PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 22. listopadu 2010,
kterým se Německu, Itálii a Rakousku povoluje zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES a kterým se mění rozhodnutí 2007/250/ES za účelem prodloužen6í doby platnosti povolení uděleného Spojenému království
(2010/710/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Itálie, Německo a Rakousko v dopisech zaevidovaných generálním sekretariátem Komise v pořadí podle uvedených zemí dne 3. srpna 2007, 23. prosince 2009 a 17. února 2010 požádaly o povolení zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES, pokud jde o osobu povinnou odvést daň z přidané hodnoty (dále jen „DPH“). Dopisem zaevidovaným generálním sekretariátem Komise dne 10. února 2010 Spojené království požádalo o prodloužení doby platnosti povolení uděleného rozhodnutím Rady 2007/250/ES ze dne 16. dubna 2007, kterým se Spojenému království povoluje zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty (2).
(2)
Komise informovala ostatní členské státy dopisem ze dne 11. ledna 2010 o žádosti Německa a dopisem ze dne 9. března 2010 o žádostech Itálie, Rakouska a Spojeného království. Dopisem ze dne 12. ledna 2010 oznámila Komise Německu a dopisy ze dne 11. března 2010 Itálii, Rakousku a Spojenému království, že má k dispozici veškeré informace, které považuje za nezbytné k posouzení žádosti.
(3)
Osobou povinnou odvést DPH je podle článku 193 směrnice 2006/112/ES osoba povinná k dani uskutečňující dodání zboží. Účelem odchylek požadovaných Německem, Itálií a Rakouskem je přenést tuto povinnost na osobu povinnou k dani, které je zboží dodáváno, avšak pouze za určitých podmínek a pouze ve vztahu k určitému zboží, zejména mobilním telefonům a zařízením s integrovanými obvody.
(4)
Významný počet obchodníků s určitými výrobky, zejména mobilními telefony a zařízeními s integrovanými obvody, se po prodeji svých výrobků vyhýbá odvádění DPH správci daně. Avšak jejich zákazníci mají právo na odpočet daně, protože vlastní platnou fakturu. V nejagresivnějších případech těchto daňových úniků je stejné zboží dodáno několikrát prostřednictvím „kolotočového“ schématu, aniž by byla správci daně odvedena DPH. Pokud se osoba, které je zboží dodáváno, v těchto případech určí jako osoba povinná odvést DPH, odchylka by odstranila příležitost k páchání této formy daňového úniku. Výše splatné DPH by tím nebyla dotčena.
(5)
Pro zajištění účinného uplatňování odchylky a zabránění přesunu daňových úniků na jiné výrobky nebo na maloobchodní úroveň by Německo, Itálie a Rakousko měly zavést vhodné kontrolní a ohlašovací povinnosti. Komise by měla být informována o konkrétních opatřeních přijatých za účelem sledování uplatňování odchylky.
(6)
Opatření je přiměřené zamýšleným cílům, protože nemá být uplatňováno obecně, ale pouze na konkrétní skupiny výrobků, u kterých je vysoké riziko daňových úniků a u kterých rozsah daňových úniků způsobil značné daňové ztráty. Uplatnění mechanismu přenesení daňové povinnosti navíc znamená menší riziko přesunu podvodů do oblasti maloobchodního prodeje daných výrobků, neboť mobilní telefony jsou obvykle dodávány velkými telefonními společnostmi a toto opatření lze uplatnit na integrované obvody ještě před jejich zabudováním do výrobků pro konečné uživatele.
(7)
Povolení je v zásadě platné pouze po krátké časové období, neboť nelze s jistotou určit, zda bude cílů opatření dosaženo, ani nelze předem odhadnout dopad opatření na fungování systému DPH v členských státech, které je použijí, nebo v ostatních členských státech.
(8)
Spojenému království by mělo být povoleno pokračovat v uplatňování stávajícího zvláštního opatření až do data ukončení platnosti povolení uděleného Německu, Itálii a Rakousku.
(9)
Odchylka nemá žádný nepříznivý dopad na vlastní zdroje Unie vycházející z DPH,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Odchylně od článku 193 směrnice 2006/112/ES může Německo jako osobu povinnou odvést DPH určit osobu povinnou k dani, které je dodáváno toto zboží:
a)
mobilní telefony, tj. zařízení vyrobená nebo upravená pro použití ve spojení se sítí, která má licenci, a provozovaná na stanovených frekvencích, bez ohledu na to, zda mají další využití;
b)
zařízení s integrovanými obvody, jako jsou mikroprocesory a základní jednotky, ve stavu před zabudováním do výrobků pro konečné uživatele.
