ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. března 2011
o státní podpoře ve věci C 24/09 (ex N 446/08) - Státní podpora pro energeticky náročné podniky, zákon o zelené elektřině, Rakousko
(oznámeno pod číslem K(2011) 1363)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/528/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na první pododstavec čl. 108 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co byly zúčastněné strany vyzvány k předložení připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dne 27. června 2008 oznámilo Rakousko předběžným oznámením svůj úmysl změnit platný rakouský zákon o zelené elektřině (dále jen „ZZE“), který Komise v roce 2006 schválila v jeho stávajícím znění jako podporu slučitelnou s vnitřním trhem (2). Dne 4. září 2008 Rakousko oznámilo nové znění ZZE, které je předmětem tohoto rozhodnutí Komise.
(2)
Komise si dopisem ze dne 28. října 2008 vyžádala doplňující informace. Poté, co byla zaslána upomínka, poskytlo Rakousko v dopise ze dne 22. prosince 2008 dodatečné informace. V návaznosti na setkání se zástupci Rakouska dne 11. února 2009 Komise dopisem ze dne 19. února 2009 požádala o další informace, které rakouské orgány poskytly v dopise ze dne 17. března 2009. Komise požádala dopisem ze dne 8. května 2009 o doplňující informace, které rakouské orgány poskytly v dopisech s daty 9. a 19. června 2009.
(3)
Dne 9. července 2008 Komise obdržela stížnost rakouské Spolkové komory pracovníků a zaměstnanců k ZZE, která se vztahuje k opatření ZZE ve prospěch energeticky náročných podniků.
(4)
Komise dne 22. července 2009 přijala hybridní rozhodnutí, kterým byla schválena opatření ve prospěch výrobců zelené elektřiny; Komise prohlásila tato opatření za slučitelná s Pokyny Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (dále jen „pokyny ke státní podpoře na ochranu životního prostředí“) (3), rozhodla však zahájit formální vyšetřovací řízení ohledně mechanismu udělování výjimek v rámci ZZE pro energeticky náročné podniky (4).
(5)
Komise dopisem ze dne 23. července 2009 informovala rakouské orgány o tomto rozhodnutí a vyzvala je, aby poskytly všechny informace potřebné k posouzení tohoto opatření.
(6)
Komise zveřejnila své rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie (5) a vyzvala zúčastněné strany, aby k opatření zaujaly stanovisko.
(7)
Dopisem ze dne 19. srpna 2009 požádaly rakouské orgány o prodloužení lhůty, které Komise dopisem ze dne 9. září 2009 schválila. Rakousko konečně dne 8. října 2009 sdělilo své stanovisko.
(8)
Mezitím rakouská Spolková komora pracovníků a zaměstnanců zaslala dopisem ze dne 7. října 2009 stanovisko k opatření ve prospěch energeticky náročných podniků. Toto stanovisko bylo sděleno rakouským orgánům spolu s výzvou, aby předložily své připomínky. Rakousko předložilo své stanovisko dne 23. prosince 2009 a dne 23. dubna 2010 poskytlo další informace.
(9)
V dopisech ze dne 21. června 2010 a 19. července 2010 si Komise od Rakouska vyžádala dodatečné informace, které Rakousko poskytlo dne 13. září 2010. Na žádost rakouských orgánů se dne 9. července 2010 uskutečnila schůzka Komise se zástupci Rakouska.
(10)
V dopise ze dne 24. listopadu 2010 rakouské orgány zdůraznily význam ZZE pro Rakousko a požádaly o to, aby bylo rozhodnutí v této věci přijato do počátku prosince 2010. Komise odpověděla na tento dopis dne 7. prosince 2010. Dne 9. prosince 2010 se uskutečnilo další setkání se zástupci Rakouska.
(11)
Dopisem ze dne 30. prosince 2010 rakouské orgány vzaly zpět své argumenty ve prospěch opatření předložené v průběhu řízení a požádaly Komisi o schválení mechanismu udělovaní výjimek pro energeticky náročné podniky. Komise na tento dopis odpověděla dne 25. ledna 2011.
2. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
(12)
Komise svým rozhodnutím ze dne 22. července 2009 schválila pozměněné znění ZZE; jedinou výjimkou byl § 22c ZZE, který obsahuje ustanovení o mechanismu udělování výjimek pro energeticky náročné podniky. Z tohoto důvodu se popis omezuje na tento mechanismus.
2.1 Popis mechanismu udělování výjimek pro energeticky náročné podniky
(13)
Podle 3. části ZZE uděluje Rakousko jednomu nebo více podnikům koncesi k plnění úkolů střediska pro nákup a prodej zelené elektřiny (Ökostromabwicklungsstelle). Koncesionář je odpovědný zejména za nákup zelené elektřiny od výrobců za pevnou cenu a za prodej této zelené elektřiny za pevnou cenu společnostem dodávajícím elektřinu. Společnosti dodávající elektřinu jsou povinny odebírat určité procento své celkové nabídky od střediska pro nákup a prodej zelené elektřiny; toto procento odpovídá průměrnému podílu zelené elektřiny na celkové skladbě zdrojů energie v Rakousku.
(14)
Rakousko v současné době udělilo koncesi platnou v celé zemi pouze jedinému středisku pro nákup a prodej zelené elektřiny, a to středisku Abwicklungsstelle für Ökostrom AG (dále jen „OeMAG“). OeMAG je soukromoprávní akciová společnost, která je kontrolována autorizovaným účetním. Dodatečný dohled nad OeMAG vykonávají rakouské spolkové ministerstvo hospodářství a práce a rakouský energetický regulační orgán E-Control GmbH. Zásadní prvky pro provádění opatření ve prospěch energeticky náročných podniků (např. způsoby distribuce elektřiny obchodníkům s elektřinou, cena, kterou mají obchodníci zaplatit, a příspěvek konečných spotřebitelů) jsou rakouskými orgány stanoveny předem formou zákona nebo nařízení. Spory mezi zúčastněnými podniky jsou vedeny u řádného soudu a nikoli ve správním řízení.
(15)
OeMAG je akciová společnost ve vlastnictví společností, které působí jako provozovatelé přenosové soustavy, bank a průmyslových podniků. Zatímco společnost Verbund-APG vlastní 24,4 % akcií, společnosti VKW Netz AG, TIWAG Netz AG, CISMO GmbH, Oesterreichische Kontrollbank AG (OeKB), Investkreditbank AG a Smart Technologies vlastní každá 12,6 % podílů OeMAG. Verbund-APG je 100 % dceřiná společnost podniku Verbund-APG (rakouská elektrárenská akciová společnost, sdružený podnik), v níž 51 % podílů vlastní Rakouská republika. VKW Netz AG patří společnosti Illwerke AG, která je z 95,5 % ve vlastnictví spolkové země Vorarlbersko. TIWAG-Netz AG je ve vlastnictví společnosti TIWAG AG, která je 100 % vlastněna spolkovou zemí Tyrolsko; CISMO GmbH je ve vlastnictví společnosti Oesterreichische Kontrollbank AG a provozovatelů přenosové soustavy a elektrárenských a plynárenských společností, Oesterreichische Kontrollbank AG (OeKB) je ve vlastnictví rakouských bank, Investkredit Bank AG je vlastněna především lidovými bankami (Volksbanken) a Smart Technologies je ve vlastnictví společnosti Siemens. Veřejně kontrolovaní podílníci tak drží 49,6 % a soukromě kontrolovaní podílníci 50,4 % akcií OeMAG. Komise nemá žádné důkazy o tom, že veřejně kontrolovaní podílníci mohou vykonávat kontrolu nad OeMAG nebo ji alespoň společně kontrolovat.
(16)
Na základě mechanismu uvedeného v § 22c odst. 1 ZZE mohou energeticky náročné podniky požádat své dodavatele elektřiny, aby jim nedodávaly zelenou elektřinu. Předpokladem je, že energeticky náročné podniky prokáží, že:
a)
mají nárok na proplacení energetické daně ve smyslu zákona o úhradě energetické daně (Energieabgabenvergütungsgesetz) a
b)
náklady na zelenou energii činí minimálně 0,5 % čisté hodnoty výroby.
Osvobození je udělováno na žádost rakouským energetickým regulačním orgánem Energie-Control GmbH.
(17)
Je-li osvobození uděleno, je společnostem dodávajícím elektřinu právně zakázáno vybírat od těchto velkých spotřebitelů elektřiny dodatečné náklady na zelenou elektřinu.
(18)
V § 22c odst. 5 ZZE je v tomto ohledu stanoveno, že „smlouvy mezi obchodníky s elektřinou a [velkými] konečnými spotřebiteli [elektřiny] [musejí] […] obsahovat povinné ustanovení, že těmto konečným spotřebitelům nebude […] dodávána zelená elektřina, která je obchodníkům s elektřinou přidělována střediskem pro nákup a prodej zelené elektřiny […], a že nedojde k přenesení dodatečných nákladů na zelenou elektřinu. Smluvní ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, jsou neplatná“ (6).
(19)
Pokud bylo energeticky náročnému podniku schváleno osvobození od povinnosti odběru, musí podle § 22c odst. 2 ZZE odvést středisku OeMAG vyrovnávací částku ve výši 0,5 % čisté hodnoty výroby předchozího kalendářního roku.
2.2 Shrnutí obsahu rozhodnutí o zahájení řízení
(20)
Ve svém oznámení Rakousko uvedlo, že mechanismus udělování výjimek musí být posouzen nezávisle na obecném režimu podpor ve prospěch výrobců zelené elektřiny, neboť se týká pouze „soukromoprávního smluvního vztahu“ mezi energeticky náročnými podniky a obchodníky s elektřinou. Rakouské orgány argumentovaly, že osvobození nepředstavuje státní podporu a že i kdyby tomu tak bylo, byla by podpora analogicky slučitelná s kapitolou 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí.
(21)
Komise již ve svém rozhodnutí o zahájení řízení dospěla k tomu, že - pokud jde o otázku existence podpory - „osvobození“ od mechanismu financování nemůže být posuzováno nezávisle na samotném mechanismu financování. Komise se domnívala, že „výjimka“ (osvobození) je podle definice neoddělitelně spojena s „pravidlem“ a že mechanismus udělování výjimek je nedílnou součástí obecného režimu, a tudíž musí být posuzován podle pravidel o státních podporách. Kromě toho mohou podle právních předpisů obchodníci s elektřinou, u nichž velký podíl zákazníků tvoří podniky s rozhodnutím o osvobození, požádat o osvobození od placení výkupní ceny, z čehož vyplývá, že by režim mohl způsobovat středisku OeMAG také přímé ztráty, čímž je posílen závěr, že se jedná o státní podporu (7).
(22)
Komise vyjádřila pochybnosti ohledně slučitelnosti mechanismu udělování výjimek s pravidly pro poskytování státní podpory. Z těchto důvodů Komise rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení ohledně mechanismu udělování výjimek.
(23)
Jelikož Komise ještě nevydala závěrečné rozhodnutí, poskytlo Rakousko výhody mechanismu udělování výjimek (8) na základě možnosti poskytování podpor ve výši až do 500 000 EUR v období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2010 předpokládané v dočasném rámci Společenství (9). Komise režim „Omezené částky slučitelných podpor podle dočasného rámce Společenství („rakouský režim malých podpor“)“ (N 47 a/2009) schválila (10). Režim lze použít u podniků, které se ke dni 1. července 2008 nenacházely v obtížích, a platí pro všechna hospodářská odvětví s výjimkou rybolovu a prvovýroby zemědělských produktů. Tohoto opatření využilo více než 2 000 podniků.
3. PŘIPOMÍNKY RAKOUSKA
(24)
Stejně jako před oznámením a během oznamovacího postupu Rakousko i nadále zastává stanovisko, že opaření ve prospěch energeticky náročných podniků nepředstavuje státní podporu, neboť se netýká státních prostředků a není selektivní.
(25)
I kdyby mechanismus udělování výjimek představoval státní podporu, mohl by být analogicky s kapitolou 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí, článkem 25 nařízení Komise (ES) č. 800/2008 ze dne 6. srpna 2008, kterým se v souladu s články 87 a 88 Smlouvy o ES prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem (obecné nařízení o blokových výjimkách) (11) (dále jen „obecné nařízení o blokových výjimkách“), a článkem 17 směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (12) (dále jen „směrnice o zdanění energie“) prohlášen za slučitelný s vnitřním trhem.
3.1 Státní prostředky a přičitatelnost státu
(26)
Pokud jde o státní prostředky, Rakousko zastává názor, že ZZE je analogický s německým zákonem o obnovitelných energiích (EEG), který podle rakouských orgánů nezatěžuje státní prostředky. Rakousko v tomto ohledu odkazuje na rozsudek Soudního dvora ve věci PreussenElektra (13).
(27)
Podle názoru Rakouska vykazují mechanismy udělování výjimek v rámci ZZE a EEG tyto společné znaky:
a)
v obou systémech nesou dodatečné náklady vyplývající z garantované výkupní ceny dodavatelé elektřiny, kteří musejí nakupovat určitý podíl energie z obnovitelných zdrojů za pevnou cenu;
b)
v obou systémech nejsou dodavatelé elektřiny povinni nakupovat zelenou elektřinu pro zákazníky, kteří jsou osvobozeni od povinnosti odběru zelené elektřiny;
c)
v obou systémech existuje pro účastníky trhu, kteří nejsou pověřeni veřejnou službou, povinnost nakupovat od výrobců zelenou elektřinu; tito účastníci trhu jsou ze zákona oprávněni přenést dodatečné náklady na dodavatele elektřiny, přičemž povinnost odběru a ceny jsou stanoveny zákonem;
d)
v obou systémech regulační orgán ověřuje, zda v případě podniků, které mají povinnost odebírat od výrobců zelenou elektřinu, nedošlo k nadměrné kompenzaci.
(28)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení v bodech 42 až 48 vysvětlila, proč a v jakém ohledu je posuzované opatření srovnatelné s opatřením, o kterém rozhodl Soudní dvůr ve věci Essent (14). Rakousko tento výsledek napadá z následujících důvodů:
a)
OeMAG nepředstavuje subjekt, který by byl státem pověřen výběrem poplatků. V této souvislosti rakouské orgány opětovně poukazují na Německo, kde podle jejich názoru hrají provozovatelé sítě naprosto stejnou úlohu jako OeMAG;
b)
OeMAG je soukromým podnikem a nikoli veřejnoprávním subjektem jako subjekty, kterých se týkaly rozsudky ve věcech Air France (15) a Salvat Père (16). V této souvislosti Rakousko zdůrazňuje, že stát nemá ani pravomoc jmenovat členy managementu nebo dozorčí rady, ani právo veta ohledně rozhodnutí OeMAG, ani pravomoc dozoru. Stát rovněž nemá pravomoc přebírat úlohu OeMAG;
c)
spory týkající se OeMAG jsou vedeny u řádných soudů;
d)
jediná veřejná kontrola, které OeMAG podléhá, je následná kontrola ze strany rakouského účetního dvora;
e)
žádné případné ztráty OeMAG nejsou hrazeny ze státního rozpočtu; úloha veřejných orgánů se omezuje na stanovování cen pro nákup a prodej zelené elektřiny. Státní rozpočet tudíž není zatížen, jako tomu bylo ve věcech Sloman Neptun (17) a Pearle (18);
f)
společnost Energie-Control GmbH nemá žádný prostor pro volné uvážení ohledně udělování osvobození podle § 22c ZZE;
g)
celková částka, kterou dodavatelé elektřiny zaplatí středisku OeMAG, není mechanismem udělování výjimek dotčena. Mění se pouze rozdělení celkové částky mezi různé kategorie konečných spotřebitelů.
3.2 Selektivita
(29)
Rakousko uvádí, že osvobození energeticky náročných podniků nepředstavuje státní podporu, neboť není selektivní.
(30)
Rakousko připomíná, že energeticky náročné podniky jsou osvobozeny od financování podpory pro výrobce zelené elektřiny jen částečně. Musejí zaplatit vyrovnávací částku ve výši 0,5 % své čisté hodnoty výroby přímo středisku OeMAG a tudíž nadále přispívají k financování podpory pro výrobce zelené elektřiny.
(31)
Rakousko na základě věci Adria-Wien Pipeline (19) tvrdí, že opatření není ani de iure omezené na určitá hospodářská odvětví, ani de facto selektivní. I kdyby se zjevně jednalo o selektivitu, je to v každém případě oprávněné logikou systému.
(32)
Selektivita de iure: Podle ZZE nejsou pro podporu způsobilá jen určitá hospodářská odvětví nebo podniky určité velikosti, ani se nepočítá s jinými kritérii selektivity. Rakousko své tvrzení podporuje argumentem, že z judikatury nevyplývá žádný odkaz, že pouhým stanovením určité čisté hodnoty výroby je splněno kritérium „selektivity“ potřebné pro existenci státní podpory. Kromě toho Rakousko poukazuje na to, že opatření nepředpokládá omezení na určitá hospodářská odvětví, ohledně velikosti podniku nebo jiná selektivní kritéria, a zdůrazňuje, že opatření se na základě časově omezeného režimu týká 19 různých hospodářských odvětví a asi 2 300 podniků. Z tohoto důvodu opatření není selektivní de iure.
(33)
Selektivita de facto: Podle názoru rakouských orgánů dokazuje vysoký počet hospodářských odvětví a podniků, které mechanismus udělovaní výjimek využívají, a skutečnost, že opatření nepočítá s žádným omezením na určitá hospodářská odvětví, ohledně velikosti podniku nebo jinými selektivními kritérii, že opatření je de facto obecným opatřením. Toto stanovisko může být podpořeno věcí Adria-Wien Pipeline. Rakousko udává, že Soudní dvůr v této věci posoudil částečné proplacení energetické daně, které bylo přiznáno podnikům, jejichž energetické daně překročily 0,35 % jejich čisté hodnoty výroby. Soudní dvůr uvedl: „(…) vnitrostátní opatření, která předpokládají částečnou náhradu energetických daní ze zemního plynu a elektrické energie, nepředstavují státní podpory ve smyslu článku 92 Smlouvy o ES (…) [nyní článek 107 SFEU], pokud jsou poskytována všem podnikům v daném státě nezávisle na předmětu jejich činnosti (20).“
(34)
Odůvodnění logikou systému: Pokud jde o strukturu mechanismu refinancování a udělování výjimek, Rakousko se domnívá, že diferenciace financování byla stanovena analogicky s dalšími systémy financovanými daněmi a odvody. Jelikož taková diferenciace zohledňuje kapacitu podniků, odpovídá logice systému, a tudíž nepředstavuje podporu. Rakousko se domnívá, že Komise zastávala toto stanovisko také ve dvou dřívějších rozhodnutích o státních podporách (21).
(35)
Rakousko dále poukazuje na to, že mechanismus udělování výjimek nemá negativní vliv na přínosy pro životní prostředí, které má ZZE, jelikož se objem podpor na výrobu zelené elektřiny nesnížil. Pouze snížením environmentálních nákladů pro určité podniky je možné vytvořit udržitelný mechanismus financování zelené elektřiny, který je nezbytný pro zajištění podpory obnovitelných zdrojů energie.
3.3 Slučitelnost
(36)
Ohledně slučitelnosti Rakousko uvádí, že by ustanovení kapitoly 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí a mechanismus udělování výjimek mohly být použity analogicky.
(37)
Kapitola 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (bod odůvodnění 151 až 159) obsahuje předpisy týkající se státních podpor poskytovaných v podobě snížení ekologické daně nebo osvobození od ekologické daně. Předpokládají se dva typy posouzení: podpory v podobě snížení ekologické daně nebo osvobození od ekologické daně v případě ekologických daní upravovaných Společenstvím jsou tak považovány za slučitelné s vnitřním trhem, pokud příjemci podpory platí alespoň minimální úroveň daně stanovené směrnicí o zdanění energie (22). Pokud opatření předpokládá snížení ekologické daně nebo osvobození od ekologické daně v případě ekologických daní upravovaných Společenstvím, které překračují tuto minimální úroveň daně, nebo snížení a osvobození v případě ekologických daní neupravovaných Společenstvím, musejí členské státy předložit podrobné údaje o nezbytnosti a přiměřenosti daného opatření.
(38)
V této souvislosti Rakousko navrhuje analogické použití kapitoly 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí, která se vztahuje na opatření v podobě snížení ekologické daně nebo osvobození od ekologické daně. Podle tvrzení Rakouska může být opatření posuzováno analogicky zejména s ustanoveními o ekologických daních upravovaných Společenstvím. Na tomto právním základě lze mechanismus udělování výjimek prohlásit za slučitelný s vnitřním trhem, pokud příslušné podniky i nadále platí minimální úroveň daně stanovenou ve směrnici o zdanění energie, tedy 0,5 EUR/MWh, což v tomto případě již platí. Z toho vyplývá, že dodatečné osvobození od systému výkupní ceny v podobě částečného osvobození od poskytování příspěvku na jeho financování je možné považovat za slučitelné s vnitřním trhem, neboť zbývající částka k financování podpory na výrobu zelené elektřiny i nadále představuje doplněk k minimální dani z elektřiny.
(39)
Rakousko se domnívá, že mechanismus udělování výjimek přinejmenším nepřímo přispívá k vyšší úrovni ochrany životního prostředí. V této souvislosti je mechanismus udělování výjimek nutný, aby se umožnilo celkové zvýšení částky, kterou spotřebitelé elektřiny platí za zelenou elektřinu.
(40)
Rakouské orgány toto tvrzení dokládají porovnáním znění bodu odůvodnění 152 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí a článku 25 obecného nařízení o blokových výjimkách (23). Porovnáním formulace z obecného nařízení o blokových výjimkách v několika jazykových verzích dospěly rakouské orgány k závěru, že článek 25 obecného nařízení o blokových výjimkách je pojat šířeji než bod odůvodnění 152 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí: zatímco snížení ekologických daní podle bodu odůvodnění 152 pokynů předpokládají zcela harmonizované daně z energie, lze z článku 25 obecného nařízení o blokových výjimkách odvodit, že úlevy na ekologických daních - jako jsou úlevy na dani z elektřiny podle směrnice o zdanění energie - jsou vyňaty již tehdy, pokud jsou v souladu se směrnicí o zdanění energie (směrnice 2003/96/ES). Z toho by vyplývalo, že předpisy týkající se daňových úlev, které jsou stanoveny ve směrnici o zdanění energie, jsou obsaženy také v mechanismu udělovaní výjimek pro energeticky náročné podniky. Logiku, hodnocení a regulační prvky směrnice o zdanění energie a na ni odkazující předpisy, jako je článek 25 obecného nařízení o blokových výjimkách, lze proto použít na navrhovaný mechanismus udělování výjimek. Jak mechanismus udělování výjimek, tak rakouský systém poplatků za spotřebu elektřiny tak splnily podmínky směrnice o zdanění energie a jsou proto podle článku 25 obecného nařízení o blokových výjimkách oprávněné, příp. analogicky s článkem 25 obecného nařízení o blokových výjimkách slučitelné s vnitřním trhem (24).
(41)
V této souvislosti rakouské orgány připomínají, že se během přípravy kapitoly 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí objevily ze strany členských států kritické reakce. Rakousko dále odkazuje na „Společný dokument o revizi Pokynů Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí a směrnice o zdanění energie“ ze dne 7. prosince 2006 (25). V tomto společném dokumentu bylo zdůrazněno, že členské státy potřebují flexibilitu, aby mohly provádět smysluplné diferenciace. K povaze a logice ekologických daní a odvodů patří také osvobození nebo diferenciované sazby. Členské státy se tímto vyslovily pro široký výklad pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí a obecného nařízení o blokových výjimkách.
(42)
Rakousko nakonec podrobně uvádí, že podobné systémy existují také v dalších členských státech, a zdůrazňuje, že ZZE je ve velké míře srovnatelný s ustanoveními německého zákona o obnovitelných energiích (EEG). Jelikož rakouské energeticky náročné podniky konkurují podnikům v jiných členských státech (např. v Německu) a ve třetích zemích, má mechanismus udělování výjimek zásadní význam pro to, aby se zabránilo znevýhodnění v mezinárodní hospodářské soutěži.
4. STANOVISKA TŘETÍCH STRAN
(43)
Po zahájení formálního vyšetřovacího řízení předložila stanovisko rakouská Spolková komora pracovníků a zaměstnanců. Tato komora, která má 3,2 milionu členů, se domnívá, že systém financování ZZE představuje státní podporu. Kromě toho nesdílí názor Rakouska o slučitelnosti mechanismu udělování výjimek ve prospěch velkých spotřebitelů elektřiny s pravidly pro poskytování státní podpory. Spolková komora pracovníků a zaměstnanců zdůrazňuje, že mechanismus vede k dodatečnému zatížení malých a středních podniků a domácností, které jsou povinny nést dodatečné náklady spojené se zelenou elektřinou, aniž by byly hlavními spotřebiteli. Tato situace vede k narušení hospodářské soutěže na úkor malých a středních podniků.
(44)
Spolková komora pracovníků a zaměstnanců ve svém stanovisku odkazuje na rozhodnutí Komise ze dne 4. července 2006 (26), v němž Komise výkupní ceny již posoudila jako státní podporu. Jelikož se od té doby právní rámec pro výkupní ceny nezměnil, představuje systém podpor navrhovaný ve znění ZZE z roku 2008 i nadále státní podporu. Spolková komora pracovníků a zaměstnanců se proto ptá, jak může Rakousko nyní zastávat odlišný postoj, než vyjádřilo v oznámení dřívějšího znění ZZE.
(45)
Komora nesdílí postoj Rakouska, že lze osvobození velkých spotřebitelů od povinnosti odběru, kterou upravuje ZZE, postavit na stejnou úroveň se stropem daně z energie. S odkazem na dřívější rozhodnutí Komise o schválení stropu daně z energie by Rakousko nyní neoprávněně požádalo také o schválení mechanismu udělování výjimek pro velké odběratele elektřiny. Spolková komora pracovníků a zaměstnanců se však domnívá, že tato analogie je nepřípustná.
(46)
Strop daně z energie tak představuje daňovou podporu, s jejíž pomocí má být alespoň nepřímo dosaženo zlepšení ochrany životního prostředí, zatímco osvobození od povinnosti odběru pro energeticky náročné podniky nemůže z důvodu chybějících ekologických cílů spadat pod pokyny ke státní podpoře na ochranu životního prostředí.
(47)
Jelikož ZZE upravuje zejména osvobození velkých spotřebitelů od této povinnosti odběru, nemůže být toto ustanovení považováno za snížení nebo osvobození od ekologické daně ve smyslu kapitoly 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí.
(48)
I kdyby bylo možné kapitolu 4 použít analogicky, nebyl by mechanismus udělování výjimek slučitelný s příslušnými ustanoveními z těchto důvodů: Opatření neobsahuje žádné omezení na 10 let. Kromě toho by mohlo být případné zvýšení výrobních nákladů v příslušných hospodářských odvětvích (např. v odvětví papíru, oceli) přeneseno na odběratele, neboť cenová elasticita je za stávajících tržních podmínek dostatečně velká. Tímto mechanismus udělování výjimek nesplňuje podmínku uvedenou v bodě odůvodnění 158 písm. c) pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí.
(49)
Osvobození by dále ani nebylo přiměřené, neboť energeticky nároční spotřebitelé nemusejí odebírat zelenou elektřinu, tudíž by došlo ke zpoždění ve vývoji cen alternativní energie směrem k tržním cenám. Malé a střední podniky a domácnosti by kromě toho hradily dodatečné náklady na výrobu zelené elektřiny samy, přestože spotřebovávají jen malé množství energie. Proto není splněna ani podmínka uvedená v bodě odůvodnění 159 písm. a) pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí.
(50)
Neexistují ani žádné dohody ve smyslu bodu odůvodnění 159 písm. c) pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí, které by příslušné velké spotřebitele elektřiny zavazovaly k dosažení cílů stanovených v ZZE. Mechanismus udělování výjimek ve prospěch velkých spotřebitelů tedy neslouží k tomu, aby se zvýšila jejich energetická účinnost nebo ekologické využívání energie, nýbrž je naopak vylučuje z veškeré účasti na dosahování ekologických cílů na úrovni EU.
