieġa li jissaħħu l-interkonnessjonijiet bejn l-Istati Membri ġirien u l-possibbiltà li r-rotot tal-gass u s-sorsi tal-provvista jiġu diversifikati, jekk xieraq, biex jiġu indirizzati r-riskji identifikati sabiex il-gass jibqa’ jiġi pprovdut lill-klijenti kollha sa kemm ikun possibbli;
(e)
il-mekkaniżmi li jintużaw għall-koperazzjoni mal-Istati Membri l-oħra għat-tħejjija u l-implimentazzjoni ta’ Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi konġunti u Pjanijiet konġunti ta’ Emerġenza, kif imsemmija fl-Artikolu 4(3), fejn ikun applikabbli;
(f)
l-informazzjoni dwar l-interkonnessjonijiet eżistenti u futuri, inklużi dawk li jipprovdu aċċess għan-netwerk tal-gass tal-Unjoni, il-flussi transkonfinali, l-aċċess transkonfinali għall-faċilitajiet ta’ ħżin u l-kapaċità fiżika li l-gass jiġi ttrasportat fiż-żewġ direzzjonijiet (“kapaċita bi-direzzjonali”), b’mod partikulari fil-każ ta’ emerġenza;
(g)
l-informazzjoni dwar l-obbligi kollha tas-servizz pubbliku relatati mas-sigurtà tal-provvista tal-gass.
2. Il-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi nazzjonali u konġunti, partikolarment l-azzjonijiet biex jintlaħaq l-istandard tal-infrastruttura kif stipulat fl-Artikolu 6, għandhom jieħdu kont tal-pjan ta’ għaxar snin għall-iżvilupp tan-netwerk tal-Unjoni li għandu jitfassal mill-ENTSO for Gas skont l-Artikolu 8(10) tar-Regolament (KE) Nru 715/2009.
3. Il-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi nazzjonali u konġunti għandhom ikunu bbażati prinċipalment fuq miżuri tas-suq, u għandhom jieħdu kont tal-impatt ekonomiku, l-effikaċja u l-effiċjenza tal-miżuri, l-effetti fuq il-funzjonament tas-suq intern tal-enerġija u l-impatt fuq l-ambjent u fuq il-konsumatur, u ma għandhomx jimponu piż sproporzjonat fuq il-funzjonament tas-suq intern tal-gass naturali, u lanqas jolqtu b’mod negattiv fuq il-funzjonament tas-suq intern tal-gass.
4. Il-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi nazzjonali u konġunti għandhom jiġu aġġornati kull sentejn, sakemm iċ-ċirkustanzi ma jeżiġux aġġornamenti aktar frekwenti, u għandhom jirriflettu l-istima aġġornata tar-riskji. Il-konsultazzjoni prevista bejn l-Awtoritajiet Kompetenti taħt l-Artikolu 4(2) għandha titwettaq qabel ma jiġi adottat il-Pjan aġġornat.
Artikolu 6
Standard tal-infrastruttura
1. L-Istati Membri jew, fejn Stat Membru jipprevedi hekk, l-Awtorità Kompetenti, għandhom jiżguraw li jittieħdu l-miżuri li hemm bżonn sabiex mhux aktar tard mit-3 ta’ Diċembru 2014, fil-każ ta’ xkiel fl-akbar infrastruttura unika tal-gass, il-kapaċità tal-infrastruttura li tibqa’, stabbilita skont il-formula N - 1 kif ipprovdut fil-punt 2 tal-Anness I, tkun tista’, mingħajr preġudizzju għall-paragrafu 2 ta’ dan l-Artikolu, tissodisfa d-domanda totali għall-gass taż-żona kkalkulata matul ġurnata ta’ domanda eċċezzjonalment għolja għall-gass li sseħħ bi probabbiltà statistika ta’ darba f’20 sena. Dan hu mingħajr preġudizzju, fejn ikun xieraq u meħtieġ, għar-responsabbiltà tal-operaturi tas-sistemi li jagħmlu l-investimenti korrispondenti u għall-obbligi tal-operaturi tas-sistemi ta’ trażmissjoni kif stipulati fid-Direttiva 2009//73/KE u r-Regolament (KE) Nru 715/2009.
2. L-obbligu li jiġi żgurat li l-infrastruttura li jkun għad fadal ikollha l-kapaċità tissodisfa d-domanda totali għall-gass, kif imsemmi fil-paragrafu 1, għandu wkoll jitqies li ġie rispettat meta l-Awtorità Kompetenti turi fil-Pjan ta’ Azzjoni Preventiv li xkiel fil-provvista jista’ jiġi kkumpensat biżżejjed u b’mod f’waqtu b’miżuri xierqa min-naħa tad-domanda u abbażi tas-suq. Għal dak l-iskop, għandha tintuża l-formula pprovduta fil-punt 4 tal-Anness I.
3. Fejn ikun il-każ, skont l-istima tar-riskji msemmija fl-Artikolu 9, l-Awtoritajiet Kompetenti kkonċernati jistgħu jiddeċiedu li l-obbligu stipulat fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu għandu jiġi sodisfatt f’livell reġjonali minflok f’livell nazzjonali. F’dak il-każ, għandhom jiġu stabbiliti Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi konġunti skont l-Artikolu 4(3). Għandu japplika l-punt 5 tal-Anness I.
4. Kull Awtorità Kompetenti għandha, wara konsultazzjoni mal-impriżi tal-gass naturali rilevanti, tirrapporta lill-Kummissjoni mingħajr dewmien kwalunkwe nuqqas ta’ konformità mal-obbligu stipulat fil-paragrafu 1 u tinforma lill-Kummissjoni bir-raġunijiet għal tali nuqqas ta’ konformità.
5. L-operaturi tas-sistema ta’ trażmissjoni għandhom jippermettu kapaċità bi-direzzjonali permanenti fl-interkonessjonijiet transkonfinali kollha bejn l-Istati Membri minn kemm jista’ jkun kmieni u mhux aktar tard mit-3 ta’ Diċembru 2013, ħlief:
(a)
fil-każijiet ta’ konnessjonijiet mal-faċilitajiet ta’ produzzjoni, mal-faċilitajiet LNG u man-netwerks ta’ distribuzzjoni; jew
(b)
fejn tkun ingħatat eżenzjoni skont l-Artikolu 7.
Sat-3 ta’ Diċembru 2013, l-operaturi tas-sistemi tat-trażmissjoni tal-gass għandhom jadattaw il-funzjonament tas-sistemi tat-trażmissjoni parzjalment jew kollha kemm huma sabiex jippermettu flussi tal-gass fiż-żewġ direzzjonijiet fl-interkonnessjonijiet transkonfinali.
6. Meta diġà tkun teżisti l-kapaċità bi-direzzjonali jew din tkun qed tinbena għal interkonnessjoni transkonfinali partikulari, l-obbligu msemmi fl-ewwel subparagrafu tal-paragrafu 5 għandu jitqies li ġie sodisfatt għal dik l-interkonnessjoni ħlief fejn ikun intalab tisħiħ tal-kapaċità minn Stat Membru wieħed jew aktar għal raġunijiet ta’ sigurtà tal-provvista. Meta ssir talba ta’ dan it-tip għat-tisħiħ, għandha tapplika l-proċedura stipulata fl-Artikolu 7.
7. L-Istati Membri, jew, fejn Stat Membru jipprevedi hekk, l-Awtorità Kompetenti, għandhom jiżguraw li, bħala l-ewwel pass, is-suq tal-gass jiġi dejjem ittestjat b’mod trasparenti, dettaljat u mhux diskriminatorju biex jiġi stmat jekk l-investiment fl-infrastruttura meħtieġ biex jiġu sodisfatti l-obbligi stipulati fil-paragrafi 1 u 5 huwiex meħtieġ mis-suq.
