SMĚRNICE RADY 2010/23/EU
ze dne 16. března 2010,
kterou se mění směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jde o volitelné a dočasné používání mechanismu přenesení daňové povinnosti ve vztahu k poskytnutí některých služeb s vysokým rizikem podvodů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 2006/112/ES (3) stanoví, že daň z přidané hodnoty (DPH) je povinna odvést každá osoba povinná k dani uskutečňující plnění zahrnující zdanitelné dodání zboží nebo poskytnutí služby. V případě přeshraničních plnění a některých domácích vysoce rizikových odvětví, jako je stavebnictví či oblast odpadů, se však předpokládá přenesení povinnosti odvést daň na osobu, které je dodáno zboží nebo poskytnuta služba.
(2)
Vzhledem k závažnosti podvodů v oblasti DPH by členským státům mělo být povoleno dočasně používat mechanismus, kterým se povinnost odvést daň přesouvá na osobu, na niž se převádějí povolenky na emise skleníkových plynů ve smyslu článku 3 směrnice 2003/87/ES (4) a další jednotky, které lze použít pro plnění požadavků uvedené směrnice.
(3)
Zavedení takového mechanismu, který se nepoužívá obecně, ale je zaměřen na tyto služby, u nichž podle nedávných zkušeností existuje zvláště vysoké riziko podvodů, by nemělo nepříznivě ovlivnit základní principy systému DPH, jako jsou dělené platby.
(4)
Členské státy by měly vypracovat hodnotící zprávu o používání mechanismu, aby bylo možné posoudit jeho účinnost.
(5)
V zájmu transparentnosti posouzení účinku používání mechanismu na podvodná jednání by hodnotící zprávy členských států měly vycházet z kritérií předem stanovených členskými státy. Ve všech takových hodnoceních by měla být jasně posouzena míra podvodů před zavedením a po zavedení mechanismu a veškeré následné změny trendů v podvodných jednáních, včetně poskytování jiných služeb. Příslušná zpráva by rovněž měla vyhodnotit náklady na dodržování předpisů vznikající osobám povinným k dani.
(6)
Každý členský stát, který na svém území zjistí změnu trendů podvodných jednání, pokud jde o služby podle této směrnice, by měl vypracovat v tomto směru zprávu.
(7)
Aby bylo používání uvedeného mechanismu umožněno všem členským státům, je nutné přijmout zvláštní změnu směrnice 2006/112/ES.
(8)
Jelikož cíle této směrnice, totiž řešení podvodů v oblasti DPH prostřednictvím dočasného opatření, které se odchyluje od stávajících pravidel Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a může jej být proto lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je pro dosažení tohoto cíle nezbytné.
(9)
Směrnice 2006/112/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Ve směrnici 2006/112/ES se vkládá nový článek, který zní:
„Článek 199a
1. Členské státy mohou do 30. června 2015 na dobu alespoň dvou let stanovit, že osobou povinnou odvést daň je osoba povinná k dani, jíž je poskytnuta některá z těchto služeb:
a)
převod povolenek na emise skleníkových plynů ve smyslu článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (5), které jsou převoditelné v souladu s článkem 12 uvedené směrnice,
b)
převod jiných jednotek, které mohou provozovatelé používat pro plnění požadavků téže směrnice.
2. Členské státy uvědomí Komisi o používání mechanismu uvedeného v odstavci 1 v době zavedení tohoto mechanismu, přičemž Komisi poskytnou tyto informace:
a)
prohlášení o oblasti působnosti opatření, kterým se mechanismus zavádí, a podrobný popis doprovodných opatření, včetně veškerých ohlašovacích povinností uložených osobám povinným k dani a jakýchkoli kontrolních opatření;
b)
hodnotící kritéria umožňující srovnání podvodných jednání ve vztahu ke službám uvedeným v odstavci 1 před zavedením mechanismu a po jeho zavedení, srovnání podvodných jednání ve vztahu k jiným službám před zavedením mechanismu a po jeho zavedení, jakož i posouzení případného nárůstu jiných druhů podvodných jednání po zavedení mechanismu oproti době před jeho zavedením;
c)
datum začátku používání opatření, kterým se mechanismus zavádí, a dobu, po kterou se bude používat.
3. Členské státy používající mechanismus uvedený v odstavci 1 podají Komisi do 30. června 2014 zprávu založenou na hodnotících kritériích uvedených v odst. 2 písm. b). V této zprávě se jasně uvede, které informace se mají pokládat za důvěrné a které informace mohou být zveřejněny.
Zpráva obsahuje podrobné posouzení celkové účinnosti a účelnosti opatření, zejména pokud jde o
a)
dopad na podvodná jednání týkající se poskytnutí služeb, na které se opatření vztahuje;
b)
možný přesun podvodných jednání na zboží nebo na jiné služby;
c)
náklady na dodržování předpisů vznikající v důsledku opatření osobám povinným k dani.
4. Každý členský stát, který po vstupu tohoto článku v platnost zjistí změnu trendů podvodných jednání na svém území, pokud jde o služby uvedené v odstavci 1, předloží v tomto směru do 30. června 2014 zprávu Komisi.