2. Tato odchylka se vztahuje na dodání zboží, u něhož se základ daně rovná 5 000 EUR nebo je vyšší.
Článek 2
Odchylně od článku 193 směrnice 2006/112/ES může Itálie jako osobu povinnou odvést DPH určit osobu povinnou k dani, které je dodáváno toto zboží:
a)
mobilní telefony, tj. zařízení vyrobená nebo upravená pro použití ve spojení se sítí, která má licenci, a provozovaná na stanovených frekvencích, bez ohledu na to, zda mají další využití;
b)
zařízení s integrovanými obvody, jako jsou mikroprocesory a základní jednotky, ve stavu před zabudováním do výrobků pro konečné uživatele.
Článek 3
1. Odchylně od článku 193 směrnice 2006/112/ES může Rakousko jako osobu povinnou odvést DPH určit osobu povinnou k dani, které je dodáváno toto zboží:
a)
mobilní telefony, tj. zařízení vyrobená nebo upravená pro použití ve spojení se sítí, která má licenci, a provozovaná na stanovených frekvencích, bez ohledu na to, zda mají další využití;
b)
zařízení s integrovanými obvody, jako jsou mikroprocesory a základní jednotky, ve stavu před zabudováním do výrobků pro konečné uživatele.
2. Tato odchylka se vztahuje na dodání zboží, u něhož se základ daně rovná 5 000 EUR nebo je vyšší.
Článek 4
Odchylku stanovenou v článcích 1, 2 a 3 musí Německo, Itálie a Rakousko doplnit zavedením vhodných a účinných kontrolních a ohlašovacích povinností pro osoby povinné k dani, které dodávají zboží, na které se v souladu s tímto rozhodnutím vztahuje přenesení daňové povinnosti.
Článek 5
Článek 4 rozhodnutí 2007/250/ES se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Použitelnost tohoto rozhodnutí končí dnem, k němuž vstoupí v platnost pravidla Unie umožňující členským státům přijímat taková opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES, a nejpozději dnem 31. prosince 2013.“
Článek 6
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.
Použitelnost tohoto rozhodnutí končí dnem, k němuž vstoupí v platnost pravidla Unie umožňující členským státům přijímat taková opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES, a nejpozději dnem 31. prosince 2013.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo, Italské republice, Rakouské republice a Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 22. listopadu 2010.
DEĊIŻJONI TA’ IMPLIMENTAZZJONI TAL-KUNSILL
tat-22 ta’ Novembru 2010
li tawtorizza lill-Ġermanja, lill-Italja u lill-Awstrija jintroduċu miżura speċjali li tidderoga mill-Artikolu 193 tad-Direttiva 2006/112/KE u li temenda d-Deċiżjoni 2007/250/KE biex jiġi estiż il-perijodu ta’ validità tal-awtorizzazzjoni mogħtija lir-Renju Unit
(2010/710/UE)
IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidra d-Direttiva tal-Kunsill 2006/112/KE tat-28 ta’ Novembru 2006 dwar is-sistema komuni ta’ taxxa fuq il-valur miżjud (1), u b’mod partikolari l-Artikolu 395(1) tiegħu,
Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Billi:
(1)
Permezz tal-ittri rreġistrati għand is-Segretarjat-Ġenerali tal-Kummissjoni fit-3 ta’ Awwissu 2007, fit-23 ta’ Diċembru 2009 u fis-17 ta’ Frar 2010 rispettivament, l-Italja, il-Ġermanja u l-Awstrija talbu l-awtorizzazzjoni biex jintroduċu miżura speċjali li tidderoga mill-Artikolu 193 tad-Direttiva 2006/112/KE fir-rigward tal-persuna responsabbli għall-ħlas tat-taxxa fuq il-valur miżjud (minn hawn ’il quddiem “VAT”). Permezz ta’ ittra rreġistrata mas-Segretarjat-Ġenerali tal-Kummissjoni fl-10 ta’ Frar 2010, ir-Renju Unit talab li jestendi l-perijodu ta’ validità tal-awtorizzazzjoni prevista mid-Deċiżjoni tal-Kunsill 2007/250/KE tas-16 ta’ April 2007 li tawtorizza lir-Renju Unit jintroduċi miżura speċjali li tidderoga mill-Artikolu 193 tad-Direttiva tal-Kunsill 2006/112/KE dwar is-sistema komuni tat-taxxa fuq il-valur miżjud (2).