8. L-Awtoritajiet Regolatorji Nazzjonali għandhom iqisu l-ispejjeż imġarrba b’mod effiċjenti ghat-twettiq tal-obbligu stabbilit fil-paragrafu 1 u l-ispejjeż li jippermettu l-kapaċità bi-direzzjonali permanenti sabiex jingħataw l-inċentivi xierqa meta jkunu qed jiġu stabbiliti jew approvati, b’mod trasparenti u dettaljat, it-tariffi jew il-metodoloġiji f’konformità mal-Artikolu 41(8) tad-Direttiva 2009/73/KE u l-Artikolu 13 tar-Regolament (KE) Nru 715/2009. Fil-każ li investiment li jippermetti l-kapaċità bi-direzzjonali ma jkunx rikjest mis-suq u fejn dan l-investiment iġarrab spejjeż f’aktar minn Stat Membru wieħed jew fi Stat Membru wieħed għall-benefiċċju ta’ Stat Membru ieħor jew fi Stati Membri oħrajn, l-awtoritajiet regolatorji nazzjonali tal-Istati Membri konċernati għandhom jiddeċiedu flimkien dwar l-allokazzjoni tal-ispejjeż qabel ma tittieħed xi deċiżjoni dwar l-investiment. L-allokazzjoni tal-ispejjeż għandha tqis, b’mod partikulari, il-proporzjon tal-benefiċċji tal-investimenti infrastruttuali għaż-żieda tas-sigurtà tal-provvista tal-Istati Membri kkonċernati. Għandu japplika l-Artikolu 8(1) tar-Regolament (KE) Nru 713/2009.
9. L-Awtorità Kompetenti għandha tiżgura li kull infrastruttura ġdida għat-trażmissjoni tikkontribwixxi għas-sigurtà tal-provvista permezz tal-iżvilupp ta’ netwerk konness sew, fejn ikun il-każ anke permezz ta’ għadd suffiċjenti ta’ punti ta’ dħul u ħruġ transkonfinali skont id-domanda tas-suq u r-riskji identifikati. L-Awtorità Kompetenti għandha tqis, fejn ikun il-każ, fstima tar-riskji fejn jeżistu blokkaġġi interni u jekk il-kapaċitajiet u l-infrastrutturi ta’ dħul nazzjonali, b’mod partikulari n-netwerks ta’ trażmissjoni, humiex kapaċi jadattaw il-flussi tal-gass nazzjonali għax-xenarju ta’ xkiel fl-akbar infrastruttura unika tal-gass identifikata fl-istima tar-riskji.
10. Il-Lussemburgu, is-Slovenja u l-Isvezja għandhom, bħala eċċezzjoni, ma jkunux marbutin bi, iżda għandhom jagħmlu ħilithom biex jissodisfaw, l-obbligu stipulat fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu, waqt li jiżguraw il-provvisti tal-gass lill-klijenti protetti skont l-Artikolu 8. Dik l-eċċezzjoni għandha tapplika sakemm:
(a)
fil-każ tal-Lussemburgu: jkollu tal-anqas żewġ interkonnetturi ma’ Stati Membri oħra, tal-anqas żewġ sorsi differenti ta’ provvista u l-ebda faċilitajiet għall-ħżin tal-gass jew faċilità tal-LNG fit-territorju tiegħu;
(b)
fil-każ tas-Slovenja: ikollha tal-anqas żewġ interkonnetturi ma’ Stati Membri oħra, tal-anqas żewġ sorsi differenti ta’ provvista u l-ebda faċilitajiet għall-ħżin tal-gass jew faċilità tal-LNG fit-territorju tagħha;
(c)
fil-każ tal-Isvezja: ma jkollha l-ebda tranżitu ta’ gass lil Stati Membri oħra fit-territorju tagħha, konsum ta’ gass internament gross annwali ta’ anqas minn 2 Mtoe u anqas minn 5 % tal-konsum enerġetiku primarju mill-gass.
Dawk it-tliet Stati Membri għandhom jiżguraw, b’mod trasparenti, dettaljat u mhux diskriminatorju, li jsiru testijiet regolari tas-suq għall-investimenti fl-infrastruttura u jippubblikaw ir-riżultat ta’ dawk it-testijiet.
L-Istati Membri msemmijin fl-ewwel subparagrafu għandhom jinformaw lill-Kummissjoni b’kull bidla fir-rigward tal-kondizzjonijiet imsemmijin stipulati f’dak is-subparagrafu. L-eċċezzjoni stipulata fl-ewwel subparagrafu għandha ma tkomplix tapplika meta tal-anqas waħda minn dawk il-kondizzjonijiet ma tibqax sodisfatta.
Sat-3 ta’ Diċembru 2018, kull wieħed mill-Istati Membri msemmijin fl-ewwel subparagrafu għandhom jittrażmettu rapport lill-Kummissjoni li jiddeskrivi s-sitwazzjoni fir-rigward tal-kondizzjonijiet rispettivi stipulati f’dak is-subparagrafu u l-prospetti għall-konformità mal-obbligu fil-paragrafu 1, b’kont meħud tal-impatt ekonomiku biex jintlaħaq l-istandard infrastrutturali, ir-riżultati tat-testijiet tas-suq u l-iżvilupp tas-suq tal-gass u l-proġetti tal-infrastruttura tal-gass fir-reġjun. Fuq il-bażi tar-rapport u jekk il-kondizzjonijiet rispettivi stipulati fl-ewwel subparagrafu ta’ dan il-paragrafu jkunu għadhom sodisfatti, il-Kummissjoni tista’ tiddeċiedi li l-eċċezzjoni stipulata fl-ewwel subparagrafu tista’ tkompli tapplika għal erba’ snin oħra. Fil-każ ta’ deċiżjoni pożittiva, il-proċedura stipulata f’dan is-subparagrafu għandha tiġi ripetuta wara erba’ snin.
Artikolu 7
Proċedura biex tiġi permessa kapaċità bi-direzzjonali jew biex tingħata eżenzjoni
1. Għal kull interkonnessjoni transkonfinali bejn l-Istati Membri, ħlief għal dawk eżentati taħt l-Artikolu 6(5)(a) u ħlief fejn il-kapaċità bi-direzzjonali diġà teżisti jew qed tinbena u ma jintalab l-ebda tisħiħ minn Stat Membru wieħed jew aktar għal raġunijiet ta’ sigurtà tal-provvista, l-operaturi tas-sistemi ta’ trażmissjoni għandhom, mhux aktar tard mit-3 ta’ Marzu 2012, jippreżentaw lill-Istati Membri tagħhom, jew fejn jipprevedu hekk l-Istati Membri, lill-Awtoritajiet Kompetenti jew lill-awtoritajiet regolatorji tagħhom (imsemmijin flimkien f’dan l-Artikolu bħala “l-awtoritajiet ikkonċernati”), wara konsultazzjoni mal-operaturi tas-sistemi ta’ trażmissjoni kollha l-oħra kkonċernati:
(a)
proposta għall-kapaċità bi-direzzjonali fir-rigward tad-direzzjoni opposta (“kapaċità ta’ fluss fid-direzzjoni opposta”); jew
(b)
talba għal eżenzjoni mill-obbligu li tkun permessa kapaċità bi-direzzjonali.