Článek 2
Členské státy, které se rozhodnou používat mechanismus uvedený v čl. 199a odst. 1 směrnice 2006/112/ES, sdělí Komisi ustanovení příslušného opatření, kterým se mechanismus zavádí, v okamžiku zahájení používání tohoto mechanismu.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice se použije do 30. června 2015.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům.
Článek 6
Tato směrnice bude vyhlášena v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 16. března 2010.
DIRETTIVA TAL-KUNSILL 2010/23/UE
tas-16 ta’ Marzu 2010
li temenda d-Direttiva 2006/112/KE dwar is-sistema komuni ta’ taxxa fuq il-valur miżjud, fir-rigward ta’ applikazzjoni fakultattiva u temporanja tal-mekkaniżmu tar-reverse charge fil-konfront tal-fornimenti ta’ ċerti servizzi suxxettibbli għal frodi
IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikulari l-Artikolu 113 tiegħu,
Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Wara li kkunsidra l-opinjoni tal-Parlament Ewropew (1),
Wara li kkunsidra l-opinjoni tal-Kumitat Ekonomiku u Soċjali Ewropew (2),
Filwaqt li jaġixxi skont proċedura leġislattiva speċjali,
Billi:
(1)
Id-Direttiva tal-Kunsill 2006/112/KE (3) tispeċifika li t-taxxa fuq il-valur miżjud (VAT) għandha titħallas minn kwalunkwe persuna taxxabbli li twettaq transazzjonijiet li jinvolvu l-forniment taxxabbli ta’ oġġetti u servizzi. Fil-każ ta’ transazzjonijiet transkonfinali, u għal ċerti setturi domestiċi b’riskju għoli bħal dawk tal-bini jew tal-iskart, hu previst, madankollu, li l-obbligu tal-ħlas tal-VAT għandu jiġi ttrasferit lill-persuna li jsirilha l-forniment.
(2)
Minħabba l-gravità tal-frodi tal-VAT, l-Istati Membri għandhom jitħallew japplikaw, fuq bażi temporanja, mekkaniżmu li permezz tiegħu l-obbligu li titħallas il-VAT jgħaddi għal fuq il-persuna li lilha jiġu ttrasferiti l-allokazzjonijiet tal-kwoti ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra kif definit fl-Artikolu 3 tad-Direttiva 2003/87/KE (4), u unitajiet oħrajn li jistgħu jintużaw għal konformità mal-istess Direttiva.
(3)
L-introduzzjoni ta’ tali mekkaniżmu li jimmira lejn dawn is-servizzi, li skont l-esperjenza reċenti huma partikolarment soġġetti għal frodi, għall-kuntrarju tal-applikazzjoni ġenerali tiegħu, m’għandux jaffetwa b’mod negattiv il-prinċipji fundamentali tas-sistema tal-VAT, bħall-pagamenti frazzjonati.
(4)
L-Istati Membri għandhom jipproduċu rapport ta’ evalwazzjoni dwar l-applikazzjoni tal-mekkaniżmu sabiex jippermettu valutazzjoni tal-effiċjenza tiegħu.
(5)
Biex jiġi vvalutat l-effett tal-applikazzjoni tal-mekkaniżmu fuq attivitajiet ta’ frodi b’mod trasparenti, ir-rapporti ta’ evalwazzjoni mill-Istati Membri għandhom ikunu bbażati fuq kriterji definiti minn qabel stabbiliti mill-Istati Membri. Kwalunkwe evalwazzjoni bħal din għandha tivvaluta b’mod ċar il-livell ta’ frodi qabel u wara l-applikazzjoni tal-mekkaniżmu u kwalunkwe ċaqliq konsegwenti fix-xejriet tal-attivitajiet ta’ frodi, inklużi l-fornimenti ta’ servizzi oħrajn. Ir-rapport għandu jevalwa wkoll l-ispejjeż ta’ konformità għall-persuni taxxabbli.
(6)
Kull Stat Membru li individwa bidla fix-xejriet tal-attivitajiet ta’ frodi fit-territorju tiegħu fir-rigward tas-servizzi taħt din id-Direttiva għandu jipproduċi rapport f’dak ir-rigward.
(7)
Biex l-Istati Membri kollha jiġu pprovduti bl-għażla li japplikaw tali mekkaniżmu, huwa meħtieġ li ssir emenda speċifika għad-Direttiva 2006/112/KE.
(8)
Ladarba l-għan ta’ din id-Direttiva, senjatament li tiġi indirizzata l-frodi tal-VAT permezz ta’ miżura temporanja li tidderoga mir-regoli eżistenti tal-Unjoni, ma jistax jinkiseb b’mod suffiċjenti mill-Istati Membri u għalhekk jista’ jinkiseb aħjar fil-livell tal-Unjoni, l-Unjoni tista’ tadotta miżuri konformement mal-prinċipju tas-sussidjarjetà kif stabbilit fl-Artikolu 5 tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea. Konformement mal-prinċipju ta’ proporzjonalità, kif stabbilit f’dak l-Artikolu, din id-Direttiva ma tmurx lil hinn minn dak li hu meħtieġ biex jinkiseb dak l-għan.