(2)
Il-Kummissjoni infurmat lill-Istati Membri l-oħra bit-talba li saret mill-Ġermanja permezz ta’ ittra datata l-11 ta’ Jannar 2010, u bit-talbiet li saru mill-Italja, l-Awstrija u r-Renju Unit permezz ta’ ittra datata d-9 ta’ Marzu 2010. Il-Kummissjoni infurmat lill-Ġermanja, permezz ta’ ittra datata t-12 ta’ Jannar 2010, u lill-Italja, lill-Awstrija u lir-Renju Unit, permezz ta’ ittri datati l-11 ta’ Marzu 2010, li kellha l-informazzjoni kollha li kienet tqis meħtieġa biex issir il-valutazzjoni tat-talbiet.
(3)
Il-persuna responsabbli għall-ħlas tal-VAT taħt l-Artikolu 193 tad-Direttiva 2006/112/KE hija l-persuna taxxabbli li tforni l-merkanzija. Il-fini tad-derogi li ntalbu mill-Ġermanja, mill-Italja u mill-Awstrija huwa li dik ir-responsabbiltà titpoġġa fuq il-persuna taxxabbli li lilha sar il-forniment tal-merkanzija, iżda biss taħt ċerti kondizzjonijiet u biss fil-każ ta’ prodotti partikolari, b’mod partikolari settijiet tat-telefown ċellulari u mezzi b’ċirkwit integrat.
(4)
Numru sinifikanti ta’ negozjanti ta’ prodotti partikolari, b’mod speċjali settijiet tat-telefown ċellulari u mezzi b’ċirkwit integrat, jevadu l-ħlas tal-VAT lill-awtoritajiet tat-taxxa wara li jbiegħu l-prodotti tagħhom. Il-konsumaturi tagħhom, madanakollu, huma intitolati għal tnaqqis tat-taxxa peress li jkollhom fattura valida. Fil-każijiet l-aktar aggressivi ta’ tali evażjoni tat-taxxa l-istess merkanzija hija, permezz ta’ skema “karużell”, fornuta diversi drabi mingħajr ma titħallas il-VAT lill-awtoritajiet tat-taxxa. Bin-nomina tal-persuna li jsirilha forniment tal-merkanzija bħala l-persuna responsabbli għall-ħlas tal-VAT f’tali każijiet, id-deroga telimina l-opportunità biex wieħed jidħol għal dik il-forma ta’ evażjoni tat-taxxa. Din ma taffettwax l-ammont ta’ VAT dovut.
(5)
Biex jiġi żgurat it-tħaddim effettiv tad-deroga u biex jiġi evitat li l-evażjoni tat-taxxa tgħaddi għal fuq prodotti oħra jew għal-livell tal-bejgħ bl-imnut, il-Ġermanja, l-Italja u l-Awstrija għandhom jintroduċu obbligi xierqa ta’ kontroll u rappurtar. Il-Kummissjoni għandha tkun infurmata bil-miżuri speċifiċi adottati b’kunsiderazzjoni għall-monitoraġġ tat-tħaddim tad-deroga.
(6)
Il-miżura hija proporzjonata għall-għanijiet segwiti peress li mhijiex maħsuba biex tkun applikata b’mod ġenerali, iżda biss għal gruppi ta’ prodotti speċifiċi, fejn hemm riskju għoli li sseħħ evażjoni tat-taxxa u fejn l-iskala tal-evażjoni tat-taxxa ssarrfet f’telf ta’ taxxa konsederovoli. Barra minn hekk, l-użu ta’ mekkaniżmu ta’ inverżjoni tal-ħlas jinvolvi anqas riskju li l-frodi timxi lejn il-kummerċ bl-imnut tal-prodotti inkwistjoni, peress li s-settijiet tat-telefown ċellulari ġeneralment jiġu fornuti minn kumpanniji kbar tat-telefonija u peress li l-miżura hija applikabbli għal ċirkwiti integrati fi stadju qabel l-intergrazzjoni fil-prodotti għall-utent aħħari.
(7)
Bħala prinċipju, l-awtorizzazzjoni għandha tkun valida biss għal perijodu qasir, billi ma jistax ikun stabbilit b’ċertezza li l-għanijiet tal-miżura ser jinkisbu u lanqas ma jista’ jitkejjel minn qabel l-impatt tal-miżura fuq il-funzjonament tas-sistemi tal-VAT fi ħdan dawk l-Istati Membri li japplikawha, jew fi Stati Membri oħra.
(8)
Ir-Renju Unit għandu jitħalla jkompli japplika l-miżuri speċjali eżistenti tiegħu sad-data li fiha tiskadi l-awtorizazzjoni mogħtija lill-Ġermanja, lill-Italja u lill-Awstrija.