(51)
Z hlediska Spolkové komory pracovníků a zaměstnanců je proto příslušný § 22 ZZE zvláštní provozní podporou, která nespadá pod pokyny ke státní podpoře na ochranu životního prostředí, neboť nemá žádný přínos pro životní prostředí. Jelikož podpora není časově omezená, ani se postupem času nesnižuje, a časem by mohla vést k narušení hospodářské soutěže především na úkor malých a středních podniků, neměla by být podle Komory schválena.
5. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(52)
Komise posoudila oznámené opatření na základě článku 107 a násl. SFEU a článku 61 a násl. Dohody o EHP (27).
(53)
Komise nejprve poukazuje na to, že oznámený zákon obsahuje dvě samostatná opatření, která byla obě v rámci rozhodnutí Komise ze dne 22. července 2009 posouzena z hlediska státní podpory (28). Na jedné straně ZZE počítá s podporami ve formě výkupních cen ve prospěch výrobců zelené elektřiny. Na druhé straně obsahuje ZZE doložku, podle které mohou být energeticky náročné podniky - za určitých podmínek - (částečně) osvobozeny od povinnosti platit výkupní cenu. Komise ve svém rozhodnutí ze dne 22. července 2009 schválila výkupní ceny ve prospěch výrobců zelené elektřiny jako podporu slučitelnou s vnitřním trhem, zároveň však vyjádřila pochybnosti o slučitelnosti mechanismu udělování výjimek s pravidly pro poskytování státní podpory. Z tohoto důvodu zahájila pro tuto část ZZE formální vyšetřovací řízení. Komise ve svém rozhodnutí ze dne 22. července 2009 sice schválila podporu výrobcům zelené elektřiny jako státní podporu slučitelnou s vnitřním trhem, nezaujala však konečné stanovisko k otázce, zda osvobození energeticky náročných podniků od povinnosti odběru představuje státní podporu, a pokud ano, zda je mechanismus udělování výjimek slučitelný s pravidly pro poskytování státní podpory. Tyto otázky byly předmětem formálního vyšetřovacího řízení, které předcházelo tomuto rozhodnutí. Jak je vysvětleno níže, je však klasifikace finančních prostředků rozdělovaných prostřednictvím OeMAG mezi výrobce zelené elektřiny jako státních zdrojů v rozhodnutí ze dne 22. července 2009 důležitá pro zjišťování státních zdrojů v mechanismu, který osvobozuje energeticky náročné podniky od přispívání k těmto prostředkům.
5.1 Existence státní podpory
(54)
Opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, pokud 1) zvýhodňuje příjemce podpory, 2) je financované státem nebo ze státních prostředků, 3) zvýhodňuje jednotlivé podniky nebo odvětví výroby a 4) pokud může ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž na vnitřním trhu.
5.1.1 Zvýhodnění
(55)
Vyplývá-li údajné zvýhodnění z osvobození nebo částečného osvobození od regulačního poplatku, je třeba výslovně objasnit, zda státní opatření v rámci zákonného systému zvýhodňuje určité podniky nebo odvětví výroby ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU oproti jiným podnikům, které se z hlediska účelu daného opatření nacházejí de jure a de facto ve srovnatelné situaci (29).
(56)
V tomto případě mělo být cílem daného opatření získat od spotřebitelů elektřiny příjmy, kterými by se financovala výroba zelené elektřiny. Energeticky náročné podniky se nacházejí de jure a de facto ve stejné situaci jako všichni ostatní spotřebitelé elektřiny, neboť všichni spotřebovávají elektřinu a odebírají svou elektřinu od dodavatelů, kteří jsou zase povinni nakupovat určité množství zelené elektřiny za zákonem nebo nařízením stanovenou pevnou cenu (zúčtovací cenu). Pokud neexistuje mechanismus udělování výjimek, platí energeticky náročné podniky dodavatelům elektřiny dodatečné náklady na zelenou elektřinu, které jsou zahrnuty do jejich vyúčtování za elektřinu. Tak dodavatelé elektřiny předávají své dodatečné náklady vyplývající z jejich povinnosti nakupovat zelenou elektřinu od střediska pro nákup a prodej zelené elektřiny. Zároveň ostatní spotřebitelé elektřiny, kteří se nacházejí ve stejné skutkové a právní situaci, neboť všichni nakupují elektřinu, tuto možnost nemají. Z tohoto důvodu mechanismus udělování výjimek zvýhodňuje energeticky náročné podniky oproti všem ostatním spotřebitelům elektřiny.
(57)
Na základě osvobození poskytnutého společností E-Control GmbH však mají energeticky náročné podniky nárok na to, aby jim nebyla dodávána zelená elektřina, a dodavatelům elektřiny je zákonem zakázáno přenášet na osvobozené podniky náklady, které jim vznikají v důsledku jejich závazku nakupovat zelenou elektřinu od střediska pro nákup a prodej zelené elektřiny. Namísto toho energeticky náročné podniky odvádějí tomuto středisku 0,5 % své čisté hodnoty výroby.
(58)
Z tohoto důvodu mechanismus udělování výjimek vede k tomu, že je příspěvek energeticky náročných podniků k příjmům střediska pro nákup a prodej zelené elektřiny od určité výše omezen. Jsou tedy ve smyslu právních předpisů osvobozeny od poplatku, který by v obvyklých tržních podmínkách musely uhradit. Z toho plyne, že podniky, které mohou využít mechanismu udělování výjimek, jsou zvýhodněny.
(59)
Podle údajů rakouských orgánů by úleva mohla ročně činit celkem až 44 mil. EUR (30). Opatření tudíž pro tyto energeticky náročné podniky představuje zvýhodnění.
5.1.2 Státní prostředky a přičitatelnost státu
Podle ustálené judikatury může být výhoda definována jako státní podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU pouze tehdy, pokud je přidělena přímo nebo nepřímo ze státních prostředků a použití těchto prostředků lze přičíst státu (31).
(60)
V tomto ohledu předložilo Rakousko dvojí tvrzení. Za prvé, prostředky spadající pod kontrolu střediska OeMAG nelze přičítat státu. Za druhé, i kdyby byly prostředky kontrolované OeMAG přičitatelné státu, snížení příjmů OeMAG v důsledku mechanismu udělování výjimek neznamená snížení státních prostředků, neboť na úrovni nižší než je středisko OeMAG (tedy na úrovni energeticky náročných spotřebitelů a obchodníků s elektřinou) nedochází k účasti státu.
(61)
Komise zjišťuje, že mechanismus udělování výjimek pro energeticky náročné podniky snižuje příjmy střediska pro nákup a prodej zelené elektřiny (OeMAG), neboť dodavatelé elektřiny nemusejí kupovat zelenou elektřinu pro energeticky náročné podniky, kterým bylo poskytnuto osvobození, a přímé platby energeticky náročných podniků středisku OeMAG jsou nižší než částky, jež by OeMAG získalo, kdyby energeticky náročné podniky nebyly osvobozeny.
(62)
Komise proto musí zjistit, zda prostředky kontrolované střediskem pro nákup a prodej zelené elektřiny OeMAG představují na základě ZZE státní prostředky. Pokud by tomu tak bylo, vedlo by posuzované opatření ke snížení státních příjmů, a tudíž by bylo financované ze státních prostředků.
(63)
Ve věci Essent (32) byla společnost SEP, jež je ve vlastnictví různých nizozemských výrobců elektřiny, pověřena státem provozováním služby obecného hospodářského zájmu, tedy výběrem poplatků uložených uživatelům energetické sítě. Podle právních předpisů mohla společnost SEP použít příjmy z odvodů pouze k zákonem stanovenému účelu, tj. k vyrovnání uvízlých nákladů, které vznikly elektrárenským společnostem v souvislosti s liberalizací trhu s elektřinou.
(64)
Podle rozsudku Soudního dvora představují odvody vybírané společností SEP státní prostředky, jelikož jsou splněny následující podmínky:
a)
příplatek k ceně je odvodem, který byl uložen soukromým podnikům aktem orgánu veřejné správy (bod odůvodnění 47 a 66 rozsudku);
b)
společnost SEP byla státem pověřena provozováním služby obecného hospodářského zájmu, tj. výběrem poplatku (bod odůvodnění 68);
c)
společnost SEP nemá žádnou možnost používat výnos z poplatku k jiným než zákonem stanoveným účelům a je v tomto úkolu přísně kontrolována (bod odůvodnění 69).
(65)
Z rozsudku jasně vyplývá, že případ PreussenElektra není srovnatelný, jelikož v německém rámci, který byl Soudním dvorem posuzován, podle rozsudku “…podniky nebyly státem oprávněny, aby spravovaly státní prostředky, ale měly povinnost výkupu prostřednictvím svých vlastních finančních prostředků.“ (33) Komise poté ve svém rozhodnutí ze dne 22. července 2009 poznamenala, že v daném případě bylo středisko OeMAG zřízeno rakouským státem, který mu udělil licenci, a na základě statutu bylo pověřeno úkolem spravovat prostředky určené na podporu zelené elektřiny. Z toho Komise vyvodila, že soukromá povaha střediska OeMAG nepostačuje ke zjištění, že opatření neobsahuje státní podporu. Komise zejména zjistila, že oznámené opatření není srovnatelné se systémem PreussenElektra. Zatímco rámec případu PreussenElektra upravoval pouze obchodní vztah mezi soukromými podniky bez zásahu zprostředkujícího subjektu, rakouský zákon o zelené elektřině pověřil středisko OeMAG vybíráním a rozdělováním prostředků určených na podporu výroby zelené elektřiny.
(66)
Soudní dvůr mimo to případ odlišuje od právních věcí Pearle a PreussenElektra. Ve věci Pearle nebylo použití prostředků vybíraných profesním subjektem úředně předepsáno, nýbrž bylo soukromou reklamní kampaní. Ve věci PreussenElektra použily soukromé společnosti dodávající elektřinu, na které se vztahovala povinnost odběru zelené elektřiny za pevnou cenu, své vlastní prostředky, a nikoli příjmy z poplatku vybíraného pro stát (body 72 až 74).
(67)
Komise proto musí posoudit, zda středisko OeMAG v daném případě bylo podobně jako společnost SEP státem pověřeno výběrem a správou poplatku nebo zda OeMAG používalo své vlastní prostředky stejně, jako tomu bylo ve věci PreussenElektra (34).
(68)
Existence podpory: Komise musí nejprve zjistit, zda prostředky vybírané střediskem OeMAG představují poplatek. Komise k tomu poznamenává, že § 10 a § 19 ZZE zavazují dodavatele elektřiny k tomu, aby odebírali určité množství zelené elektřiny za cenu vyšší, než je tržní cena; tato cena je tzv. zúčtovací cena. Podle § 22b ZZE je výše zúčtovací ceny stanovována každoročně spolkovým ministrem hospodářství a práce; § 22b ZZE stanoví standardní hodnoty. Z tohoto důvodu rozdíl mezi tržní cenou elektřiny a zúčtovací cenou stanovenou aktem veřejného orgánu představuje poplatek za elektřinu. V daném případě a na rozdíl od případu PreussenElektra není tato částka placena jiným účastníkům na trhu, kteří provádějí obvyklé obchodní činnosti, takže Soudní dvůr vycházel z toho, že se tam nejedná o státní prostředky. V tomto případě se naopak platí subjektu, který je zvláště pověřen výběrem a rozdělením těchto prostředků výlučně pro účely veřejného zájmu.
(69)
Jmenování soukromého subjektu pro výběr a správu poplatku: ZZE počítá s tím, že tento poplatek nebude vybírán státem, nýbrž právním subjektem, který vlastní koncesi jako středisko pro nákup a prodej zelené elektřiny. OeMAG je nyní střediskem s koncesí pro nákup a prodej zelené elektřiny pro celé území Rakouska. Prostřednictvím této koncese je OeMAG pověřeno provozováním služby obecného hospodářského zájmu, tedy výběrem poplatků ve formě zúčtovací ceny od všech dodavatelů elektřiny.
(70)
Dodavatelé elektřiny se mohou obecně sami rozhodnout, zda poplatek přenesou na spotřebitele, a z hospodářského hlediska lze předpokládat, že tak zpravidla také činí. ZZE jim však zakazuje přenášet poplatek na energeticky náročné podniky, které jsou podle § 22c ZZE osvobozeny od povinnosti odběru zelené elektřiny.
(71)
Komise z toho vyvozuje, že středisko OeMAG bylo státem pověřeno provozováním služby obecného hospodářského zájmu vybírat a spravovat tento poplatek.
(72)
Použití prostředků k zákonem stanovenému účelu a kontrola prostředků: Komise zjistila, že OeMAG musí podle § 23 ZZE spravovat příjmy ze zúčtovací ceny na zvláštním bankovním účtu. Prostředky převedené na tento účet smí být použity výlučně k odběru zelené elektřiny. OeMAG musí kdykoli umožnit spolkovému ministrovi hospodářství a práce a rakouskému účetnímu dvoru nahlédnout do veškerých podkladů souvisejících s tímto účtem. Nezávisle na struktuře vlastníků OeMAG je rakouský účetní dvůr podle § 15 ZZE povinen provádět u střediska OeMAG následné kontroly.
(73)
Komise z toho vyvozuje, že OeMAG musí prostředky používat k zákonem stanovenému účelu a že stát provádí přísnou kontrolu použití prostředků.
(74)
Z tohoto důvodu Komise dospěla k závěru, že v souladu s věcmi Essent a Steinike představují prostředky vybírané a spravované střediskem OeMAG státní prostředky.
(75)
Rakousko uvedlo celou řadu argumentů, proč je situace OeMAG srovnatelná s věcí PreussenElektra a nikoli s věcí Essent. Jak bude patrné z následujících bodů odůvodnění, tyto argumenty při bližším posouzení neobstojí.
(76)
Úvodem Komise poznamenává, že Rakousko porovnávalo zákon o zelené elektřině s dřívějším a stávajícím německým zákonem o obnovitelných energiích a že uvedlo rozsudek Soudního dvora ve věci PreussenElektra ze dne 13. března 2001 (35). Toto srovnání ovšem není pro danou otázku relevantní. V tomto rozhodnutí Komise posuzuje pouze navrhované opatření a nebude posuzovat německou nebo srovnatelnou legislativu, jelikož každý případ musí být posuzován na základě svých vlastních okolností. S ohledem na předložená tvrzení bylo v každém případě zjištěno, že rakouská legislativa se značně odchyluje od německého zákona, který byl posuzován v případě PreussenElektra. V rozsudku PreussenElektra Soudní dvůr zjistil, že pouze výhody, které byly poskytnuty přímo státem nebo soukromým subjektem jmenovaným nebo zřízeným státem, mohou obsahovat státní prostředky. Poté Soudní dvůr zjistil, že povinnost soukromých podniků dodávajících elektřinu odebírat elektřinu nevede k přímému nebo nepřímému přenosu státních prostředků. Oznamovaný rámec tudíž není totožný s rámcem posuzovaným v rozsudku PreussenElektra. Jak je vysvětleno v rozhodnutí ze dne 22. července 2009, Komise zjistila, že rakouský systém obsahuje prostředky, které lze přičíst státu. Především Komise zjistila, že rakouský systém se od německého systému odlišuje natolik, že počítá se zprostředkujícím subjektem jmenovaným státem (např. OeMAG) a že stát sleduje a kontroluje vybírání a rozdělování prostředků, které jsou tímto subjektem spravovány. Kromě toho Komise zjistila, že by rakouský systém mohl rovněž umožňovat přímé platby státu středisku OeMAG.
(77)
Ohledně německého zákona o obnovitelných energiích je třeba poznamenat, že není předmětem tohoto oznámení, že Komise dosud toto opatření neposuzovala a tudíž nepřistoupí na jednotlivé prvky údajné analogie mezi zákonem o zelené elektřině a stávajícím zákonem o obnovitelných energiích.
(78)
Rakousko kromě toho uvádí, že OeMAG je soukromým podnikem a nikoli veřejnoprávním subjektem jako subjekty, kterých se týkaly rozsudky ve věcech Air France a Salvat Père. Rakouské orgány mohou OeMAG kontrolovat pouze následnou kontrolou účtů a odebráním koncese.
(79)
Komise v tomto ohledu s odkazem na případ Essent poukazuje na to, že není podstatné, zda stát pověří výběrem a správou příjmů z poplatku soukromý nebo veřejný subjekt. Z výkladu Soudního dvora není jasné, zda byla společnost SEP ve veřejném nebo soukromém vlastnictví, proto tato skutečnost není pro posouzení relevantní. To je v souladu s bodem odůvodnění 106 závěrů generálního advokáta Mengozziho ve věci Essent a s rozsudkem Soudního dvora ve věci Steinike (36).
(80)
Okolnost, že OeMAG je soukromě kontrolovaným podnikem, tedy nevylučuje existenci státních prostředků. Rozhodující otázkou spíše je, zda bylo středisko OeMAG státem pověřeno výběrem a správou poplatku.
(81)
Rakousko dále uvádí, že státní rozpočet nekryje žádné případné ztráty střediska OeMAG a úloha veřejných orgánů je omezena na stanovení cen za nákup a prodej zelené elektřiny. Státní rozpočet tudíž není zatížen, jako tomu bylo ve věcech Sloman Neptun a Pearle.
(82)
V tomto ohledu Komise s odkazem na věc Essent zdůrazňuje, že prostředky, které mají k dispozici soukromé subjekty pověřené státem výběrem a správou poplatku, představují státní prostředky. Tudíž je sleva týkající se výše poplatku, který musí zaplatit určité podniky, na něž se tento poplatek vztahuje, dostačující na to, aby představovala zátěž pro stát.
(83)
S ohledem na tvrzení Rakouska, podle kterého společnost Energie-Control GmbH nemá při udělování osvobození od povinnosti odběru pro energeticky náročné podniky žádný prostor pro vlastní uvážení, Komise odkazuje na výklad generálního advokáta Mengozziho, jenž v bodu odůvodnění 109 svých závěrů ve věci Essent vyložil, že pro posouzení otázky, zda určité prostředky představují státní prostředky, není podstatné, zda zprostředkující subjekt pověřený státem výběrem a správou poplatků disponuje prostorem pro vlastní uvážení.
(84)
Ohledně posledního tvrzení Rakouska, totiž že celková částka zaplacená dodavateli elektřiny středisku OeMAG není mechanismem udělování výjimek dotčena a že se mění pouze rozdělení celkové částky na různé kategorie konečných spotřebitelů, Komise upozorňuje na to, že okolnost, že ztráty na státních prostředcích jsou vyrovnávány navýšením státních příjmů z jiných zdrojů, rovněž není z hlediska využití státních prostředků relevantní. Rozhodující spíše je, že je jeden podnik zvýhodňován a tato výhoda vede ke snížení příjmů státu od tohoto podniku. Rozumí se samo sebou, že stát si nakonec musí najít jiné zdroje příjmů, aby ztráty vyrovnal.
(85)
Komise dospěla k závěru, že skutkový stav v daném případě odpovídá skutkovému stavu posuzovanému v případech Essent a Steinike; veškerá kritéria pro existenci státních prostředků stanovená v posledně jmenovaných případech jsou splněna. Posuzované opatření je tudíž financováno ze státních prostředků.
(86)
Využívání prostředků kontrolovaných střediskem OeMAG je upravováno zákonem o zelené elektřině. Proto lze využívání prostředků přičíst státu.
(87)
Z výše uvedeného vyplývá, že v důsledku mechanismu udělování výjimek dochází ke ztrátám státních prostředků, tudíž je přičitatelný státu.
5.1.3 Selektivita opatření
(88)
Komise připomíná možnost, že opatření se sice - teoreticky - jeví jak ve vztahu k podnikům, tak ve vztahu k hospodářským odvětvím neutrální, přesto by však - prakticky - mohlo být selektivní.
(89)
Rakousko uvádí, že mechanismus udělování výjimek není státní podporou, neboť není selektivní, ale představuje spíše všeobecné opatření, které je otevřené všem podnikům a hospodářským odvětvím. Rakousko za prvé uplatňuje, že prahová hodnota 0,5 % v oznamovaném režimu nezahrnuje žádná omezení ve vztahu k určitým hospodářským odvětvím, k velikost podniku nebo jiná selektivní kritéria (37). Za druhé Rakousko zjišťuje, že opatření se de facto týká 2 300 podniků z 19 různých hospodářských odvětví, což ukazuje, že opatření je - ve skutečnosti - otevřené všem podnikům a hospodářským odvětvím.
(90)
Opatření je selektivní, pokud zvýhodňuje jen určité podniky nebo určitá hospodářská odvětví. Naopak není selektivní, platí-li pro všechny podniky v dané zemi nezávisle na předmětu jejich činnosti.
(91)
Pokud jde o první argumentaci, Komise zjistila, že prahová hodnota 0,5 % nepostačuje k tomu, aby byl oznamovaný režim označen jako všeobecné opatření. Komise naopak zjistila, že v důsledku této prahové hodnoty nemohou oznamované opatření využít všechny podniky v zemi.
(92)
Rakousko uvádí, že oznamované opatření je vyhrazeno podnikům, jejichž náklady v důsledku jejich příspěvku na podporu zelené elektřiny vzrostly o více než 0,5 % čisté hodnoty výroby. Komise zjistila, že se tyto předpoklady velmi podobají definici energeticky náročných výrobních odvětví podle čl. 17 odst. 1 písm. a) směrnice o zdanění energie (38). Rakouské orgány však tvrdí, že tato prahová hodnoty 0,5 % nepostačuje k tomu, aby bylo oznamované opatření označeno jako selektivní. Domnívají se, že tento názor lze podpořit rozsudkem Soudního dvora ve věci Adria Wien. V tomto rozsudku posoudil Soudní dvůr (částečnou) náhradu energetické daně, která byla poskytnuta podnikům, jejichž energetická daň překračuje 0,35 % jejich čisté hodnoty výroby. Soudní dvůr zjistil, že: „(…) vnitrostátní opatření, která předpokládají částečnou náhradu energetických daní ze zemního plynu a elektrické energie, nepředstavují státní podpory ve smyslu článku 92 Smlouvy o ES (…) [nyní článek 107 SFEU], pokud jsou poskytována všem podnikům v daném státě nezávisle na předmětu jejich činnosti.“ (39)
(93)
Komise však zastává názor, že tento rozsudek v daném případě nevylučuje zjištění selektivity ve vztahu k prahové hodnotě 0,5 %. Komise zjistila, že u rozsudku se jednalo o předběžné rozhodnutí na žádost rakouského Soudního dvora, v němž byl posuzován stávající režim ohledně vracení energetických daní. Rakouský Soudní dvůr předložil dvě otázky. Za prvé se ptal, zda je třeba vracení daní v rámci stávajícího režimu považovat za selektivní, jelikož je poskytováno výlučně podnikům, které vyrábějí hmotné statky. Za druhé položil (hypotetickou) otázku, jak by Soudní dvůr posoudil vracení daní, které by nebylo omezené na podniky, jejichž těžištěm je výroba hmotného majetku, nýbrž by bylo poskytováno všem podnikům nezávisle na předmětu jejich činnosti.
(94)
Pokud jde o první otázku, Soudní dvůr zjistil, že opatření se omezením vracení daní na podniky, které vyrábějí hmotné statky, stalo selektivním. Vzhledem k hypotetické povaze druhé otázky, jak by Soudní dvůr posoudil vracení daní otevřené všem hospodářských odvětvím, odpověděl Soudní dvůr spíše obecně. Zjistil, že opatření je selektivní, pokud zvýhodňuje určité podniky nebo výrobní odvětví, zatímco není selektivní, když je poskytováno všem podnikům v zemi bez rozdílu (40). Následně Soudní dvůr vyvodil závěr, že vnitrostátní opatření nepředstavují státní podporu “… pokud jsou poskytovány všem podnikům v zemi nezávisle na předmětu jejich činnosti.“ (41) Soudní dvůr ovšem neuvádí, zda opatření, které podléhá prahové hodnotě 0,35 %, podle jeho názoru skutečně platí pro všechny podniky. Totéž zjistil také generální advokát Jacobs ve svých závěrech k následujícímu rozsudku Soudního dvora: “… účinek prahové hodnoty 0,35 % [nebyl] v rozsudku Soudního dvora ve věci Adria-Wien zkoumán“ (42). Soudní dvůr nemusel posuzovat, zda byl mechanismus udělování výjimek jako takový (tzn. bez omezení na podniky, které vyrábějí převážně hmotné statky) de facto selektivní. Soudní dvůr tudíž nevyloučil, že by prahová hodnota 0,35 % byla selektivní tehdy, kdyby vedla k tomu, že by opatření de facto neplatilo pro všechny podniky v zemi.
(95)
Komise naopak zastává názor, že Soudní dvůr poskytl určité náznaky, že by taková prahová hodnota mohla být selektivní navzdory tomu, že opatření možná platí pro řadu různých hospodářských odvětví. Soudní dvůr tak ve své odpovědi na druhou otázku především zjišťuje, že státní opatření nelze ani na základě počtu zvýhodněných podniků, ani na základě různorodosti a významu hospodářských odvětví, ke kterým tyto podniky patří, považovat za všeobecné hospodářskopolitické opatření (43). Dále Komise zjišťuje, že velký počet opatření, která se nevztahují k určitému odvětví, lze podle judikatury Soudního dvora považovat za selektivní, pokud - de facto - nejsou poskytována všem podnikům v zemi (44). Z výše uvedeného vyplývá, že také opatření, která jsou určena všem hospodářským odvětvím, mohou být považována za selektivní z toho důvodu, že de facto nejsou poskytována všem podnikům v dané zemi.
(96)
Tento názor je vyjádřen rovněž v rozhodnutí Komise o vracení energetických daní v Rakousku (45). V návaznosti na výše uvedený rozsudek Soudního dvora Rakousko rozšířilo opatření takovým způsobem, že nyní mohly o vracení energetických daní žádat podniky ze všech hospodářských odvětví. Ve svém hodnocení pozměněného režimu však Komise považuje opatření i nadále za selektivní, neboť ačkoli daňová sleva nyní formálně platí pro všechny podniky, ve skutečnosti prospívá jen podnikům, které v poměru k čisté hodnotě výroby vykazují vysokou spotřebu energií (46). Komise dospěla k závěru, že se v případě slevy z energetických daní jednalo o protiprávní (tzn. neoznámenou) státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem (47).
(97)
Účinky rozhodnutí Komise později vedly k tomu, že rakouský správní soud požádal Soudní dvůr o rozhodnutí o předběžné otázce (48). Otázky, které rakouský správní soud předložil, se vztahovaly k působnosti účinků protiprávnosti vracení daní, a Soudní dvůr neposuzoval znovu aspekt selektivity. Tento aspekt byl naopak předmětem připomínek generálního advokáta. Ve svých závěrech generální advokát uvedl:“… jak Komise zdůrazňuje, tím, že by byly daně vráceny jen těm podnikům poskytujícím služby (dodatečně k podnikům výrobního odvětví), které nejsou na základě prahové hodnoty 0,35 % vyloučeny, by byl okruh příjemců podpory pouze rozšířen. Tím by se podpoře ovšem neodebraly její účinky jako takové, neboť kritérium selektivity by přetrvávalo.“ (49) Generální advokát dále zjistil: „Odůvodnění Komise v jejím rozhodnutí z roku 2004 je přesvědčivé, pokud jde o selektivní povahu prahové hodnoty ve výši 0,35 % v pozměněném režimu, (…)“ (50).
(98)
Komise z výše uvedeného vyvozuje, že prahová hodnota 0,5 % je v daném případě kritériem selektivity, kterým se využití oznámeného opatření omezuje na energeticky náročné podniky, zatímco podniky méně náročné na energie jsou vyloučeny. Nezávisle na počtu hospodářských odvětví, která opatření využívají, tak prahová hodnota sama o sobě vede k tomu, že oznámené opatření neprospívá všem podnikům v zemi. Prahová hodnota tudíž činí oznámené opatření selektivním.
(99)
Komise kromě toho zjišťuje, že posuzovaný mechanismus udělování výjimek mohou využívat pouze ty podniky, kterým je podle rakouského zákona o vracení energetických daní, které bylo předmětem rozhodnutí Komise o státní podpoře C-33/2003, přiznáno navrácení daní. Tvrzení Komise v daném rozhodnutí se použije obdobně i v daném případě.
