NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 601/2012
ze dne 21. června 2012
o monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 14 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Základem účinného fungování systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů, vytvořeného směrnicí 2003/87/ES, je úplné, důsledné, transparentní a přesné monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů v souladu s harmonizovanými požadavky stanovenými v tomto nařízení. Během druhého cyklu dodržování systému obchodování s emisemi skleníkových plynů v letech 2008-2012 získali průmysloví provozovatelé, provozovatelé letadel, ověřovatelé a příslušné orgány zkušenosti s monitorováním a vykazováním podle rozhodnutí Komise 2007/589/ES ze dne 18. července 2007, kterým se stanoví pokyny pro monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (2). Pravidla pro třetí obchodovací období systému Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů, které začíná 1. ledna 2013, a pro následující obchodovací období by měla být založena na těchto zkušenostech.
(2)
Definice biomasy v tomto nařízení by měla odpovídat definici pojmů „biomasa“, „biokapalina“ a „biopalivo“ uvedené v článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (3), zejména vzhledem k tomu, že přednostní zacházení s ohledem na povinnost vyřadit povolenky v rámci systému Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů podle směrnice 2003/87/ES představuje „režim podpory“ ve smyslu čl. 2 písm. k) a tudíž finanční podporu ve smyslu čl. 17 odst. 1 písm. c) směrnice 2009/28/ES.
(3)
Z důvodu jednotnosti by se na toto nařízení měly vztahovat definice uvedené v rozhodnutí Komise 2009/450/ES ze dne 8. června 2009 o podrobném výkladu činností v oblasti letectví uvedených v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (4) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES ze dne 23. dubna 2009 o geologickém ukládání oxidu uhličitého a o změně směrnice Rady 85/337/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES, 2001/80/ES, 2004/35/ES, 2006/12/ES a 2008/1/ES a nařízení (ES) č. 1013/2006 (5).
(4)
Pro optimální fungování systému monitorování a vykazování by měly členské státy, které určí více než jeden příslušný orgán, zajistit, aby tyto příslušné orgány koordinovaly svoji činnost v souladu se zásadami uvedenými v tomto nařízení.
(5)
Základním prvkem systému vytvořeného tímto nařízením by měl být plán pro monitorování, který stanoví podrobnou, úplnou a transparentní dokumentaci týkající se metodiky konkrétního zařízení nebo provozovatele letadel. Jako reakce na zjištění ověřovatele a na základě vlastní iniciativy provozovatele nebo provozovatele letadel by měly být vyžadovány pravidelné aktualizace plánu. Hlavní odpovědnost za provádění metodiky monitorování, jejíž součásti jsou dále specifikovány na základě postupů vyžadovaných tímto nařízením, by měl i nadále nést provozovatel nebo provozovatel letadel.
(6)
Vytvořením základních metod monitorování je třeba minimalizovat zatížení provozovatelů a provozovatelů letadel a usnadnit účinné monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle směrnice 2003/87/ES. Tyto metodiky by měly zahrnovat základní metodiky založené na výpočtu a měření. Metodiky založené na výpočtu by měly být dále rozlišeny na standardní metodiku a metodiku založenou na hmotnostní bilanci. Pro umožnění kombinace metodik založených měření, standardní metodiky založené na výpočtu a hmotnostní bilanci v rámci stejného zařízení by měla být zavedena určitá flexibilita za předpokladu, že provozovatel zajistí, aby nedocházelo k vynechání nebo dvojímu započtení.
(7)
Aby bylo dále minimalizováno zatížení provozovatelů a provozovatelů letadel, mělo by se zavést určité zjednodušení s ohledem na požadavky na posouzení nejistoty, aniž by docházelo ke snížení přesnosti. V případech, kdy jsou používány měřicí přístroje v podmínkách vyhovujících danému typu, zejména tam, kde tyto přístroje podléhají vnitrostátní právní metrologické kontrole, by měly být použity značně snížené požadavky s ohledem na posouzení nejistoty.
(8)
Je třeba definovat výpočtové faktory, které mohou být buď standardní faktory, nebo faktory stanovené na základě analýzy. Požadavky na rozbor by měly zachovat přednost využívání laboratoří akreditovaných v souladu s harmonizovanými standardními Všeobecnými požadavky na způsobilost zkušebních a kalibračních laboratoří (EN ISO/IEC 17025) pro příslušné analytické metody a zavést pragmatičtější požadavky na prokázání silné rovnocennosti v případě neakreditovaných laboratoří, které zahrnují shodu s harmonizovanými standardními požadavky na systémy řízení kvality (EN ISO/IEC 9001) nebo jinými příslušnými certifikovanými systémy řízení kvality.
(9)
Způsob určování neúměrně vysokých nákladů by měl být transparentnější a konzistentnější.
(10)
Mezi metodikou založenou na měření a metodikou založenou na výpočtu by měla být zajištěna větší rovnost za účelem uznání vyšší důvěry v systémy kontinuálního monitorování emisí a podporu zabezpečení kvality. To vyžaduje přiměřenější požadavky ohledně křížových kontrol s využitím výpočtů a ujasnění požadavků na zpracování dat a jiných požadavků na zabezpečení kvality.
(11)
Mělo by se zabránit vynakládání nepřiměřené snahy o monitorování u zařízení s nižším množstvím méně závažných ročních emisí a zároveň by se měla zajistit přijatelná úroveň přesnosti. V tomto ohledu by měly být vytvořeny zvláštní podmínky pro zařízení s nízkými emisemi a pro provozovatele letadel považované za malé producenty emisí.
(12)
Ustanovení článku 27 směrnice 2003/87/ES umožňuje členským státům vyloučit malá zařízení podléhající rovnocenným opatřením ze systému Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v uvedeném článku. Toto nařízení by se nemělo použít přímo na zařízení vyloučená podle článku 27 směrnice 2003/87/ES, jestliže členský stát nerozhodne, že by se toto nařízení mělo použít.
(13)
K odstranění potenciálních mezer spojených s přemístěním vlastního nebo čistého CO2 by měly být tyto přenosy povoleny pouze při velmi speciálních podmínkách. Tyto podmínky spočívají v tom, že přenos vlastního CO2 by měl být pouze do jiných zařízení podle systému Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů a k přenosu čistého CO2 by mělo docházet pouze za účelem uložení v geologickém úložišti podle systému Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů, které je v současné době jedinou možností trvalého uložení CO2 akceptovanou na základě systému Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů. Těmito podmínkami by nicméně neměla být vyloučena možnost budoucích inovací.
(14)
Měla by být vytvořena zvláštní ustanovení ohledně plánů pro monitorování a monitorování emisí skleníkových plynů pro oblast letectví. Jedno ustanovení by mělo zahrnovat stanovení hustoty na základě palubních diagnostických systémů a faktur za palivo jako ekvivalentních možností. Další ustanovení by se mělo týkat zvýšení prahové hodnoty pro posouzení provozovatele letadel jako malého producenta emisí z 10 000 tun emisí CO2 za rok na 25 000 tun CO2 za rok.
(15)
Odhad chybějících údajů by měl být prováděn konzistentněji, a to tak, že vyžaduje použití postupů konzervativních odhadů uvedených v plánu pro monitorování nebo tam, kde to není možné, na základě schválení příslušným orgánem a vložení odpovídajícího postupu do plánu pro monitorování.