2. Il-proposta għal kapaċità ta’ fluss fid-direzzjoni opposta jew it-talba għall-eżenzjonijiet imsemmijin fil-paragrafu 1 għandhom ikunu bbażati fuq stima tad-domanda tas-suq, tbassiriet tad-domanda u l-provvista, il-fattibbiltà teknika, l-ispejjeż tal-kapaċità ta’ fluss fid-direzzjoni opposta, inkluż it-tisħiħ konsegwenti tas-sistema ta’ trażmissjoni, u l-benefiċċji għas-sigurtà tal-provvista, waqt li titqies ukoll, fejn ikun il-każ, il-kontribuzzjoni possibbli tal-kapaċita ta’ fluss fid-direzzjoni opposta għall-ilħuq, flimkien ma’ miżuri oħra possibbli, tal-istandard infrastrutturali stipulat fl-Artikolu 6 fil-każ tal-Istati Membri li jibbenefikaw mill-kapaċità ta’ fluss fid-direzzjoni opposta.
3. L-awtorità kkonċernata li tirċievi l-proposta jew it-talba għal eżenzjoni għandha tinnotifika lill-awtoritajiet ikkonċernati tal-Istati Membri l-oħrajn li jistgħu, skont l-istima tar-riskji, jibbenefikaw mill-kapaċità ta’ fluss fid-direzzjoni opposta, u lill-Kummissjoni dwar il-proposta jew it-talba għal eżenzjoni bla dewmien. Dik l-awtorità kkonċernata għandha tagħti lil dawk l-awtoritajiet ikkonċernati u lill-Kummissjoni l-possibbiltà li jagħtu opinjoni fi żmien perjodu ta’ erba’ xhur wara li jirċievu dik in-notifika.
4. Fi żmien xahrejn mill-iskadenza tal-perjodu msemmi fil-paragrafu 3, l-awtorità kkonċernata, abbażi tal-kriterji msemmijin fil-paragrafu 2 u tal-istima tar-riskji mwettqa skont l-Artikolu 9, u waqt li tqis bl-akbar attenzjoni l-opinjonijiet li tkun irċeviet skont il-paragrafu 3 ta’ dan l-Artikolu, u b’kont meħud tal-aspetti li mhumiex strettament ekonomiċi, bħas-sigurtà tal-provvista tal-gass u l-kontribuzzjoni għas-suq tal-gass intern, għandha:
(a)
tagħti eżenzjoni jekk il-kapaċità ta’ fluss fid-direzzjoni opposta ma ssaħħaħx b’mod sinifikanti s-sigurtà tal-provvista ta’ kull Stat Membru jew reġjun jew jekk l-ispejjeż tal-investiment ikunu akbar b’mod sinifikanti mill-benefiċċji prospettivi għas-sigurtà tal-provvista; jew
(b)
taċċetta l-proposta għall-kapaċità ta’ fluss fid-direzzjoni opposta; jew
(c)
teżiġi li l-operatur tas-sistema ta’ trażmissjoni jemenda l-proposta tiegħu.
L-awtorità kkonċernata għandha tinnotifika d-deċiżjoni tagħha bla dewmien lill-Kummissjoni, flimkien mal-informazzjoni rilevanti kollha li turi r-raġunijiet għad-deċiżjoni, flimkien mal-opinjonijiet li tkun irċeviet skont il-paragrafu 3 ta’ dan l-Artikolu. L-awtoritajiet ikkonċernati għandhom jagħmlu ħilithom biex jiżguraw li d-deċiżjonijiet reċiprokament dipendenti li jikkonċernaw l-istess interkonnessjonijiet jew sistemi ta’ pajpijiet interkonnessi ma jikkontradixxux lil xulxin.
5. Fi żmien xahrejn mir-riċezzjoni ta’ dik in-notifika, u fejn ikun hemm diskrepanzi bejn id-deċiżjoni tal-awtorità kkonċernata u l-opinjonijiet tal-awtoritajiet ikkonċernati l-oħra, il-Kummissjoni tista’ teżiġi li l-awtorità kkonċernata temenda d-deċiżjoni tagħha. Dak il-perjodu jista’ jittawwal b’xahar addizzjonali meta informazzjoni addizzjonali tkun intalbet mill-Kummissjoni. Kull proposta mill-Kummissjoni li teżiġi l-emendament tad-deċiżjoni tal-awtorità kkonċernata għandha ssir abbażi tal-elementi u l-kriterji stipulati fil-paragrafi 2 u fil-punt (a) tal-paragrafu 4, b’kont meħud tar-raġunijiet għad-deċiżjoni tal-awtorità kkonċernata. L-awtorità kkonċernata għandha tikkonforma mat-talba billi temenda d-deċiżjoni tagħha fi żmien perjodu ta’ erba’ ġimgħat. Fil-każ li l-Kummissjoni ma taġixxix fi żmien dak il-perijodu ta’ xahrejn, għandha titqies li ma tkunx qajmet oġġezzjonijiet għad-deċiżjoni tal-awtoritajiet ikkonċernati.
6. Fejn ikun hemm bżonn ta’ kapaċità ta’ fluss addizzjonali fid-direzzjoni opposta skont ir-riżultati tal-istima tar-riskji mwettqa skont l-Artikolu 9, il-proċedura stipulata fil-paragrafi 1 sa 5 ta’ dan l-Artikolu għandha tiġi ripetuta fuq it-talba ta’ operatur ta’ sistema ta’ trażmissjoni, ta’ awtorità kkonċernata jew tal-Kummissjoni.
7. Il-Kummissjoni u l-awtorità kkonċernata għandhom, f’kull waqt, jippreżervaw il-kunfidenzjalità ta’ informazzjoni kummerċjalment sensittiva.
Artikolu 8
Standard tal-provvista
1. L-Awtorità Kompetenti għandha teżiġi li l-impriżi tal-gass naturali, li hija tidentifika, jieħdu miżuri biex jiżguraw il-forniment tal-gass lill-klijenti protetti tal-Istat Membru f’dawn il-każi li ġejjin:
(a)
temperaturi estremi matul perjodu ta’ sebat ijiem bl-ogħla valur li jseħħ bi probabbiltà statistika ta’ darba f’20 sena;
(b)
kwalunkwe perjodu ta’ 30 jum tal-anqas ta’ domanda eċċezzjonalment għolja għall-gass, li jseħħ bi probabbiltà statistika ta’ darba f’20 sena; u
(c)
għal perjodu ta’ 30 jum tal-anqas fil-każ ta’ xkiel fl-akbar infrastruttura unika tal-provvista tal-gass f’kondizzjonijiet medji tax-xitwa.
L-Awtorità Kompetenti għandha tidentifika l-impriżi tal-gass naturali msemmija fl-ewwel subparagrafu mhux aktar tard mit-3 ta’ Ġunju 2012.
2. Kull standard ta’ provvista miżjuda li jaqbeż il-perjodu ta’ 30 jum imsemmi fil-punti (b) u (c) tal-paragrafu 1 jew kull obbligu addizzjonali impost għal raġunijiet ta’ sigurtà tal-provvista tal-gass għandhom ikunu bbażati fuq l-istima tar-riskji msemmija fl-Artikolu 9, għandhom ikunu riflessi fil-Pjan ta’ Azzjoni Preventiv u għandhom:
(a)
jikkonformaw mal-Artikolu 3(6);
(b)
ma jagħwġux b’mod mhux xieraq il-kompetizzjoni u jostakolaw il-funzjonament tas-suq intern fil-gass naturali;
(c)
ma jkollhomx impatt negattiv fuq il-kapaċità ta’ kull Stat Membru ieħor li jforni lill-klijenti protetti tiegħu skont dan l-Artikolu fil-każ ta’ emerġenza nazzjonali, reġjonali jew tal-Unjoni; u
(d)
jikkonformaw mal-kriterji speċifikati fl-Artikolu 11(5) fil-każ ta’ emerġenza tal-Unjoni jew reġjonali.