(100)
Pokud jde o druhou argumentaci předloženou Rakouskem, Komise zjistila, že oznámené opatření je selektivní rovněž z toho důvodu, že se de facto přednostně zaměřuje na omezený počet podniků, které vyrábějí určité energeticky náročné zboží. Komise zjistila, že podle judikatury Soudního dvora musí být opatření posuzováno na základě svých účinků a nikoli na základě svých cílů nebo příčin (51). Přestože opatření formálně prospívá všem hospodářským odvětvím a podnikům, může být považováno za selektivní, pokud de facto neprospívá všem podnikům v zemi. Soudní dvůr zjistil, že: „[Režim nelze] považovat za opatření obecné hospodářské politiky ani na základě velkého počtu zvýhodněných podniků, ani na základě různorodosti a významu hospodářských odvětví, ke kterým tyto podniky náleží“ (52).
(101)
Ve svém šetření Komise zjistila, že oznámený režim se soustředí přednostně na velmi malý počet podniků vyrábějících převážně zboží. V této souvislosti Rakousko dne 9. září 2010 předložilo údaje, které vycházely se stávajícího používání režimu s intenzitou podpory nižší než prahové hodnoty oznamovací povinnosti. Podle těchto údajů požádalo o využití režimu pouze asi 2 000 rakouských podniků z celkového počtu 300 000 (tj. méně než 1 % všech rakouských podniků). Kromě toho v rámci stávajícího uplatňování režimu jde asi 66 % prostředků ve prospěch podniků, které „vyrábějí zboží“ (53). Vzhledem k tomu, že Rakousko mělo zvýšit intenzitu podpor nad prahové hodnoty de minimis, pod kterými je režim dosud předběžně uplatňován, Komise dále zjistila, že opatření by se pak zřejmě ještě silněji soustředilo na podniky působící v oblasti výroby zboží. To vyplývá ze skutečnosti, že na základě údajů předložených Rakouskem by využilo jen dvanáct podniků vyšších intenzit podpory, než v rámci nyní uplatnitelného znění režimu, a že jen dva z těchto podniků působí v odvětví dopravy, zatímco deset z nich připadá na výrobu zboží (54).
(102)
Na základě výše uvedeného Komise dospěla k závěru, že oznámený režim nebude většině hospodářských odvětví rakouského hospodářství prospívat vůbec nebo jí bude prospívat jen ve velmi malé míře, zatímco zvýhodněny budou především podniky v jednom z těchto hospodářských odvětví, totiž v odvětví výroby zboží. Nezávisle na počtu hospodářských odvětví, v nichž by podniky mohly opatření využít, se opatření soustředí především na podniky vyrábějící zboží, a je proto třeba je de facto považovat za selektivní.
(103)
Na základě výše uvedeného Komise vyvodila závěr, že oznámený mechanismus udělování výjimek je selektivní, neboť za prvé předpokládá prahovou hodnotu 0,5 %, čímž je opatření vyhrazeno energeticky náročným podnikům, a za druhé tyto podniky působí v prvé řadě v odvětví výroby zboží.
(104)
Komise zjistila, že opatření navzdory své selektivní povaze nesplňuje kritérium selektivity, pokud je povahou nebo vnitřním uspořádáním systému, jehož je součástí, oprávněné (55). Komise poznamenává, že podle ustálené judikatury Soudního dvora musí tuto skutečnost doložit příslušný členský stát (56).
(105)
Podle vyjádření Soudního dvora je přitom nutno rozlišovat na jedné straně mezi cíli určité daňové soustavy, které s ní nesouvisejí, a mechanismy vlastními samotné daňové soustavě, které jsou nezbytné k uskutečnění takových cílů. Pouze posledně jmenované mechanismy připadají v úvahu jako odůvodnění na základě povahy, případně vnitřní uspořádání daňového systému, jehož součástí opatření je (57). Vnější cíle musejí být zohledněny během posouzení slučitelnosti (58).
(106)
Rakouské orgány zastávají názor, že diferenciace částek podle § 22c ZZE má za cíl zohlednit kapacity podniků v souvislosti s výběrem dodatečných odvodů. Domnívají se rovněž, že mechanismus udělování výjimek nebude mít negativní vliv na ekologické výhody předpokládané v ZZE, neboť částky podpory určené k podpoře výroby zelené elektřiny se nesníží. Pouze snížením environmentálních nákladů pro určité podniky je možné vytvořit udržitelný mechanismus financování zelené elektřiny, který je nezbytný pro zajištění podpory obnovitelných zdrojů energie.
(107)
Komise v této souvislosti zjišťuje, že vnitřním cílem systému zavedeného zúčtovací cenou je získání příjmů, které mají být použity především na podporu obnovitelných energií. Mechanismus udělování výjimek má naopak za cíl zvýšit konkurenceschopnost energeticky náročných podniků tím, že tyto podniky musejí platit nižší cenu za elektřinu, a tímto způsobem posílit přijatelnost systému založeného na zúčtovací ceně. Tímto je sledován cíl, který nesouvisí s logikou a vnitřním uspořádáním systému.
(108)
Podle judikatury Soudního dvora nemůže být sledování takového vnějšího cíle použito k odůvodnění opatření na základě povahy či vnitřního uspořádání daňového systému (59). Tuto analýzu lze provést pouze během posouzení slučitelnosti (60).
(109)
Komise zjistila, že v obou rozhodnutích o státní podpoře, které rakouské orgány uvedly a jimiž mělo být podpořeno tvrzení, že mechanismus udělování výjimek je oprávněn logikou a vnitřním uspořádáním systému, byla situace odlišná. Cílem rozhodnutí N 271/06 o dánských daňových předpisech souvisejících s přebytky tepla bylo zajistit u veškerých energetických výrobků neutralitu z hlediska zdanění, nikoli zvýšit konkurenceschopnost. Rozhodnutí N 860/06 o osvobození energetických produktů s dvojím použitím od energetických daní v Německu vycházelo ze zásady zdanit pouze energetické produkty použité jako palivo nebo pohonné hmoty.
(110)
Z výše uvedeného vyplývá, že oznámené osvobození energeticky náročných výrobních odvětví není oprávněné povahou nebo vnitřním uspořádáním systému, jehož je součástí.
(111)
Komise proto dospěla k závěru, že oznámené opatření splňuje podmínku selektivity, neboť je de facto selektivní a není oprávněné povahou nebo vnitřním uspořádáním systému.
5.1.4 Narušení hospodářské soutěže a negativní vliv na obchod
(112)
Podniky zvýhodněné opatřením, které podle názoru Komise představuje provozní podporu, působí převážně v oblasti výroby energeticky náročného zboží, jako jsou výrobky z kovu nebo papíru (61). V těchto hospodářských odvětvích dochází k obchodu mezi členskými státy a podniky konkurují podnikům z jiných členských států. Proto může dané opatření vést k narušení hospodářské soutěže a ovlivnit obchod na vnitřním trhu.
5.1.5 Závěr
(113)
Komise dospěla k závěru, že mechanismus udělování výjimek představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, neboť vede ke ztrátám státních prostředků, které poskytují energeticky náročným podnikům selektivní výhodu. Opatření by tudíž mohlo ovlivnit obchod mezi členskými státy a zkreslit hospodářskou soutěž na vnitřním trhu.
5.2 Oprávněnost podpory
(114)
Rakousko se zavázalo, že opatření neprovede, dokud je Evropská komise neschválí. Rakouské orgány oznámily opatření před jeho provedením, splnily proto svou povinnost podle čl. 108 odst. 3 SFEU (62).
5.3 Posouzení slučitelnosti podpory s vnitřním trhem
(115)
Komise může prohlásit státní podpory na základě čl. 107 odst. 3 SFEU za slučitelné s vnitřním trhem. Podle ustálené judikatury Soudního dvora musí členský stát doložit, že je opatření slučitelné s vnitřním trhem (63).
(116)
Komise má ve věcech podpor, které spadají pod čl. 107 odst. 3 SFEU, velký prostor pro vlastní uvážení (64). Při uplatňování tohoto uvážení zveřejnila pokyny a sdělení, v nichž jsou stanovena kritéria, podle nichž mohou být určité druhy podpor prohlášeny na základě čl. 107 odst. 3 SFEU za slučitelné s vnitřním trhem. Podle ustálené judikatury je Komise vázána svými pokyny a sděleními, které zveřejnila v oblasti kontroly státních podpor, pokud se neodchylují od předpisů SFEU a pokud je členské státy uznaly (65).
(117)
Proto je třeba nejprve prověřit, zda oznámená podpora spadá do působnosti jedněch nebo vícera pokynů nebo sdělení a zda ji lze prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem, protože splňuje v nich stanovená kritéria slučitelnosti.
(118)
Rakousko prohlásilo, že oznámené opatření spadá do působnosti pokynů Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (66), případně se tyto pokyny použijí odpovídajícím způsobem. Kromě toho Rakousko zastává názor, že podpora spadá do působnosti obecného nařízení o blokových výjimkách (67).
(119)
Jsou však jasně stanoveny situace, v nichž lze poskytovat provozní podpory. Především je možné poskytnout provozní podporu ve formě snížení daní za určitých předpokladů na základě kapitoly 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (68) nebo na základě článku 25 obecného nařízení o blokových výjimkách (69). Za určitých předpokladů mohou být opatření posuzována také přímo na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
5.3.1 Pokyny ke státní podpoře na ochranu životního prostředí
(120)
Působnost pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí je definována takto (70):
„(58)
Tyto pokyny se vztahují na státní podporu na ochranu životního prostředí. Budou se uplatňovat podle dalších politik Společenství o státní podpoře, dalších ustanovení Smlouvy o založení Evropského společenství a Smlouvy o Evropské unii a právních předpisů, které byly podle těchto smluv přijaty.
(59)
Tyto pokyny se vztahují na podporu [24] prosazující ochranu životního prostředí ve všech odvětvích upravených Smlouvou o ES. Rovněž se vztahují na ta odvětví, na něž se vztahují zvláštní pravidla Společenství o státní podpoře (zpracování oceli, stavba lodí, motorová vozidla, syntetická vlákna, doprava, uhlí, zemědělství a rybolov), pokud z těchto zvláštních pravidel nevyplývá opak.“
(121)
Podle bodu odůvodnění 70 odst. 1 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí se ochranou životního prostředí rozumí jakákoli činnost, kterou příjemce podpory sám provádí, určená k ozdravění okolí nebo přírodních zdrojů, zamezení nebo snížení rizika jejich poškození nebo k podpoře účinnějšího využívání těchto zdrojů, včetně opatření na úsporu energie a využívání obnovitelných zdrojů energie. Z bodu odůvodnění 151 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí vyplývá, že opatření, která přispívají alespoň nepřímo ke zlepšení ochrany životního prostředí, spadají do působnosti těchto pokynů.
(122)
Rakouské orgány se domnívají, že mechanismus udělování výjimek nepřímo přispívá k ochraně životního prostředí ze dvou důvodů: za prvé je mechanismus důležitým předpokladem pro zajištění politické podpory pro zvýšení zúčtovací ceny na vyšší úrovni, což je zároveň nutné pro financování dalšího rozvoje výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů, a za druhé zvyšuje ceny za spotřebu elektřiny, čímž vytváří pobídku k energeticky účinnějšímu jednání.
(123)
Ohledně prvního tvrzení Komise zjistila, že zúčtovací cena a zvyšování výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů spolu nemusí nutně souviset. Rakousko má podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (dále jen „směrnice o obnovitelných zdrojích energie“) (71) povinnost zvyšovat výrobu elektřiny z obnovitelných zdrojů. Může se však samo rozhodnout, jak bude toto zvýšení financovat. Rakousko by mohlo např. také použít příjmy z daní. Mechanismus udělování výjimek tudíž není nutný pro zvyšování výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů.
(124)
Ohledně druhého tvrzení Komise zjistila, že mechanismus udělování výjimek funguje jako strop. Průměrná cena za elektřinu, jež platí energeticky náročné podniky, klesá s každou spotřebovanou kWh, kterou překračují prahovou hodnotu. Mechanismus udělování výjimek tak přispívá spíše ke snížení energetické účinnosti, namísto aby byl pobídkou k jejímu zvyšování.
(125)
Komise proto dospěla k závěru, že mechanismus udělování výjimek nespadá do působnosti pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí.
(126)
I kdyby opatření spadalo do působnosti těchto pokynů, což není tento případ, Komise zjistila, že by nebylo možné prohlásit je za slučitelné s vnitřním trhem, neboť nejsou splněny předpoklady uvedené v kapitole 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí.
(127)
V kapitole 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí se v souvislosti s posouzením slučitelnosti rozlišuje mezi harmonizovanými a neharmonizovanými ekologickými daněmi. Parafiskální odvod ve formě zúčtovací ceny nepředstavuje ekologickou daň harmonizovanou na úrovni Unie. Na základě těchto skutečností Komise zjistila, že směrnice o obnovitelných zdrojích energie stanoví v souvislosti s obnovitelnými energiemi závazné cíle, ponechává však členským státům možnost rozhodnout, jak těchto cílů dosáhnou.
(128)
Mechanismus udělování výjimek by tudíž musel být posuzován podle pravidel pro neharmonizované ekologické daně, která jsou uvedena v kapitole 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (72).
(129)
Podle těchto ustanovení musí členský stát sdělit informace o hospodářských odvětvích nebo kategoriích příjemců podpory, na které se vztahuje osvobození od daně/snížení daní, a situaci hlavních příjemců podpory v každém dotčeném odvětví a vysvětlit, jak může zdanění přispět k ochraně životního prostředí. Zvýhodněná hospodářská odvětví by měla být řádně popsána a měla by poskytnout seznam největších příjemců v každém odvětví (měřeno zejména podle obratu, podílů na trhu a velikosti daňového základu) (73). Na základě těchto informací musí Komise posoudit, zda je osvobození od ekologické daně nebo její snížení nezbytné a přiměřené. Pokud jde o kritérium nezbytnosti, výběr příjemce podpory musí být založen na objektivních a transparentních kritériích; ekologická daň bez snížení musí vést ke značnému nárůstu výrobních nákladů, které nelze přenést na spotřebitele, aniž by to vedlo k významnému snížení prodeje (74). Pokud jde o přiměřenost podpory, musí daný členský stát prokázat, že každý příjemce platí poměrnou částku úrovně vnitrostátní daně, která ve velké míře odpovídá vlivu jeho činnosti na životní prostředí, že platí alespoň 20 % vnitrostátní daně, pokud není oprávněná nižší úroveň, a že snížení daní nebo osvobození od daní jsou podmíněna uzavřením dohod k dosažení cílů ochrany životního prostředí (75).
(130)
Komise však zjistila, že Rakousko výše uvedené informace navzdory opakovaným výzvám Komise neposkytlo (76). Komise tudíž nemohla posoudit, zda je podpora nezbytná a přiměřená nebo jakým způsobem přispívá k ochraně životního prostředí.
5.3.2 Analogické použití kapitoly 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí
(131)
Vzhledem ke skutečnosti, že oznámený mechanismus udělování výjimek nepřispívá k ochraně životního prostředí ani nepřímo, Komise dále posuzovala, zda by mohla tento mechanismus schválit analogicky s kapitolou 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí.
(132)
Podle rakouských orgánů by mohl být mechanismus udělování výjimek posuzován analogicky s předpisy o snížení harmonizovaných daní z energie v bodech odůvodnění 152 a 153 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí. V této souvislosti Komise připomíná, že v kapitole 4 těchto pokynů se počítá se dvěma způsoby posouzení snížení ekologických daní, které by mohly vést k odlišným závěrům. Za prvé kapitola 4 obsahuje předpisy týkající se snížení daní z energie harmonizovaných směrnicí o zdanění energie, které mohou být bez dalšího posuzování prohlášeny za slučitelné s vnitřním trhem, pokud je dodržena minimální úroveň zdanění stanovená směrnicí o zdanění energie. Za druhé kapitola 4 obsahuje určitá pravidla pro posuzování snížení neharmonizovaných ekologických daní a snížení harmonizovaných daní z energie, které nedosahují minimální úrovně daně stanovené ve směrnici o zdanění energie. Podle těchto pravidel musí členský stát mimo jiné uvést podrobné údaje o nezbytnosti a přiměřenosti daného opatření. Rakouské orgány tvrdí, že by Komise mohla schválit mechanismus udělování výjimek pro parafiskální odvody na základě toho, že zvýhodněné podniky zaplatí alespoň minimální úroveň rakouské daně z energie.
(133)
Komise zjistila, že v její rozhodovací praxi či v judikatuře Evropských soudů neexistují precedentní případy, v nichž by byla pravidla pro posuzování harmonizovaných daní z energie podle kapitoly 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí použita analogicky s parafiskálními odvody.
(134)
Podle ustálené judikatury Soudního dvora lze normu práva EU použít analogicky, pokud jsou splněny tyto dva předpoklady: za prvé musejí pravidla použitelná v daném případě ve velkém rozsahu odpovídat pravidlům, která mají být použita analogicky. Za druhé musejí pravidla použitelná v daném případě obsahovat mezeru, která není slučitelná s některou obecnou zásadou práva EU a která může být analogickým použitím uzavřena (77). Vzhledem k těmto předpokladům Komise zjistila, že analogie jsou v právu EU používány jen ve výjimečných případech.
(135)
Za prvé musejí pravidla použitelná v daném případě ve velkém rozsahu odpovídat pravidlům, která mají být použita analogicky. Jelikož kapitola 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí počítá se snížením daně nebo s osvobozením od daně, musejí pravidla týkající se oznámených odvodů v rámci ZZE do velké míry odpovídat pravidlům použitelným na ekologické daně.
Komise však zjistila, že právní situace s ohledem na ekologické daně podle práva EU není srovnatelná s právní situací s ohledem na parafiskální odvody podle práva EU. Zatímco v právu EU neexistují specifická pravidla pro parafiskální odvody, existují však specifická pravidla pro výběr ekologických daní. Jedná se především o minimální úroveň zdanění stanovenou směrnicí o zdanění energie a o osvobození od této minimální úrovně, které je poskytováno za předpokladů uvedených v kapitole 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí a v článku 25 obecného nařízení o blokových výjimkách. Ohledně parafiskálních odvodů Komise zjistila, že neexistují ani pravidla osvobození od daní či snížení daní, ani pravidla k minimální úrovni zdanění.
(136)
Komise proto dospěla k závěru, že parafiskální odvody existující v rámci rakouského režimu nepodléhají žádným pravidlům, která by odpovídala pravidlům platným pro ekologické daně podle práva EU.
(137)
Za druhé musejí pravidla použitelná v daném případě obsahovat mezeru, která není slučitelná s některou obecnou zásadou práva EU a která může být analogickým použitím uzavřena.
(138)
Opatření, která nespadají do oblasti působnosti pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí, však mohou být posuzována podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Komise tudíž nenašla v pokynech ke státní podpoře na ochranu životního prostředí žádnou takovou mezeru, která by opravňovala posouzení oznámeného opatření použitím analogického posouzení. Tento závěr platí pro oba případy - pro analogie s harmonizovanými i neharmonizovanými daněmi.
(139)
Kromě toho by neexistence pravidel pro osvobození od parafiskálních odvodů nemohla být odstraněna analogickým použitím pravidel týkajících se snížení energetických daní podle práva EU. Komise k tomu zjistila, že analogické použití pravidel pro snížení harmonizovaných daní z energie na neharmonizované parafiskální odvody by rovněž znamenalo, že by podniky mohly splnit minimální úroveň zdanění podle směrnice o zdanění energie zaplacením těchto parafiskálních odvodů. Tento přístup proto není v souladu se smyslem směrnice o zdanění energie. Komise se proto domnívá, že minimální sazby podle směrnice o zdanění energie byly stanoveny pouze pro použití v rámci harmonizovaného systému daní z energie. Jejich použití jako reference mimo harmonizovanou oblast by znamenalo použití, které se nepředpokládalo. Minimální sazby jednoznačně nebyly stanoveny s cílem určit celkovou zátěž, kterou by měly energeticky náročné podniky nést na základě environmentálních regulačních opatření vyplývajících především z mechanismů financování pro výkupní ceny. S takovým přístupem by se rovněž opominulo, že politika v oblasti státních podpor akceptuje shovívavý postup v případě osvobození od daně nad minimální harmonizovanou sazbou z toho důvodu, že je alespoň do určité míry zajištěn rovný přístup dodržením minimálních sazeb platných ve všech členských státech. Toto tvrzení ovšem neplatí pro zátěž vyplývající z neharmonizovaných systémů výkupních cen, u nichž může odchýlením od standardních příspěvků dojít k narušení hospodářské soutěže.
(140)
Z toho plyne, že neexistence pravidel týkajících se snížení parafiskálních odvodů nepředstavuje žádnou mezeru, která by nebyla slučitelná s některou obecnou zásadou práva EU a která by mohla být odstraněna analogickým použitím existujících pravidel týkajících se snížení harmonizovaných energetických daní.
(141)
I kdyby analogické použití bylo možné, mechanismus udělování výjimek by nemohl být považován v žádném případě za slučitelný z důvodů uvedených v 129. až 133. bodě odůvodnění.
(142)
Komise z výše uvedeného usuzuje, že nemůže vytvořit analogii mezi oznámeným mechanismem udělování výjimek a pravidly pro posuzování snížení harmonizovaných daní z energie podle kapitoly 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí, a tudíž nemůže schválit mechanismus udělování výjimek na základě takové analogie.
5.3.3 Analogie s článkem 25 obecného nařízení o blokových výjimkách
(143)
Komise dále prověřila, zda by mohla mechanismus udělování výjimek schválit analogicky s článkem 25 obecného nařízení o blokových výjimkách.
(144)
Podle názoru rakouských orgánů ponechává rozdílné znění kapitoly 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí a článku 25 obecného nařízení o blokových výjimkách určitý prostor pro schválení opatření v analogii s článkem 25 obecného nařízení o blokových výjimkách. Rakousko uvádí, že v bodě odůvodnění 152 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí se říká:
„Aby snížení harmonizovaných daní či osvobození od harmonizovaných daní, zejména v případech harmonizovaných směrnicí 2003/96/ES, bylo slučitelné s článkem 87 Smlouvy o ES, musí být přípustná podle příslušných platných předpisů Společenství a být v souladu s limity a podmínkami zde stanovenými.“
(145)
Článek 25 obecného nařízení o blokových výjimkách však zní:
„Režimy podpor na ochranu životního prostředí v podobě úlev na ekologických daních splňující podmínky směrnice 2003/96/ES jsou slučitelné se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku.“ (78)
(146)
Z tohoto znění Rakousko vyvodilo, že článek 25 obecného nařízení o blokových výjimkách je možná pojat šířeji než bod odůvodnění 152 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí. Rakousko tvrdilo, že bod odůvodnění 152 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí možná platí pouze pro daně harmonizované směrnicí o zdanění energie, přičemž článek 25 obecného nařízení o blokových výjimkách pouze požaduje, aby mechanismus udělování výjimek dodržel minimální daň stanovenou ve směrnici o zdanění energie, i když se nejedná o harmonizovanou daň z energie. Podle názoru Rakouska by proto bylo možné použít článek 25 obecného nařízení o blokových výjimkách na úlevy na neharmonizovaných ekologických daních, které by mohly být prohlášeny za slučitelné s vnitřním trhem, pokud obecný daňový systém dodrží minimální daň z energie. Rakousko sice uznalo, že příspěvky placené v rámci ZZE nejsou daněmi (79), tvrdilo však, že by oznámený mechanismus udělování výjimek mohl být posouzen a schválen analogicky s ustanovením o ekologických daních v článku 25 obecného nařízení o blokových výjimkách.
(147)
Podle názoru Komise však neexistuje žádný prostor pro analogické použití článku 25 obecného nařízení o blokových výjimkách. Za prvé pravidla použitelná v daném případě ve velkém rozsahu neodpovídají pravidlům, která mají být použita analogicky. Ze znění článku 25 obecného nařízení o blokových výjimkách jednoznačně vyplývá, že tento předpis platí pouze pro ekologické daně harmonizované směrnicí o zdanění energie. V tomto smyslu je označení jako daň z energie „předpokladem“ pro použití článku 25 obecného nařízení o blokových výjimkách. Tento výklad je podpořen také tím, že z logiky systému obecného nařízení o blokových výjimkách vyplývá, že jeho oblast působnosti nemůže být širší než působnost pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí, na které se vztahuje. Článek 25 obecného nařízení o blokových výjimkách tudíž jednoznačně platí jen pro daně z energie harmonizované směrnicí o zdanění energie. Jak již bylo řečeno, nejsou však příspěvky placené v rámci zákona o zelené elektřině ekologickými daněmi a předpisy směrnice o zdanění energie se na ně nevztahují. Z toho vyplývá, že pravidla pro daně z energie a pravidla pro rakouské výkupní ceny nejsou v širší míře srovnatelná. Za druhé pravidla použitelná v daném případě neobsahují mezeru, která není slučitelná s některou obecnou zásadou práva EU a která může být analogickým použitím uzavřena. Snížení daní nebo srovnatelná opatření, na která se nevztahuje obecné nařízení o blokových výjimkách, nejsou sama o sobě neslučitelná s právem EU, musí však splnit obecnou oznamovací povinnost podle článku 108 SFEU. Mohou pak být posouzena a prohlášena za slučitelná s vnitřním trhem podle pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí nebo - pokud tyto nejsou použitelné - přímo podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Z toho vyplývá, že pravidla použitelná pro posouzení rakouského režimu podpory neobsahují žádnou mezeru neslučitelnou s právem EU.
(148)
Na základě výše uvedených skutečností Komise dospěla k závěru, že nemůže vytvořit analogii mezi příspěvky v rámci zákona o zelené elektřině a harmonizovanými daněmi z energie podle článku 25 obecného nařízení o blokových výjimkách, a tudíž nemůže schválit mechanismus udělování výjimek na základě takové analogie.
5.3.4 Slučitelnost podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU
(149)
Komise zjistila, že Rakousko neuplatnilo, že by mechanismus udělování výjimek mohl být prohlášen slučitelným přímo na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Jelikož členský stát musí uvést důvody, na jejichž základě může být zjištěna slučitelnost podpory (80), a doložit, že jsou splněny příslušné předpoklady, Rakousko již z tohoto důvodu nesmí použít tento důvod slučitelnosti.
(150)
Komise nicméně prověřila, zda by mechanismus udělování výjimek mohl být považován na tomto právním základě za slučitelný.
(151)
Ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU stanoví, že „podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, mohou být považovány za slučitelné s vnitřním trhem, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem“. Podle judikatury Soudního dvora může Komise prohlásit podporu za slučitelnou s vnitřním trhem, pokud podpora přispívá k uskutečnění cílů společného zájmu (81), je nezbytná k dosažení tohoto cíle (82) a nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(152)
V souladu s tím je běžnou praxí Komise (83), že opatření mohou být prohlášena za slučitelná přímo podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, pokud jsou nezbytná a přiměřená a pokud pozitivní dopad na cíl společného zájmu vyváží negativní účinky na hospodářskou soutěž a obchod. V tomto ohledu Komise považuje za přiměřené posoudit tyto otázky:
1.
Je stanovený cíl opatření podpory jasně definován a představuje společný zájem?
2.
Je podpora dobře navržena tak, aby zajistila splnění cíle společného zájmu? Zejména:
a)
je opatření podpory vhodným a nezbytným nástrojem, nebo existují jiné, vhodnější nástroje?
b)
má podpora motivační efekt, tj. ovlivňuje podpora chování podniků?
c)
je podpora přiměřená, tj. mohlo by být stejné změny chování dosaženo také nižší podporou?
3.
Je narušení hospodářské soutěže a účinek na obchod omezený, takže celkově převažují pozitivní účinky?
(153)
Podle údajů Rakouska je cílem opatření především ochrana životního prostředí. Jak je však vysvětleno v bodech 126 až 129, mechanismus udělování výjimek k ochraně životního prostředí nijak nepřispívá.