(16)
Mělo by být posíleno provádění zásady zlepšování, která vyžaduje, aby provozovatelé pravidelně přehodnocovali svoji metodiku monitorování za účelem zlepšování a zvažovali doporučení ověřovatelů jako součást ověřovacího postupu. Je-li použita metodika, která není založena na úrovních přesnosti, nebo nejsou-li splněny nejvyšší úrovně přesnosti, měli by provozovatelé pravidelně předkládat zprávy o opatřeních přijatých pro splnění metodiky monitorování založené na úrovňovém systému a pro dosažení nejvyšší požadované úrovně přesnosti.
(17)
Provozovatelé letadel mohou podle čl. 3e odst. 1 směrnice 2003/87/ES zažádat o bezplatné přidělování povolenek na emise ohledně činností uvedených v příloze I uvedené směrnice na základě ověřených údajů o tunokilometrech. Pokud však provozovatel letadel není schopen z objektivních důvodů předložit ověřené údaje o tunokilometrech do příslušného termínu z důvodu vážných a nepředvídatelných okolností mimo jeho kontrolu, měl by být s ohledem na zásadu proporcionality schopen předložit nejlepší dostupné údaje o tunokilometrech za předpokladu, že byla přijata nezbytná ochranná opatření.
(18)
Mělo by být podporováno využívání informačních technologií, včetně požadavků na formáty pro výměnu údajů a používání automatizovaných systémů, a proto by členským státům mělo být umožněno požadovat od hospodářských subjektů používání těchto systémů. Členským státům by mělo být dále umožněno vypracování elektronických šablon a specifikací formátu souborů, které by však měly splňovat minimální standardy zveřejněné Komisí.
(19)
Rozhodnutí 2007/589/ES by mělo být zrušeno. Účinky jeho ustanovení by však měly být zachovány pro monitorování, vykazování a ověřování emisí a údajů o činnosti prováděné během prvního a druhého obchodovacího období systému Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů.
(20)
Členským státům by měla být poskytnuta dostatečná doba pro přijetí nutných opatření a vytvoření vhodného vnitrostátního institucionálního rámce k zajištění účinného uplatňování tohoto nařízení. Je tedy vhodné použít toto nařízení ode dne začátku třetího obchodovacího období.
(21)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
ODDÍL 1
Předmět a definice
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanovuje pravidla pro monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a údajů o činnosti podle směrnice 2003/87/ES v obchodovacím období systému Unie pro obchodování s emisemi počínaje dnem 1. ledna 2013 a v následujících obchodovacích obdobích.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů specifikovaných v souvislosti s činnostmi uvedenými v příloze I směrnice 2003/87/ES a údajů o činnosti ze stacionárních zařízení a z činností v oblasti letectví a na monitorování a vykazování údajů o tunokilometrech z činností v oblasti letectví.
Vztahuje se na emise a údaje o činnosti vzniklé od 1. ledna 2013.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„údaji o činnosti“ se rozumí údaje o množství paliva či materiálů spotřebovaného nebo vyrobeného prostřednictvím určitého procesu, který se vztahuje na metodiku monitorování založenou na výpočtu, vyjádřené v terajoulech, případně jako hmotnost v tunách nebo v případě plynů jako objem v normálních metrech krychlových;
2)
„obchodovacím obdobím“ se rozumí osmileté období uvedené v čl. 13 odst. 1 směrnice 2003/87/ES;
3)
„tunokilometrem“ se rozumí tuna užitečného zatížení přepravovaná na vzdálenost jednoho kilometru;
4)
„zdrojovým tokem“ se podle okolností rozumí:
a)
konkrétní druh paliva, surovina nebo produkt způsobující emise příslušných skleníkových plynů v jednom nebo více zdrojích emisí v důsledku jeho spotřeby nebo produkce;
b)
konkrétní druh paliva, surovina nebo produkt, které obsahují uhlík a jsou zahrnuty do výpočtu emisí skleníkových plynů pomocí metodiky založené na hmotnostní bilanci;
5)
„zdrojem emisí“ se rozumí samostatně identifikovatelná část nebo proces v rámci daného zařízení, z něhož jsou uvolňovány příslušné skleníkové plyny, nebo v případě činností v oblasti letectví jednotlivé letadlo;
6)
„nejistotou“ se rozumí parametr související s výsledkem měření, který charakterizuje rozptyl hodnot, jež by mohly být rozumně přiřazeny měřené veličině, včetně vlivů systematických i náhodných činitelů, vyjádřený v procentech a charakterizující interval spolehlivosti kolem střední hodnoty zahrnující 95 % z odvozených hodnot, s přihlédnutím k asymetrii rozptýlení hodnot;
7)
„výpočtovými faktory“ se rozumí výhřevnost, emisní faktor, předběžný emisní faktor, oxidační faktor, konverzní faktor, obsah uhlíku nebo podíl biomasy;
8)
„úrovní přesnosti“ se rozumí stanovený požadavek používaný pro zjišťování údajů o činnosti, výpočtových faktorů, ročních emisí a ročních průměrných hodinových emisí a pro užitečné zatížení;
9)
„inherentním rizikem“ se rozumí náchylnost parametru v ročním výkazu emisí nebo ve výkazu údajů o tunokilometrech k nepřesnostem, které by mohly být závažné, samostatně nebo ve spojení s jinými nepřesnostmi, před zohledněním účinku všech příslušných kontrolních činností;
10)
„kontrolním rizikem“ se rozumí náchylnost parametru v ročním výkazu emisí nebo ve výkazu tunokilometrů k nepřesnostem, které by mohly být závažné, samostatně nebo ve spojení s jinými nepřesnostmi, a kterým kontrolní systém včas nezamezí nebo je nezjistí a neopraví;
11)
„emisemi ze spalování“ se rozumí emise skleníkových plynů vznikající při exotermické reakci paliva s kyslíkem;
12)
„vykazovaným obdobím“ se rozumí jeden kalendářní rok, během kterého musí být emise monitorovány a vykázány, nebo sledovaný rok uvedený v článcích 3e a 3f směrnice 2003/87/ES pro údaje o tunokilometrech;
13)
„emisním faktorem“ se rozumí průměrná míra emisí skleníkového plynu vzhledem k údajům o činnosti zdrojového toku za předpokladu úplné oxidace pro spalování a kompletní konverze pro všechny ostatní chemické reakce;
14)
„oxidačním faktorem“ se rozumí zlomkem vyjádřený poměr uhlíku zoxidovaného na CO2 v důsledku spalování k celkovému uhlíku obsaženému v palivu, přičemž je oxid uhelnatý (CO) emitovaný do ovzduší považován za molární ekvivalent množství CO2;
15)
„konverzním faktorem“ se rozumí zlomkem vyjádřený poměr uhlíku vypouštěného jako CO2 k celkovému uhlíku obsaženému ve zdrojovém toku před zahájením procesu, při němž dochází k emisím, přičemž je oxid uhelnatý (CO) emitovaný do ovzduší považován za molární ekvivalent množství CO2;
16)
„přesností“ se rozumí blízkost shody mezi výsledkem měření a skutečnou hodnotou měřené veličiny nebo referenční hodnotou stanovenou empiricky pomocí mezinárodně uznávaných a vysledovatelných kalibračních materiálů a normalizovaných metod, s přihlédnutím jak k náhodným, tak i systematickým činitelům;
17)
„kalibrací“ se rozumí soubor úkonů, kterými se za specifikovaných podmínek stanoví vztahy mezi hodnotami, které jsou indikovány měřicím přístrojem nebo měřicím systémem, nebo hodnotami reprezentovanými fyzickou mírou nebo referenčním materiálem a odpovídajícími hodnotami množství, které jsou realizovány pomocí referenční normy;
18)
„cestujícími“ se rozumí osoby na palubě letadla během letu s výjimkou členů posádky konajících službu;
19)