Fi spirtu ta’ solidarjetà, l-Awtorità Kompetenti għandha tidentifika fil-Pjan ta’ Azzjoni Preventiv u l-Pjan ta’ Emerġenza kif standards ta’ provvista miżjuda jew obbligu addizzjonali impost fuq l-impriżi tal-gass naturali jistgħu jitnaqqsu b’mod temporanju fil-każ ta’ emerġenza tal-Unjoni jew dik reġjonali.
3. Wara l-perjodi definiti mill-Awtorità Kompetenti skont il-paragrafi 1 u 2, jew f’kondizzjonijiet aktar stretti minn dawk definiti fil-paragrafu 1, l-Awtorità Kompetenti u l-impriżi tal-gass naturali għandhom jagħmlu ħilithom biex imantnu għal kemm ikun possibbli l-provvista tal-gass, b’mod partikulari, għall-klijenti protetti.
4. L-obbligi imposti fuq l-impriżi tal-gass naturali biex jissodisfaw l-istandard tal-provvista kif stipulat f’dan l-Artikolu ma għandhomx ikunu diskriminatorji u ma għandhomx jimponu piż bla bżonn fuq dawk l-impriżi.
5. L-impriżi tal-gass naturali għandhom ikunu permessi jissodisfaw dawn l-obbligi f’livell reġjonali jew tal-Unjoni, skont il-każ. L-Awtorità Kompetenti ma għandhiex teżiġi li l-istandards stipulati f’dan l-Artikolu jintlaħqu abbażi tal-infrastruttura li tinsab fit-territorju tagħha biss
6. L-Awtorità Kompetenti għandha tiżgura li l-kondizzjonijiet għall-provvisti lill-klijenti protetti huma stabbiliti mingħajr ħsara għall-funzjonament tajjeb tas-suq intern tal-gass u bi prezz li jirrispetta l-valur fis-suq tal-provvisti.
Artikolu 9
Stima tar-riskju
1. Sat-3 ta’ Diċembru 2011, kull Awtorità Kompetenti għandha tagħmel stima kompluta abbażi tal-elementi komuni li ġejjin, tar-riskji li jaffettwaw is-sigurtà tal-provvista tal-gass fl-Istat Membru tagħha billi:
(a)
tuża l-istandards speċifikati fl-Artikoli 6 u 8, waqt li turi l-kalkolu tal-formula N - 1, is-suppożizzjonijiet użati, inklużi dawk, għall-kalkolu tal-formula N - 1 fil-livell reġjonali, u d-data meħtieġa għal dawn il-kalkoli;
(b)
tqis iċ-ċirkustanzi nazzjonali u reġjonali rilevanti kollha, b’mod partikulari, id-daqs tas-suq, il-konfigurazzjoni tan-netwerk, il-flussi nnifishom, inklużi l-flussi ‘l barra mill-Istat Membru kkonċernat, il-possibbiltà ta’ flussi fiżiċi tal-gass fiż-żewġ direzzjonijiiet flimkien mal-ħtieġa potenzjali għal tisħiħ konsegwenti tas-sistema ta’ trażmissjoni, il-preżenza ta’ produzzjoni u ħżin u r-rwol tal-gass fit-taħlita enerġetika, b’mod partikulari fir-rigward tat-tisħin distrettwali u l-ġenerazzjoni tal-elettriku u għall-operat tal-industriji, u konsiderazzjonijiet tal-kwalità tal-gass;
(c)
tissimula diversi xenarji ta’ domanda eċċezzjonalment għolja għall-gass u xkiel fil-provvista, bħal ħsara fl-infrastrutturi ewlenin tat-trażmissjoni, il-ħażniet jew it-terminals tal-LNG u x-xkiel fil-forniment mingħand fornituri minn pajjiżi terzi, b’kont meħud tal-istorja, tal-probabbiltajiet, tal-istaġun, tal-frekwenza u tat-tul tal-okkorrenza tagħhom, kif ukoll, fejn ikun il-każ, ir-riskji ġeopolitiċi, u tagħmel stima tal-konsegwenzi probabbli ta’ dawn ix-xenarji;
(d)
l-identifikazzjoni tal-interazzjoni u l-korrelazzjoni tar-riskji ma’ Stati Membri oħra, anke, inter alia, fir-rigward tal-interkonnessjonijiet, il-provvisti transkonfinali, l-aċċess transkonfinali għall-faċilitajiet ta’ ħżin u l-kapaċità bi-direzzjonali;
(e)
tqis il-kapaċità massima ta’ interkonnessjoni ta’ kull punt konfinali ta’ dħul u ħruġ.
2. Fejn japplika l-Artikolu 4(3), l-Awtoritajiet Kompetenti kkonċernati għandhom jagħmlu wkoll stima konġunta tar-riskji fil-livell reġjonali.
3. L-impriżi tal-gass naturali, il-klijenti tal-gass industrijali, l-organizzazzjonijiet rilevanti li jirrappreżentaw l-interessi tal-klijenti domestiċi u industrijali tal-gass, kif ukoll l-Istati Membri u l-awtorità regolatorja nazzjonali, meta din ma tkunx l-Awtorità Kompetenti, għandhom jikkoperaw mal-Awtorità Kompetenti u jipprovdulha, fuq talba, l-informazzjoni kollha neċessarja għall-istima tar-riskji.
4. L-istima tar-riskji għandha tiġi aġġornata għall-ewwel darba mhux aktar tard minn 18-il xahar wara l-adozzjoni tal-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi u ta’ Emerġenza msemmijin fl-Artikolu 4, u minn dakinhar kull sentejn qabel it-30 ta’ Settembru ta’ dik is-sena relevanti sakemm iċ-ċirkustanzi ma jeżiġux aġġornamenti aktar frekwenti. L-istima għandha tieħu kont tal-progress li jkun sar fl-investimenti meħtieġa biex jintlaħaq l-istandard infrastrutturali definit fl-Artikolu 6 u d-diffikultajiet speċifiċi għal kull pajjiż li jinstabu fl-implimentazzjoni ta’ soluzzjonijiet alternattivi ġodda.