(154)
Kromě toho je kladného účinku opatření na životní prostředí dosaženo všeobecným zvýšením výkupních cen, což by podle Rakouska nebylo možné, aniž by byla zajištěna konkurenceschopnost energeticky náročných podniků prostřednictvím oznámeného mechanismu udělování výjimek. Rakouské orgány kromě toho ve svých tvrzeních uznávají, že cílem mechanismu udělování výjimek je zvýšit konkurenceschopnost energeticky náročných podniků v Rakousku vůči konkurentům v jiných členských zemích. Komise ve své rozhodovací praxi nikdy neakceptovala, že by takové podpory přispívaly k cíli společného zájmu.
(155)
Jedinou výjimku představuje kapitola 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí. Avšak i když Komise akceptuje snížení ekologické daně, požaduje, aby se zaplatila minimální daň. Celková částka, kterou podniky využívající snížení daně přispívají k celkovým daňovým příjmům, tudíž narůstá s každou způsobenou jednotkou znečištění. V daném případě se však situace liší. Příspěvek je od výše 0,5 % čisté hodnoty výroby omezen. Další způsobené jednotky znečištění už nepodléhají parafiskálním odvodům. To znamená, že se příspěvek na způsobenou jednotku znečištění s každou další jednotkou snižuje. Systém tudíž pobízí k tomu, aby se spotřebovávaly další zdroje, namísto aby se šetřily.
(156)
Komise se proto domnívá, že podpora nepřispívá k cíli společného zájmu.
(157)
Komise zjistila, že podle judikatury Soudního dvora „(…) provozní podpory, tedy podpory, jimiž má být podnik osvobozen od nákladů, které by normálně musel v rámci svého běžného provozu nebo své obvyklé činnosti nést, v zásadě nespadají do rozsahu působnosti čl. 92 odst. 3 [nyní čl. 107 odst. 3 SFEU] (…)“ (84). Soudní dvůr dále zjistil, že: „V souladu s judikaturou totiž tyto podpory v zásadě narušují podmínky hospodářské soutěže v odvětvích, ve kterých jsou poskytovány, aniž by vzhledem ke své povaze umožnily dosáhnout cílů stanovaných výše uvedenými ustanoveními o odchylkách“ (85). Ve vztahu k danému případu Komise zastává názor, že mechanismus udělování výjimek představuje provozní podporu, neboť osvobozuje zvýhodněné podniky od části nákladů na elektřinu, které by normálně musely v rámci svých obvyklých činností nést.
(158)
Komise se proto domnívá, že provozní podpory v žádném případě nejsou přiměřeným politickým nástrojem k dosažení tohoto cíle, i kdyby cílem společného zájmu byla konkurenceschopnost.
(159)
Pokud jde o ekologické daně, Komise akceptovala omezenou výjimku z této zásady, přičemž však sledovala určitý cíl. Snížení ekologické daně či osvobození od ní týkající se některých odvětví nebo kategorií podniků je podle kapitoly 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí přípustné, pokud mohou zajistit možnost přijetí vyšších daní pro jiné podniky, což povede k celkovému zlepšení internalizace nákladů a vytvoření dalších pobídek na zlepšení ochrany životního prostředí. Komise proto zastávala názor, že tento druh podpory může být nezbytný pro nepřímou reakci na záporné externí faktory tím, že se usnadní zavedení nebo zachování relativně vysokého vnitrostátního ekologického zdanění.
(160)
Komise však zjistila, že příspěvky na podporu zelené elektřiny, od nichž mají být zvýhodněné podniky v rámci oznámeného opatření osvobozeny, nepředstavují ekologické daně ve smyslu bodu 70 odst. 14 a bodu 151 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí. Daně jsou odvody, které plynou do souhrnného rozpočtu státu. Příspěvky, od nichž mají být zvýhodněné podniky v rámci oznámeného opatření osvobozeny, však do souhrnného rozpočtu státu neplynou. Naopak, využívají se výlučně k financování příspěvků středisku OeMAG, které podporuje výrobce zelené elektřiny výkupními cenami. Proto tyto příspěvky nejsou ekologickými daněmi.
(161)
Komise proto zastává názor, že by možnost výjimky z obecného pravidla neslučitelnosti provozní podpory obsaženého v pokynech ke státní podpoře na ochranu životního prostředí měla být vykládána restriktivně. Jako výjimka by proto kapitola 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí měla být omezena na ekologické daně.
(162)
Jak bylo již uvedeno, Komise dále zjistila, že použití kapitoly 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí na parafiskální odvody by s ohledem na harmonizované energetické daně odporovalo cílům těchto pravidel a směrnici o zdanění energie. Kromě toho by mohl takový přístup vést rovněž k obecnějšímu použití těchto ustanovení na parafiskální odvody v oblasti ochrany životního prostředí (např. parafiskální odvody v oblasti odpadu atd.). Tak široké použití překračuje oblast působnosti a cíle kapitoly 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí.
(163)
Komise se proto domnívá, že provozní podpory poskytované ve formě snížení parafiskálních odvodů nejsou vhodným nástrojem ke zlepšení ochrany životního prostředí. Komise zjistila, že podmínky v kapitole 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí dosud neuplatnila na jiné druhy poplatků nebo parafiskálních odvodů.
(164)
Kromě toho Komise zjistila, že objem ekologické daně, i když je použita pouze snížená sazba daně, je přímo poměrný k objemu znečištění životního prostředí způsobenému daným podnikem. I při použití snížené sazby představuje ekologická daň pro podniky i nadále pobídku k šetření zdrojů. V daném případě je však částka od určité výše omezena. Jednotky znečištění, které překračují tuto úroveň, se již nedaní. S mechanismem udělování výjimek tak parafiskální odvody ztrácejí jakoukoli pobídku k efektivnímu využívání zdrojů.
(165)
Pro případ, že by provozní podpory ve formě snížení parafiskálních odvodů byly uznány vhodným politickým nástrojem, Komise dále zjistila, že by pro posouzení nezbytnosti a přiměřenosti takových provozních podpor bylo potřebné šetření, které je srovnatelné s posouzením snížení neharmonizovaných ekologických daní podle kapitoly 4 pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (86), neboť posouzení neharmonizovaných daní podle kapitoly 4 odráží obecné zásady podrobné hospodářské analýzy podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
(166)
Podle těchto ustanovení musí členský stát sdělit informace o hospodářských odvětvích nebo kategoriích příjemců podpory, na které se vztahuje osvobození od daně/snížení daní, a situaci hlavních příjemců podpory v každém dotčeném odvětví a vysvětlit, jak může zdanění přispět k ochraně životního prostředí. Zvýhodněná hospodářská odvětví by měla být řádně popsána a měla by poskytnout seznam největších příjemců v každém odvětví (měřeno zejména podle obratu, podílů na trhu a velikosti daňového základu) (87). Na základě těchto informací musí Komise posoudit, zda je osvobození od ekologické daně nebo její snížení nezbytné a přiměřené. Pokud jde o kritérium nezbytnosti, výběr příjemce podpory musí být založen na objektivních a transparentních kritériích; ekologická daň bez snížení musí vést ke značnému nárůstu výrobních nákladů, které nelze přenést na spotřebitele, aniž by to vedlo k významnému snížení prodeje (88). Pokud jde o přiměřenost podpory, musí daný členský stát prokázat, že každý příjemce platí poměrnou částku úrovně vnitrostátní daně, která ve velké míře odpovídá vlivu jeho činnosti na životní prostředí, že platí alespoň 20 % vnitrostátní daně, pokud není oprávněná nižší úroveň, a že snížení daní nebo osvobození od daní jsou podmíněna uzavřením dohod k dosažení cílů ochrany životního prostředí (89).
(167)
Komise však zjistila, že Rakousko výše uvedené informace navzdory opakovaným výzvám Komise neposkytlo (90). Komise tudíž nemohla posoudit, zda byla podpora nezbytná a přiměřená nebo jakým způsobem by přispěla k ochraně životního prostředí.
(168)
Nakonec rakouské orgány ani nemohly doložit, že má mechanismus udělování výjimek pobídkový účinek.
(169)
Komise upozorňuje na to, že podle judikatury Soudního dvora mohou provozní podpory tohoto druhu narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit podmínky obchodu (91). V daném případě je účinek narušení hospodářské soutěže zesilován, neboť podniky, které mohou využít mechanismu udělování výjimek, již získávají provozní podpory ve formě snížení daní při zdanění energie. Poskytnutí druhé provozní podpory, která navíc není časově omezená, by narušilo hospodářskou soutěž a ovlivnilo obchod takovým způsobem, jenž odporuje společnému zájmu.
(170)
Komise proto dospěla k závěru, že mechanismus udělování výjimek nelze na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU považovat za slučitelný s vnitřním trhem.
5.4 Závěr
(171)
Vzhledem k výše uvedeným informacím Komise posoudila jak podporu výrobců zelené elektřiny, tak mechanismus udělování výjimek pro energeticky náročné podniky. Pokud jde o podporu výrobců zelené elektřiny, Komise zjistila, že toto opatření ve svém rozhodnutí ze dne 22. července 2009 prohlásila za státní podporu slučitelnou s vnitřním trhem. Pokud jde o mechanismus udělování výjimek, který byl předmětem formálního vyšetřovacího řízení, Komise zjistila, že také toto opatření je státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Komise však zastává názor, že pro mechanismus udělování výjimek, jenž je čistě provozní podporou, nepřipadá v úvahu žádná výjimka z obecné zásady zákazu státních podpor uvedená v SFEU.
Komise při zohlednění všech skutečností, jež jí byly předloženy, dospěla k závěru, že státní podporu, kterou Rakousko hodlá poskytnout energeticky náročným podnikům, nelze považovat za slučitelnou s vnitřním trhem.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve formě částečného osvobození od povinnosti odběru zelené elektřiny, kterou Rakousko hodlá poskytnout energeticky náročným podnikům, není slučitelná s vnitřním trhem.
Podpora tudíž nesmí být udělena.
Článek 2
Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Rakousko informuje Komisi o opatřeních přijatých k dosažení souladu s tímto rozhodnutím.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Rakousku.
V Bruselu dne 8. března 2011.
DEĊIŻJONI TAL-KUMMISSJONI
tat-8 ta’ Marzu 2011
dwar miżura ta’ għajnuna mill-Istat C 24/09 (ex N 446/08) - Għajnuna mill-Istat lin-negozji konċentrati fl-enerġija skont l-Att dwar l-Enerġija Ekoloġika fl-Awstrija
(notifikata bid-dokument numru C(2011) 1363)
(It-test Ġermaniż biss huwa awtentiku)
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
(2011/528/UE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u partikolarment l-ewwel subparagrafu tal-Artikolu 108(2) tiegħu,
Wara li kkunsidrat il-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, u partikolarment l-Artikolu 62(1)(a) tiegħu,
Wara li talbet lill-partijiet interessati jissottomettu l-kummenti tagħhom skont id-dispożizzjonijiet iċċitati hawn fuq (1), u wara li kkunsidrat il-kummenti tagħhom,
Billi:
1. PROĊEDURA
(1)
Fis-27 ta’ Ġunju 2008 l-Awstrija nnotifikat minn qabel it-tibdil li kienet biħsiebha tagħmel fl-Att dwar l-Enerġija Ekoloġika (“l-Att”), liema att, fl-2006, instab li kien kompatibbli mas-suq intern fil-forma li kellu dakinhar mill-Kummissjoni (2). Fl-4 ta’ Settembru 2008 l-Awstrija nnotifikat verżjoni ġdida tal-Att; dik il-verżjoni hija s-suġġett ta’ din id-Deċiżjoni.
(2)
Permezz tal-ittra tat-28 ta’ Ottubru 2008, il-Kummissjoni talbet informazzjoni addizzjonali. Wara li ntbagħtitilha ittra ta’ tfakkir, l-Awstrija ssottomettiet informazzjoni addizzjonali permezz tal-ittra tat-22 ta’ Diċembru 2008. Wara laqgħa mar-rappreżentanti Awstrijaċi fil-11 ta’ Frar 2009, il-Kummissjoni talbet iktar informazzjoni permezz tal-ittra tad-19 ta’ Frar 2009. L-Awstrija pprovdiet dik l-informazzjoni fl-ittra tas-17 ta’ Marzu 2009. Permezz tal-ittra tat-8 ta’ Mejju 2009 l-Kummissjoni talbet iktar informazzjoni, li l-Awstrija ssupplixxiet permezz tal-ittri tad-9 u tad-19 ta’ Ġunju 2009.
(3)
Fid-9 ta’ Lulju 2008 l-Kummissjoni rċeviet ilment mill-Kamra tal-Ħaddiema tal-Awstrija (il-Bundesarbeitskammer) relatat ma’ miżura fl-Att għall-benefiċċju tan-negozji konċentrati fl-enerġija.
(4)
Fit-22 ta’ Lulju 2009 l-Kummissjoni adottat deċiżjoni ibrida: hija approvat il-miżuri favur il-produtturi tal-enerġija ekoloġika, li sabet li kienu konformi mal-linji gwida Komunitarji dwar l-għajnuna mill-Istat għall-ħarsien ambjentali (“il-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali”/“il-Linji Gwida”) (3), imma ddeċidiet li tagħti bidu għal investigazzjoni formali dwar il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni għan-negozji konċentrati fl-enerġija (4).
(5)
Permezz tal-ittra tat-23 ta’ Lulju 2009 l-Kummissjoni infurmat lill-Awstrija b’din id-deċiżjoni u talbet lill-Awstrija biex tipprovdi l-informazzjoni kollha neċessarja għall-valutazzjoni tal-miżura.
(6)
Il-Kummissjoni ppubblikat id-deċiżjoni tagħha fil-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea (5), u stiednet lill-partijiet interessati jissottomettu l-kummenti tagħhom.
(7)
Permezz tal-ittra tad-19 ta’ Awwissu 2009 l-Awstrija talbet estensjoni tal-iskadenza għat-tweġiba, li l-Kummissjoni aċċettat permezz tal-ittra tad-9 ta’ Settembru 2009. L-Awstrija finalment issottomettiet il-kummenti tagħha fit-8 ta’ Ottubru 2009.
(8)
Sadattant, permezz tal-ittra tas-7 ta’ Ottubru 2009, il-Kamra tal-Ħaddiema tal-Awstrija ssottomettiet osservazzjonijiet dwar il-miżura għall-benefiċċju tan-negozji konċentrati fl-enerġija. Il-Kummissjoni talbet lill-Awstrija tikkummenta dwar dawn l-osservazzjonijiet. L-Awstrija ssottomettiet il-kummenti fit-23 ta’ Diċembru 2009, u ssupplixxiet iktar informazzjoni fit-23 ta’ April 2010.
(9)
Permezz tal-ittri tal-21 ta’ Ġunju 2010 u tad-19 ta’ Lulju 2010 l-Kummissjoni talbet informazzjoni addizzjonali mingħand l-Awstrija, li din provdiet fit-13 ta’ Settembru 2010. Fuq talba tal-Awstrija, kienet saret laqgħa bejn il-Kummissjoni u r-rappreżentanti Awstrijaċi fid-9 ta’ Lulju 2010.
(10)
Fl-ittra tal-24 ta’ Novembru 2010 l-Awstrija enfasizzat l-importanza tal-Att dwar l-Enerġija Ekoloġika għall-pajjiż, u talbet li tittieħed deċiżjoni dwar il-każ sal-bidu ta’ Diċembru 2010. Il-Kummissjoni wieġbet dik l-ittra fis-7 ta’ Diċembru 2010. Kienet saret laqgħa oħra mar-rappreżentanti Awstrijaċi fid-9 ta’ Diċembru 2010.
(11)
Permezz tal-ittra tat-30 ta’ Diċembru 2010 l-Awstrija fakkret l-argumenti li kienet ressqet favur il-miżura matul il-proċedimenti, u talbet lill-Kummissjoni tapprova l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni għan-negozji konċentrati fl-enerġija. Il-Kummissjoni wieġbet dik l-ittra fil-25 ta’ Jannar 2011.
2. DESKRIZZJONI DDETTALJATA TAL-MIŻURA
(12)
Fid-deċiżjoni inizjali tagħha tat-22 ta’ Lulju 2009 l-Kummissjoni awtorizzat l-Att emendat, bl-eċċezzjoni unika tat-Taqsima 22c, li tistabbilixxi l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni għan-negozji konċentrati fl-enerġija. Hawnhekk għalhekk id-deskrizzjoni se tirrestrinġi ruħha għal dak il-mekkaniżmu.
2.1. Il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni għan-negozji konċentrati fl-enerġija
(13)
It-Taqsima 3 tal-Att tistipola li l-Awstrija għandha tagħti konċessjoni lil impriża waħda, jew iktar, biex twettaq ix-xogħlijiet ta’ ċentru ta’ kuntrattazzjoni ta’ elettriku ekoloġiku (Ökostromabwicklungstelle, “ċentru ta’ kuntrattazzjoni”). B’mod partikolari, il-konċessjonarji għandhom jixtru elettriku ekoloġiku mingħand il-produtturi bi prezz fiss, u jbigħu dak l-elettriku lil fornituri tal-elettriku bi prezz fiss. Il-fornituri tal-elettriku huma obbligati li jixtru perċentwali tal-provvista kollha tagħhom minn ċentru ta’ kuntrattazzjoni: il-perċentwali meħtieġ ikun jikkorrispondi għas-sehem medju tal-elettriku ekoloġiku fit-taħlita tal-elettriku kollha fl-Awstrija.
(14)
Fil-preżent, l-Awstrija tat konċessjoni waħda għall-pajjiż kollu lil ċentru ta’ kuntrattazzjoni wieħed, l-“Abwicklungsstelle für Ökostrom AG” (l-“OeMAG”). L-OeMAG hija kumpanija ordinarja b’ishma f’idejn il-pubbliku, regolata bil-liġi privata iktar milli b’dik pubblika, u li tiġi vverifikata minn akkawntant kwalifikat. Din hija mmonitorjata mill-Ministeru Federali għall-Affarijiet Ekonomiċi u x-Xogħol Awstrijak u mill-E-Control GmbH, ir-regolatur tal-enerġija Awstrijak. Il-komponenti essenzjali fl-implimentazzjoni tal-miżura għall-benefiċċju tan-negozji konċentrati fl-enerġija (bħall-arranġamenti għall-allokazzjoni tal-elettriku lill-kummerċjanti tal-elettriku, il-prezz li l-kummerċjanti għandhom iħallsu, jew il-kontribuzzjoni li l-konsumaturi aħħarin għandhom jagħmlu) jiġu stabbiliti minn qabel mill-awtoritajiet, permezz ta’ digriet statutorju jew eżekuttiv. Kull tilwima bejn l-impriżi involuti għandha tiġi riżolta fil-qrati ordinarji iktar milli bi proċeduri amministrattivi.
(15)
L-OeMAG hija kumpanija pubblika li tappartjeni lil operaturi ta’ sistemi ta’ trażmissjoni, banek u impriżi industrijali: il-Verbund APG għandha interess ta’ 24,4 %, u l-bqija huwa tal-VKW Netz AG, it-TIWAG Netz AG, is-CISMO GmbH, l-Oesterreichische Kontrollbank AG, l-Investkredit Bank AG, u s-Smart Technologies, bi 12,6 % għal kull kumpanija. Il-Verbund-APG hija kumpanija sussidjarja li tappartjeni kompletament lill-Verbund AG (l-Österreichische Elektrizitätswirtschafts-Aktiengesellschaft, Verbundgesellschaft); ir-Repubblika tal-Awstrija għandha interess ta’ 51 % fil-Verbund AG. Il-VKW Netz AG tappartjeni lill-Illwerke AG, li fiha l-Provinċja ta’ Vorarlberg għandha 95,5 % tal-ishma. It-TIWAG-Netz AG tappartjeni lit-TIWAG AG, u li fiha nnifisha tappartjeni kollha kemm hi lill-Provinċja tat-Tyrol. Is-CISMO GmbH tappartjeni lill-Oesterreichische Kontrollbank AG u lil operaturi ta’ sistemi ta’ trażmissjoni u impriżi tal-elettriku u l-gass. L-Oesterreichische Kontrollbank AG tappartjeni lill-banek Awstrijaċi. Prinċipalment l-Investkredit Bank AG tappartjeni lill-Volksbanken. Smart Technologies tappartjeni lil Siemens. B’hekk l-azzjonisti li huma kkontrollati pubblikament għandhom 49,6 % tal-ishma fl-OeMAG, u l-azzjonisti li huma kkontrollati privatament 50,4 %. Il-Kummissjoni m’għandha ebda evidenza li tissuġġerixxi li l-azzjonisti li huma kkontrollati pubblikament jistgħu jeżerċitaw kontroll jew tal-anqas kontroll konġunt fuq l-OeMAG.
(16)
It-Taqsima 22c(1) tal-Att tistabbilixxi mekkaniżmu li jintitola lin-negozji konċentrati fl-enerġija li jitolbu lill-fornitur tal-elettriku tagħhom biex ma jissupplixxihomx b’elettriku ekoloġiku. Sabiex ikunu eliġibbli, in-negozji konċentrati fl-enerġija jridu juru li huma konformi maż-żewġ kundizzjonijiet li ġejjin:
(a)
għandhom jikkwalifikaw għar-rimborż disponibbli taħt l-Att dwar ir-Rifużjoni ta’ Taxxa fuq l-Enerġija (l-Energieabgabevergütungsgesetz), u
(b)
in-nefqa tagħhom għal elettriku ekoloġiku għandha tlaħħaq tal-anqas iż-0,5 % tal-valur nett tal-produzzjoni tagħhom.
L-eżenzjoni tingħata wara applikazzjoni lir-regolatur tal-enerġija, l-E-Control.
(17)
Jekk l-eżenzjoni tingħata, il-fornituri tal-elettriku jkunu legalment projbiti milli jiċċarġjaw l-ispejjeż addizzjonali tal-elettriku ekoloġiku lil dawn il-konsumaturi tal-elettriku l-kbar.
(18)
It-Taqsima 22c(5) tal-Att tistipola li l-kuntratti bejn id-distributuri tal-elettriku u l-konsumaturi tal-elettriku l-kbar għandhom jipprevedu li d-distributur m’għandux jissupplixxi elettriku ekoloġiku lill-klijent u lanqas m’għandu jgħaddi l-ispejjeż addizzjonali tal-elettriku ekoloġiku fuq ħaddieħor. Kull dispożizzjoni kuntrattwali kuntrarja għal dan tkun bla effett legali (6).
(19)
Jekk negozju konċentrat fl-enerġija jkun eżentat mill-obbligu tax-xiri, ikollu jagħmel pagament kumpensatorju lill-OeMAG li jkun ilaħħaq iż-0,5 % tal-valur nett tal-produzzjoni tiegħu tas-sena kalendarja preċedenti (it-Taqsima 22c(2) tal-Att).
2.2. Sommarju tad-deċiżjoni inizjali
(20)
Fin-notifika, l-Awstrija sostniet li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni għandu jiġi vvalutat indipendentement mill-iskema ġenerali ta’ għajnuna lill-produtturi ekoloġiċi, billi dan jikkonċerna biss ir-“relazzjoni kummerċjali privata” bejn l-impriżi konċentrati fl-enerġija u d-distributuri. L-Awstrija sostniet li l-eżenzjoni ma kinitx tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat, u li kieku stess kien x’kien il-każ kienet tkun kompatibbli mas-suq intern b’analoġija mal-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali.
(21)
Dwar il-kwistjoni tal-preżenza tal-għajnuna mill-Istat, fid-deċiżjoni inizjali tagħha l-Kummissjoni sabet li l-eżenzjoni mill-mekkaniżmu tal-finanzjament ma setgħetx tiġi vvalutata separatament mill-mekkaniżmu tal-finanzjament innifsu. Il-Kummissjoni dehrilha li eċċezzjoni jew eżenzjoni dejjem kienet inseparabbilment marbuta mar-regola rilevanti, tant li l-eżenzjoni kienet parti integrali mill-iskema ġenerali u minħabba f’hekk kellha tiġi vvalutata skont il-liġi tal-għajnuna mill-Istat. Barra minn hekk, il-leġiżlazzjoni kienet tippermetti li d-distributuri b’sehem kbir ta’ klijenti eżentati japplikaw għall-eżenzjoni mit-tariffa ta’ alimentazzjoni; b’hekk l-iskema setgħet ikkaġunat ukoll telf dirett lill-OeMAG, fatt li saħħaħ il-konklużjoni li kienet involuta għajnuna mill-Istat (7).
(22)
Il-Kummissjoni esprimiet dubji rigward il-kompatibbiltà tal-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni mar-regoli tal-għajnuna mill-Istat. Għal dawn ir-raġunijiet il-Kummissjoni ddeċidiet li tibda investigazzjoni formali dwar il-mekkaniżmu.
(23)
Filwaqt li għad trid tittieħed deċiżjoni finali min-naħa tal-Kummissjoni, l-Awstrija tat il-benefiċċji previsti fil-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni (8) abbażi tad-dispożizzjoni fil-Qafas Temporanju fejn hija permessa għajnuna li ma taqbiżx il-EUR 500 000 li trid tingħata fil-perjodu bejn l-1 ta’ Jannar 2008 u l-31 ta’ Diċembru 2010 (9). Il-Kummissjoni approvat dan l-arranġament bħala parti mill-miżura ta’ għajnuna mill-Istat Nru N 47a/09 Ammonti limitati ta’ għajnuna kompatibbli skont il-Qafas Temporanju (l-“Österreichregelung Kleinbeihilfen”) (10). Din l-iskema tista’ tiġi applikata għal ażjendi li ma kinux jinsabu f’diffikultà fl-1 ta’ Lulju 2008, fis-setturi kollha tal-ekonomija bl-eċċezzjoni tas-sajd u l-produzzjoni primarja ta’ prodotti agrikoli. Iktar minn 2 000 impriża bbenefikaw taħt il-miżura.
3. OSSERVAZZJONIJIET IMRESSQA MILL-AWSTRIJA
(24)
Bħal fl-istadji ta’ prenotifikazzjoni u notifikazzjoni, l-Awstrija qiegħda tkompli ssostni l-fehma li l-miżura għall-benefiċċju tan-negozji konċentrati fl-enerġija ma tikkostitwixxix għajnuna mill-Istat, għaliex ma tinvolvix l-użu ta’ riżorsi tal-Istat u mhijiex selettiva.
(25)
Iżda anki kieku l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni kien fil-fatt jikkostitwixxi għajnuna mill-Istat, l-Awstrija jidhrilha li jkun xi jkun il-każ tkun tista’ tiġi ddikjarata bħala kompatibbli mas-suq intern b’analoġija mal-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali, mal-Artikolu 25 tar-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 800/2008 tas-6 ta’ Awwissu 2008 fejn hemm iddikjarati ċerti kategoriji ta’ għajnuna kompatibbli mas-suq komuni b’applikazzjoni tal-Artikoli 87 u 88 tat-Trattat (Regolament għal Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa) (11), u mal-Artikolu 17 tad-Direttiva tal-Kunsill 2003/96/KE tas-27 ta’ Ottubru 2003 li tirriforma l-istruttura tal-Komunità dwar tassazzjoni fuq prodotti ta’ enerġija u elettriku (12) (“id-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija”) .
3.1. Riżorsi tal-Istat u imputabbiltà
(26)
Rigward ir-riżorsi tal-Istat, l-Awstrija ssostni l-fehma li l-Att huwa analogu għall-Att dwar l-Enerġija Rinnovabbli Ġermaniż (l-Erneuerbare-Energien-Gesetz), li fil-fehma tal-Awstrija ma jinvolvix l-użu ta’ riżorsi tal-Istat. F’dan ir-rigward l-Awstrija tirreferi għad-deċiżjoni tal-Qorti tal-Ġustizzja fil-każ ta’ PreussenElektra (13).