výrazem „konzervativní“ se rozumí, že je definován soubor předpokladů sloužící k zajištění, že nedojde k podhodnocování ročních emisí nebo nadhodnocování tunokilometrů;
20)
„biomasou“ se rozumí biologicky rozložitelná část produktů, odpadů a zbytků biologického původu ze zemědělství (včetně rostlinných a živočišných látek), z lesnictví a souvisejících průmyslových odvětví včetně rybolovu a akvakultury, jakož i biologicky rozložitelná část průmyslových a komunálních odpadů; zahrnuje biokapaliny a biopaliva;
21)
„biokapalinou“ se rozumí kapalné palivo používané pro energetické účely jiné než dopravu, včetně výroby elektřiny, vytápění a chlazení, vyráběné z biomasy;
22)
„biopalivem“ se rozumí kapalné nebo plynné palivo pro dopravu vyráběné z biomasy;
23)
„právní metrologickou kontrolou“ se rozumí kontrola měření v oblasti použití měřicího přístroje z důvodů veřejného zájmu, ochrany veřejného zdraví, bezpečnosti, veřejného pořádku, ochrany životního prostředí, vybírání daní a poplatků, ochrany spotřebitelů a poctivého obchodování;
24)
„maximální dovolenou chybou“ se rozumí povolená chyba měření podle přílohy I a příloh pro přístroje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/22/ES (6), případně podle vnitrostátních předpisů ohledně zákonné metrologické kontroly;
25)
„činnostmi týkajícími se toku dat“ se rozumí činnosti související se získáváním, zpracováním a nakládáním s údaji, které jsou třeba k vytvoření výkazu emisí z údajů o primárním zdroji;
26)
„tunami CO2(e)“ se rozumí metrické tuny CO2 nebo CO2(e);
27)
výrazem „CO2(e)“ se rozumí jakýkoli jiný skleníkový plyn než CO2 uvedený v příloze II směrnice 2003/87/ES s ekvivalentním potenciálem globálního oteplování;
28)
„měřicím systémem“ se rozumí komplexní soubor měřicích přístrojů a jiných zařízení, jako je vybavení k odběru vzorků a zařízení na zpracování údajů užívané pro stanovení proměnných, např. údajů o činnosti, obsahu uhlíku, výhřevnosti nebo emisního faktoru emisí CO2;
29)
„výhřevností“ se rozumí určité množství energie uvolněné jako teplo v případě, že dojde k úplnému spálení paliva nebo materiálu za přítomnosti kyslíku při standardních podmínkách, snížené o teplo vzniklé vypařováním veškeré vzniklé vodní páry;
30)
„emisemi z procesů“ se rozumí emise skleníkových plynů jiné než emise ze spalování vznikající v důsledku záměrných i nezáměrných reakcí mezi látkami nebo jejich přeměny, včetně chemické nebo elektrolytické redukce kovových rud, tepelným rozkladem látek nebo tvorbou látek pro použití jako výrobky nebo suroviny;
31)
„standardním komerčním palivem“ se rozumí mezinárodně normalizovaná komerční paliva, která vykazují 95 % interval spolehlivosti, nejvýše ± 1 % jejich specifikované výhřevnosti, a to včetně plynového oleje, lehkého topného oleje, benzínu, oleje do lamp, petroleje, ethanu, propanu, butanu, leteckého petroleje (jet A1 nebo jet A), tryskového benzínu (Jet B) a leteckého benzínu (AvGas);
32)
„dávkou“ se rozumí množství paliva nebo materiálu podrobeného reprezentativnímu odběru vzorků a charakterizovaného a přemisťovaného v rámci jedné nakládky nebo kontinuálně po určitou dobu;
33)
„směsným palivem“ se rozumí palivo, které obsahuje biomasu i fosilní uhlík;
34)
„směsným materiálem“ se rozumí materiál, který obsahuje biomasu i fosilní uhlík;
35)
„předběžným emisním faktorem“ se rozumí předpokládaný celkový emisní faktor směsného paliva nebo materiálu založený na celkovém obsahu uhlíku složeném z podílu biomasy a fosilní části před jeho vynásobením fosilní částí tak, aby vznikl emisní faktor;
36)
„fosilní částí“ se rozumí poměr fosilního uhlíku k celkovému obsahu uhlíku v palivu nebo materiálu vyjádřený zlomkem;
37)
„podílem biomasy“ se rozumí poměr uhlíku pocházejícího z biomasy k celkovému obsahu uhlíku v palivu nebo materiálu vyjádřený zlomkem;
38)
„metodou energetické bilance“ se rozumí metoda odhadu množství energie používaného jako palivo v kotli, vypočteného jako součet využitelného tepla a všech příslušných ztrát energie prostřednictvím sálání, přenosu a spalin;
39)
„kontinuálním měřením emisí“ se rozumí soubor činností, které mají za cíl stanovit hodnotu množství pomocí pravidelného měření, přičemž se používají buď měření v komíně, nebo extraktivní metody, při nichž je měřicí přístroj umístěn v blízkosti komína; nezahrnují se metodiky měření založené na shromažďování jednotlivých vzorků z komína;
40)
výrazem „vlastní CO2“ se rozumí CO2, který je součástí paliva;
41)
„fosilním uhlíkem“ se rozumí anorganický a organický uhlík, který není biomasou;
42)
„bodem měření“ se rozumí zdroj emisí, u něhož se pro měření emisí používají systémy kontinuálního měření (CEMS), či průřez potrubním systémem, u něhož se tok CO2 stanoví pomocí systémů kontinuálního měření;
43)
„dokumentací o hmotnosti a vyvážení“ se rozumí dokumentace uvedená v mezinárodních nebo vnitrostátních předpisech k provedení norem a doporučených postupů, jak je stanoveno v příloze 6 Úmluvy o mezinárodním civilním letectví, podepsané v Chicagu dne 7. prosince 1944, a v příloze III hlavě J nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 (7) nebo v rovnocenných mezinárodních předpisech;
44)
„vzdáleností“ se rozumí vzdušná vzdálenost mezi letištěm odletu a letištěm příletu plus dodatečný fixní faktor 95 km;
45)
„letištěm odletu“ se rozumí letiště, na němž začíná let, který představuje činnost v oblasti letectví uvedenou v příloze I směrnice 2003/87/ES;
46)
„letištěm příletu“ se rozumí letiště, na němž končí let, který představuje činnost v oblasti letectví uvedenou v příloze I směrnice 2003/87/ES;
47)
„užitečným zatížením“ se rozumí celková hmotnost nákladu, poštovních zásilek, cestujících a zavazadel přepravovaných na palubě letadla během letu;
48)
„přechodnými emisemi“ se rozumí nepravidelné nebo nezamýšlené emise z nelokalizovaných zdrojů nebo ze zdrojů, které jsou natolik různorodé či nepatrné, že je není možné jednotlivě monitorovat;
49)
„dvojicí letišť“ se rozumí dvojice tvořená letištěm odletu a letištěm příletu;
50)
„standardními podmínkami“ se rozumí teplota 273,15 K a tlakové podmínky 101 325 Pa v normálních metrech krychlových (Nm3);
51)
„zachytáváním CO2“ se rozumí zachytávání oxidu uhličitého (CO2), který by byl jinak vypouštěn, z toků plynu za účelem přepravy a geologického ukládání v úložišti povoleném podle směrnice 2009/31/ES;
52)
„přepravou CO2“ se rozumí přeprava CO2 potrubím za účelem geologického ukládání v úložišti povoleném podle směrnice 2009/31/ES;
53)
„vypuštěnými emisemi“ se rozumí emise, které jsou záměrně uvolněny ze zařízení z vymezeného bodu emisí;
54)
„zvyšováním výtěžnosti uhlovodíků“ se rozumí získávání uhlovodíků kromě uhlovodíků vytěžených pomocí vodní injektáže nebo jinými prostředky;
55)
„proxy daty“ se rozumí roční hodnoty, které jsou prokázané empiricky nebo odvozené z uznávaných pramenů a které provozovatel používá místo údajů o činnosti nebo výpočtových faktorů pro zajištění úplného vykazování, pokud v platné metodice monitorování není možné generovat všechny požadované údaje o činnosti nebo výpočtové faktory;
K tomuto nařízení se dále vztahují definice pojmů „let“ a „letiště“ uvedené v příloze rozhodnutí 2009/450/ES a definice uvedené v článku 3 bodech 1, 2, 3, 5, 6 a 22 směrnice 2009/31/ES.