5. L-istima tar-riskji, flimkien mal-verżjonijiet aġġornati, għandha tkun disponibbli għall-Kummissjoni bla dewmien.
Artikolu 10
Il-Pjan ta’ Emerġenza u l-Livelli tal-kriżi
1. Il-Pjanijiet nazzjonali u konġunti ta’ emerġenza għandhom:
(a)
jibnu fuq il-livelli tal-kriżi stipulati fil-paragrafu 3;
(b)
jiddefinixxu r-rwol u r-responsabbiltajiet tal-impriżi tal-gass naturali u tal-klijenti industrijali tal-gass, inklużi l-produtturi rilevanti tal-elettriku, waqt li jitqiesu l-estenti differenti kemm jiġu affettwati fil-każ ta’ xkiel fil-provvista tal-gass, u l-interazzjoni tagħhom mal-Awtoritajiet Kompetenti u fejn xieraq mal-awtoritajiet regolatorji nazzjonali f’kull livell ta’ kriżi definit fil-paragrafu 3;
(c)
jiddefinixxu r-rwol u r-responabbiltajiet tal-Awtoritajiet Kompetenti u tal-korpi l-oħrajn li jkunu ġew delegati kompiti lilhom kif imsemmi fl-Artikolu 2(2) f’kull livell ta’ kriżi definit fil-paragrafu 3 ta’ dan l-Artikolu;
(d)
jiżguraw li l-impriżi tal-gass naturali u l-klijenti ta’ gass industrijali jingħataw biżżejjed opportunità li jirreaġixxu f’kull livell ta’ kriżi;
(e)
jidentifikaw, jekk ikun xieraq, il-miżuri u l-azzjonijiet li għandhom jittieħdu biex jittaffa l-impatt potenzjali ta’ xkiel fil-provvista tal-gass fuq it-tisħin distrettwali u l-provvista tal-elettriku ġġenerata mill-gass;
(f)
jistabbilixxu proċeduri u miżuri dettaljati li għandhom jiġu segwiti għal kull livell ta’ kriżi, fosthom l-iskemi korrispondenti dwar il-flussi tal-informazzjoni;
(g)
jaħtru maniġer jew tim tal-kriżi u jiddefinixxu r-rwol tiegħu;
(h)
jidentifikaw il-kontribut tal-miżuri abbażi tas-suq, b’mod parikolari dawk elenkati fl-Anness II biex jindirizzaw is-sitwazzjoni fil-livell tal-allert u jtaffu s-sitwazzjoni fil-livell tal-emerġenza;
(i)
jidentifikaw il-kontribut tal-miżuri mhux abbażi tas-suq ippjanati jew li għandhom jiġu implimentati għal-livell tal-emerġenza, b’mod parikolari dawk elenkati fl-Anness III u jagħmlu stima sa fejn huwa meħtieġ l-użu ta’ dawn il-miżuri mhux abbażi tas-suq sabiex tiġi indirizzata kriżi, jagħmlu stima tal-effetti tagħhom u jiddefinixxu l-proċeduri għall-implimentazzjoni tagħhom, b’kont meħud li l-miżuri mhux abbażi tas-suq għandhom jintużaw biss meta l-mekkaniżmi abbażi tas-suq waħedhom ma jkunux jistgħu jkomplu jiżguraw il-provvisti, b’mod partikulari lill-klijenti protetti;
(j)
jiddeskrivu l-mekkaniżmi użati għall-koperazzjoni ma’ Stati Membri oħra għal kull livell ta’ kriżi;
(k)
jispjegaw l-obbligi tar-rappurtar imposti fuq l-impriżi tal-gass naturali fil-livelli tal-allert u tal-emerġenza;
(l)
jistabbilixxu lista ta’ azzjonijiet iddefiniti minn qabel biex ikun hemm disponibbiltà ta’ gass f’każ ta’ emerġenza, fosthom il-ftehimiet kummerċjali bejn il-partijiet involuti f’dawn l-azzjonijiet u l-mekkaniżmi ta’ kumpens għall-impriżi tal-gass naturali fejn ikun il-każ, waqt li titqies kif dovut il-kunfidenzjalità ta’ data sensittiva. Dawn l-azzjonijiet jistgħu jinvolvu ftehimiet transkonfinali bejn l-Istati Membri u/jew l-impriżi tal-gass naturali.
2. Il-pjanijiet nazzjonali u konġunti ta’ emerġenza għandu jiġi aġġornat kull sentejn, sakemm iċ-ċirkustanzi ma jeżiġux aġġornamenti aktar frekwenti.u għandhom jirriflettu l-istima aġġornata tar-riskji. Il-konsultazzjoni prevista bejn l-Awtoritajiet Kompetenti taħt l-Artikolu 4(2) għandha titwettaq qabel ma jiġi adottat il-Pjan aġġornat.
3. It-tliet livelli ewlenin ta’ kriżi għandhom ikunu kif ġej:
(a)
livell ta’ twissija bikrija (twissija bikrija): meta jkun hemm informazzjoni konkreta, serja u affidabbli li jista’ jseħħ avveniment li hemm ċans tajjeb li jirriżulta f’deterjorazzjoni sinifikanti tas-sitwazzjoni tal-provvista u li hemm ċans tajjeb li jwassal biex jitqanqal il-livell ta’ allert jew ta’ emerġenza; il-livell ta’ twissija bikrija jista’ jiġi attivat minn mekkaniżmu ta’ twissija bikrija;
(b)
livell tal-allert (allert): meta jseħħ xkiel fil-provvista jew isseħħ domanda eċċezzjonalment għolja għall-gass li jirriżulta f’deterjorazzjoni sinifikanti tas-sitwazzjoni tal-provvista, iżda s-suq ikun għadu jista’ jimmaniġġa x-xkiel jew id-domanda mingħajr il-bżonn li jirrikorri għal miżuri mhux abbażi tas-suq;
(c)
livell tal-emerġenza (emerġenza): fil-każ ta’ domanda eċċezzjonalment għolja għall-gass, xkiel sinifikanti fil-provvista jew deterjorament sinifikanti ieħor tas-sitwazzjoni tal-provvista u fil-każ li l-miżuri rilevanti kollha tas-suq ikunu ġew implimentati imma l-provvista tal-gass tibqa’ mhux biżżejjed biex tintlaħaq id-domanda li jkun għad fadal għall-gass, sa fejn ikollhom jiġu introdotti addizzjonalment miżuri mhux abbażi tas-suq bl-intenzjoni, b’mod partikulari li jiġu ssalvagwardati l-provvisti tal-gass lill-klijenti protetti skont l-Artikolu 8.
4. Il-pjanijiet nazzjonali u konġunti ta’ emerġenza għandhom jiżguraw li l-aċċess transkonfinali għall-infrastruttura skont ir-Regolament (KE) Nru 715/2009 jinżamm sakemm ikun possibbli teknikament u b’sikurezza fil-każ ta’ emerġenza. Il-pjanijiet għandhom ikunu konformi mal-Artikolu 3(6) ta’ dan ir-Regolament u ma għandhomx jintroduċu l-ebda miżura li tirrestrinġi bla bżonn il-fluss transkonfinali tal-gass.
5. Meta l-Awtorità Kompetenti tiddikjara xi wieħed mil-livelli ta’ kriżi msemmija fil-paragrafu 3, għandha tinforma minnufih lill-Kummissjoni u tipprovdilha l-informazzjoni neċessarja kollha, b’mod partikulari informazzjoni dwar l-azzjonijiet li biħsiebha tieħu. Fil-każ ta’ emerġenza li tista’ tirriżulta f’sejħa għall-għajnuna mill-Unjoni u l-Istati Membri tagħha, l-Awtorità Kompetenti tal-Istat Membru konċernat għandha mingħajr dewmien tinnotifika liċ-Ċentru tal-Monitoraġġ u l-Informazzjoni tal-Protezzjoni Ċivili tal-Kummissjoni.
6. Meta l-Awtorità Kompetenti tiddikjara emerġenza għandha ssegwi l-azzjonijiet iddefiniti minn qabel kif iddefiniti fil-Pjan tal-Emerġenza u għandha tinforma minnufih lill-Kummissjoni partikolarment bl-azzjonijiet li biħsiebha tieħu skont il-paragrafu 1. F’ċirkustanzi eċċezzjonali ġġustifikati kif jixraq, l-Awtorità Kompetenti tista’ tieħu azzjonijiet li jiddevjaw mill-Pjan ta’ Emerġenza. L-Awtorità Kompetenti għandha immedjatament tinforma lill-Kummissjoni b’kull azzjoni ta’ dan it-tip u għandha tipprovdi ġustifikazzjoni għaliha.
7. L-Istati Membri u, b’mod partikulari, l-Awtoritajiet Kompetenti għandhom jiżguraw li:
(a)
ma jiġu introdotti l-ebda miżuri li jrażżnu b’mod mhux xieraq il-fluss tal-gass fis-suq intern f’kull ħin;
(b)
ma jiġu introdotti l-ebda miżuri li hemm ċans tajjeb li jipperikolaw b’mod serju s-sitwazzjoni tal-provvista tal-gass fi Stat Membru ieħor; u
(c)
l-aċċess transkonfinali għall-infrastruttura skont ir-Regolament (KE) Nru 715/2009 jinżamm sakemm ikun possibbli teknikament u b’sikurezza skont il-Pjan ta’ Emerġenza.