(27)
L-Awstrija hija tal-opinjoni li l-mekkaniżmi ta’ eżenzjoni stabbiliti bl-Att dwar l-Elettriku Ekoloġiku Awstrijak u l-Att dwar l-Enerġija Rinnovabbli Ġermaniż għandhom inkomuni l-karatteristiċi li ġejjin:
(a)
fiż-żewġ sistemi l-ispiża addizzjonali li tirriżulta mit-tariffa ta’ alimentazzjoni garantita jagħmlu tajjeb għaliha l-fornituri tal-elettriku, li jkollhom jixtru ċertu proporzjon ta’ enerġija rinnovabbli bi prezz fiss;
(b)
fiż-żewġ sistemi l-fornituri tal-elettriku huma liberi li ma jixtrux elettriku rinnovabbli għal dawk il-klijenti tagħhom li huma eżentati mill-obbligu li jieħdu dan l-elettriku rinnovabbli;
(c)
fiż-żewġ sistemi l-obbligu li jinxtara elettriku rinnovabbli mingħand il-produtturi huwa impost fuq dawk il-parteċipanti fis-suq li ma jkunu qegħdin jaqdu ebda rwol fis-servizz pubbliku; dawn il-parteċipanti fis-suq huma intitolati bil-liġi li jgħaddu l-ispejjeż addizzjonali fuq il-fornituri tal-elettriku, u l-obbligi tax-xiri u l-prezzijiet huma ddeterminati bil-liġi;
(d)
fiż-żewġ sistemi, ir-regolatur jivverifika li impriża li jkollha l-obbligu li tixtri elettriku rinnovabbli mingħand il-produtturi ma tkunx ingħatat kumpens żejjed.
(28)
Fil-paragrafi 42-48 tad-deċiżjoni inizjali, il-Kummissjoni spjegat fid-dettall għaliex u għal liema raġunijiet il-miżura li kienet qiegħda tiġi vvalutata kienet paragunabbli mal-miżura kkunsidrata mill-Qorti tal-Ġustizzja fil-każ ta’ Essent (14). L-Awstrija qiegħda tikkuntesta dawn il-konstatazzjonijiet, minħabba r-raġunijiet li ġejjin.
(a)
l-OeMAG mhijiex istituzzjoni maħtura mill-Istat bl-iskop li tiġbor xi ħlas. Fil-fehma tal-Awstrija l-operaturi tal-grid fil-Ġermanja għandhom eżattament l-istess irwol bħalma kellha l-OeMAG fl-Awstrija.
(b)
l-OeMAG hija impriża privata, u mhux istituzzjoni regolata bil-liġi pubblika bħall-korporazzjonijiet li ssemmew fis-sentenzi tal-Air France (15) u Salvat Père (16). L-Istat m’għandu ebda setgħa jaħtar il-membri tal-bord tat-tmexxija jew ta’ sorveljanza, u lanqas m’għandu xi setgħat ta’ sorveljanza jew drittijiet biex jimblokka d-deċiżjonijiet tal-OeMAG. L-Istat m’għandu ebda setgħa li jassumi l-kontroll tal-funzjonijiet tal-OeMAG.
(c)
Kull litigazzjoni li tinvolvi l-OeMAG hija kwistjoni li taqa’ f’idejn il-qrati ordinarji.
(d)
L-uniku kontroll pubbliku li għalih hija soġġetta l-OeMAG hija verifika ex post mill-Qorti tal-Awdituri tal-Awstrija.
(e)
Il-baġit tal-Istat ma jkopri ebda telf li tista’ tagħmel l-OeMAG. L-irwol tal-awtoritajiet pubbliċi huwa limitat għall-iffissar tal-prezzijiet għax-xiri u l-bejgħ ta’ elettriku rinnovabbli. Għalhekk m’hemm ebda piż fuq il-baġit tal-Istat tat-tip imsemmi f’Sloman Neptun (17) u f’Pearle (18).
(f)
L-E-Control ma tgawdi ebda diskrezzjoni dwar jekk tagħtix eżenzjoni taħt it-Taqsima 22c tal-Att.
(g)
Il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni ma jaffettwax l-ammont totali ta’ flus li l-fornituri tal-elettriku jħallsu lill-OeMAG. Kulma jinbidel huwa d-distribuzzjoni tal-ammont kollu bejn il-kategoriji differenti ta’ konsumaturi tal-elettriku aħħarin.
3.2. Selettività
(29)
L-Awstrija ssostni li l-eżenzjoni għan-negozji konċentrati fl-enerġija ma tikkostitwixxix għajnuna mill-Istat, għaliex mhijiex selettiva.
(30)
In-negozji konċentrati fl-enerġija huma eżentati biss parzjalment mill-finanzjament tal-għajnuna li tingħata lill-produtturi ta’ elettriku ekoloġiku. Dawn għandhom jagħmlu pagament kumpensatorju ta’ 0,5 % tal-valur nett tal-produzzjoni tagħhom direttament lill-OeMAG, u b’hekk ikomplu jikkontribwixxu għall-finanzjament tal-għajnuna għall-produzzjoni ta’ elettriku ekoloġiku.
(31)
B’referenza għas-sentenza tal-Adria-Wien Pipeline (19), l-Awstrija ssostni li l-miżura mhijiex de jure ristretta għal ċerti setturi tal-ekonomija, u lanqas mhija de facto selettiva. Iżda anki kieku s-selettività tkun waħda prima facie, ikun xi jkun il-każ din tkun iġġustifikata mir-raġunament tas-sistema.
(32)
Is-selettività de jure: L-Att dwar l-Elettriku Ekoloġiku ma jirrestrinġix il-miżura għal ċerti setturi tal-ekonomija jew għal impriżi ta’ ċertu daqs, u lanqas ma jinkludi xi kriterji selettivi oħrajn. Biex issaħħaħ l-argument tagħha l-Awstrija qiegħda tgħid li m’hemm xejn fil-każistika li jissuġġerixxi li l-eżami tas-selettività għall-għajnuna mill-Istat jgħaddi sempliċement għaliex ikun ġie stabbilit il-limitu tal-valur nett tal-produzzjoni. Barra minn hekk, l-Awstrija qiegħda tirrimarka li l-miżura mhijiex ristretta għal setturi partikolari tal-ekonomija jew għal impriżi ta’ ċertu daqs, u lanqas mhija soġġetta għal xi kriterji selettivi oħrajn: skont arranġamenti temporanji li qegħdin jitħaddmu, il-miżura taffettwa 19-il settur differenti u approssimattivament 2 300 impriża. B’hekk il-miżura mhijiex de jure selettiva.
(33)
Is-selettività de facto: Skont l-Awstrija, l-għadd kbir ta’ setturi u impriżi affettwati mill-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni u l-fatt li l-miżura mhijiex ristretta għal ċerti setturi jew għal impriżi ta’ ċertu daqs, jew soġġetta għal xi kriterji selettivi oħrajn, juru li l-miżura hija de facto miżura ġenerali. L-Awstrija qiegħda tgħid li anki din il-pożizzjoni hija ssostanzjata bil-każ Adria-Wien Pipeline. Fil-każ Adria-Wien Pipeline, il-Qorti tal-Ġustizzja kellha tikkunsidra rimborż parzjali ta’ taxxa fuq l-enerġija li ngħata lil impriżi jekk it-taxxa kienet teċċedi ż-0,35 % tal-valur nett tal-produzzjoni tagħhom. Il-Qorti stqarret li, “Il-miżuri nazzjonali li jipprevedu rifużjoni ta’ taxxi għall-enerġija imposti fuq il-gass naturali u l-elettriku ma jikkostitwixxux għajnuna mill-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 92 tat-Trattat tal-KE [illum l-Artikolu 107 tat-TFUE] … fejn ikunu japplikaw għall-impriżi kollha fit-territorju nazzjonali, tkun xi tkun l-attività tagħhom” (20).
(34)
Ġustifikazzjoni permezz tar-raġunament tas-sistema: Fir-rigward tal-istruttura tal-mekkaniżmu tar-rifinanzjament u eżenzjoni, l-Awstrija qiegħda ssostni l-fehma li t-tifsila tad-divrenzji fil-ħlasijiet hija analoga għal dak li jeżisti f’sistemi oħrajn iffinanzjati mit-taxxa u drittijiet ta’ ħlas. Id-divrenzji jirriflettu l-kapaċità tal-impriżi li jridu jagħmlu tajjeb għall-ħlasijiet addizzjonali; dawn jikkonformaw mar-raġunament tas-sistema, u konsegwentement ma jikkostitwixxux għajnuna mill-Istat. L-Awstrija jidhrilha li din il-pożizzjoni ttieħdet ukoll mill-Kummissjoni f’żewġ deċiżjonijiet preċedenti dwar għajnuna mill-Istat (21).
(35)
Barra dan, l-Awstrija tirrimarka li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni ma jippreġudikax il-benefiċċji ambjentali pprovduti bl-Att, billi l-ammont ta’ għajnuna disponibbli għas-sostenn ta’ produzzjoni ta’ elettriku ekoloġiku mhuwiex imnaqqas. It-tnaqqis ta’ ħlasijiet ambjentali għal ċerti negozji huwa l-uniku mod kif jiġi stabbilit mekkaniżmu ta’ finanzjament sostenibbli għall-elettriku ekoloġiku, li huwa neċessarju sabiex jiġi żgurat is-sostenn ta’ sorsi tal-enerġija rinnovabbli.
3.3. Kompatibbiltà
(36)
Dwar il-kwistjoni tal-kompatibbiltà, l-Awstrija qiegħda tgħid li l-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali jista’ jiġi applikat b’analoġija għall-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni.
(37)
Il-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida (il-punti 151-159) jistipula r-rekwiżiti għall-għajnuna mill-Istat mogħtija fl-għamla ta’ tnaqqis jew eżenzjonijiet ta’ taxxi ambjentali. Dan jipprevedi żewġ tipi ta’ valutazzjoni. L-ewwel nett, jekk l-għajnuna tkun fl-għamla ta’ tnaqqis jew eżenzjoni ta’ taxxa ambjentali li tkun ġiet armonizzata taħt il-liġi Komunitarja, il-miżura tkun kompatibbli sakemm il-benefiċjarji jħallsu tal-anqas il-livell minimu ta’ taxxa Komunitarja stabbilit bid-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija (22). Jekk il-miżura tkun tipprevedi tnaqqis ta’ taxxi ambjentali armonizzati, jew eżenzjonijiet minnhom, li jeċċedu dawn il-livelli minimi ta’ taxxa, jew tnaqqis ta’ taxxi ambjentali, jew eżenzjonijiet minnhom, li ma jkunux ġew armonizzati, l-Istat Membru għandu jipprovdi informazzjoni ddettaljata dwar in-neċessità u l-proporzjonalità tal-miżura.
(38)
L-Awstrija qiegħda tipproponi li l-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida, rigward għajnuna fl-għamla ta’ tnaqqis ta’ taxxi ambjentali, jew eżenzjonijiet minnhom, hawnhekk għandu jiġi applikat b’analoġija. L-Awstrija hija tal-opinjoni li l-miżura tista’ tiġi vvalutata b’analoġija partikolarment mad-dispożizzjonijiet dwar it-taxxi ambjentali armonizzati. Fuq din il-bażi legali, il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni jista’ jitqies bħala kompatibbli sakemm l-impriżi inkwistjoni jħallsu l-livell minimu ta’ taxxa stabbilit bid-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija, jiġifieri Eur 0,50 għal kull MWh, liema ammont fil-fatt jitħallas minnhom. Dan ifisser għalhekk li l-ħelsien addizzjonali mis-sistema tat-tariffa ta’ alimentazzjoni fl-għamla ta’ eżenzjoni parzjali mill-kontribuzzjoni għall-finanzjament tagħha jista’ jitqies kompatibbli, billi l-kontribuzzjoni li tkun għad trid issir għall-finanzjament tal-għajnuna għall-produzzjoni ta’ elettriku ekoloġiku tkompli sservi bħala suppliment għat-taxxa minima fuq l-elettriku.
(39)
L-Awstrija jidhrilha li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni jwassal indirettament tal-anqas għal livell ogħla ta’ ħarsien ambjentali. Fil-fehma tagħha, il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni huwa neċessarju sabiex żieda ġenerali fl-ammont li l-konsumaturi tal-elettriku jħallsu għal elettriku rinnovabbli ssir possibbli.
(40)
L-Awstrija qiegħda ssaħħaħ dan l-argument b’paragun tat-testi tal-punt 152 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali u l-Artikolu 25 tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa (23). Wara li qabblet it-testi tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa f’verżjonijiet lingwistiċi differenti, l-Awstrija qiegħda tikkonkludi li l-Artikolu 25 tar-Regolament huwa usa’ fl-ambitu tiegħu mill-punt 152 tal-Linji Gwida: it-tnaqqis fit-taxxi ambjentali msemmija fil-punt 152 tal-Linji Gwida jeħtieġu taxxi fuq l-enerġija li jkunu ġew armonizzati kompletament, imma mill-Artikolu 25 tar-Regolament jidher biċ-ċar li t-tnaqqis fit-taxxi ambjentali - bħalma huwa t-tnaqqis fil-ħlas tal-elettriku taħt id-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija - ikunu eżentati sakemm jiġu ssodisfati l-kundizzjonijiet tad-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija. Il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni għan-negozji konċentrati fl-enerġija fil-fatt jirriproduċi r-rekwiżiti għat-tnaqqis fit-taxxa fid-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija. Ir-raġunament, il-valutazzjonijiet u l-approċċ tad-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija u d-dispożizzjonijiet li jirreferu għaliha, bħalma huwa l-Artikolu 25 tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa, konsegwentement huma applikabbli għall-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni propost. Kemm il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni u kemm is-sistema li tgħabbi l-ispiża fuq il-konsum tal-elettriku jissodisfaw il-kundizzjonijiet tad-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija, u għaldaqstant huma ġġustifikati skont l-Artikolu 25 tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa, jew kompatibbli mas-suq intern b’analoġija ma’ dak l-Artikolu (24).
(41)
Hawnhekk l-Awstrija tirreferi għad-Dokument konġunt dwar ir-reviżjoni tal-linji gwida Komunitarji dwar l-għajnuna mill-Istat għall-ħarsien ambjentali u d-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija tas-7 ta’ Lulju 2006 (25). Ir-rapport konġunt għamilha ċara li l-Istati Membri kienu jeħtieġu l-flessibbiltà sabiex ikunu f’pożizzjoni li jiddistingwu b’mod raġonevoli. Kienet parti min-natura u l-loġika tat-taxxi u ħlasijiet ambjentali li kellu jkun hemm eżenzjonijiet jew rati divrenzjati. Għaldaqstant l-Istati Membri ħassew li l-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali u r-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa għandhom jiġu interpretati b’mod wiesa’.
(42)
Fl-aħħar nett, l-Awstrija qiegħda tressaq argument iddettaljat biex turi li fi Stati Membri oħrajn qegħdin jitħaddmu sistemi simili, u tenfasizza li l-Att dwar l-Enerġija Ekoloġika huwa fil-biċċa l-kbira tiegħu paragunabbli mal-Att dwar l-Enerġija Rinnovabbli Ġermaniż. Billi n-negozji konċentrati fl-enerġija fl-Awstrija jikkompetu ma’ impriżi fi Stati Membri oħrajn (eż. il-Ġermanja) u barra l-UE, il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni huwa essenzjali sabiex biex jiġi żgurat li dawn ma jkunux fi żvantaġġ fil-kompetizzjoni internazzjonali.
4. OSSERVAZZJONIJIET LI WASLU MINGĦAND PARTIJIET TERZI
(43)
Il-Kamra tal-Ħaddiema tal-Awstrija ssottomettiet osservazzjonijiet fil-bidu tal-investigazzjoni formali. L-organizzazzjoni, li kellha 3,2 miljun membru, dehrilha li s-sistema ta’ finanzjament tal-Att dwar l-Elettriku Ekoloġiku kienet tinvolvi għajnuna mill-Istat. Din ma kinitx tal-istess fehma tal-Awstrija li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni għall-konsumaturi konċentrati fl-enerġija kien kompatibbli mal-liġi tal-għajnuna mill-Istat. Il-mekkaniżmu qiegħed jgħabbi lill-intrapriżi ż-żgħar u ta’ daqs medju (SMEs) u lill-familji b’piż addizzjonali, billi qegħdin ikunu mġiegħla jħallsu spejjeż żejda tal-enerġija ekoloġika għalkemm mhumiex il-konsumaturi ewlenin. Dan se jwassal għal tagħwiġ fil-kompetizzjoni li se jbatuh l-SMEs.
(44)
Il-Kamra tal-Ħaddiema rreferiet għad-deċiżjoni tal-Kummissjoni tal-4 ta’ Lulju 2006, fejn il-Kummissjoni kkonkludiet li t-tariffi ta’ alimentazzjoni kienu jikkostitwixxu għajnuna mill-Istat (26). Billi l-qafas legali li jirregola t-tariffi ta’ alimentazzjoni ma nbidilx minn dak iż-żmien, il-Kamra sostniet li s-sistema ta’ għajnuna prevista fl-Att dwar l-Elettriku Ekoloġiku tal-2008 kompliet tinvolvi għajnuna mill-Istat. Il-Kamra xtaqet tkun taf kif l-Awstrija issa setgħet tiddefendi pożizzjoni differenti minn dik li kienet esprimiet meta nnotifikat il-verżjoni preċedenti tal-Att.
(45)
Il-Kamra ma qablitx mal-Awstrija li l-eżenzjoni ta’ konsumaturi kbar mill-obbligu tax-xiri, kif previst fl-Att, għandha titqies bl-istess mod li jitqies il-limitu massimu fuq it-taxxi fuq l-enerġija. L-Awstrija, b’referenza għal deċiżjoni preċedenti tal-Kummissjoni fejn ġie approvat il-limitu massimu fuq it-taxxi fuq l-enerġija, issa kienet qiegħda titlob ukoll l-approvazzjoni għall-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni għall-konsumaturi tal-elettriku l-kbar; dan ma kienx ammissibbli. Il-Kamra dehrilha li l-analoġija ma kinitx waħda leġittma.
(46)
Il-limitu massimu fuq it-taxxi fuq l-enerġija kien l-għajnuna mill-Istat, mogħtija permezz tas-sistema tat-taxxa, li kienet immirata, tal-anqas indirettament, lejn titjib fil-ħarsien ambjentali, filwaqt li l-eżenzjoni mill-obbligu tax-xiri għan-negozji konċentrati fl-enerġija ma kien qiegħed jilħaq ebda objettiv ambjentali u ma setax jiġi inkluż fil-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali.
(47)
Billi l-Att kien jipprevedi speċifikament l-eżenzjoni ta’ konsumaturi kbar minn tali obbligu tax-xiri, id-dispożizzjoni ma setgħetx titqies bħala tnaqqis tat-taxxi ambjentali, jew eżenzjoni minnhom, skont it-tifsira tal-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida.
(48)
Barra dan, anki kieku l-Kapitolu 4 seta’ jiġi applikat b’analoġija, il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni ma kienx ikun kompatibbli miegħu, għar-raġunijiet li ġejjin. Il-miżura ma kinitx limitata għal perjodu ta’ 10 snin. Bil-kundizzjonijiet tas-suq kurrenti l-elastiċità tal-prezzijiet kienet biżżejjed biex jiġi żgurat li kull żieda fl-ispejjeż tal-produzzjoni tal-industriji konċernati (bħalma huma dawk tal-karta u l-azzar) setgħet tiġi mgħoddija fuq il-konsumaturi; dan kien ifisser li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni ma kienx jissodisfa l-kundizzjoni fil-punt 158(c) tal-Linji Gwida.
(49)
L-eżenzjoni ma kinitx proporzjonali, għaliex konsumaturi konċentrati fl-enerġija ma kinux meħtieġa li jikkonsmaw elettriku ekoloġiku, sabiex iċ-ċaqliq tal-prezzijiet tal-enerġija rinnovabbli lejn il-livell tal-prezzijiet tas-suq seta’ jiġi rrallentat. L-SMEs u l-familji biss kellhom iħallsu għall-ispejjeż żejda tal-produzzjoni tal-elettriku ekoloġiku, għad illi dawn jikkonsmaw biss volumi żgħar ta’ enerġija. Il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni konsegwentement falla wkoll milli jissodisfa l-kundizzjoni fil-punt 159(a) tal-Linji Gwida.
(50)
Lanqas ma kien hemm xi ftehim bħal dak imsemmi fil-punt 159(c) tal-Linji Gwida li bih il-konsumaturi tal-elettriku l-kbar intrabtu li jilħqu l-objettivi tal-Att. Fl-aħħar nett, il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni għall-konsumaturi l-kbar ma kienx qiegħed jikkontribwixxi għall-effiċjenza fl-enerġija jew għall-użu ta’ enerġija li tħares l-ambjent, imma għall-kuntrarju eżenta lil dawn il-konsumaturi milli jagħtu sehemhom biex jintlaħqu l-għanijiet ambjentali madwar l-UE kollha.
(51)
Konsegwentement it-Taqsima 22 tal-Att kienet miżura ta’ għajnuna operazzjonali sui generis, li ma pproduċiet ebda benefiċċju ambjentali u ma kinitx taqa’ taħt il-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali. Billi din l-għajnuna ma kinitx limitata biż-żmien, u ma kinitx skedata li tonqos maż-żmien, u billi ħolqot tagħwiġ fil-kompetizzjoni li prinċipalment batewh l-SMEs, hija m’għandhiex tiġi awtorizzata.
5. STIMA
(52)
Il-Kummissjoni eżaminat il-miżuri notifikati fid-dawl tal-Artikoli 107 ff. tat-TFUE u l-Artikoli 61 ff. tal-Ftehim dwar iż-ŻEE (27).
(53)
Il-Kummissjoni tirrimarka, qabelxejn, li fil-leġiżlazzjoni notifikata hemm żewġ miżuri separati, li t-tnejn li huma kienu kkunsidrati taħt il-liġi tal-għajnuna mill-Istat fid-deċiżjoni inizjali tal-Kummissjoni tat-22 ta’ Lulju 2009 (28). L-Att jipprevedi għajnuna fl-għamla ta’ tariffa tal-alimentazzjoni għall-benefiċċju tal-produtturi ta’ elettriku ekoloġiku. Fih ukoll dispożizzjoni li biha n-negozji konċentrati fl-enerġija jistgħu - taħt ċerti kundizzjonijiet - ikunu eżentati parzjalment mill-obbligu li jħallsu t-tariffa tal-alimentazzjoni. Fid-deċiżjoni tagħha tat-22 ta’ Lulju 2009 l-Kummissjoni aċċettat li t-tariffi ta’ alimentazzjoni għall-benefiċċju tal-produtturi ta’ elettriku ekoloġiku kienu jikkostitwixxu għajnuna mill-Istat kompatibbli mas-suq intern, imma esprimiet dubji dwar jekk il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni kienx kompatibbli mar-regoli tal-għajnuna mill-Istat, u għalhekk tat bidu għal investigazzjoni formali dwar dan l-aspett tal-Att. Fid-deċiżjoni tat-22 ta’ Lulju 2009 l-Kummissjoni approvat l-għajnuna lill-produtturi ta’ elettriku ekoloġiku bħala għajnuna mill-Istat kompatibbli, imma ma ħaditx pożizzjoni finali dwar il-kwistjoni jekk l-eżenzjoni ta’ negozji konċentrati fl-enerġija mill-obbligu tax-xiri kinitx tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat, u kieku kien hekk jekk dan il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni kienx kompatibbli mar-regoli tal-għajnuna mill-Istat. Dawn il-kwistjonijiet ġew ikkunsidrati fl-investigazzjoni formali li wasslet għad-Deċiżjoni preżenti. Kif spjegat hawn taħt, madankollu, il-konstatazzjoni fid-deċiżjoni tat-22 ta’ Lulju 2009 li l-fondi li jgħaddu mill-OeMAG għal għand il-produtturi ta’ elettriku ekoloġiku huma riżorsi tal-Istat, hija importanti biex tiġi ddeterminata l-preżenza ta’ riżorsi tal-Istat fil-mekkaniżmu li jeżenta n-negozji konċentrati fl-enerġija milli jikkontribwixxu għal dawn il-fondi.
5.1. Il-preżenza ta’ għajnuna mill-Istat
(54)
Miżura tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat fl-ambitu tal-Artikolu 107(1) TFUE: l-ewwel nett, jekk tikkonferixxi xi vantaġġ fuq ir-riċevituri; it-tieni, jekk tkun iffinanzjata mill-Istat jew mir-riżorsi tal-Istat; it-tielet, jekk tiffavorixxi impriżi jew attivitajiet ekonomiċi selezzjonati; u, ir-raba’, jekk ikollha l-potenzjal li taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri u toħloq jew thedded li toħloq tagħwiġ fil-kompetizzjoni fis-suq intern.
5.1.1. Vantaġġ
(55)
Fejn il-vantaġġ possibbli jirriżulta minn eżenzjoni jew eżenzjoni parzjali minn ħlas regolatorju, l-unika kwistjoni li tkun trid tiġi ddeterminata hija jekk, taħt skema statutorja partikolari, miżura tal-Istat tkunx tali li tiffavorixxi ċerti impriżi jew il-produzzjoni ta’ ċerti oġġetti skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) tat-TFUE apparagun ta’ impriżi oħrajn li jkunu f’sitwazzjoni legali u fattwali paragunabbli fid-dawl tal-objettiv li jkun irid jintlaħaq bil-miżura inkwistjoni (29).
(56)
Fil-każ preżenti, l-objettiv li kellu jintlaħaq mill-miżura inkwistjoni kien li jitkattar id-dħul mill-utenti tal-elettriku sabiex tiġi ffinanzjata l-produzzjoni ta’ elettriku minn sorsi rinnovabbli. In-negozji li jikkonsmaw ħafna enerġija huma fl-istess sitwazzjoni legali u fattwali bħall-utenti tal-elettriku l-oħrajn kollha, għax dawn kollha jikkonsmaw l-elettriku u jixtru l-elettriku tagħhom mingħand il-fornituri tal-elettriku, li min-naħa tagħhom għandhom l-obbligu li jixtru ċertu ammont ta’ elettriku rinnovabbli bi prezz iffissat bil-leġiżlazzjoni (il-“prezz awtorizzat” (il-Verrechnungspreis)). Fl-assenza ta’ mekkaniżmu ta’ eżenzjoni, in-negozji li jikkonsmaw ħafna enerġija jkollhom iħallsu lill-fornituri tal-elettriku tagħhom l-ispejjeż addizzjonali tal-elettriku ekoloġiku kif jidhru fil-kont tal-elettriku tagħhom. Dan huwa l-mod li bih il-fornituri tal-elettriku jgħaddu l-ispejjeż addizzjonali li jirriżultaw mill-obbligu tagħhom li jixtru elettriku ekoloġiku miċ-ċentru ta’ kuntrattazzjoni. L-utenti tal-elettriku l-oħrajn li huma fl-istess sitwazzjoni legali u fattwali, peress li dawn kollha jixtru l-elettriku, ma jgawdux din il-possibbiltà. Il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni konsegwentement jiffavorixxi lin-negozji li jikkonsmaw ħafna enerġija apparagun tal-konsumaturi tal-elettriku l-oħrajn kollha.
(57)
Abbażi ta’ eżenzjoni li tingħata mill-E-Control, in-negozji li jikkonsmaw ħafna enerġija huma intitolati li jitolbu li ma jiġux fornuti b’elettriku ekoloġiku, u l-fornituri tal-elettriku huma pprojbiti, bil-liġi, milli jgħaddu fuq l-impriżi eżentati xi spejjeż inkorsi minħabba l-obbligu tagħhom li jixtru elettriku ekoloġiku miċ-ċentru ta’ kuntrattazzjoni. Minflok, in-negozji li jikkonsmaw ħafna enerġija jħallsu l-ekwivalenti ta’ 0,5 % tal-valur nett tal-produzzjoni tagħhom liċ-ċentru.
(58)
L-effett tal-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni, għalhekk, huwa li għad-dħul taċ-ċentru jiġi ffissat limitu massimu f’ċertu livell fuq il-kontribuzzjoni tal-industriji li jikkonsmaw ħafna enerġija. B’hekk dawn huma parzjalment eżentati bil-liġi minn ħlas li kien ikollhom jagħmlu tajjeb għalih taħt kundizzjonijiet normali tas-suq. Il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni konsegwentement jikkonferixxi vantaġġ fuq l-impriżi li huma eliġibbli għalih.
(59)
Skont l-Awstrija, il-ħelsien jista’ jammonta għal total ta’ mhux iktar minn Eur 44 miljun fis-sena (30). B’hekk il-miżura tikkostitwixxi vantaġġ għal dawn in-negozji li jikkonsmaw ħafna enerġija.