ODDÍL 2
Obecné zásady
Článek 4
Obecné povinnosti
Provozovatelé a provozovatelé letadel jsou povinni plnit své povinnosti týkající se monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle směrnice 2003/87/ES v souladu se zásadami uvedenými v článcích 5 až 9.
Článek 5
Úplnost
Monitorování a vykazování musí být úplné a zahrnovat všechny emise z procesů a ze spalování u všech zdrojů emisí a zdrojových toků náležejících k činnostem uvedeným v příloze I směrnice 2003/87/ES i dalším příslušným činnostem zahrnutým podle článku 24 dané směrnice a emise všech skleníkových plynů uvedených v souvislosti s těmito činnostmi, přičemž je nutno zamezit dvojímu započtení.
Provozovatelé a provozovatelé letadel přijmou odpovídající opatření k zamezení všech nedostatků v údajích v rámci vykazovaného období.
Článek 6
Konzistence, srovnatelnost a transparentnost
1. Monitorování a vykazování musí být konzistentní a srovnatelné v čase. Za tímto účelem používají provozovatelé a provozovatelé letadel stejné metodiky monitorování a soubory údajů, které podléhají změnám a odchylkám schváleným příslušným orgánem.
2. Provozovatelé a provozovatelé letadel získávají, zaznamenávají, shromažďují, analyzují a dokumentují údaje, které jsou předmětem monitorování, včetně předpokladů, odkazů, údajů o činnosti, emisních faktorů, oxidačních faktorů i konverzních faktorů, transparentním způsobem, umožňujícím ověřovateli a příslušnému orgánu stanovení emisí reprodukovat.
Článek 7
Přesnost
Provozovatelé a provozovatelé letadel zajistí, aby stanovení emisí nebylo systematicky ani vědomě nepřesné.
Jsou povinni zjistit a pokud možno snížit případný zdroj nepřesností.
Dále musí dbát na to, aby byla u výpočtů a měření emisí zajištěna co nejvyšší možná přesnost.
Článek 8
Metodická úplnost
Provozovatel nebo provozovatel letadel poskytne přiměřené záruky toho, že údaje o vykazovaných emisích jsou úplné. Emise stanovují pomocí vhodných metodik monitorování stanovených v tomto nařízení.
Vykazované údaje o emisích, včetně souvisejících údajů, nesmějí obsahovat závažné nepřesnosti, musejí se vyhnout zkreslení při výběru a předkládání informací a musí poskytovat důvěryhodný a vyvážený přehled o emisích z daného zařízení nebo provozovatele letadel.
Při výběru metodiky monitorování se porovnávají přínosy plynoucí z vyšší přesnosti a dodatečné náklady. Cílem monitorování a vykazování emisí je nejvyšší dosažitelná přesnost, pokud není technicky neproveditelná nebo není spojena s neúměrně vysokými náklady.
Článek 9
Neustálé zlepšování
Provozovatelé a provozovatelé letadel vezmou při následném monitorování a vykazování v úvahu doporučení obsažená v ověřovacích zprávách podle článku 15 směrnice 2003/87/ES.
Článek 10
Koordinace
Pokud určitý členský stát určí více než jeden příslušný orgán podle článku 18 směrnice 2003/87/ES, zajistí koordinaci činnosti těchto orgánů podle tohoto nařízení.
KAPITOLA II
PLÁN PRO MONITOROVÁNÍ
ODDÍL 1
Obecná pravidla
Článek 11
Obecné povinnosti
1. Každý provozovatel nebo provozovatel letadel monitoruje emise skleníkových plynů na základě plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem v souladu s článkem 12, přičemž vezme v úvahu povahu a fungování zařízení nebo činnosti v oblasti letectví, na které se vztahuje.
Plán pro monitorování je doplněn písemnými postupy, které provozovatel nebo provozovatel letadel v případě potřeby vytvoří, zdokumentuje, provádí a spravuje pro činnosti podle plánu pro monitorování.
2. Plán pro monitorování podle odstavce 1 logicky a jednoduše popisuje pokyny pro provozovatele nebo provozovatele letadel, přičemž se zabraňuje duplicitním činnostem a zohledňují stávající systémy existující v daném zařízení nebo používané provozovatelem nebo provozovatelem letadel.
Článek 12
Obsah a předložení plánu pro monitorování
1. Provozovatel nebo provozovatel letadel předloží plán pro monitorování příslušnému orgánu ke schválení.
Plán pro monitorování se skládá z podrobné, úplné a transparentní dokumentace metodiky monitorování konkrétního zařízení nebo provozovatele letadel a obsahuje alespoň náležitosti, které jsou uvedeny v příloze I.
Společně s plánem pro monitorováním předloží provozovatel nebo provozovatel letadel všechny následující podklady:
a)
doklady pro každý zdrojový tok a zdroj emisí prokazující soulad s prahovými hodnotami nejistoty pro údaje o činnosti a výpočtové faktory, případně pro použité úrovně přesnosti vymezené v přílohách II a III;
b)
výsledky posouzení rizika prokazující, že navrhované kontrolní činnosti a jejich postupy odpovídají zjištěným inherentním a kontrolním rizikům.
2. Pokud příloha I odkazuje na určitý postup, provozovatel nebo provozovatel letadel vytvoří, dokumentuje, provádí a spravuje tento postup odděleně na plánu pro monitorování.
Provozovatel nebo provozovatel letadel shrne postupy v plánu pro monitorování, který obsahuje následující informace:
a)
název postupu;
b)
odkaz na identifikaci postupu, který lze vysledovat a ověřit;
c)
identifikaci pracovního místa nebo oddělení, které odpovídá za provádění postupu a za údaje generované nebo spravované na základě tohoto postupu;
d)
stručný popis postupu, který umožňuje provozovateli nebo provozovateli letadel, příslušnému orgánu a ověřovateli porozumět základním parametrům a prováděným činnostem;
e)
místo, kde se nacházejí příslušné záznamy a informace;
f)
případně název použitého elektronického systému;
g)
seznam norem EN nebo v případě potřeby i jiných norem.