(9)
Id-Direttiva 2006/112/KE għandha għalhekk tiġi emendata kif meħtieġ,
ADOTTA DIN ID-DIRETTIVA:
Artikolu 1
Fid-Direttiva 2006/112/KE għandu jiġi inserit l-Artikolu li ġej:
“Artikolu 199a
1. Sat-30 ta’ Ġunju 2015 u għal perijodu minimu ta’ sentejn, l-Istati Membri jistgħu jistabbilixxu li l-persuna responsabbli għall-ħlas tal-VAT hija l-persuna taxxabbli li lilha jiġi fornut kwalunkwe wieħed minn dawn il-fornimenti:
(a)
it-trasferiment tal-allokazzjonijiet tal-kwoti ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra kif definit fl-Artikolu 3 tad-Direttiva 2003/87/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-13 ta’ Ottubru 2003 li tistabbilixxi skema għall-iskambju ta’ kwoti ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra ġewwa l-Komunità (*), li huma trasferibbli f’konformita mal-Artikolu 12 ta’ dik id-Direttiva,
(b)
it-trasferiment ta’ unitajiet oħrajn li jistgħu jintużaw mill-operaturi għall- konformità mal-istess Direttiva.
2. L-Istati Membri għandhom jinfurmaw lill-Kummissjoni dwar l-applikazzjoni tal-mekkaniżmu previst fil-paragrafu 1 dwar l-introduzzjoni ta’ kwalunkwe mekkaniżmu bħal dan u għandhom jipprovdu l-informazzjoni li ġejja lill-Kummissjoni:
(a)
dikjarazzjoni dwar l-iskop tal-miżura li tapplika l-mekkaniżmu u deskrizzjoni dettaljata tal-miżuri li jakkumpanjawha, inklużi kwalunkwe obbligi ta’ rappurtar fuq il-persuni taxxabbli u kwalunkwe miżuri ta’ kontroll;
(b)
kriterji ta’ evalwazzjoni biex ikun possibbli paragun bejn attivitajiet ta’ frodi rigward is-servizzi elenkati fil-paragrafu 1 qabel u wara l-applikazzjoni tal-mekkaniżmu, l-attivitajiet ta’ frodi rigward servizzi oħrajn qabel u wara l-applikazzjoni tal-mekkaniżmu, u kwalunkwe żieda f’tipi oħrajn ta’ attivitajiet ta’ frodi qabel u wara l-applikazzjoni tal-mekkaniżmu;
(c)
id-data tal-bidu u l-perijodu li għandu jkun kopert mill-miżura li tapplika l-mekkaniżmu.
3. L-Istati Membri li japplikaw il-mekkaniżmu previst fil-paragrafu 1 għandhom, abbażi tal-kriterji ta’ evalwazzjoni previsti fil-punt (b) tal-paragrafu 2, jippreżentaw rapport lill-Kummissjoni mhux aktar tard mit-30 ta’ Ġunju 2014. Ir-rapport għandu jindika b’mod ċar l-informazzjoni li għandha tiġi trattata b’mod kunfidenzjali u l-informazzjoni li tista’ tiġi ppubblikata.
Ir-rapport għandu jipprovdi valutazzjoni dettaljata tal-effettività u l-effiċjenza ġenerali tal-miżura, partikolarment rigward:
(a)
l-impatt fuq attivitajiet ta’ frodi fir-rigward tal-fornimenti ta’ servizzi koperti mill-miżura;
(b)
it-trasferiment possibbli ta’ attivitajiet ta’ frodi għal oġġetti jew servizzi oħrajn;
(c)
l-ispejjeż ta’ konformità għall-persuni taxxabbli li jirriżultaw mill-miżura.
4. Kull Stat Membru, li, mid-dħul fis-seħħ ta’ dan l-Artikolu, jkun individwa bidla fix-xejriet tal-attivitajiet ta’ frodi fit-territorju tiegħu fir-rigward tas-servizzi elenkati fil-paragrafu 1, għandu jippreżenta rapport lill-Kummissjoni f’dak ir-rigward mhux aktar tard mit-30 ta’ Ġunju 2014.
Artikolu 2
L-Istati Membri li jagħżlu li japplikaw il-mekkaniżmu previst fil-paragrafu 1 tal-Artikolu 199a tad-Direttiva 2006/112/KE għandhom jikkomunikaw id-dispożizzjonijiet tal-miżura li tapplika l-mekkaniżmu lill-Kummissjoni meta jibda l-mekkaniżmu.
Artikolu 3
Din id-Direttiva għandha tidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara dak tal-pubblikazzjoni tagħha f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Artikolu 4
Id-Direttiva għandha tapplika sat-30 ta’ Ġunju 2015.
Artikolu 5
Din id-Direttiva hija indirizzata lill-Istati Membri.
Artikolu 6
Din id-Direttiva għandha tiġi ppubblikata f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Magħmul fi Brussell, is-16 ta’ Marzu 2010.