5.1.2. Riżorsi tal-Istat u imputabbiltà
Huwa skont każistika stabbilita li vantaġġ jista’ jiġi kkategorizzat bħala għajnuna mill-Istat taħt l-Artikolu 107(1) tat-TFUE biss jekk din tingħata direttament jew indirettament mir-riżorsi tal-Istat u l-użu li jsir mir-riżorsi jkun imputabbli għall-Istat (31).
(60)
F’dak ir-rigward l-Awstrija qiegħda tagħmel argument doppju. L-ewwel nett, il-fondi taħt il-kontroll tal-OeMAG ma jikkostitwixxux riżorsi tal-Istat. It-tieni, anki kieku l-fondi taħt il-kontroll tal-OeMAG kienu fil-fatt jikkostitwixxu riżorsi tal-Istat, it-tnaqqis fid-dħul tal-OeMAG minħabba l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni ma jnaqqasx ir-riżorsi tal-Istat, għaliex ma jkunx hemm involviment tal-Istat f’livell taħt l-OeMAG (jiġifieri fil-livell tal-konsumaturi li jikkonsmaw ħafna enerġija u d-distributuri tal-elettriku).
(61)
Il-Kummissjoni tosserva li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni għan-negozji li jikkonsmaw ħafna enerġija jnaqqas id-dħul taċ-ċentru ta’ kuntrattazzjoni - l-OeMAG - peress li l-fornituri tal-elettriku mhumiex obbligati jixtru elettriku ekoloġiku għal dawk in-negozji li jikkonsmaw ħafna enerġija li jkunu ngħataw eżenzjoni, u l-pagament dirett li jsir lill-OeMAG min-negozji li jikkonsmaw ħafna enerġija huwa iktar baxx minn dak li l-OeMAG kienet tirċievi kieku n-negozji li jikkonsmaw ħafna enerġija ma jkunux ġew eżentati.
(62)
Għalhekk, il-Kummissjoni jeħtiġilha tistabbilixxi jekk ir-riżorsi, li abbażi tal-Att dwar l-Elettriku Ekoloġiku huma taħt il-kontroll taċ-ċentru ta’ kuntrattazzjoni, jiġifieri l-OeMAG, jikkostitwixxux riżorsi tal-Istat. Jekk dak ikun il-każ, il-miżura li kienet qiegħda tiġi vvalutata twassal għal tnaqqis fid-dħul tal-Istat, u hija għaldaqstant iffinanzjata mir-riżorsi tal-Istat.
(63)
Fil-każ ta’ Essent (32), l-SEP, impriża li tappartjeni lil għadd ta’ kumpaniji Olandiżi li kienu jiġġeneraw l-elettriku, kienet ġiet fdata mill-Istat bl-obbligu ta’ servizz pubbliku li tiġbor id-dħul minn soprataxxa imposta fuq l-utenti tal-grid tal-elettriku. Il-liġi ppermettiet li l-impriża SEP tuża d-dħul mis-soprataxxa biss għall-iskop stipulat fil-liġi, jiġifieri sabiex tagħmel tajjeb għal xi spejjeż iżolati inkorsi mill-impriżi tal-elettriku fil-kuntest tal-liberalizzazzjoni tas-suq tal-elettriku.
(64)
Il-Qorti tal-Ġustizzja sabet li s-soprataxxa miġbura mill-impriża SEP kienet tikkostitwixxi riżorsa tal-Istat, għaliex l-kundizzjonijiet li ġejjin ġew issodisfati:
(a)
Is-soprataxxa kienet ħlas impost fuq entitajiet privati b’att ta’ awtorità pubblika (il-paragrafi 47-66 tas-sentenza).
(b)
L-Istat kien ta lill-impriża SEP l-inkarigu li topera servizz ekonomiku ta’ interess ġenerali, jiġifieri l-inkarigu tal-ġbir tal-ħlas (il-paragrafu 68).
(c)
L-impriża SEP ma kinitx intitolata tuża d-dħul mill-ħlas għal skopijiet differenti minn dawk previsti mil-liġi, u t-twettiq tal-inkarigu tagħha kien sorveljat strettament (il-paragrafu 69).
(65)
Is-sentenza għamlitha ċara li l-miżura inkwistjoni kienet differenti minn dik kkunsidrata fi PreussenElektra, għaliex f’dak il-każ “l-impriżi ma kinux maħtura mill-Istat biex imexxu r-riżorsa tal-Istat, imma kienu marbuta bl-obbligu li jixtru bir-riżorsi finanzjarji tagħhom stess” (33). Fid-deċiżjoni inizjali tagħha tat-22 ta’ Lulju 2009 l-Kummissjoni osservat li l-OeMAG ġiet stabbilita u kienet liċenzjata mill-Istat Awstrijak, u fid-dokumenti tal-fondazzjoni tagħha ngħatat l-inkarigu li tamministra r-riżorsi meħtieġa għall-għajnuna tal-elettriku ekoloġiku. Il-Kummissjoni kkonkludiet illi l-fatt li l-OeMAG kienet privata ma kienx biżżejjed biex jiġi ppruvat li l-miżura ma kinitx tinvolvi għajnuna mill-Istat. B’mod partikolari, il-miżura notifikata ma kinitx paragunabbli mal-iskema fi PreussenElektra. Il-każ ta’ PreussenElektra kien jikkonċerna r-relazzjonijiet ta’ bejn l-impriżi privati, mingħajr l-involvement ta’ xi istituzzjoni intermedja, mentri l-Att dwar l-Elettriku Ekoloġiku fl-Awstrija kien ta lill-OeMAG l-inkarigu li tiġbor u tqassam il-fondi intenzjonati għall-ġenerazzjoni ta’ elettriku ekoloġiku.
(66)
Il-Qorti ddistingwiet ukoll il-każ ta’ Essent mill-każijiet ta’ Pearle u ta’ PreussenElektra: fil-każ ta’ Pearle, il-fondi li nġabru minn istituzzjoni professjonali ma ntużawx għal politika deċiża mill-awtoritajiet pubbliċi, imma għal kampanja pubbliċitarja privata; filwaqt li fil-każ ta’ PreussenElektra, impriżi tal-elettriku privati li kien jeħtiġilhom jixtru elettriku rinnovabbli bi prezz fiss kienu qegħdin jużaw ir-riżorsi tagħhom stess, u mhux id-dħul minn ħlas miġbur minnhom f’isem l-Istat (il-paragrafi 72-74).
(67)
Fil-każ preżenti, għalhekk, il-Kummissjoni għandha tivvaluta jekk l-OeMAG inħatritx mill-Istat biex tiġbor u tamministra ħlas, l-istess bħall-impriża SEP, jew jekk hijiex qiegħda tuża l-fondi tagħha stess, kif kienu qegħdin jagħmlu l-impriżi fi PreussenElektra (34).
(68)
Il-preżenza ta’ dritt ta’ ħlas: Il-Kummissjoni l-ewwel jeħtiġilha tistabbilixxi jekk il-flus miġbura mill-OeMAG jikkostitwixxux dritt ta’ ħlas. It-Taqsimiet 10 u 19 tal-Att dwar l-Elettriku Ekoloġiku jirrikjedu li l-fornituri tal-elettriku jixtru ċertu volum ta’ elettriku rinnovabbli bi prezz ogħla mill-prezz tas-suq, imsejjaħ il-“prezz awtorizzat” (il-Verrechnungspreis). It-Taqsima 22b tal-Att tistqarr li l-livell tal-prezz awtorizzat għandu jiġi stabbilit kull sena b’ordni tal-Ministru Federali għall-Affarijiet Ekonomiċi u x-Xogħol, u tkompli billi tistabbilixxi l-valuri awtomatiċi. Id-differenza bejn il-prezz tas-suq għall-elettriku u l-prezz awtorizzat, stabbilit b’att ta’ awtorità pubblika, tikkostitwixxi dritt ta’ ħlas għall-elettriku. Fil-każ preżenti dan id-dritt ma jitħallasx lil parteċipanti oħrajn fis-suq li jkunu qegħdin jieħdu sehem f’attivitajiet kummerċjali ordinarji, kif ġara fi PreussenElektra, fatt li wassal biex il-Qorti tikkonstata li ma kienu involuti ebda riżorsi tal-Istat. Hawnhekk il-pagamenti jsiru lil istituzzjoni bl-inkarigu speċifiku li tiġbor u tqassam dawn il-fondi għal skopijiet li jkunu fl-interess pubbliku biss.
(69)
Il-ħtir ta’ istituzzjoni privata għall-ġbir u l-amministrazzjoni tad-dritt ta’ ħlas: L-Att jipprevedi li d-dritt ta’ ħlas għandu jiġi impost, mhux mill-Istat, imma minn entità legali li għandha l-permess biex isservi ta’ ċentru ta’ kuntrattazzjoni. Fil-preżent l-OeMAG għandha l-permess biex isservi ta’ ċentru ta’ kuntrattazzjoni għall-Awstrija kollha. Il-permess jgħabbi lill-OeMAG bl-obbligu ta’ servizz pubbliku tal-ġbir ta’ ħlas fl-għamla ta’ prezz awtorizzat mingħand il-fornituri tal-elettriku kollha.
(70)
Ġeneralment il-fornituri tal-elettriku huma ħielsa li jgħaddu dan id-dritt ta’ ħlas fuq il-konsumaturi tal-elettriku, u mill-perspettiva ekonomika wieħed jista’ jassumi li normalment hekk jagħmlu. Madankollu, l-Att jipprojbixxihom milli jgħaddu d-dritt tal-ħlas fuq dawk in-negozji li jikkonsmaw ħafna enerġija li jkunu ġew eżentati skont it-Taqsima 22c tal-Att mill-obbligu li jixtru elettriku rinnovabbli.
(71)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li l-OeMAG ġiet fdata mill-Istat b’servizz ekonomiku ta’ interess ġenerali, jiġifieri l-ġbir u l-amministrazzjoni tal-ħlas.
(72)
Kontroll tal-fondi u użu għal skop speċifikat mil-liġi: It-Taqsima 23 tal-Att tirrikjedi li l-OeMAG iżżomm id-dħul mill-prezz awtorizzat f’kont bankarju apposta. Il-fondi miġbura f’dan il-kont jistgħu jintużaw biss għall-iskop ta’ xiri ta’ elettriku rinnovabbli. L-OeMAG għandha tagħti aċċess f’kull ħin għad-dokumenti kollha li jikkonċernaw il-kont lill-Ministeru Federali għall-Affarijiet Ekonomiċi u x-Xogħol jew lill-Qorti tal-Awdituri tal-Awstrija. Irrispettivament mill-istruttura tas-sjieda tal-OeMAG, it-Taqsima 15 tal-Att tirrikjedi wkoll li l-Qorti tal-Awdituri teżegwixxi verifiki ex post tal-OeMAG.
(73)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li l-OeMAG għandha tuża l-fondi għall-iskop speċifikat mil-liġi, u li l-Istat jeżerċita kontroll strett fuq l-użu tagħhom.
(74)
F’konformità mal-każijiet ta’ Essent u Steinike, il-Kummissjoni tikkonkludi li l-fondi miġbura u amministrati mill-OeMAG jikkostitwixxu riżorsi tal-Istat.
(75)
L-Awstrija ppreżentat serje ta’ argumenti biex issostni l-fehma tagħha li s-sitwazzjoni tal-OeMAG hija iktar paragunabbli ma’ dik fi PreussenElektra milli ma’ dik f’Essent. Fil-premessi li ġejjin jidher kif dawn l-argumenti mhumiex denji li jiġu kkunsidrati.
(76)
Il-Kummissjoni tosserva qabelxejn illi l-Awstrija tipparaguna l-Att dwar l-Elettriku Ekoloġiku mal-Att dwar l-Enerġija Rinnovabbli Ġermaniż, kif kien qabel u kif inhu issa, fejn tikkwota s-sentenza tal-Qorti tal-Ġustizzja fi PreussenElektra (35). Imma dan il-paragun mhuwiex rilevanti għall-kwistjoni diskussa hawnhekk. Fid-Deċiżjoni preżenti l-Kummissjoni qiegħda teżamina biss il-miżura proposta, u mhijiex se tipprova tivvaluta l-leġiżlazzjoni Ġermaniża jew xi oħra simili: kull wieħed mill-każijiet għandu jiġi ttrattat fil-merti tiegħu. B’referenza għall-argumenti mressqa, madankollu, ta’ min josserva li l-leġiżlazzjoni Awstrijaka hija sostanzjalment differenti mill-Att Ġermaniż li kien ikkunsidrat fi PreussenElektra. Fi PreussenElektra l-Qorti tal-Ġustizzja sabet illi l-vantaġġi li jingħataw direttament mill-Istat jew minn istituzzjoni privata maħtura jew stabbilita mill-Istat biss setgħu jinvolvu l-użu ta’ riżorsi tal-Istat. Il-Qorti dakinhar sabet illi l-obbligu tax-xiri impost fuq l-impriżi privati li jipprovdu l-elettriku ma kienx jinvolvi xi trasferiment dirett jew indirett ta’ riżorsi tal-Istat. B’hekk l-iskema notifikata hawn mhijiex identika għall-iskema kkunsidrata fi PreussenElektra. Kif qalet fid-deċiżjoni inizjali tagħha tat-22 ta’ Lulju 2009, il-Kummissjoni qiegħda ssostni l-fehma li l-iskema Awstrijaka tinvolvi l-użu ta’ riżorsi imputabbli għall-Istat. L-iskema Awstrijaka hija differenti minn dik Ġermaniża partikolarment fis-sens li hija tipprevedi istituzzjoni intermedja bħalma hija l-OeMAG li tinħatar mill-Istat, u l-Istat jissorvelja u jikkontrolla l-ġbir u t-tqassim tar-riżorsi amministrati minn dik l-istituzzjoni. Il-Kummissjoni tikkonstata wkoll illi l-iskema Awstrijaka tista’ tippermetti pagamenti diretti mill-Istat lill-OeMAG.
(77)
Rigward l-Att dwar l-Enerġija Rinnovabbli Ġermaniż preżenti, ta’ min josserva li din il-miżura mhijiex is-suġġett ta’ din id-Deċiżjoni; il-Kummissjoni għadha m’għamlitx il-valutazzjoni tagħha, u konsegwentement ma tistax tagħti bidu għal eżami ddettaljat tal-preżunta analoġija bejn l-Att dwar l-Elettriku Ekoloġiku Awstrijak u l-Att dwar l-Enerġija Rinnovabbli Ġermaniż preżenti.
(78)
Barra minn hekk, l-Awstrija ssostni li l-OeMAG hija impriża privata, u mhux istituzzjoni regolata bil-liġi pubblika bħall-korporazzjonijiet li ssemmew fis-sentenzi tal-Air France u Salvat Père. L-awtoritajiet Awstrijaċi jistgħu biss jeżerċitaw kontroll fuq l-OeMAG permezz ta’ verifika ex post tal-kontijiet tagħha u billi jirtirawlha l-permess li għandha.
(79)
Il-Kummissjoni tindika f’dan ir-rigward li jidher biċ-ċar mis-sentenza f’Essent li fejn l-Istat jaħtar istituzzjoni għall-ġbir u l-amministrazzjoni tad-dħul minn drittijiet ta’ ħlas, m’hemmx għalfejn issir xi distinzjoni skont jekk dik l-istituzzjoni tkunx pubblika jew privata. Fil-konstatazzjonijiet tagħha l-Qorti ma tatx indikazzjonijiet dwar jekk l-impriża SEP kinitx ikkontrollata pubblikament jew privatament; dan ifisser li dan il-fatt ma kienx rilevanti għas-sentenza tagħha. Dan jikkonforma mal-punt 106 tal-konklużjonijiet tal-Avukat Ġenerali Mengozzi f’Essent, u mas-sentenza tal-Qorti tal-Ġustizzja f’Steinike (36).
(80)
Għaldaqstant, il-fatt li l-OeMAG hija impriża kkontrollota privatament ma jipprekludix il-preżenza ta’ riżorsi tal-Istat. Il-kwistjoni deċiżiva hija jekk din inħatritx mill-Istat biex tiġbor ħlas u tamministrah.
(81)
L-Awstrija ssostni wkoll li l-baġit tal-Istat ma jkopri ebda telf li tista’ tagħmel l-OeMAG, u li l-irwol tal-awtoritajiet pubbliċi huwa limitat għall-iffissar tal-prezzijiet tax-xiri u l-bejgħ ta’ elettriku rinnovabbli; għalhekk m’hemm ebda piż fuq il-baġit tal-Istat bħal dak li jidher fi Sloman Neptun u Pearle.
(82)
Il-Kummissjoni tosserva li f’Essent deher li l-flus għad-dispożizzjoni ta’ entità privata, li tkun inħatret mill-Istat biex tiġbor u tamministra ħlas, jikkonstitwixxu riżorsa tal-Istat. Għalhekk, tnaqqis fil-livell tal-ħlas li jagħmlu ċerti impriżi soġġetti għall-ħlas ikun biżżejjed biex jikkostitwixxi piż fuq l-Istat.
(83)
Rigward l-argument tal-Awstrija li l-E-Control ma tgawdi ebda diskrezzjoni fl-eżentar ta’ negozji li jikkonsmaw ħafna enerġija mill-obbligu tax-xiri, il-Kummissjoni qiegħda tirrimarka illi, kif spjega l-Avukat Ġenerali Mengozzi fil-punt 109 tal-opinjoni tiegħu f’Essent, il-fatt li l-istituzzjoni maħtura għall-ġbir u l-amministrazzjoni tal-ħlas ma tgawdi ebda diskrezzjoni m’għandu ebda rilevanza fil-kwistjoni dwar jekk dawn il-fondi jikkostitwixxux riżorsi tal-Istat.
(84)
L-aħħar argument tal-Awstrija huwa li l-ammont globali ta’ flus li l-fornituri tal-elettriku jħallsu lill-OeMAG mhuwiex affettwat mill-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni, li jbiddel biss id-distribuzzjoni tal-ammont globali bejn il-kategoriji differenti ta’ konsumaturi tal-elettriku aħħarin; il-Kummissjoni tosserva li l-fatt li telf fid-dħul tal-Istat jista’ jiġi kkumpensat b’żieda fid-dħul tal-Istat minn sorsi oħrajn m’għandu ebda rilevanza għall-kwistjoni dwar jekk humiex jintużaw riżorsi tal-Istat. Li huwa deċiżiv huwa li l-impriża tgawdi vantaġġ, u li dan il-vantaġġ inaqqas id-dħul tal-Istat mingħand dik l-impriża. Huwa ovvju li, fl-aħħar mill-aħħar, l-Istat ikollu jsib sorsi oħrajn ta’ dħul biex jagħmlu tajjeb għad-defiċit.
(85)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li l-fatti fil-każ preżenti jikkorrispondu mal-fatti kkunsidrati f’Essent u Steinike: il-provi kollha tal-preżenza ta’ riżorsi tal-Istat stabbiliti f’Essent u Steinike huma ssodisfati. Il-miżura li qiegħda tiġi vvalutata hija għalhekk ffinanzjata mir-riżorsi tal-Istat.
(86)
L-użu tal-fondi taħt il-kontroll tal-OeMAG huwa regolat bil-liġi, jiġifieri bl-Att dwar l-Elettriku Ekoloġiku. L-użu tal-fondi huwa għalhekk imputabbli għall-Istat.
Konklużjoni
(87)
Dan ifisser li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni jwassal għal telf ta’ riżorsi tal-Istat, u jkun imputabbli għall-Istat.
5.1.3. Is-selettività tal-miżura
(88)
Il-Kummissjoni tindika li anki kieku l-miżura fit-teorija tista’ tidher li hija newtrali kemm f’termini tas-settur tal-impriżi kif ukoll f’dawk tas-settur ekonomiku, xorta tista’ tkun selettiva fil-prattika.
(89)
L-Awstrija ssostni li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni ma jikkostitwixxix għajnuna mill-Istat billi mhuwiex selettiv imma huwa miżura ġenerali miftuħa għall-impriżi u s-setturi kollha. L-ewwel nett, l-Awstrija qiegħda tgħid li l-livell minimu ta’ 0,5 % fl-iskema notifikata ma jimponix xi restrizzjoni f’termini ta’ industriji speċifiċi, id-daqs tal-impriża jew kriterji selettivi oħrajn (37). It-tieni, l-Awstrija sabet li l-miżura fil-fatt taffettwa 2 300 impriża f’19-il settur differenti; din qiegħda tgħid li dan juri li l-miżura hija tabilħaqq miftuħa għall-impriżi u s-setturi kollha tal-ekonomija.
Livell minimu ta’ 0,5 %
(90)
Miżura tkun selettiva jekk tivvantaġġa biss ċerti impriżi jew il-produzzjoni ta’ ċerti oġġetti. Din ma tkunx selettiva jekk tkun tapplika għall-impriżi kollha fit-territorju nazzjonali, tkun xi tkun l-attività tagħhom.
(91)
Il-Kummissjoni qiegħda tikkonstata li l-fatt li hemm biss livell minimu ta’ 0,5 % mhux biżżejjed biex l-iskema notifikata tikkwalifika bħala miżura ġenerali. Għall-kuntrarju, il-Kummissjoni qiegħda tikkonstata li minħabba dan il-livell minimu mhux l-impriżi kollha fit-territorju nazzjonali jistgħu jieħdu vantaġġ mill-miżura notifikata.
(92)
L-Awstrija qalet li l-miżura notifikata hija riżervata għal impriżi li l-ispejjeż tagħhom jiżdiedu b’iktar minn 0,5 % tal-valur nett tal-produzzjoni tagħhom minħabba l-kontribuzzjoni tagħhom għall-appoġġ ta’ elettriku ekoloġiku. Il-Kummissjoni tinnota li dawn il-kundizzjonijiet huma simili ħafna għar-rekwiżiti tad-definizzjoni ta’ “negozju konċentrat fl-enerġija” fl-Artikolu 17(1)(a) tad-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija (38). L-Awstrija ssostni li l-livell minimu ta’ 0,5 % mhux biżżejjed biex il-miżura notifikata tikkwalifika bħala selettiva. Fil-fehma tal-Awstrija din il-konklużjoni hija sostnuta bis-sentenza tal-Qorti tal-Ġustizzja f’Adria-Wien Pipeline. F’din is-sentenza l-Qorti kellha tiddeċiedi dwar rimborż parzjali ta’ taxxa fuq l-enerġija li ngħata lil azjendi jekk it-taxxa kienet teċċedi ż-0,35 % tal-valur nett tal-produzzjoni tagħhom. Il-Qorti stqarret li “Il-miżuri nazzjonali li jipprevedu rifużjoni ta’ taxxi għall-enerġija imposti fuq il-gass naturali u l-elettriku ma jikkostitwixxux għajnuna mill-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 92 tat-Trattat tal-KE [illum l-Artikolu 107 tat-TFUE] … fejn ikunu japplikaw għall-impriżi kollha fit-territorju nazzjonali, tkun xi tkun l-attività tagħhom” (39).
(93)
Madankollu, il-Kummissjoni tikkunsidra li s-sentenza ma tipprekludix konstatazzjoni dwar selettività rigward il-livell minimu ta’ 0,5 % fil-każ li qiegħed jiġi indirizzat. Is-sentenza kienet deċiżjoni preliminari, li ngħatat bi tweġiba għall-applikazzjoni minn qorti Awstrijaka li kienet tikkonċerna skema eżistenti ta’ rifużjonijiet ta’ taxxa fuq l-enerġija. Il-qorti Awstrijaka ssottomettiet żewġ mistoqsijiet. L-ewwel staqsiet jekk il-fatt li taħt l-iskema eżistenti r-rifużjoni tat-taxxa kienet qiegħda tingħata biss lil impriżi li kienu involuti fil-produzzjoni ta’ oġġetti kienx ifisser li r-rifużjoni kienet selettiva. Imbagħad għamlet il-mistoqsija ipotetika kif il-Qorti kienet se tivvaluta rifużjoni ta’ taxxa li ma kinitx limitata għal impriżi li primarjament kienu involuti fil-produzzjoni ta’ oġġetti imma li kienet tapplika għall-impriżi kollha, tkun xi tkun l-attività tagħhom.
(94)
Dwar l-ewwel mistoqsija, il-Qorti sabet li r-restrizzjoni tar-rifużjoni tat-taxxa għall-produtturi kienet fil-fatt trendi lill-miżura selettiva. Meta wieħed iqis in-natura ipotetika tat-tieni mistoqsija, jiġifieri kif kienet se tivvaluta rifużjoni ta’ taxxa miftuħa għas-setturi kollha tal-ekonomija, il-Qorti wieġbet f’termini pjuttost ġenerali. Din qalet li l-miżura kienet tkun selettiva kieku kienet tivvantaġġa ċerti impriżi jew il-produzzjoni ta’ ċerti oġġetti, u ma kinitx tkun selettiva kieku l-impriżi kollha fit-territorju nazzjonali kienu jibbenefikaw minnha mingħajr distinzjoni (40). Il-Qorti kkonkludiet illi miżuri nazzjonali ma kinux jikkostitwixxu għajnuna mill-Istat “jekk dawn ikunu japplikaw għall-impriżi kollha fit-territorju nazzjonali, tkun xi tkun l-attività tagħhom” (41). Il-Qorti ma tatx indikazzjonijiet jekk miżura li tkun soġġetta għal-livell minimu ta’ 0,35 % għandhiex tiġi kkunsidrata li tkun applikabbli għall-impriżi kollha. Dan ġie nnotat mill-Avukat Ġenerali Jacobs fl-opinjoni tiegħu f’każ sussegwenti quddiem il-Qorti: “l-effett tal-livell minimu ta’ 0,35 % ma ġiex eżaminat mill-Qorti tal-Ġustizzja f’Adria-Wien” (42). Il-Qorti ma kellhiex għalfejn tiddeċiedi jekk il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni fihom infushom (jiġifieri mingħajr restrizzjoni għal impriżi li primarjament kienu involuti fil-produzzjoni ta’ oġġetti) kienx de facto selettiv. B’hekk il-Qorti ma eskludietx il-possibbiltà li l-livell minimu ta’ 0,35 % seta’ kien selettiv kieku fil-prattika kellu l-effett ta’ miżura li ma kinitx miftuħa għall-impriżi kollha fit-territorju nazzjonali.
(95)
Tabilħaqq il-Kummissjoni qiegħda ssostni l-fehma li l-Qorti tat x’indikazzjoni li dan il-livell minimu seta’ kien selettiv anki kieku l-miżura kienet miftuħa għal għadd ta’ setturi differenti. Fit-tweġiba tagħha għat-tieni mistoqsija, il-Qorti qalet partikolarment li “la l-għadd kbir ta’ impriżi eliġibbli u lanqas id-diversità u d-daqs tas-setturi li lilhom ikunu jappartjenu dawn l-impriżi ma jipprovdu raġunijiet għall-konklużjoni li inizjattiva tal-Istat tikkostitwixxi miżura ġenerali ta’ politika ekonomika” (43). Skont il-każistika, bosta miżuri li mhumiex speċifiċi għas-settur jistgħu jitqiesu bħala selettivi jekk de facto dawn ma jkunux miftuħin għall-impriżi kollha fit-territorju nazzjonali (44). Dan ifisser li anki miżuri li jkunu miftuħin għas-setturi kollha jistgħu jiġu kkunsidrati bħala selettivi għar-raġunijiet li de facto dawn ma jkunux miftuħin għall-impriżi kollha fit-territorju konċernat.
(96)
Din l-opinjoni hija riflessa wkoll fid-deċiżjoni tal-Kummissjoni dwar ir-rifużjoni tat-taxxa Awstrijaka fuq l-enerġija (45). Wara s-sentenza tal-Qorti tal-Ġustizzja li għadha kif issemmiet, l-Awstrija wessgħet il-miżura biex tinkludi impriżi mis-setturi kollha. Fil-valutazzjoni tagħha tal-iskema emendata, madankollu, il-Kummissjoni sabet li l-miżura kienet għadha selettiva, għaliex anki kieku nitkellmu b’mod formali r-rifużjoni kienet miftuħa għall-impriżi kollha, fil-prattika l-uniċi impriżi li setgħu jibbenefikaw kienu dawk b’konsum kbir ta’ enerġija b’rabta mal-valur nett tal-produzzjoni tagħhom (46). Il-Kummissjoni kkonkludiet illi r-rifużjoni tat-taxxa kienet tikkostitwixxi għajnuna illeċita (jiġifieri mhux notifikata) mill-Istat, u kienet inkompatibbli mas-suq intern (47).