Provozovatel nebo provozovatel letadel vede veškerou písemnou dokumentaci ohledně postupů, která je příslušnému orgánu na vyžádání k dispozici. Tuto dokumentaci dále zpřístupní pro účely ověřování podle nařízení Komise (EU) č. 600/2012 (8).
3. Kromě náležitostí uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku mohou členské státy požadovat zahrnutí dalších náležitostí do plánu pro monitorování zařízení, které odpovídají požadavkům čl. 24 odst. 1 rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (9), včetně přehledu postupu zajišťujícího, že:
a)
provozovatel pravidelně kontroluje, zda informace týkající se všech plánovaných nebo účinných změn kapacity, úrovně činnosti a provozu daného zařízení odpovídají tomuto rozhodnutí;
b)
informace uvedené v písmeni a) předloží provozovatel příslušnému orgánu každý rok do 31. prosince.
Článek 13
Normalizované a zjednodušené plány pro monitorování
1. Členské státy mohou povolit provozovatelům a provozovatelům letadel používat normalizované nebo zjednodušené plány pro monitorování, aniž je dotčen čl. 12 odst. 3.
Za tímto účelem mohou členské státy zveřejnit šablony plánů pro monitorování, včetně popisu toku dat a kontrolních postupů uvedených v článcích 57 a 58, podle šablon a pokynů zveřejněných Komisí.
2. Před schválením zjednodušeného plánu pro monitorování uvedeného v odstavci 1 provede příslušný orgán zjednodušené posouzení rizika ohledně toho, zda navrhované kontrolní činnosti a jejich postupy odpovídají zjištěným inherentním a kontrolním rizikům, a odůvodní použití tohoto zjednodušeného plánu pro monitorování.
Členské státy mohou vyžadovat, aby provozovatel nebo provozovatel letadel v případě potřeby sám provedl posouzení rizika podle předchozího pododstavce.
Článek 14
Změny plánu pro monitorování
1. Každý provozovatel nebo provozovatel letadel pravidelně kontroluje, zda plán pro monitorování odráží povahu a funkci daného zařízení nebo činnosti v oblasti letectví v souladu s článkem 7 směrnice 2003/87/ES a zda lze zdokonalit metodiku monitorování.
2. Provozovatel nebo provozovatel letadel upraví plán pro monitorování v následujících situacích:
a)
došlo ke vzniku nových emisí na základě provádění nových činností nebo používání nových paliv či materiálů, které nejsou dosud uvedeny v plánu pro monitorování;
b)
došlo ke změně dostupnosti údajů z důvodu používání nových typů měřicích přístrojů, metod odběru vzorků či metod analýzy nebo jiných důvodů, což vede k vyšší přesnosti při stanovení množství emisí;
c)
bylo zjištěno, že údaje získané na základě dříve použité metodiky monitorování nejsou správné;
d)
změna plánu pro monitorování zvýší přesnost vykazovaných údajů, pokud nebude technicky neproveditelná nebo není spojena s neúměrně vysokými náklady;
e)
plán pro monitorování nesplňuje požadavky tohoto nařízení a příslušný orgán vyžaduje, aby jej provozovatel nebo provozovatel letadel změnil;
f)
je nezbytné reagovat na návrhy ke zlepšení plánu pro monitorování obsažené v ověřovací zprávě.
Článek 15
Schválení změn plánu pro monitorování
1. Provozovatel nebo provozovatel letadel neprodleně oznámí všechny návrhy změn plánu pro monitorování příslušnému orgánu.
Příslušný orgán však může povolit provozovateli nebo provozovateli letadel oznámit změny plánu pro monitorování, které nejsou významné ve smyslu odstavce 3, do 31. prosince stejného roku.
2. Všechny významné změny plánu pro monitorování ve smyslu odstavců 3 a 4 podléhají schválení příslušným orgánem.
Pokud příslušný orgán nepovažuje změnu za významnou, informuje o tom neprodleně provozovatele nebo provozovatele letadel.
3. Významné změny plánu pro monitorování zařízení zahrnují:
a)
změny kategorie zařízení;
b)
změny ohledně toho, zda je zařízení považováno za zařízení s nízkými emisemi, a to bez ohledu na čl. 47 odst. 8;
c)
změny zdrojů emisí;
d)
změna mezi metodikou založenou na výpočtu a metodikou založenou na měření, které jsou využívány ke stanovení emisí;
e)
změna použité úrovně přesnosti;
f)
zavedení nových zdrojových toků;
g)
změna kategorizace zdrojových toků - mezi významnými, méně významnými a minimálními zdrojovými toky;
h)
změna standardní hodnoty pro výpočtový faktor, má-li být tato hodnota uvedena v plánu pro monitorování;
i)
zavedení nových postupů týkajících se odebírání vzorků, rozboru nebo kalibrace, pokud mají změny těchto postupů přímý vliv na přesnost údajů o emisích;
j)
uplatňování nebo úpravu metodiky pro kvantifikaci emisí z úniků v úložištích.
4. Mezi významné změny plánů pro monitorování provozovatele letadel patří:
a)
s ohledem na plán pro monitorování údajů o emisích:
i)
změna úrovní přesnosti týkající se spotřeby paliva,
ii)
změna hodnot emisního faktoru uvedených v plánu pro monitorování,
iii)
změna mezi metodami výpočtu uvedenými v příloze III,
iv)
zavedení nových zdrojových toků,
v)
změna kategorizace zdrojových toků, při níž se méně významný zdrojový tok změní na významný,
vi)
změny statutu provozovatele letadel jako malého producenta emisí ve smyslu čl. 54 odst. 1;
b)
s ohledem na plán pro monitorování údajů o tunokilometrech:
i)
změna mezi nekomerčním a komerčním statutem poskytované služby letecké přepravy,
ii)
změna v předmětu služby letecké přepravy, kterým jsou cestující, náklad nebo poštovní zásilky.
Článek 16
Provádění změn a vedení záznamů o změnách
1. Před získáním souhlasu nebo informací v souladu s čl. 15 odst. 2 může provozovatel nebo provozovatel letadel provádět monitorování a vykazování prostřednictvím upraveného plánu pro monitorování, pokud má důvod se domnívat, že navrhované změny nejsou významné, nebo pokud by monitorování podle původního plánu pro monitorování vedlo k získání neúplných údajů o emisích.
V případě pochybností provede provozovatel nebo provozovatel letadel veškeré monitorování a vykazování paralelně v prozatímní dokumentaci podle změněného i původního plánu pro monitorování.
2. Po získání souhlasu nebo informací v souladu s čl. 15 odst. 2 použije provozovatel nebo provozovatel letadel pouze údaje vztahující se ke změněnému plánu pro monitorování a při veškerém monitorování a vykazování se použije pouze změněný plán pro monitorování.
3. Provozovatel nebo provozovatel letadel vede záznamy o všech změnách plánu pro monitorování. V každém záznamu budou uvedeny následující údaje:
a)
srozumitelný popis změny;
b)
odůvodnění změny;
c)
datum oznámení změny příslušnému orgánu;
d)
případně datum potvrzení o přijetí oznámení uvedeného v čl. 15 odst. 1 příslušným orgánem a datum schválení nebo přijetí informací uvedených v čl. 15 odst. 2;
e)
datum zahájení provádění změněného plánu pro monitorování v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.