8. Il-Kummissjoni għandha tivverifika, kemm jista’ jkun malajr, imma fi kwalunkwe każ fi żmien ħamest ijiem mir-riċezzjoni tal-informazzjoni mill-Awtorità Kompetenti msemmija fil-paragrafu 5, jekk id-dikjarazzjoni ta’ emerġenza hijiex iġġustifikata skont il-punt (c) tal-paragrafu 3 u jekk il-miżuri mittieħda jsegwux mill-aktar qrib possibbli l-azzjonijiet kif elenkati fil-Pjan ta’ Emerġenza u jekk humiex qed jimponu piż bla bżonn fuq l-impriżi tal-gass naturali u jekk humiex konformi mal-paragrafu 7. Il-Kummissjoni tista’, fuq talba ta’ Awtorità Kompetenti, l-impriżi tal-gass naturali jew fuq l-inizjattiva proprja tagħha, titlob lill-Awtorità Kompetenti timmodifika l-miżuri meta jkunu kontra l-kondizzjonijiet stabbiliti fil-paragrafu 7 u fl-ewwel sentenza ta’ dan il-paragrafu., Il-Kummissjoni tista’ wkoll titlob li l-Awtorità Kompetenti tirtira d-dikjarazzjoni tagħha ta’ emerġenza fejn il-Kummissjoni tqis li d-dikjarazzjoni ma tkunx għadha ġġustifikata skont il-punt (c) tal-paragrafu 3.
Fi żmien tlett ijiem min-notifika tat-talba tal-Kummissjoni, l-Awtorità Kompetenti għandha timmodifika l-miżuri tagħha u tinnotifika lill-Kummissjoni dwar dan, jew għandha tinforma lill-Kummissjoni bir-raġunijiet għaliex ma taqbilx mat-talba. F’dak il-każ, il-Kummissjoni tista’, fi żmien tlett ijiem, temenda jew tirtira t-talba tagħha jew, sabiex tikkunsidra l-kwistjoini, tlaqqa’ lill-Awtorità Kompetenti jew, fejn ikun il-każ, lill-Awtoritajiet Kompetenti kkonċernati, u fejn il-Kummissjoni tqis li jkun meħtieġ, lill-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass. Il-Kummissjoni għandha tistipula r-raġunament dettaljat tagħha għaliex tkun talbet xi bidla għall-azzjoni. L-Awtorità Kompetenti għandha tqis kompletament il-pożizzjoni tal-Kummissjoni. Meta d-deċiżjoni finali tal-Awtorità Kompetenti tkun differenti mill-pożizzjoni tal-Kummissjoni, l-Awtorità Kompetenti għandha tipprovdi r-raġunament li fuqu tkun ibbażata din id-deċiżjoni.
Artikolu 11
Reazzjonijiet tal-Unjoni u reġjonali għall-emerġenzi
1. Fuq talba ta’ Awtorità Kompetenti li tkun iddikjarat emerġenza u wara l-verifika skont l-Artikolu 10(8), il-Kummissjoni tista’ tiddikjara emerġenza tal-Unjoni jew reġjonali għal reġjuni ġeografika speċifika affettwata. Fuq talba ta’ għallinqas żewġ Awtoritajiet Kompetenti li jkunu ddikjaraw emerġenza u wara l-verifika skont l-Artikolu 10(8), u meta r-raġunijiet għal dawk l-emerġenzi jkunu marbutin, il-Kummissjoni għandha tiddikjara, skont il-każ, emerġenza fil-livell tal-Unjoni jew emerġenza reġjonali. F’kull każ, il-Kummissjoni, permezz tal-mezzi ta’ komunikazzjoni l-aktar xierqa għas-sitwazzjoni, għandha tiġbor il-fehmiet u tqis kif jixraq l-informazzjoni rilevanti provvduta mill-Awtoritajiet Kompetenti l-oħra. Meta tqis li l-bażi sottostanti għall-emerġenza fil-livell tal-Unjoni jew dik reġjonali ma tkunx għadha tiġġustifika dikjarazzjoni ta’ emerġenza, il-Kummissjoni għandha tiddikjara t-tmiem tal-emerġenza fil-livell tal-Unjoni jew dik reġjonali. F’kull każ, il-Kummissjoni għandha tagħti r-raġunijiet tagħha u tinforma lill-Kunsill bid-deċiżjoni tagħha.
2. Il-Kummissjoni għandha tlaqqa’ l-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass hekk kif tiddikjara emerġenza fil-livell tal-Unjoni jew emerġenza reġjonali. Waqt l-emerġenza fil-livell tal-Unjoni jew reġjonali, fuq talba ta’ mill-inqas tliet Stati Membri, il-Kummissjoni tista’ tillimita l-parteċipazzjoni fil-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass, għal laqgħa sħiħa jew parti minnha, lir-rappreżentanti tal-Istati Membri jew l-Awtoritajiet Kompetenti.
3. F’emerġenza fil-livell tal-Unjoni jew emerġenza reġjonali, kif imsemmi fil-paragrafu 1, il-Kummissjoni għandha tikkoordina l-azzjonijiet tal-Awtoritajiet Kompetenti, waqt li tieħu kont sħih tal-informazzjoni rilevanti mill-konsultazzjoni tal-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass u r-riżultati tagħha. B’mod partikolari l-Kummissjoni għandha:
(a)
tiżgura l-iskambju tal-informazzjoni,
(b)
tiżgura l-konsistenza u l-effikaċja tal-azzjonijiet fil-livell tal-Istati Membri u reġjonali b’relazzjoni mal-livell tal-Unjoni,
(c)
tikkoordina l-azzjonijiet fir-rigward ta’ pajjiżi terzi.
4. Il-Kummissjoni tista’ tlaqqa’ grupp għall-immaniġġar tal-kriżi magħmul mill-maniġers tal-kriżi msemmija fl-Artikolu 10(1)(g), tal-Istati Membri konċernati mill-emerġenza. Il-Kummissjoni, bi qbil mal-maniġers tal-kriżi, tista’ tistieden partijiet interessati rilevanti oħra biex jieħdu sehem. Il-Kummissjoni għandha tiżgura li l-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass ikun mgħarraf regolarment bil-ħidma mwettqa mill-Grupp għall-immaniġġar tal-kriżijiet.
5. L-Istati Membri u, b’mod partikulari, l-Awtoritajiet Kompetenti għandhom jiżguraw li:
(a)
ma jiġu introdotti l-ebda miżuri li jrażżnu b’mod mhux xieraq il-fluss tal-gass fis-suq intern f’xi ħin, speċifikament il-fluss tal-gass lis-swieq milquta;
(b)
ma jiġu introdotti l-ebda miżuri li hemm ċans tajjeb li jipperikolaw b’mod serju s-sitwazzjoni tal-provvista tal-gass fi Stat Membru ieħor; u
(c)
l-aċċess transkonfinali għall-infrastruttura skont ir-Regolament (KE) Nru 715/2009 jinżamm sakemm ikun possibbli teknikament u b’sikurezza skont il-Pjan ta’ Emerġenza.
6. Fejn, fuq talba ta’ Awtorità Kompetenti jew ta’ impriża tal-gass naturali jew fuq l-inizjattiva proprja tagħha, il-Kummissjoni tikkunsidra li f’emerġenza fil-livell tal-Unjoni jew reġjonali, azzjoni mittieħda minn Stat Membru jew minn Awtorità Kompetenti jew l-imġiba ta’ impriża tal-gass naturali tmur kontra l-paragrafu 5, il-Kummissjoni għandha titlob lil dak l-Istat Membru jew lil dik l-Awtorità Kompetenti tbiddel l-azzjoni tagħha jew tieħu azzjoni sabiex tiżgura konformità mal-paragrafu 5, waqt li tgħarrafhom bir-raġunijiet għal dan. Għandu jitqies kif dovut il-bżonn li s-sistema tal-gass topera b’sikurezza l-ħin kollu.