(9)
Id-deroga m’għandha l-ebda impatt negattiv fuq ir-riżorsi proprji tal-Unjoni li jirriżultaw mill-ġbir tal-VAT,
ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
1. B’deroga mill-Artikolu 193 tad-Direttiva 2006/112/KE, il-Ġermanja hija awtorizzata li tinnomina l-persuna taxxabbli li lilha jsir il-forniment tal-merkanzija li ġejja, bħala l-persuna responsabbli għall-ħlas tal-VAT:
(a)
Settijiet tat-telefown ċellulari, li jkunu strumenti magħmula jew adattati għall-użu f’konnessjoni ma’ netwerk liċenzjat u operati fuq frekwenzi speċifikati, kemm jekk ikollhom jew jekk ma jkollhomx kwalunkwe użu ieħor;
(b)
strumenti b’ċirkwit integrat bħal mikroproċessuri u unitajiet għall-ipproċessar ċentrali fi stat qabel ma jiġu integrati fi prodotti għall-utent aħħari.
2. Id-deroga għandha tapplika fir-rigward tal-fornimenti ta’ merkanzija li għaliha l-ammont taxxabbli huwa ta’ EUR 5 000 jew aktar.
Artikolu 2
B’deroga mill-Artikolu 193 tad-Direttiva 2006/112/KE, l-Italja hija awtorizzata li tinnomina l-persuna taxxabbli li lilha jsir il-forniment tal-merkanzija li ġejja, bħala l-persuna responsabbli għall-ħlas tal-VAT:
(a)
settijiet tat-telefown ċellulari, li jkunu strumenti magħmula jew adattati għall-użu f’konnessjoni ma’ netwerk liċenzjat u operati fuq frekwenzi speċifikati, kemm jekk ikollhom jew jekk ma jkollhomx kwalunkwe użu ieħor;
(b)
strumenti ta’ ċirkwit integrat bħal mikroproċessuri u unitajiet ta’ proċessar ċentrali fi stat qabel ma jiġu integrati fi prodotti għall-utent aħħari.
Artikolu 3
1. B’deroga mill-Artikolu 193 tad-Direttiva 2006/112/KE, l-Awstrija hija awtorizzata li tinnomina l-persuna taxxabbli li lilha jsir il-forniment tal-merkanzija li ġejja, bħala l-persuna responsabbli għall-ħlas tal-VAT:
(a)
settijiet tat-telefown ċellulari, li jkunu strumenti magħmula jew adattati għall-użu f’konnessjoni ma’ netwerk liċenzjat u operati fuq frekwenzi speċifikati, kemm jekk ikollhom jew jekk ma jkollhomx kwalunkwe użu ieħor;
(b)
strumenti b’ċirkwit integrat bħal mikroproċessuri u unitajiet għall-ipproċessar ċentrali fi stat qabel ma jiġu integrati fi prodotti għall-utent aħħari.
2. Id-deroga għandha tapplika fir-rigward tal-fornimenti ta’ merkanzija li għaliha l-ammont taxxabbli huwa ta’ EUR 5 000 jew aktar.
Artikolu 4
Id-deroga prevista fl-Artikoli 1, 2 u 3 hija soġġetta għall-introduzzjoni min-naħa tal-Ġermanja, tal-Italja u tal-Awstrija, ta’ obbligi xierqa u effettivi ta’ kontroll u rappurtar fuq persuni taxxabbli li jfornu merkanzija li għaliha japplika l-ħlas invertit skont din id-Deċiżjoni.
Artikolu 5
L-Artikolu 4 tad-Deċiżjoni 2007/250/KE huwa sostitwit b’dan li ġej:
“Artikolu 4
Din id-Deċiżjoni għandha tiskadi fid-data tad-dħul fis-seħħ tar-regoli tal-Unjoni li jippermettu lill-Istati Membri kollha jadottaw tali miżuri li jidderogaw mill-Artikolu 193 tad-Direttiva 2006/112/KE, iżda l-aktar tard fil-31 ta’ Diċembru 2013”.
Artikolu 6
Din id-Deċiżjoni għandha tieħu effett fil-jum tan-notifika tagħha.
Din id-deċiżjoni għandha tiskadi fid-data tad-dħul fis-seħħ tar-regoli tal-Unjoni li jippermettu lill-Istati Membri kollha jadottaw tali miżuri li jidderogaw mill-Artikolu 193 tad-Direttiva 2006/112/KE, iżda mhux aktar tard mill-31 ta’ Diċembru 2013.
Artikolu 7
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lir-Repubblika Federali tal-Ġermanja, lir-Repubblika tal-Italja, lir-Repubblika tal-Awstrija, u lir-Renju Unit tal-Gran Brittanja u l-Irlanda ta’ Fuq.
Magħmul fi Brussell, it-22 ta’ Novembru 2010.