ODDÍL 2
Technická proveditelnost a neúměrně vysoké náklady
Článek 17
Technická proveditelnost
Pokud provozovatel nebo provozovatel letadel tvrdí, že použití určité metodiky monitorování není technicky proveditelné, posoudí příslušný orgán technickou proveditelnost s ohledem na odůvodnění provozovatele nebo provozovatele letadel. Odůvodnění je založeno na skutečnosti, zda má provozovatel nebo provozovatel letadel technické zdroje schopné plnit požadavky navrhovaného systému nebo požadavek, který lze pro účely tohoto nařízení provést v požadované době. Tyto technické zdroje zahrnují dostupnost požadovaných technik a technologií.
Článek 18
Neúměrně vysoké náklady
1. Pokud provozovatel nebo provozovatel letadel tvrdí, že použití určité metodiky monitorování je spojeno s neúměrně vysokými náklady, posoudí příslušný orgán nepřiměřenou povahu nákladů s ohledem na odůvodnění provozovatele.
Příslušný orgán považuje náklady za nepřiměřené v případě, že jejich odhad přesáhne přínos. Za tímto účelem se přínos vypočítá vynásobením faktoru zlepšení a referenční ceny 20 EUR za povolenku, přičemž náklady zahrnují příslušnou dobu amortizace založenou na ekonomické životnosti zařízení.
2. Při posuzování nepřiměřené povahy nákladů s ohledem na volbu úrovní přesnosti pro údaje o činnosti použije příslušný orgán jako faktor zlepšení uvedený v odstavci 1 rozdíl mezi aktuálně dosaženou nejistotou a prahovou hodnotou nejistoty dané úrovně přesnosti, která by byla dosažena zlepšením vynásobeným průměrnými ročními emisemi způsobenými tímto zdrojovým tokem za poslední tři roky.
Pokud průměrné roční emise způsobené tímto zdrojovým tokem za poslední tři roky neexistují, použije provozovatel nebo provozovatel letadel konzervativní odhad průměrných ročních emisí, s výjimkou CO2 pocházejícího z biomasy a před odečtením přemístěného CO2. Pro měřicí přístroje podléhající vnitrostátní právní metrologické kontrole může být aktuálně dosažená nejistota nahrazena maximálně dovolenou chybou v provozu povolenou příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
3. Při posuzování nepřiměřené povahy nákladů s ohledem na opatření, která umožňují zvýšení kvality vykazovaných emisí bez přímého vlivu na přesnost údajů o činnosti, použije příslušný orgán faktor zlepšení ve výši 1 % průměrných ročních emisí z příslušných zdrojových toků za tři poslední vykazovaná období. Tato opatření mohou zahrnovat:
a)
přechod ze standardních hodnot k analýzám pro stanovení výpočtových faktorů;
b)
zvýšení počtu analýz pro zdrojový tok;
c)
případy, kdy určitý úkol měření nespadá pod vnitrostátní právní metrologickou kontrolu, nahrazení měřicích přístrojů přístroji splňujícími příslušné požadavky právní metrologické kontroly daného členského státu v podobných oblastech použití nebo měřicími přístroji splňujícími vnitrostátní předpisy přijaté podle směrnice 2004/22/ES nebo směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/23/ES (10);
d)
zkrácení intervalů kalibrace a údržby měřicích přístrojů;
e)
zlepšení činností týkajících se toku dat a kontrolních činností, která umožňují podstatně snížit inherentní nebo kontrolní rizika.
4. Náklady na opatření týkající se zlepšení metodiky monitorování zařízení v souladu s článkem 69 nejsou považovány za nepřiměřené až do souhrnné výše 2 000 EUR za vykazované období. Pro zařízení s nízkými emisemi činí tato prahová hodnota 500 EUR za vykazované období.
KAPITOLA III
MONITOROVÁNÍ EMISÍ ZE STACIONÁRNÍCH ZAŘÍZENÍ
ODDÍL 1
Obecná ustanovení
Článek 19
Kategorizace zařízení a zdrojových toků
1. Každý provozovatel určí kategorii svého zařízení podle odstavce 2 a případně jednotlivých zdrojových toků podle odstavce 3 za účelem monitorování emisí a stanovení minimálních požadavků na úrovně přesnosti.
2. Provozovatel zařadí každé zařízení do jedné z následujících kategorií:
a)
zařízení kategorie A, pokud je průměrné množství ověřených ročních emisí nejvýše 50 000 tun CO2(e) za obchodovací období, které bezprostředně předchází aktuálnímu obchodovacímu období, s výjimkou CO2 pocházejícího z biomasy a před odečtením přemístěného CO2;
b)
zařízení kategorie B, pokud je průměrné množství ověřených ročních emisí nejméně 50 000 tun CO2(e) a nejvýše 500 000 tun CO2(e) za obchodovací období, které bezprostředně předchází aktuálnímu obchodovacímu období, s výjimkou CO2 pocházejícího z biomasy a před odečtením přemístěného CO2;
c)
zařízení kategorie C, pokud je průměrné množství ověřených ročních emisí vyšší než 500 000 tun CO2(e) za obchodovací období, které bezprostředně předchází aktuálnímu obchodovacímu období, s výjimkou CO2 pocházejícího z biomasy a před odečtením přemístěného CO2;
3. Provozovatel zařadí každý zdrojový tok do jedné z následujících kategorií na základě jejich porovnání se součtem všech absolutních hodnot fosilního CO2 a CO2(e) odpovídajících všem zdrojovým tokům zahrnutým do metodik založených na výpočtu a se všemi emisemi ze zdrojů monitorovaných pomocí metodik založených na měření před odečtením přemístěného CO2:
a)
méně významné zdrojové toky, což jsou zdrojové toky vybrané provozovatelem, které společně odpovídají méně než 5 000 tunám fosilního CO2 za rok nebo méně než 10 % (do celkového maximálního podílu 100 000 tun fosilního CO2 za rok) podle toho, která hodnota je nejvyšší z hlediska absolutního množství emisí;
b)
minimální zdrojové toky, což jsou zdrojové toky vybrané provozovatelem, které společně odpovídají méně než 1 000 tunám fosilního CO2 za rok nebo méně než 2 % (do celkového maximálního podílu 20 000 tun fosilního CO2 za rok) podle toho, která hodnota je nejvyšší z hlediska absolutního množství emisí;
c)
významné zdrojové toky, což jsou zdrojové toky, které nejsou zařazeny do žádné z kategorií uvedených v bodech a) a b).
4. Pokud průměrné množství ověřených ročních emisí za obchodovací období, které bezprostředně předchází aktuálnímu obchodovacímu období, není pro dané zařízení dostupné nebo není přesné, použije provozovatel letadel ke stanovení kategorie zařízení konzervativní odhad průměrných ročních emisí, s výjimkou CO2 pocházejícího z biomasy a před odečtením přemístěného CO2.
Článek 20
Omezení pro monitorování
1. Provozovatel určí u každého zařízení omezení pro monitorování.
Do tohoto omezení provozovatel zahrne veškeré příslušné emise skleníkových plynů ze všech zdrojů emisí a zdrojových toků souvisejících s činnostmi vykonávanými v zařízení a uvedených v příloze I směrnice 2003/87/ES a také z činností a skleníkových plynů zahrnovaných členským státem podle článku 24 směrnice 2003/87/ES.