(97)
L-effetti tad-deċiżjoni tal-Kummissjoni sussegwentement wasslu biex qorti amministrattiva Awstrijaka titlob deċiżjoni preliminari mill-Qorti tal-Ġustizzja (48). Il-mistoqsijiet sottomessi mill-qorti Awstrijaka kienu relatati mal-firxa tal-effetti tal-illegalità tar-rifużjoni tat-taxxa, u l-Qorti tal-Ġustizzja ma reġgħetx qajmet il-kwistjoni tas-selettività. Il-kwistjoni madankollu ssemmiet mill-Avukat Ġenerali. Fl-opinjoni tiegħu l-Avukat Ġenerali qal li “bħalma l-Kummissjoni qiegħda tirrimarka, il-fatt li rifużjonijiet jingħataw biss lill-impriżi tas-servizzi (barra lill-impriżi tal-produzzjoni) li ma jkunux esklużi bil-livell minimu ta’ 0,35 % sempliċiment ikun qiegħed ikabbar iċ-ċirku ta’ benefiċjarji tal-għajnuna. Madankollu, fih innifsu, dan ma jkunx qiegħed iċaħħad l-għajnuna mill-effetti tagħha, peress li l-kriterju tas-selettività jkun għadu japplika” (49). Huwa sostna wkoll li “Ir-raġunament tal-Kummissjoni fid-deċiżjoni tagħha tal-2004 dwar in-natura selettiva tal-livell minimu ta’ 0,35 % fl-iskema emendata huwa konvinċenti” (50).
(98)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li l-livell minimu ta’ 0,5 % inkwistjoni fil-każ preżenti huwa kriterju ta’ selezzjoni li jillimita l-benefiċċju tal-miżuri notifikati għall-impriżi konċentrati fl-enerġija u jeskludi impriżi li mhumiex konċentrati fl-enerġija. Irrispettivament mill-għadd ta’ setturi li jikkwalifikaw, il-limitu jfisser li mhux l-impriżi kollha fit-territorju nazzjonali jistgħu jibbenefikaw taħt il-miżura notifikata. Konsegwentement, il-limitu jirrendi l-miżura notifikata bħala waħda selettiva.
(99)
Il-Kummissjoni tosserva wkoll li biex jikkwalifikaw għall-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni li qiegħed jiġi vvalutat hawnhekk, l-impriżi jridu jkunu eliġibbli għar-rifużjoni tat-taxxa fuq l-enerġija skont l-Att dwar ir-Rifużjoni ta’ Taxxa fuq l-Enerġija Awstrijak, li kien is-suġġett tad-deċiżjoni tal-Kummissjoni dwar ir-rifużjoni tat-taxxa Awstrijaka fuq l-enerġija. Konsegwentement ir-raġunament tal-Kummissjoni f’dik id-deċiżjoni tapplika mutatis mutandis għall-każ preżenti.
Iffokar fuq il-produzzjoni ta’ oġġetti
(100)
Dwar it-tieni argument tal-Awstrija, il-Kummissjoni sabet li l-miżura notifikata hija selettiva wkoll għaliex fil-prattika din tiffoka primarjament fuq għadd limitat ta’ impriżi attivi fil-produzzjoni ta’ ċerti oġġetti konċentrati fl-enerġija. Skont il-każistika tal-Qorti tal-Ġustizzja, miżura m’għandhiex tiġi analizzata b’referenza għall-kaġunijiet jew il-miri tagħha imma b’rabta mal-effetti tagħha (51). Dan ifisser li għalkemm f’termini formali l-miżura tkun miftuħa għas-setturi kollha u għall-impriżi kollha, xorta waħda tista’ tkun ikkunsidrata bħala selettiva jekk ma tkunx miftuħa għall-impriżi kollha fit-territorju nazzjonali fil-prattika. Il-Qorti tal-Ġustizzja stqarret li “La l-għadd kbir ta’ impriżi li jibbenefikaw u lanqas id-diversità u l-importanza tas-setturi industrijali li lilhom ikunu jappartjenu dawk l-impriżi ma jiġġustifikaw il-konklużjoni li [xi] skema tikkostitwixxi miżura ġenerali ta’ politika ekonomika” (52).
(101)
Fl-investigazzjoni tagħha l-Kummissjoni sabet li l-iskema notifikata kienet tiffoka primarjament fuq ftit impriżi, li l-biċċa l-kbira tagħhom kienu involuti fil-produzzjoni ta’ oġġetti. Fid-9 ta’ Settembru 2010 l-Awstrija ssottomettiet tagħrif li nġabar abbażi tal-iskema applikata fil-preżent, jiġifieri b’intensitajiet tal-għajnuna taħt il-livelli minimi tan-notifikazzjoni. Minn approssimattivament 300 000 impriża fl-Awstrija, skont din l-informazzjoni, l-għadd ta’ dawk li applikaw għall-benefiċċji taħt l-iskema kien biss ta’ madwar 2 000, jew anqas minn 1 % tal-impriżi Awstrijaċi kollha. Meta kienet qiegħda tiġi applikata l-iskema, approssimattivament 66 % tal-benefiċċji marru għand impriżi li jispeċjalizzaw fil-“produzzjoni ta’ oġġetti” (53). Il-Kummissjoni tosserva li, li kieku l-Awstrija kellha żżid l-intensitajiet tal-għajnuna fuq il-livelli de minimis li taħthom l-iskema tkun qiegħda titħaddem provviżjorjament, il-miżura x’iktarx tiffoka saħansitra iktar fuq impriżi attivi fil-produzzjoni ta’ oġġetti. Dan jidher mill-fatt li, abbażi tal-informazzjoni li pprovdiet l-Awstrija, 12-il impriża biss jibbenefikaw minn intensitajiet tal-għajnuna ogħla minn dawk stipolati fil-verżjoni tal-iskema li qiegħda tiġi applikata fil-preżent, u li minn dawn tnejn biss joperaw fis-settur tat-trasport, filwaqt li 10 huma involuti fil-produzzjoni ta’ oġġetti (54).
(102)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li l-iskema notifikata tipprovdi ftit benefiċċji, jew xejn, għall-maġġoranza tas-setturi tal-ekonomija Awstrijaka, u minnha se jibbenefikaw prinċipalment impriżi attivi f’xi waħda mill-fergħat tal-produzzjoni ta’ oġġetti. Irrispettivament mill-għadd ta’ setturi li fihom impriżi jistgħu jibbenefikaw minħabba l-miżura, prinċipalment il-miżura tiffoka fuq impriżi attivi fil-produzzjoni ta’ oġġetti, u għalhekk għandha tiġi kkunsidrata bħala de facto selettiva.
Konklużjoni
(103)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni notifikat huwa selettiv, kemm għaliex dan jipprevedi livell minimu ta’ 0,5 %, li jillimita l-miżura għal impriżi konċentrati fl-enerġija, u kemm għaliex primarjament dawn l-impriżi jkunu attivi fil-produzzjoni ta’ oġġetti.
Il-miżuri ġġustifikati min-natura u l-iskema ġenerali tas-sistema
(104)
Il-Kummissjoni tinnota li anki fejn miżura tkun ta’ kwalità selettiva din ma tkunx tissodisfa l-kundizzjoni tas-selettività jekk tkun iġġustifikata min-natura jew l-iskema ġenerali tas-sistema li tkun tagħmel parti minnha (55). B’mod konformi, il-Qorti tal-Ġustizzja stqarret li jiddependi mill-Istat Membru li juri li dan huwa minnu (56).
(105)
Skont il-Qorti, “għandha ssir distinzjoni bejn, min-naħa l-waħda, l-objettivi attribwiti ma’ skema ta’ taxxa partikolari li jkunu estrinsiċi għaliha u, min-naħa l-oħra, il-mekkaniżmi inerenti fis-sistema tat-taxxa nnifisha li huma neċessarji biex jintlaħqu dawn l-objettivi”. Huma biss dawn il-mekkaniżmi tal-aħħar li jistgħu jkunu ġġustifikati min-natura jew l-iskema ġenerali tas-sistema tat-taxxa li l-miżura tkun tagħmel parti minnha (57). Kull għan estrinsiku għandu jiġi kkunsidrat fl-istadju meta l-għajnuna tkun qiegħda tiġi vvalutata għall-kompatibbiltà (58).
(106)
L-Awstrija jidhrilha li d-divrenzji fil-ħlasijiet introdotti bit-Taqsima 22c tal-Att huma intenzjonati li jippermettu li l-kapaċità tal-impriżi li tvarja tkun tiflaħ għal ħlasijiet addizzjonali. L-Awstrija qiegħda ssostni wkoll il-fehma li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni ma jippreġudikax il-benefiċċji ambjentali previsti bl-Att, billi l-ammont ta’ għajnuna disponibbli għall-appoġġ tal-produzzjoni ta’ elettriku ekoloġiku mhuwiex imnaqqas. L-Awstrija tikkontendi li huwa biss permezz tat-tnaqqis fi ħlasijiet ambjentali għal ċerti negozji li jkun possibbli li jiġi stabbilit mekkaniżmu ta’ finanzjament sostenibbli għall-elettriku ekoloġiku, li huwa neċessarju sabiex jiġi żgurat l-appoġġ għal sorsi tal-enerġija rinnovabbli.
(107)
Il-Kummissjoni tinnota f’dan ir-rigward li l-objettiv intrinsiku tas-sistema stabbilita bil-prezz awtorizzat huwa li jitkattar id-dħul għall-iskop speċifiku tal-promozzjoni tal-enerġija rinnovabbli. Il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni, madankollu, jgħin biex jintlaħaq l-objettiv li titjieb il-kompetittività tan-negozji konċentrati fl-enerġija billi jirriduċilhom il-prezz tal-elettriku, u permezz t’hekk ittejjeb l-aċċettabbiltà tas-sistema abbażi tal-prezz awtorizzat. Dan l-objettiv huwa wieħed estrinsiku għar-raġunament u l-iskema ġenerali tas-sistema.
(108)
Il-Qorti tal-Ġustizzja stqarret li wieħed ma jistax joqgħod fuq l-interess muri biex jintlaħaq dan l-objettiv estrinsiku biex miżura tiġi ġġustifikata b’referenza għan-natura jew l-iskema ġenerali tas-sistema tat-taxxa (59). Dan jista’ jiġi analizzat biss meta l-għajnuna tkun trid tiġi vvalutata għall-kompatibbiltà (60).
(109)
Biex issostni l-fehma tagħha li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni huwa ġġustifikat mir-raġunament u mill-iskema ġenerali tas-sistema, l-Awstrija tikkwota żewġ deċiżjonijiet dwar l-għajnuna mill-Istat; imma fejn is-sitwazzjoni kienet differenti. Il-miżura ta’ għajnuna mill-Istat Nru N 271/06, it-taxxa Daniża fuq it-tisħin ogħla mill-kwota, ma ppruvatx biss li ttejjeb il-kompetittività iżda ħadmet biex il-prodotti kollha tal-enerġija jiġu trattati kollha bl-istess mod fir-rigward tat-trattament fiskali. Il-miżura ta’ għajnuna mill-Istat Nru N 860/06, l-eżenzjoni mit-taxxa Ġermaniża fuq l-enerġija għal proċessi b’użu doppju, kienet ibbażata fuq il-prinċipju li l-prodotti tal-enerġija għandhom jiġu intaxxati biss meta jkunu ntużaw għal skopijiet ta’ tisħin jew bħala karburanti.
(110)
Dan ifisser li l-eżenzjoni notifikata għall-industriji konċentrati fl-enerġija mhijiex iġġustifikata min-natura jew l-iskema ġenerali tas-sistema li tkun tagħmel parti minnha.
Konklużjoni
(111)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li l-miżura notifikata tissodisfa l-kundizzjoni tas-selettività għaliex din hija de facto selettiva u mhijiex ġġustifikata min-natura u l-iskema ġenerali tas-sistema.
5.1.4. It-tagħwiġ tal-kompetizzjoni u l-impatt fuq il-kummerċ
(112)
Il-benefiċjarji tal-miżura, li fil-fehma tal-Kummissjoni tikkostitwixxi għajnuna tal-operat, fil-biċċa l-kbira tagħhom huma involuti fil-produzzjoni ta’ oġġetti konċentrati fl-enerġija bħalma huma prodotti tal-metall u karta (61). Dawn huma industriji fejn hemm il-kummerċ bejn l-Istati Membri, u l-impriżi fi Stat Membru wieħed huma soġġetti għall-kompetizzjoni ma’ impriżi f’oħrajn. Il-miżura inkwistjoni hija għalhekk suxxettibbli li toħloq tagħwiġ fil-kompetizzjoni u taffettwa l-kummerċ fis-suq intern.
5.1.5. Konklużjoni
(113)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni jikkostitwixxi għajnuna mill-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) tat-TFUE, għaliex b’effett ta’ dan jiġu mnaqqsa r-riżorsi tal-Istat u permezz t’hekk jiġi konferit vantaġġ selettiv fuq in-negozji konċentrati fl-enerġija. Konsegwentement, il-miżura għandha l-potenzjal li taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri u toħloq tagħwiġ fil-kompetizzjoni fis-suq intern.
5.2. Legalità tal-għajnuna
(114)
L-Awstrija ntrabtet li ma ddaħħalx l-għajnuna fis-seħħ sa ma l-Kummissjoni Ewropea tkun approvatha. L-Awstrija nnotifikat il-miżura qabel ma daħħlitha fis-seħħ, u b’hekk ikkonformat mal-obbligu li għandha skont l-Artikolu 108(3) tat-TFUE (62).
5.3. Kompatibbiltà tal-għajnuna
(115)
Skont l-Artikolu 107(3) tat-TFUE l-Kummissjoni tista’ tiddikjara għajnuna mill-Istat bħala kompatibbli mas-suq intern. Huwa skont każistika stabbilita li l-piż tal-prova li juri li miżura tkun kompatibbli jaqa’ f’idejn l-Istat Membru (63).
(116)
Fil-każijiet ta’ għajnuna li jaqgħu taħt l-Artikolu 107(3) tat-TFUE l-Kummissjoni għandha diskrezzjoni wiesgħa (64). Għall-eżerċitar tad-diskrezzjoni tagħha ħarġet linji gwida u avviżi fejn jissemmew il-kriterji biex jiġu ddikjarati ċerti tipi ta’ għajnuna bħala kompatibbli mas-suq intern skont l-Artikolu 107(3) tat-TFUE. B’mod konformi, il-Qorti tal-Ġustizzja stqarret li l-Kummissjoni hija marbuta bil-linji gwida u l-avviżi li toħroġ fil-qasam tas-sorveljanza tal-għajnuna mill-Istat fejn dawn ma jiddevjawx mir-regoli tat-Trattat u huma aċċettati mill-Istati Membri (65).
(117)
Qabel kollox, għaldaqstant, wieħed għandu jikkunsidra jekk l-għajnuna notifikata tkunx taqa’ fl-ambitu ta’ ġabra waħda jew iktar ta’ linji gwida jew avviżi, u jekk tistax tiġi ddikjarata bħala kompatibbli mas-suq intern għaliex tkun tissodisfa l-provi tal-kompatibbiltà stipulati fihom.
(118)
L-Awstrija qiegħda tafferma li l-miżura notifikata taqa’ fl-ambitu tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali (66), jew li l-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali huma applikabbli b’analoġija. Barra minn hekk, qiegħda tafferma wkoll li l-għajnuna taqa’ fl-ambitu tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa (67).
(119)
Madankollu, huwa evidenti li jeżistu sitwazzjonijiet li għalihom tista’ tingħata għajnuna tal-operat. B’mod partikolari, tista’ tingħata għajnuna tal-operat fl-għamla ta’ reduzzjonijiet fit-taxxi, b’kundizzjonijiet speċifiċi, skont il-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali (68) jew skont l-Artikolu 25 tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa (69). Taħt ċerti kundizzjonijiet l-għajnuna tista’ wkoll tiġi vvalutata direttament skont l-Artikolu 107(3)(c) tat-TFUE.
5.3.1. Il-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali
(120)
Il-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali jiddefinixxu l-qasam tal-applikazzjoni tagħhom kif ġej (70):
‘(58)
Dawn il-Linji Gwida japplikaw għal għajnuna mill-Istat għall-ħarsien ambjentali. Dawn għandhom jiġu applikati skont politiki Komunitarji oħrajn dwar għajnuna mill-Istat, dispożizzjonijiet oħrajn tat-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea u t-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u l-leġiżlazzjoni adottata skont dawk it-Trattati.
(59)
Dawn il-Linji Gwida japplikaw għall-għajnuna mogħtija għall-appoġġ tal-ħarsien ambjentali fis-setturi kollha regolati bit-Trattat tal-KE. Dawn japplikaw ukoll għal dawk is-setturi li huma soġġetti għal regoli Komunitarji speċifiċi dwar għajnuna mill-Istat (l-ipproċessar tal-azzar, ix-xogħol fit-tarzni, il-vetturi bil-mutur, il-fibri sintetiċi, it-trasport, il-faħam, l-agrikoltura u s-sajd) jekk dawn ir-regoli speċifiċi ma jipprevedux mod ieħor.’
(121)
Il-punt 70(1) tal-Linji Gwida jiddefinixxi “ħarsien ambjentali” bħala “kwalunkwe azzjoni mfassla sabiex tirrimedja jew twaqqaf ħsara lil ambjenti fiżiċi jew riżorsi naturali mwettqa bl-attivitajiet proprji ta’ benefiċjarju, sabiex tnaqqas ir-riskju ta’ tali ħsara jew sabiex twassal għal użu iktar effiċjenti ta’ riżorsi naturali, inklużi miżuri li jiffrankaw l-enerġija u l-użu ta’ sorsi ta’ enerġija rinnovabbli”. Punt 151 jiddikjara li biex miżura taqa’ fl-ambitu tal-Linji Gwida jkun biżżejjed li din ittejjeb indirettament il-livell tal-ħarsien ambjentali.
(122)
L-Awstrija jidhrilha li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni jikkontribwixxi indirettament għall-ħarsien ambjentali, għal żewġ raġunijiet: dan huwa prekundizzjoni neċessarja biex jiġi żgurat l-appoġġ politiku biex jiżdied il-prezz awtorizzat għal livell ogħla, li huwa neċessarju għall-finanzjament ta’ żieda akbar fil-produzzjoni ta’ elettriku rinnovabbli; u huwa jżid il-prezz tal-użu tal-elettriku, u permezz t’hekk jingħata inċentiv biex wieħed ikun iktar effiċjenti fl-użu tal-enerġija.
(123)
Dwar l-ewwel argument, il-Kummissjoni tosserva li ma teżisti ebda rabta neċessarja bejn il-prezz awtorizzat u żieda fil-livell tal-produzzjoni ta’ elettriku rinnovabbli. Bis-saħħa tad-Direttiva 2009/28/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-23 ta’ April 2009 dwar il-promozzjoni tal-użu tal-enerġija minn sorsi rinnovabbli u li temenda u sussegwentement tirrevoka d-Direttivi 2001/77/KE u 2003/30/KE (“id-Direttiva dwar l-Enerġija Rinnovabbli”) (71), l-Awstrija għandha l-obbligu li żżid il-produzzjoni tal-elettriku minn sorsi rinnovabbli. Hija, madankollu, libera li tagħżel li tiffinanzja dan kif tippreferi. Tista’, pereżempju, tuża d-dħul mit-taxxi. B’hekk il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni mhuwiex neċessarju sabiex tiżdied il-produzzjoni tal-enerġija rinnovabbli.
(124)
Rigward it-tieni argument, il-Kummissjoni tosserva li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni jiffunzjona bħala limitu massimu. Il-prezz medju tal-elettriku mħallas min-negozji konċentrati fl-enerġija konsegwentement jonqos għal kull kilowott f’siegħa addizzjonali li jikkonsmaw fuq il-livell minimu. Iktar milli jinkoraġġixxi l-effiċjenza fl-enerġija, il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni attwalment inaqqasha.
(125)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni ma jaqax fl-ambitu tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali.
(126)
Imma anki kieku l-miżura kienet fil-fatt taqa’ fl-ambitu tal-Linji Gwida - li ma tagħmilx - il-Kummissjoni tosserva li din ma tkunx tista’ tiġi ddikjarata bħala kompatibbli fuq din il-bażi, peress li l-provi tal-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida mhumiex issodisfati, għar-raġunijiet li ġejjin.
(127)
Għal skopijiet tal-valutazzjoni tal-kompatibbiltà, il-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida jiddistingwi bejn taxxi ambjentali armonizzati u mhux armonizzati. L-imposta (levy) parafiskali rrappreżentata bil-prezz awtorizzat mhijiex taxxa ambjentali li ġiet armonizzata fil-livell tal-Unjoni. Id-Direttiva dwar l-Enerġija Rinnovabbli tistabbilixxi l-miri obbligatorji għall-enerġija rinnovabbli, imma tħalli lill-Istati Membri jiddeċiedu kif jilħqu dawn il-miri.
(128)
Il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni jkollu għalhekk jiġi vvalutat skont ir-regoli għat-taxxi ambjentali mhux armonizzati tal-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida (72).
(129)
Skont dawk id-dispożizzjonijiet, l-Istat Membru għandu jipprovdi informazzjoni dwar is-setturi rispettivi jew il-kategoriji ta’ benefiċjarji koperti bl-eżenzjonijiet jew tnaqqis, dwar is-sitwazzjoni tal-benefiċjarji ewlenin f’kull wieħed mis-setturi konċernati u dwar kif it-tassazzjoni tista’ tikkontribwixxi għall-ħarsien ambjentali. Is-setturi eżentati għandhom jiġu deskritti adegwatament, u għandha tiġi pprovduta lista tal-akbar benefiċjarji għal kull wieħed mis-setturi (fejn jiġu kkunsidrati notevolment il-fatturat, l-ishma fis-suq u l-iskala tal-bażi tat-taxxa) (73). Abbażi ta’ din l-informazzjoni l-Kummissjoni trid tivvaluta jekk it-tnaqqis jew l-eżenzjonijiet tat-taxxi ambjentali humiex neċessarji u proporzjonali. Rigward in-neċessità, l-għażla tal-benefiċjarji għandha tkun ibbażata fuq kriterji oġġettivi u trasparenti, u t-taxxa ambjentali mingħajr tnaqqis għandha twassal għal żieda sostanzjali fl-ispejjeż tal-produzzjoni li ma jistgħux jiġu mgħoddija fuq il-konsumaturi bla ma jwasslu għal tnaqqis importanti fil-bejgħ (74). Rigward il-proporzjonalità, l-Istat Membru għandu juri li kull wieħed mill-benefiċjarji individwali qiegħed iħallas proporzjon tal-livell tat-taxxa nazzjonali li b’mod ġenerali huwa ekwivalenti għall-prestazzjoni ambjentali tiegħu, jew tal-anqas 20 % tat-taxxa nazzjonali, sakemm rata iktar baxxa ma tistax tiġi ġġustifikata, u li t-tnaqqis jew l-eżenzjonijiet huma kundizzjonali għall-iffinalizzar ta’ kull ftehim bl-għan li jintlaħqu l-objettivi ambjentali (75).
(130)
Madankollu, l-Awstrija ma pprovdietx din l-informazzjoni, għad illi l-Kummissjoni talbitha ripetutament biex tagħmel dan (76). Konsegwentement il-Kummissjoni ma setgħetx tivvaluta jekk l-għajnuna hijiex neċessarja u proporzjonali jew kif tista’ tikkontribwixxi għall-ħarsien tal-ambjent.
5.3.2. Analoġija mal-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida
(131)
Meta rat li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni notifikat ma jikkontribwixxix għall-ħarsien ambjentali lanqas indirettament, il-Kummissjoni kkunsidrat jekk setax jiġi approvat b’analoġija mal-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali.
(132)
Skont l-Awstrija, il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni jista’ jiġi vvalutat b’analoġija mar-regoli dwar tnaqqis fit-taxxa għat-taxxi armonizzati fuq l-enerġija stipulati fil-punti 152-153 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali. Il-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida jipprevedi żewġ tipi ta’ stimi ta’ tnaqqis fit-taxxi ambjentali, li jistgħu jwasslu għal konklużjonijiet differenti. L-ewwel nett, dan jistabbilixxi regoli għal tnaqqis fit-taxxi armonizzati fuq l-enerġija skont id-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija, li jistgħu jiġu ddikjarati bħala kompatibbli mingħajr analiżi iktar fid-dettall sakemm il-livelli minimi ta’ taxxa stipulati fid-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija jkunu rispettati. It-tieni, dan jistabbilixxi regoli speċifiċi għall-istima ta’ tnaqqis fit-taxxi ambjentali li ma jkunux ġew armonizzati u tnaqqis fit-taxxi armonizzati fuq l-enerġija taħt il-livelli minimi ta’ taxxa stabbiliti fid-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija. Fiż-żewġ każijiet l-Istat Membru fost affarijiet oħra għandu jipprovdi informazzjoni ddettaljata dwar in-neċessità u l-proporzjonalità tal-miżura. L-Awstrija ssostni li l-Kummissjoni tista’ tapprova l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni għal imposti parafiskali abbażi tal-fatt li l-benefiċjarji jħallsu tal-anqas il-livelli minimi tat-taxxi Awstrijaċi fuq l-enerġija.
(133)
Il-Kummissjoni tosserva li ma jeżisti ebda preċedent fid-deċiżjonijiet tagħha jew fis-sentenzi tal-qrati Ewropej fejn ir-regoli għall-istima tat-taxxi armonizzati fuq l-enerġija skont il-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali ġew applikati għal imposti parafiskali b’analoġija.
(134)
Skont il-każistika stabbilita tal-Qorti tal-Ġustizzja, regola tal-liġi tal-Unjoni tista’ tiġi applikata b’analoġija jekk ikunu ssodisfati ż-żewġ kundizzjonijiet li ġejjin. L-ewwel nett, ir-regoli applikabbli għall-każ għandhom ikunu simili ħafna għal dawk li għalihom wieħed jirrikorri biex japplikahom b’analoġija. It-tieni, ir-regoli applikabbli għall-każ għandhom jinkludu ommissjoni li tkun inkompatibbli ma’ prinċipju ġenerali tal-liġi tal-UE u li tista’ tiġi rrimedjata b’analoġija (77). Fid-dawl ta’ dawn il-kundizzjonijiet, il-Kummissjoni tosserva li l-analoġija tista’ tiġi invokata fil-liġi tal-UE f’ċirkostanzi eċċezzjonali biss.
Similarità tar-regoli
(135)
L-ewwel nett, ir-regoli applikabbli għall-każ għandhom ikunu simili ħafna għal dawk li għalihom wieħed jirrikorri biex japplikahom b’analoġija. Billi l-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali jittratta tnaqqis ta’ taxxi ambjentali, jew eżenzjonijiet minnhom, ir-regoli li jikkontrollaw l-imposti notifikati skont l-Att dwar l-Elettriku Ekoloġiku għandhom ikunu simili għal dawk li jkunu japplikaw għat-taxxi ambjentali.
Madankollu, il-Kummissjoni qiegħda tikkonstata li l-pożizzjoni legali rigward taxxi ambjentali taħt il-liġi tal-UE mhijiex paragunabbli mal-pożizzjoni legali rigward imposti parafiskali taħt il-liġi tal-UE. Filwaqt li ma teżisti ebda regola speċifika fil-liġi tal-UE rigward imposti parafiskali, jeżistu regoli speċifiċi dwar taxxi fuq l-enerġija. Dawn jinkludu partikolarment il-livelli minimi ta’ taxxa stabbiliti bid-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija, u eċċezzjonijiet għal dawn il-livelli minimi taħt il-kundizzjonijiet stipulati fil-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali u l-Artikolu 25 tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa. Għal imposti parafiskali la hemm regoli dwar eżenzjonijiet jew tnaqqis u lanqas regoli dwar livelli minimi.