Fi żmien tlett ijiem min-notifika tat-talba tal-Kummissjoni, l-Istat Membru jew l-Awtorità Kompetenti għandhom jemendaw l-azzjoni tagħhom u jinnotifikaw lill-Kummissjoni jew għandhom jispjegaw lill-Kummissjoni ir-raġunijiet għaliex ma jaqblux mat-talba. F’dak il-każ, il-Kummissjoni tista, fi żmien tlett ijiem, temenda jew tirtira t-talba tagħha jew tlaqqa’ lill-Istat Membru jew l-Awtorità Kompetenti u, fejn il-Kummissjoni tqis li jkun meħtieġ, lill-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass sabiex tiġi kkunsidrata l-kwistjoni. Il-Kummissjoni għandha tistipula r-raġunament dettaljat tagħha għaliex tkun talbet xi bidla għall-azzjoni. L-Istat Membru jew l-Awtorità Kompetenti għandhom iqisu kompletament il-pożizzjoni tal-Kummissjoni. Meta d-deċiżjoni finali tal-Awtorità Kompetenti jew tal-Istat Membru tkun differenti mill-pożizzjoni tal-Kummissjoni, l-Awtorità Kompetenti jew l-Istat Membru għandhom jipprovdu r-raġunament li fuqu tkun ibbażata tali deċiżjoni.
7. Il-Kummissjoni, wara konsultazzjoni mal-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass, għandha tistabbillixxi lista permanenti ta’ riżerva għal task force ta’ monitoraġġ li tikkonsisti minn esperti industrijali u rappreżentanti tal-Kummissjoni. Din it-task force ta’ monitoraġġ tista’ tintuża barra l-Unjoni meta meħtieġ u għandha timmonitorja u tirrapporta dwar il-flussi tal-gass fl-Unjoni, b’koperazzjoni mal-pajjiżi terzi li jkunu fornituri u ta’ tranżitu.
8. L-Awtorità Kompetenti għandha tipprovdi liċ-Ċentru tal-Monitoraġġ u l-Informazzjoni tal-Protezzjoni Ċivili tal-Kummissjoni bl-informazzjoni dwar kwalunkwe ħtieġa ta’ għajnuna. Iċ-Ċentru tal-Monitoraġġ u l-Informazzjoni tal-Protezzjoni Ċivili għandu jagħmel stima tas-sitwazzjoni totali u jipprovdi konsulenza dwar l-għajnuna li għandha tingħata lill-Istati Membri l-aktar milquta, u fejn xieraq lill-pajjiżi terzi.
Artikolu 12
Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass
1. Huwa b’dan stabbilit Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass biex jiffaċilita l-koordinazzjoni tal-miżuri li jikkonċernaw is-sigurtà tal-provvista tal-gass. Il-Grupp għandu jkun magħmul minn rappreżentanti tal-Istati Membri, b’mod partikulari, tal-Awtoritajiet Kompetenti tagħhom, kif ukoll l-Aġenzija, l-ENTSO for Gas u entitajiet rappreżentattivi tal-industrija konċernata u dawk tal-klijenti rilevanti. Il-Kummissjoni, f’konsultazzjoni mal-Istati Membri, għandha tiddeċiedi dwar l-għamla tal-Grupp sabiex tiżgura li jkun kompletament rappreżentattiv. Il-Kummissjoni għandha tippresedi l-Grupp. Il-Grupp għandu jistabbilixxi r-regoli tal-proċedura tiegħu.
2. Skont dan ir-Regolament, il-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass għandu jkun ikkonsultat u għandu jassisti lill-Kummissjoni b’mod partikolari dwar il-kwistjonijiet li ġejjin:
(a)
is-sigurtà tal-provvista tal-gass, fi kwalunkwe ħin u aktar speċifikatament f’każ ta’ emerġenza;
(b)
l-informazzjoni rilevanti kollha għas-sigurtà tal-provvista tal-gass fil-livelli nazzjonali, reġjonali u tal-Unjoni;
(c)
l-aqwa prattika u linji gwida possibbli lill-partijiet konċernati kollha;
(d)
il-livell tas-sigurtà tal-provvista, il-livelli ta’ referenza u l-metodoloġiji ta’ stima;
(e)
ix-xenarji nazzjonali, reġjonali u tal-Unjoni u l-ittestjar tal-livelli ta’ tħejjija;
(f)
il-valutazzjoni tal-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi u tal-Pjanijiet ta’ Emerġenza u l-implimentazzjoni tal-miżuri previsti fihom;
(g)
il-koordinazzjoni tal-miżuri biex tiġi indirizzata emerġenza fil-livell tal-Unjoni, ma’ pajjiżi terzi li jkunu Partijiet Kontraenti għat-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità tal-Enerġija u ma’ pajjiżi terzi oħrajn;
(h)
l-assistenza meħtieġa mill-Istati Membri l-aktar milquta.
3. Il-Kummissjoni għandha tlaqqa’ l-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass fuq bażi regolari u għandha taqsam l-informazzjoni riċevuta mill-Awtoritajiet Kompetenti filwaqt li tippreżerva l-kunfidenzjalità tal-informazzjoni li tkun sensittiva għall-kummerċ.
Artikolu 13
Skambju tal-informazzjoni
1. Fejn l-Istati Membri jkollhom obbligi ta’ servizz pubbliku eżistenti li għandhom x’jaqsmu mas-sigurtà tal-provvista tal-gass, huma għandhom jippubblikawhom sat-3 ta’ Jannar 2011. Kull aġġornament sussegwenti jew obbligu ta’ servizz pubbliku addizzjonali li għandu x’jaqsam mas-sigurtà tal-provvista tal-gass, għandu jiġi ppubblikat hekk kif jiġi adottat mill-Istati Membri.
2. Matul l-emerġenza, l-impriżi tal-gass naturali kkonċernati għandhom jagħmlu disponibbli, b’mod partikolari l-informazzjoni li ġejja, lill-Awtorità Kompetenti, kuljum:
(a)
il-previżjonijiet tad-domanda u tal-provvista tal-gass ta’ kuljum għat-tlett ijiem ta’ wara;
(b)
il-fluss tal-gass ta’ kuljum fil-punti transkonfinali tad-dħul u l-ħruġ kif ukoll fil-punti kollha li jgħaqqdu faċilità tal-produzzjoni, faċilità ta’ ħżin jew terminal tal-LNG man-netwerk, f’mcm/d;
(c)
il-perjodu, espress f’jiem, li għalih huwa mistenni li l-provvista tal-gass lill-klijenti protetti tista’ tiġi żgurata.
3. Fil-każ ta’ emerġenza fil-livell tal-Unjoni jew reġjonali, il-Kummissjoni għandha d-dritt li titlob lill-Awtorità Kompetenti tipprovdilha mingħajr dewmien tal-anqas:
(a)
l-informazzjoni stipulata fil-paragrafu 2;
(b)
l-informazzjoni dwar il-miżuri ppjanati li għandhom jittieħdu u li diġà ġew implimentati mill-Awtorità Kompetenti sabiex tittaffa l-emerġenza, u informazzjoni dwar l-effikaċja tagħhom;
(c)
it-talbiet li saru biex Awtoritajiet Kompetenti oħra jieħdu miżuri addizzjonali;
(d)
il-miżuri implimentati fuq talba ta’ Awtoritajiet Kompetenti oħra.
4. L-Awtoritajiet Kompetenti u l-Kummissjoni għandhom jippreżervaw il-kunfidenzjalità tal-infomazzjoni kummerċjalment sensittiva.