Provozovatel dále zahrne emise z běžného provozu i neobvyklých událostí, včetně nabíhání, odstavování a havarijních situací, k nimž dojde během vykazovaného období, s výjimkou emisí z pojízdných strojů používaných pro dopravní účely.
2. Provozovatel zahrne do definování procesu monitorování a vykazování požadavky pro konkrétní odvětví uvedené v příloze IV.
3. Pokud se zjistí úniky z úložného komplexu podle směrnice 2009/31/ES, které vedou k emisím nebo uvolňování CO2 do vodního sloupce, jsou pro příslušné zařízení zahrnuty do zdrojů emisí a jsou monitorovány v souladu s oddílem 23 přílohy IV tohoto nařízení.
Příslušný orgán může povolit vyloučení úniku jako zdroje emisí z procesu monitorování a vykazování, pokud byla přijata nápravná opatření podle článku 16 směrnice 2009/31/ES a u daného úniku již nelze zjistit emise ani uvolňování do vodního sloupce.
Článek 21
Volba metodiky monitorování
1. Pro monitorování emisí ze zařízení použije provozovatel buď metodiku založenou na výpočtu, nebo metodiku založenou na měření, které podléhají zvláštním ustanovením tohoto nařízení.
Metodika založená na výpočtu spočívá ve stanovování emisí ze zdrojových toků na základě údajů o činnosti získaných pomocí měřicích systémů a dalších parametrů z laboratorních analýz nebo standardních hodnot. Metodiku založenou na výpočtu lze provádět pomocí standardní metodiky uvedené v článku 24 nebo metodiky založené na hmotnostní bilanci uvedené v článku 25.
Metodika založená na měření spočívá ve stanovování emisí ze zdrojů emisí na základě průběžného měření koncentrace příslušných skleníkových plynů ve spalinách a toku spalin, včetně monitorování přenosů CO2 mezi zařízeními, u nichž je měřena koncentrace CO2 a tok přemístěného plynu.
Při použití metodiky založené na výpočtu určí provozovatel pro každý zdrojový tok v plánu pro monitorování, zda je použita standardní metodika nebo metodika založená na hmotnostní bilanci, včetně příslušných úrovní přesnosti podle přílohy II.
2. Provozovatel může se souhlasem příslušného orgánu kombinovat standardní metodiku, metodiky založené na hmotnostní bilanci a měření pro různé zdroje emisí a zdrojové toky vztahující se k jednomu zařízení, a to za předpokladu, že nedojde k vynechání ani k dvojímu započtení emisí.
3. Pokud provozovatel nezvolí metodiku založenou na měření, je povinen zvolit metodiku vyžadovanou v příslušném oddíle přílohy V, pokud nepředloží příslušnému orgánu důkaz o tom, že použití této metodiky není technicky proveditelné nebo je spojeno s neúměrně vysokými náklady, případně že jiná metodika vede k vyšší celkové přesnosti údajů o emisích.
Článek 22
Metodika monitorování, která není založena na úrovních přesnosti
Odchylně od čl. 21 odst. 1 může provozovatel pro vybrané zdrojové toky nebo zdroje emisí použít metodiku monitorování, která není založena na úrovních přesnosti (dále jen „nouzová metodika“), a to za předpokladu, že jsou splněny všechny následující podmínky:
a)
použití alespoň úrovně přesnosti 1 podle metodiky založené na výpočtu pro jeden nebo více významných či méně významných zdrojových toků a metodiky založené na měření pro alespoň jeden zdroj emisí související se stejnými zdrojovými toky není technicky proveditelné nebo je spojeno s neúměrně vysokými náklady;
b)
provozovatel každý rok zhodnotí a určí množství neurčitostí u všech parametrů použitých pro stanovení ročních emisí v souladu s Příručkou pro stanovení neurčitosti měření (JCGM 100:2008) nebo s rovnocennými mezinárodně uznávanými normami, a výsledky zahrne do ročního výkazu emisí;
c)
provozovatel uspokojivě prokáže příslušnému orgánu, že použitím této metodiky nouzového monitorování nepřesáhnou celkové prahové hodnoty nejistot pro roční úroveň emisí skleníkových plynů pro celé zařízení 7,5 % u zařízení kategorie A, 5,0 % u zařízení kategorie B a 2,5 % u zařízení kategorie C.
Článek 23
Dočasné změny metodiky monitorování
1. Není-li použití úrovně přesnosti v plánu pro monitorování pro údaje o činnosti nebo pro jednotlivé výpočtové faktory toku paliva či materiálu schválené příslušným orgánem z technických důvodů dočasně proveditelné, použije daný provozovatel nejvyšší dosažitelnou úroveň přesnosti, dokud nebudou obnoveny podmínky pro použití úrovně přesnosti schválené v plánu pro monitorování.
Provozovatel přijme veškerá nezbytná opatření, aby pro účely monitorování a vykazování umožnil okamžitý návrat k úrovni přesnosti schválené příslušným orgánem v plánu pro monitorování.
2. Dočasnou změnu metodiky monitorování uvedenou v odstavci 1 oznámí příslušný provozovatel neprodleně příslušnému orgánu, přičemž uvede:
a)
důvody pro odchylku od úrovně přesnosti;
b)
podrobné údaje o dočasné metodice monitorování, které použije ke stanovení emisí, dokud nebudou obnoveny podmínky pro použití úrovně přesnosti v plánu pro monitorování;
c)
opatření, která přijme k obnovení podmínek pro použití úrovně přesnosti v plánu pro monitorování schválené příslušným orgánem;
d)
předpokládaný okamžik, kdy bude možné znovu použít úroveň přesnosti schválenou příslušným orgánem.
ODDÍL 2
Metodika založená na výpočtu
Pododdíl 1
Obecné informace
Článek 24
Výpočet emisí podle standardní metodiky
1. Podle standardní metodiky vypočítá provozovatel emise ze spalování ve zdrojovém toku vynásobením údajů o činnosti, což představuje množství spáleného paliva vyjádřené v terajoulech na základě výhřevnosti, odpovídajícím emisním faktorem vyjádřeným v tunách CO2 na terajoule (t CO2/TJ), který je v souladu s použitím výhřevnosti, a odpovídajícím oxidačním faktorem.
Příslušný orgán může povolit používání emisních faktorů pro paliva vyjádřených jako t CO2/t nebo t CO2/Nm3. V takovém případě stanoví provozovatel emise ze spalování vynásobením údajů o činnosti, což představuje množství spáleného paliva vyjádřené v tunách nebo normálních metrech krychlových, odpovídajícím emisním a oxidačním faktorem.
2. Provozovatel stanoví emise z procesů ve zdrojovém toku vynásobením údajů o činnosti, které představují spotřebu surovin, výkon nebo vyrobenou produkci vyjádřené v tunách nebo normálních metrech krychlových, odpovídajícím emisním faktorem vyjádřeným v t CO2/t nebo t CO2/Nm3 a odpovídajícím konverzním faktorem.
3. Pokud již emisní faktor úrovně přesnosti 1 nebo úrovně přesnosti 2 obsahuje efekt nedokončených chemických reakcí, bude oxidační nebo konverzní faktor nastaven na hodnotu 1.