(136)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li l-imposti parafiskali stabbiliti taħt l-iskema Awstrijaka mhumiex ikkontrollati b’regoli simili għal dawk li japplikaw għat-taxxi ambjentali taħt il-liġi tal-UE.
Ommissjoni (lakuna) inkompatibbli mal-liġi tal-UE
(137)
It-tieni nett, ir-regoli applikabbli għall-każ għandhom jinkludu ommissjoni li tkun inkompatibbli ma’ prinċipju ġenerali tal-liġi tal-UE u li tista’ tiġi rrimedjata b’analoġija.
(138)
Madankollu, miżuri li ma jaqgħux fl-ambitu tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali jistgħu jiġu vvalutati minkejja kollox skont l-Artikolu 107(3)(c) tat-TFUE. Konsegwentement il-Kummissjoni ma sabet ebda ommissjoni fil-Linji Gwida li setgħet serviet bħala bażi għal valutazzjoni tal-miżuri notifikati b’analoġija. Din il-konklużjoni hija l-istess sew jekk l-analoġija trid issir b’taxxi armonizzati u sew jekk b’dawk mhux armonizzati.
(139)
Barra minn hekk, l-assenza ta’ regoli dwar eżenzjonijiet minn imposti parafiskali ma tkunx tista’ tiġi rrimedjata ikun xi jkun il-każ b’analoġija mar-regoli li jikkontrollaw it-tnaqqis fit-taxxi fuq l-enerġija taħt il-liġi tal-UE. Kieku r-regoli li jikkontrollaw it-tnaqqis ta’ taxxi armonizzati fuq l-enerġija kellhom jiġu applikati b’analoġija għall-imposti parafiskali mhux armonizzati, l-impriżi jkunu jistgħu jissodisfaw il-livelli minimi ta’ taxxa stabbiliti fid-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija billi jħallsu dawn l-imposti parafiskali. Dan l-approċċ għalhekk mhuwiex fl-ispirtu tad-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija. Il-Kummissjoni tikkunsidra li r-rati minimi fid-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija ġew stabbiliti biss bl-għan li jiġu applikati fis-sistema armonizzata ta’ taxxi fuq l-enerġija. L-użu tagħhom bħala punt ta’ referenza barra miż-żona armonizzata jista’ jagħtihom applikazzjoni li ma kinitx intenzjonata li jkollhom. Jidher biċ-ċar li r-rati minimi ma ġewx stabbiliti bl-għan li jiġi ddefinit il-piż globali li jkollhom iġorru n-negozji konċentrati fl-enerġija minħabba miżuri regolatorji ambjentali, partikolarment bħal dawk li jirriżultaw mill-mekkaniżmi ta’ finanzjament tat-tariffi ta’ alimentazzjoni. Tali approċċ jinjora wkoll il-fatt li l-politika dwar għajnuna mill-Istat taċċetta attitudni laxka lejn eżenzjonijiet mit-taxxa fuq il-livell minimu armonizzat għaliex kamp kompetittiv ekwu jkun żgurat tal-anqas sa ċertu punt b’konformità mar-rati minimi applikabbli fl-Istati Membri kollha. Dan l-argument ma japplikax għall-piżijiet li jkunu ġejjin minn sistemi ta’ tariffi ta’ alimentazzjoni, li mhumiex armonizzati, u fejn kull devjazzjoni mill-kontribuzzjonijiet standard tista’ tikkaġuna tagħwiġ fil-kompetizzjoni.
(140)
Dan ifisser li l-assenza ta’ regoli dwar it-tnaqqis ta’ imposti parafiskali ma tikkostitwixxix ommissjoni li tkun inkompatibbli mal-prinċipju ġenerali tal-liġi tal-UE u li tista’ tiġi rrimedjata b’analoġija ma’ regoli eżistenti dwar tnaqqis fit-taxxi armonizzati fuq l-enerġija.
(141)
Ikun xi jkun il-każ, anki kieku dawk ir-regoli setgħu jiġu applikati b’analoġija, il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni ma setax jiġi kkunsidrat bħala kompatibbli, għar-raġunijiet stipulati fil-premessi 129-133.
Konklużjoni
(142)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li ma tistax tagħmel analoġija bejn il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni notifikat u r-regoli għall-istima ta’ tnaqqis fit-taxxi armonizzati fuq l-enerġija skont il-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali, u li konsegwentement ma tistax tapprova l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni abbażi ta’ din l-analoġija.
5.3.3. Analoġija mal-Artikolu 25 tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa
(143)
Il-Kummissjoni kkunsidrat ukoll jekk setgħetx tapprova l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni abbażi ta’ analoġija mal-Artikolu 25 tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa.
(144)
L-Awstrija qiegħda ssostni l-fehma li d-differenzi bejn it-testi tal-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali u l-Artikolu 25 tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa jagħtu ftit lok għal approvazzjoni tal-miżura b’analoġija mal-Artikolu 25 tar-Regolament. L-Awstrija qiegħda tirrimarka li l-punt 152 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali jinqara kif ġej:
“Sabiex jiġu approvati skont l-Artikolu 87 tat-Trattat tal-KE, tnaqqis ta’ taxxi armonizzati, jew eżenzjonijiet minnhom, b’mod partikolari dawk armonizzati permezz tad-Direttiva 2003/96/KE, għandhom ikunu kompatibbli mal-leġiżlazzjoni Komunitarja rilevanti applikabbli u jkunu konformi mal-limiti u l-kundizzjonijiet stipulati fihom”,
(145)
Filwaqt li l-Artikolu 25 tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa jinqara kif ġej:
“Skemi ta’ għajnuna ambjentali fil-forma ta’ tnaqqis mit-taxxi ambjentali li jissodisfaw il-kundizzjonijiet tad-Direttiva tal-Kunsill 2003/96/KE għandhom ikunu kompatibbli mas-suq komuni skont it-tifsira tal-Artikolu 87(3) tat-Trattat u għandhom ikunu eżenti mir-rekwiżit tan-notifika tal-Artikolu 88(3) tat-Trattat, sakemm il-kundizzjonijiet stabbiliti fil-paragrafi 2 u 3 ta’ dan l-Artikolu jiġu ssodisfati” (78).
(146)
L-Awstrija tikkonkludi li l-Artikolu 25 tar-Regolament jista’ jkun usa’ fil-firxa tiegħu mill-punt 152 tal-Linji Gwida. Filwaqt li l-punt 152 tal-Linji Gwida jista’ japplika biss għal taxxi armonizzati bid-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija, l-Awstrija targumenta li l-Artikolu 25 tar-Regolament jirrikjedi biss li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni jkun jirrispetta l-livelli minimi ta’ taxxa stabbiliti fid-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija, anki jekk din ma tkunx taxxa armonizzata fuq l-enerġija. L-Artikolu 25 tar-Regolament jista’ għalhekk jiġi applikat għat-tnaqqis fit-taxxi ambjentali mhux armonizzati, li jistgħu jinstabu li jkunu kompatibbli sakemm is-sistema ta’ tassazzjoni inġenerali tkun tirrispetta l-livelli minimi ta’ taxxa fuq l-enerġija. L-Awstrija tirrikonoxxi li l-kontribuzzjonijiet li jitħallsu skont l-Att dwar l-Elettriku Ekoloġiku mhumiex taxxa (79), imma qiegħda tgħid li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni notifikat jista’ jiġi vvalutat u approvat b’analoġija mad-dispożizzjoni dwar it-taxxi ambjentali fl-Artikolu 25 tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa.
(147)
Fil-fehma tal-Kummissjoni, madankollu, m’hemmx lok għal analoġija mal-Artikolu 25 tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa. L-ewwel nett, ir-regoli applikabbli għall-każ mhumiex simili għal dawk li għalihom wieħed jirrikorri biex japplikahom b’analoġija. It-test tal-Artikolu 25 tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa jindika biċ-ċar li l-Artikolu japplika biss għat-taxxi ambjentali armonizzati skont id-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija. Il-klassifikazzjoni bħala taxxa fuq l-enerġija hija b’hekk “kundizzjoni” għall-applikabbiltà tal-Artikolu 25 tar-Regolament. Din l-interpretazzjoni hija appoġġjata mill-fatt li skont ir-raġunament tas-sistema tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa dan ma jistax ikollu firxa usa’ mil-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali li jirreferi għalihom. Jidher biċ-ċar għalhekk li l-Artikolu 25 tar-Regolament japplika biss għat-taxxi fuq l-enerġija armonizzati bid-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija. Kif spjegat hawn fuq, il-kontribuzzjonijiet li jitħallsu skont l-Att dwar l-Elettriku Ekoloġiku mhumiex taxxi ambjentali, u r-regoli tad-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija ma japplikawx għalihom. Dan ifisser li r-regoli li jikkontrollaw it-taxxi fuq l-enerġija mhumiex simili għar-regoli li jikkontrollaw it-tariffi ta’ alimentazzjoni Awstrijaċi. It-tieni, ir-regoli applikabbli għall-każ ma fihomx ommissjoni li hija inkompatibbli mal-prinċipju ġenerali tal-liġi tal-UE u li tista’ tiġi rrimedjata b’analoġija. Tnaqqis fit-taxxa jew miżuri simili li mhumiex koperti bir-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa mhumiex awtomatikament inkompatibbli mal-liġi tal-UE: dawn sempliċement għandhom josservaw l-obbligu ġenerali tan-notifika skont l-Artikolu 108 tat-TFUE. Wara jistgħu jiġu vvalutati u jinstabu kompatibbli skont il-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali, jew, jekk il-Linji Gwida ma jkunux japplikaw, direttament skont l-Artikolu 107(3)(c) tat-TFUE. Dan ifisser li r-regoli applikabbli għall-istima tal-iskema tal-għajnuna Awstrijaka ma fihomx ommissjoni inkompatibbli mal-liġi tal-UE.
(148)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li ma tistax tagħmel analoġija bejn il-kontribuzzjonijiet li jitħallsu skont l-Att dwar l-Elettriku Ekoloġiku u t-taxxi armonizzati fuq l-enerġija msemmija fl-Artikolu 25 tar-Regolament dwar Eżenzjoni Ġenerali Sħiħa, u li konsegwentement ma tistax tapprova l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni abbażi ta’ din l-analoġija.
5.3.4. Kompatibbiltà skont l-Artikolu 107(3)(c) tat-TFUE
(149)
Il-Kummissjoni tinnota li l-Awstrija ma affermatx li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni jista’ jiġi ddikjarat bħala kompatibbli direttament abbażi tal-Artikolu 107(3)(c) tat-TFUE. Hija r-responsabbiltà tal-Istat Membru li jressaq kwalunkwe prova ta’ kompatibbiltà (80) u li juri li l-kundizzjonijiet tagħha huma ssodisfati, u għal din ir-raġuni biss l-Awstrija qiegħda tinżamm lura milli sserraħ fuq din il-bażi għall-kompatibbiltà.
(150)
Minkejja kollox il-Kummissjoni kkunsidrat jekk setgħetx tiddikjara l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni bħala kompatibbli fuq din il-bażi legali.
(151)
L-Artikolu 107(3)(c) tat-TFUE jistipola li “għajnuna maħsuba sabiex tiffaċilita l-iżvilupp ta’ ċerti attivitajiet jew ta’ ċerti żoni ekonomiċi, sakemm tali għajnuna ma taffettwax ħażin lill-kundizzjonijiet tal-kummerċ sa tali punt li jmur kontra l-interess komuni” tista’ tiġi kkunsidrata bħala kompatibbli mas-suq intern. Skont il-każistika, il-Kummissjoni tista’ tiddikjara għajnuna mill-Istat bħala kompatibbli mas-suq intern jekk l-għajnuna tikkontribwixxi biex jintlaħaq objettiv ta’ interess komuni (81), tkun neċessarja biex jintlaħaq dan l-objettiv (82), u ma tkunx se taffettwa daqstant ħażin lill-kundizzjonijiet tal-kummerċ sa tali punt li jmur kontra l-interess komuni.
(152)
Għalhekk, hija prassi stabbilita tal-Kummissjoni li miżuri jistgħu jiġu ddikjarati direttament bħala kompatibbli skont l-Artikolu 107(3)(c) tat-TFUE jekk ikunu neċessarji u proporzjonati u jekk għal għan komuni l-effetti pożittivi jegħlbu l-effetti negattivi fuq il-kompetizzjoni u l-kummerċ (83). Il-Kummissjoni jidhrilha li jkun xieraq hawnhekk li tagħmel il-mistoqsijiet li ġejjin:
1.
Kemm hija mmirata lejn objettiv ta’ interess komuni ddefinit tajjeb il-miżura tal-għajnuna?
2.
Kemm hija mfassla tajjeb l-għajnuna biex jintlaħaq l-objettiv ta’ interess komuni? B’mod partikolari:
(a)
hija l-miżura tal-għajnuna strument xieraq u neċessarju, jew jeżistu strumenti oħrajn, iktar adattati?
(b)
jeżisti xi effett tal-inċentiv, jew fi kliem ieħor kemm se tbiddel l-atteġġjament tal-impriżi din l-għajnuna?
(c)
hija l-miżura tal-għajnuna proporzjonali, jew fi kliem ieħor jista’ jagħti l-każ li l-istess bidla fl-atteġġjament tinkiseb b’anqas għajnuna?
3.
Kemm huma limitati t-tagħwiġ fil-kompetizzjoni u l-effett fuq il-kummerċ, sabiex il-bilanċ globali jkun wieħed pożittiv?
Objettiv ta’ interess komuni
(153)
L-Awstrija qiegħda tgħid li l-objettiv ewlieni tal-miżura huwa l-ħarsien ambjentali. Madankollu, kif intwera hawn fuq fil-premessi 126-129, il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni ma jikkontribwixxix għall-ħarsien ambjentali.
(154)
Barra minn hekk, kull effett ambjentali tal-miżura għandu jinkiseb permezz ta’ żieda globali fit-tariffi ta’ alimentazzjoni, li skont il-fehma tal-Awstrija ma jkunx possibbli mingħajr ma tiġi żgurata l-kompetittività kostanti tan-negozji konċentrati fl-enerġija bis-saħħa tal-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni notifikat. Kif l-awtoritajiet Awstrijaċi fil-fatt jirrikonoxxu fis-sottomissjonijiet tagħhom, l-objettiv tal-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni huwa li titjieb il-kompetittività tan-negozji konċentrati fl-enerġija fl-Awstrija fir-rigward tal-kompetituri tagħhom fi Stati Membri oħrajn. Fid-deċiżjonijiet tagħha l-Kummissjoni qatt ma aċċettat li għajnuna bħal din tikkontribwixxi għal objettiv ta’ interess komuni.
(155)
L-unika eċċezzjoni għal din il-prassi huwa l-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali. Imma anki fejn il-Kummissjoni taċċetta t-tnaqqis ta’ taxxa ambjentali, xorta teżiġi li jitħallas livell minimu ta’ taxxa. Dan ifisser li għad-dħul kollu mit-taxxi l-kontribuzzjoni totali tal-impriża li tibbenefika mit-tnaqqis fit-taxxa xorta tiżdied ma’ kull unità ta’ tniġġis. Fil-każ preżenti s-sitwazzjoni hija differenti. Fuq il-kontribuzzjoni hemm limitu massimu ta’ 0,5 % tal-valur nett tal-produzzjoni. Kull unità addizzjonali ta’ tniġġis m’għadhiex soġġetta għal imposta parafiskali. B’hekk il-kontribuzzjoni għal kull unità ta’ tniġġis tonqos għal kull unità addizzjonali. Iktar milli tinkoraġġixxi l-effiċjenza tar-riżorsi, għaldaqstant, is-sistema tipprovdi inċentiv għall-użu ta’ riżorsi addizzjonali.
(156)
Konsegwentement il-Kummissjoni tikkunsidra li l-għajnuna ma tikkontribwixxix għal objettiv ta’ interess komuni.
Strument ta’ politika xieraq
(157)
Skont il-każistika, “għajnuna tal-operat, jiġifieri, għajnuna intenzjonata biex isserraħ impriża mill-ispejjeż li normalment kien ikollha tagħmel tajjeb għalihom hija stess fit-tmexxija tagħha ta’ kuljum jew fl-attivitajiet ordinarji tagħha, bħala prinċipju ma taqax fl-ambitu tal-Artikolu 92(3) [illum l-Artikolu 107(3) tat-TFUE]” (84). Kif tennew il-qrati, “Skont il-każistika rilevanti, l-effett ta’ din l-għajnuna bħala prinċipju huwa li joħloq tagħwiġ fil-kompetizzjoni fis-setturi fejn tingħata, filwaqt li minkejja kollox tkun inkapaċi, min-natura tagħha stess, li tilħaq xi wieħed mill-objettivi tal-eċċezzjonijiet imsemmija qabel” (85). Fil-każ li qiegħed jiġi indirizzat il-Kummissjoni qiegħda tikkonstata li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni jikkostitwixxi għajnuna tal-operat, għaliex iserraħ lill-benefiċjarji minn parti mill-ispejjeż għall-akkwist tal-elettriku tagħhom, li normalment kien ikollhom jagħmlu tajjeb għalih fl-operat tagħhom ta’ kuljum.
(158)
Għalhekk, anki kieku t-titjib fil-kompetittività kien objettiv ta’ interess komuni, il-Kummissjoni tikkunsidra li l-għajnuna tal-operat ikun xi jkun il-każ ma tkunx strument ta’ politika xieraq biex jintlaħaq dan l-objettiv.
(159)
Rigward it-taxxi ambjentali l-Kummissjoni aċċettat eċċezzjoni limitata ta’ dan il-prinċipju, imma b’kunsiderazzjoni għal objettiv speċifiku. It-tnaqqis ta’ taxxi ambjentali, jew eżenzjonijiet minnhom, li jikkonċernaw ċerti setturi jew kategoriji ta’ impriżi huma ammissibbli skont il-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali jekk jagħmluha possibbli li għal impriżi oħrajn jiġu adottati taxxi ogħla, u b’hekk ikun hemm titjib globali fl-internalizzazzjoni tal-ispejjeż, u li jinħolqu iktar inċentivi għat-titjib tal-ħarsien ambjentali. Hawnhekk il-Kummissjoni sostniet li għajnuna ta’ dan it-tip tista’ tkun neċessarja biex indirettament jiġu indirizzati esternalitajiet negattivi bil-faċilitazzjoni tal-introduzzjoni jew it-tħaddim ta’ tassazzjoni ambjentali nazzjonali relattivament għolja.
(160)
Madankollu, il-Kummissjoni qiegħda tikkonstata li l-kontribuzzjonijiet għall-appoġġ ta’ elettriku ekoloġiku li minnhom il-benefiċjarji għandhom ikunu eżentati taħt l-iskema notifikata ma jikkostitwixxux taxxa ambjentali skont it-tifsira tal-punti 70(14) u 151 tal-Linji Gwida. It-taxxi huma drittijiet ta’ ħlas li jmorru għall-baġit ġenerali tal-Istat. Il-kontribuzzjonijiet li minnhom il-benefiċjarji għandhom ikunu eżentati taħt l-iskema notifikata ma jmorrux għall-baġit ġenerali tal-Istat. Dawn jintużaw esklussivament biex jiffinanzjaw il-kontribuzzjonijiet lill-OeMAG, li tgħin produtturi ta’ elettriku ekoloġiku permezz tat-tariffi ta’ alimentazzjoni. Konsegwentement, dawn il-kontribuzzjonijiet ma jikkostitwixxux taxxa ambjentali.
(161)
Il-Kummissjoni tikkunsidra li kull eċċezzjoni tar-regola ġenerali tal-inkompatibbiltà tal-għajnuna tal-operat stipulata fil-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali għandha tiġi interpretata strettament. Għalhekk, billi huwa eċċezzjoni, il-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida għandu jkun ristrett għat-taxxi ambjentali.
(162)
Barra minn dan, kif spjegat hawn fuq, l-applikazzjoni tal-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida għall-imposti parafiskali tkun qiegħda tikkontradixxi l-objettivi ta’ dawk ir-regoli u tad-Direttiva għal Taxxa fuq l-Enerġija rigward it-taxxi armonizzati fuq l-enerġija. Dan l-approċċ jista’ jirriżulta wkoll fl-applikazzjoni ġenerali ta’ dawn id-dispożizzjonijiet għal imposti parafiskali fil-qasam tal-ħarsien ambjentali (eż. imposti parafiskali fuq skart u affarijiet simili). Applikazzjoni hekk wiesgħa tmur lil hinn mill-ambitu u l-objettivi tal-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida.
(163)
Konsegwentement, il-Kummissjoni tikkunsidra li għajnuna tal-operat fl-għamla ta’ tnaqqis fl-imposti parafiskali mhijiex strument xieraq għat-titjib tal-ħarsien ambjentali. Il-Kummissjoni għadha qatt ma applikat il-kundizzjonijiet tal-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali għal tipi oħra ta’ drittijiet ta’ ħlas u imposti parafiskali.
(164)
Il-Kummissjoni tosserva li l-volum ta’ taxxa ambjentali, anki kieku tkun tapplika biss ir-rata mnaqqsa, huwa direttament proporzjonat mal-livell ta’ tniġġis li tikkawża l-impriża inkwistjoni. Fil-każ preżenti, madankollu, qiegħed jiġi ffissat limitu massimu sa ċertu livell fuq il-kontribuzzjoni. Kull konsum li jaqbeż dan il-livell ma jibqax jiġi ntaxxat. Dan il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni jċaħħad l-imposta parafiskali minn kull inċentiv għal atteġġjament favur l-effiċjenza tar-riżorsi.
Neċessità, effett tal-inċentiv u proporzjonalità
(165)
Li kieku kien aċċettat li l-għajnuna tal-operat fl-għamla ta’ tnaqqis fl-imposti parafiskali kienet strument ta’ politika xieraq, l-għajnuna tal-operat involuta kien ikollha tiġi eżaminata għan-neċessità u l-proporzjonalità bl-istess mod tat-tnaqqis fit-taxxi ambjentali mhux armonizzati skont il-Kapitolu 4 tal-Linji Gwida dwar l-Għajnuna Ambjentali (86), għaliex l-istima tat-taxxi ambjentali mhux armonizzati skont il-Kapitolu 4 tirrifletti l-prinċipji ġenerali tal-analiżi ekonomika ddettaljata skont l-Artikolu 107(3)(c) tat-TFUE.
(166)
Skont dawk id-dispożizzjonijiet, l-Istat Membru għandu jipprovdi informazzjoni dwar is-setturi rispettivi jew kategoriji ta’ benefiċjarji koperti bl-eżenzjonijiet jew tnaqqis, dwar is-sitwazzjoni tal-benefiċjarji ewlenin f’kull wieħed mis-setturi konċernati u dwar kif it-tassazzjoni tista’ tikkontribwixxi għall-ħarsien ambjentali. Is-setturi eżentati għandhom jiġu deskritti adegwatament u għandha tiġi pprovduta lista tal-akbar benefiċjarji għal kull wieħed mis-setturi (fejn jiġu kkunsidrati notevolment il-fatturat, l-ishma mis-suq u l-iskala tal-bażi tat-taxxa) (87). Abbażi ta’ din l-informazzjoni l-Kummissjoni trid tivvaluta jekk it-tnaqqis ta’ taxxi ambjentali, jew eżenzjonijiet minnhom, humiex neċessarji u proporzjonali. Rigward in-neċessità, l-għażla tal-benefiċjarji għandha tkun ibbażata fuq kriterji oġġettivi u trasparenti, u t-taxxa ambjentali mingħajr tnaqqis għandha twassal għal żieda sostanzjali fl-ispejjeż tal-produzzjoni li ma jistgħux jiġu mgħoddija fuq il-konsumaturi bla ma jwasslu għal tnaqqis sinifikanti fil-bejgħ (88). Rigward il-proporzjonalità, l-Istat Membru għandu juri li kull wieħed mill-benefiċjarji individwali jkun qiegħed iħallas proporzjon tal-livell tat-taxxa nazzjonali li b’mod ġenerali hija ekwivalenti għall-prestazzjoni ambjentali tiegħu, jew tal-anqas 20 % tat-taxxa nazzjonali, jekk rata iktar baxxa ma tistax tiġi ġġustifikata, jew li t-tnaqqis jew eżenzjonijiet jiddependu fuq l-iffinalizzar ta’ kull ftehim b’għanijiet ambjentali fil-mira li jridu jintlaħqu (89).
(167)
Madankollu, l-Awstrija ma pprovdietx din l-informazzjoni, għad illi l-Kummissjoni talbitha ripetutament biex tagħmel dan (90). Konsegwentement il-Kummissjoni ma setgħetx tivvaluta jekk l-għajnuna hijiex neċessarja jew proporzjonali jew kif tista’ tikkontribwixxi għall-ħarsien tal-ambjent.
(168)
Fl-aħħar nett, l-Awstrija naqset ukoll milli turi li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni se jkollu xi effett tal-inċentiv.
Tagħwiġ fil-kompetizzjoni u l-impatt fuq il-kummerċ
(169)
Skont il-każistika, l-għajnuna tal-operat thedded li jinħoloq tagħwiġ fil-kompetizzjoni u li taffettwa l-kummerċ (91). Fil-każ preżenti, l-effett ta’ tagħwiġ huwa aggravat mill-fatt li dawk l-impriżi eliġibbli għall-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni diġà jirċievu għajnuna tal-operat fl-għamla ta’ rata tat-tassazzjoni tal-enerġija mnaqqsa. Jekk tingħatalhom it-tieni għamla ta’ għajnuna tal-operat, li saħansitra mhijiex limitata biż-żmien, din twassal għal tagħwiġ fil-kompetizzjoni u sa tali punt li jmur kontra l-interess komuni.
Konklużjoni
(170)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni ma jistax jiġi ddikjarat bħala kompatibbli skont l-Artikolu 107(3)(c) tat-TFUE.
5.4. Konklużjoni
(171)
Fid-dawl tal-kunsiderazzjonijiet stipulati hawn fuq il-Kummissjoni vvalutat l-iskema ta’ għajnuna lill-produtturi ta’ elettriku ekoloġiku u l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni għan-negozji konċentrati fl-enerġija. Fid-deċiżjoni inizjali tagħha tat-22 ta’ Lulju 2009 l-Kummissjoni sabet li l-iskema ta’ appoġġ lill-produtturi ta’ elettriku ekoloġiku kienet tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat, imma kienet kompatibbli mas-suq intern. Id-deċiżjoni tat bidu għal investigazzjoni formali dwar il-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni; il-Kummissjoni issa qiegħda tikkonstata li dik il-miżura wkoll tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat fl-ambitu tal-Artikolu 107(1) tat-TFUE. Madankollu, il-Kummissjoni tikkunsidra li l-mekkaniżmu ta’ eżenzjoni huwa purament għajnuna tal-operat, u mhuwiex eliġibbli għal xi waħda mill-eżenzjonijiet mill-projbizzjoni ġenerali tal-għajnuna mill-Istat li t-TFUE jippermetti.
Wara li ġew ikkunsidrati l-fatti kollha mressqa għall-attenzjoni tal-Kummissjoni, il-Kummissjoni tikkonkludi li l-għajnuna mill-Istat li l-Awstrija biħsiebha tagħti lin-negozji konċentrati fl-enerġija għandha tkun ikkunsidrata bħala inkompatibbli mas-suq intern,
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
L-għajnuna mill-Istat fl-għamla ta’ eżenzjoni parzjali mill-obbligu tax-xiri ta’ elettriku ekoloġiku li l-Awstrija biħsiebha tagħti lin-negozji konċentrati fl-enerġija hija inkompatibbli mas-suq intern.
Għalhekk, l-għajnuna ma tistax tiġi implimentata.
Artikolu 2
L-Awstrija għandha tinforma lill-Kummissjoni, fi żmien xahrejn min-notifikazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni, bil-miżuri li tkun ħadet biex tikkonforma magħha.
Artikolu 3
Din id-deċiżjoni hija indirizzata lir-Repubblika tal-Awstrija.
Magħmula fi Brussell, it-8 ta’ Marzu 2011.