5. Wara emerġenza, l-Awtorità Kompetenti għandha, malajr kemm jista’ jkun u mhux aktar tard minn sitt ġimgħat wara li tintemm l-emerġenza, tipprovdi lill-Kummissjoni bi stima dettaljata tal-emerġenza u l-effikaċja tal-miżuri implimentati, fosthom l-istima tal-impatt ekonomiku tal-emerġenza, l-impatt fuq is-settur tal-elettriku u l-għajnuna pprovduta lil u/jew riċevuta mingħand l-Unjoni u l-Istati Membri tagħha. Stma ta’ dan it-tip għandha ssir disponibbli lill-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass u għandha tiġi riflessa fir-reviżjonijiet tal-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi u l-Pjanijiet ta’ Emerġenza.
Il-Kummissjoni għandha tanalizza l-istimi tal-Awtoritajiet Kompetenti u għandha tgħarraf lill-Istati Membri, il-Parlament Ewropew u l-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass bir-riżultati tal-analiżi tagħha, f’forma aggregata.
6. Sabiex il-Kummissjoni tkun tista’ tagħmel stima tas-sitwazzjoni tas-sigurtà tal-provvista fil-livell tal-Unjoni:
(a)
mhux aktar tard mit-3 ta’ Diċembru 2011, l-Istati Membri għandhom jikkomunikaw lill-Kummissjoni l-ftehimiet intergovernattivi eżistenti milħuqa ma’ pajjiżi terzi li għandhom impatt fuq l-iżvilupp tal-infrastrutturi tal-gass u l-provvisti tal-gass. Meta jikkonkludu ftehimiet intergovernattivi ġodda ma’ pajjiżi terzi li jkollhom tali impatt, l-Istati Membri għandhom jinfurmaw lill-Kummissjoni;
(b)
għall-kuntratti eżistenti sa mhux aktar tard mit-3 ta’ Diċembru 2011, kif ukoll għal kuntratti ġodda jew fil-każ ta’ tibdil għal kuntratti eżistenti,l-impriżi tal-gass naturali għandhom jinnotifikaw lill-Awtoritajiet Kompetenti kkonċernati dwar id-dettalji li ġejjin tal-kuntratti b’tul ta’ aktar minn sena konklużi ma’ fornituri minn pajjiżi terzi:
(i)
it-tul taż-żmien tal-kuntratt;
(ii)
it-total tal-volumi kkuntrattati, fuq bażi annwali u l-volum medju fix-xahar;
(iii)
fil-każ ta’ allert jew emerġenza, il-volumi massimi ta’ kuljum ikkuntrattati;
(iv)
il-punti tad-distribuzzjoni kkuntrattati.
L-Awtorità Kompetenti għandha tinnotifika dawn id-data f’forma aggregata lill-Kummissjoni. Fil-każ tal-konklużjoni ta’ kuntratti ġodda jew ta’ bidliet li jsiruf’kuntratti eżistenti, is-sett sħiħ ta’ data għandu jerġa’ jiġi nnotifikat f’forma aggregata fuq bażi regolari. L-Awtorità Kompetenti u l-Kummissjoni għandhom jiżguraw il-kunfidenzjalità tal-infomazzjoni.
Artikolu 14
Monitoraġġ mill-Kummissjoni
Il-Kummissjoni għandha twettaq monitoraġġ u rappurtar kontinwi dwar il-miżuri għas-sigurtà tal-provvista tal-gass, speċifikament permezz ta’ valutazzjoni annwali tar-rapporti msemmijin fl-Artikolu 5 tad-Direttiva 2009/73/KE, u l-informazzjoni relatata mal-implimentazzjoni tal-Artikoli 11 u 52(1) ta’ dik id-Direttiva, u ladarba tkun disponibbli, l-informazzjoni pprovduta fl-istima tar-riskji u fil-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi u ta’ Emerġenza li għandhom jiġu stabbiliti skont dan ir-Regolament.
Mhux aktar tard mit-3 ta’ Diċembru 2014, il-Kummissjoni, fuq il-bażi tar-rapport imsemmi fl-Artikolu 4(6) u wara li tikkonsulta mal-Grupp ta’ Koordinazzjoni tal-Gass, għandha:
(a)
tasal għall-konklużjonijiet tagħha dwar mezzi possibbli biex tittejjeb is-sigurtà tal-provvista fil-livell tal-Unjoni, tivvaluta l-fattibbiltà li jsiru stimi tar-riskji u li jiġu stabbiliti Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi u Pjanijiet ta’ Emerġenza fil-livell tal-Unjoni u tirrapporta lill-Parlament Ewropew u l-Kunsill dwar l-implimentazzjoni ta’ dan ir-Regolament, flimkien inter alia mal-progress li jkun sar fl-interkonnettività tas-swieq; u
(b)
tirrapporta lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill dwar il-konsistenza globali tal-Pjanijiet ta’ Azzjoni Preventivi u Pjanijiet ta’ Emerġenza tal-Istati Membri kif ukoll dwar il-kontribuzzjoni tagħhom għas-solidarjetà u l-istat ta’ tħejjija mill-perspettiva tal-Unjoni.
Ir-rapport għandu jinkludi, fejn xieraq, rakkomandazzjonijiet għat-titjib ta’ dan ir-Regolament.
Artikolu 15
Tħassir
Mingħajr preġudizzju għall-obbligi tal-Istati Membri dwar l-iskadenzi għat-traspożizzjoni u l-applikazzjoni tad-Direttiva 2004/67/KE, dik id-Direttiva hija b’dan imħassra mit-2 ta’ Diċembru 2010 bl-eċċezzjoni tal-Artikolu 4(1) u (2) ta’ dik id-Direttiva li għandhom japplikaw sakemm l-Istat Membru kkonċernat ikun iddefinixxa l-klijenti protetti skont l-Artikolu 2(1) ta’ dan ir-Regolament u jkun identifika l-impriżi tal-gass naturali skont l-Artikolu 8(1) ta’ dan ir-Regolament.
Minkejja l-ewwel paragrafu ta’ dan l-Artikolu, l-Artikolu 4(1) u (2) tad-Direttiva 2004/67/KE ma għandux japplika wara t-3 ta’ Ġunju 2012.
Artikolu 16
Deroga
Dan ir-Regolament ma għandux japplika għal Malta u Ċipru sakemm l-ebda gass ma jiġi pprovdut fit-territorji rispettivi tagħhom. Għal Malta u Ċipru l-iskedenzi sottintiżi mill-punt (1) tat-tieni paragrafu tal-Artikolu 2 u l-Artikoli 3(2), 4(2), 4(5), 6(1), 6(5), 8(1) u 9(1) u l-punti (a) u (b) tal-Artikolu 13(6) għandhom japplikaw kif ġej:
(a)
għall-punt (1) tat-tieni paragrafu tal-Artikolu 2, tal-Artikolu 3(2), tal-Artikolu 9(1) u l-punti (a) u (b) tal-Artikolu 13(6): 12-il xahar;
(b)
għall-Artikoli 4(2) u 8(1): 18-il xahar;
(c)
għall-Artikolu 4(5): 24 xahar;
(d)
għall-Artikolu 6(5): 36 xahar;
(e)
għall-Artikolu 6(1): 48 xahar;
mill-jum li l-gass jiġi pprovdut għall-ewwel darba fit-territorji rispettivi tagħhom.
Artikolu 17
Dħul fis-seħħ
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara dak tal-pubblikazzjoni tiegħu f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
L-Artikolu 6(8) u l-ewwel sentenza tal-Artikolu 10(4), u l-Artikoli 10(7)(c) u 11(5)(c) għandhom japplikaw mit-3 ta’ Marzu 2011.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Strasburgu, l-20 ta’ Ottubru 2010.