Článek 25
Výpočet emisí podle metodiky hmotnostní bilance
1. Podle metodiky hmotnostní bilance vypočítá provozovatel množství CO2 odpovídající jednotlivým zdrojovým tokům obsaženým v hmotnostní bilanci vynásobením údajů o činnosti, které přestavují množství materiálu vstupujícího nebo vystupujícího přes hranice hmotnostní bilance, obsahem uhlíku v daném materiálu vynásobeného hodnotou 3 664 t CO2/t C podle oddílu 3 přílohy II.
2. Bez ohledu na článek 49 budou emise z celkového procesu pokrytého hmotnostní bilancí přestavovat celkové množství CO2 odpovídající všem zdrojovým tokům pokrytým hmotnostní bilancí. Množství oxidu uhelnatého (CO) emitovaného do ovzduší se v hmotnostní bilanci vypočítá jako emise molárního ekvivalentu množství CO2.
Článek 26
Použitelné úrovně přesnosti
1. Při určování příslušných úrovní přesnosti v souladu s čl. 21 odst. 1 použije každý provozovatel při stanovení údajů o činnosti a jednotlivých výpočtových faktorů následující úrovně přesnosti:
a)
minimálně úrovně přesnosti uvedené v příloze V, jedná-li se o zařízení kategorie A, nebo v případě, že je vyžadován výpočtový faktor pro zdrojový tok, který je standardním komerčním palivem;
b)
nejvyšší úroveň přesnosti definovanou v příloze II v ostatních případech než v případě uvedeném pod písm. a).
Provozovatel může ale pro zařízení kategorie C použít úroveň přesnosti o jeden stupeň nižší, než jsou úrovně přesnosti požadované v prvním pododstavci, a pro zařízení kategorie A a B až o dva stupně nižší, přičemž minimální úroveň přesnosti je 1, pokud ke spokojenosti příslušného orgánu prokáže, že úroveň přesnosti vyžadovaná podle prvního pododstavce není technicky proveditelná nebo je spojena s neúměrně vysokými náklady.
Příslušný orgán může na přechodné období až tři roky povolit provozovateli používat i nižší úrovně přesnosti než ty, které jsou uvedeny v druhém pododstavci, přičemž minimální úroveň přesnosti je 1, pokud jsou splněny obě následující podmínky:
a)
provozovatel prokáže ke spokojenosti příslušného orgánu, že úroveň přesnosti vyžadovaná podle druhého pododstavce není technicky proveditelná nebo je spojena s neúměrně vysokými náklady;
b)
provozovatel poskytne plán na zlepšení s uvedením, jakým způsobem a v jaké lhůtě bude dosaženo minimální úrovně přesnosti vyžadované podle druhého pododstavce.
2. Pro údaje o činnosti a jednotlivé výpočtové faktory méně významných toků použije provozovatel nejvyšší úroveň přesnosti, která je technicky proveditelná a není spojena s neúměrně vysokými náklady, přičemž minimální úroveň přesnosti je 1.
3. Pro minimální zdrojové toky může provozovatel určit údaje o činnosti a jednotlivé výpočtové faktory pomocí konzervativních odhadů, nikoli pomocí úrovní přesnosti, pokud definované úrovně přesnosti nelze dosáhnout bez dalšího úsilí.
4. Pro oxidační a konverzní faktor použije provozovatel minimálně nejnižší úrovně přesnosti uvedené v příloze II.
5. Pokud příslušný orgán povolil použití emisních faktorů vyjádřených jako t CO2/t nebo t CO2/Nm3 pro paliva a pro paliva použitá jako vstup do procesu nebo v hmotnostních bilancích v souladu s článkem 25, může být výhřevnost monitorována pomocí nižších úrovní přesnosti, než je nejvyšší úroveň definovaná v příloze II.
Pododdíl 2
Údaje o činnosti
Článek 27
Stanovení údajů o činnosti
1. Provozovatel stanoví údaje o činnosti zdrojového toku některým z následujících způsobů:
a)
na základě průběžného měření u procesu, který je příčinou emisí;
b)
na základě shromažďování údajů z měření samostatně vydaného množství s přihlédnutím k příslušné změně zásob.
2. Pro účely odst. 1 písm. b) se množství paliva nebo materiálu zpracované během vykazovaného období vypočítá jako množství paliva nebo materiálu zakoupené během vykazovaného období minus množství paliva či materiálu odstraněné ze zařízení plus množství paliva či materiálu na skladě na začátku vykazovaného období minus množství paliva či materiálu na skladě na konci vykazovaného období.
Pokud by stanovení množství na skladě nebylo technicky proveditelné nebo by bylo spojeno s nepřiměřeně vysokými náklady, může provozovatel provést odhad těchto množství na základě jedné z následujících možností:
a)
údaje za předchozí roky a korelace s produkcí za vykazované období;
b)
dokumentované postupy a příslušné údaje uvedené v auditovaných finančních výkazech za vykazované období.
Pokud není technicky možné stanovit údaje o činnosti za celý kalendářní rok nebo pokud by to bylo spojeno s neúměrně vysokými náklady, může provozovatel zvolit další nejvhodnější den pro oddělení vykazovaného roku od roku následujícího a provést odpovídající sladění s požadovaným kalendářním rokem. Odchylky, které se vztahují na jeden nebo více zdrojových toků, musí být řádně zaznamenány, být základem hodnoty reprezentativní pro daný kalendářní rok a důsledně zváženy vzhledem k následujícímu roku.
Článek 28
Systémy měření pod vlastní kontrolou provozovatele
1. Pro stanovení údajů o činnosti podle článku 27 použije provozovatel u zařízení výsledky měření založené na systémech měření, které jsou pod jeho vlastní kontrolou, pokud jsou splněny všechny následující podmínky:
a)
provozovatel je povinen provést posouzení nejistoty a zajistit, aby byla splněna prahová hodnota nejistoty pro příslušnou úroveň přesnosti;
b)
provozovatel je povinen zajistit alespoň jednou do roka a po každé kalibraci měřicích přístrojů, aby byly výsledky kalibrace vynásobené faktorem konzervativních úprav založeným na vhodných časových řadách předchozích kalibrací těchto nebo podobných měřicích přístrojů pro zohlednění účinku nejistoty v provozu porovnány s příslušnými prahovými hodnotami nejistoty.
Pokud dojde k překročení prahových hodnot úrovně přesnosti schválených v souladu s článkem 12 nebo pokud se zjistí, že zařízení nesplňuje další požadavky, přijme provozovatel neprodleně nápravná opatření a informuje o tom příslušný orgán.
2. Posouzení nejistoty podle odst. 1 písm. a) zajistí provozovatel pro příslušný orgán, pokud jej informuje o novém plánu pro monitorování nebo je-li to důležité pro změnu schváleného plánu pro monitorování.
Toto posouzení zahrnuje charakteristickou nejistotu daného měřicího zařízení, nejistotu spojenou s kalibrací a jakoukoli dodatečnou nejistotu spojenou s tím, jak se měřicí přístroj používá v praxi. Součástí posouzení nejistoty je nejistota týkající se změn zásob, pokud skladovací zařízení pojmou alespoň 5 % z použitého ročního množství daného paliva nebo materiálu. Při provádění posouzení vezme provozovatel v úvahu skutečnost, že se stanovené hodnoty použité k určení prahových hodnot nejistoty v příloze II týkají nejistoty za celé vykazované období.
Pokud jsou měřicí přístroje nainstalovány v prostředí, které odpovídá jejich specifikacím použití, může provozovatel zjednodušit posouzení nejistoty za předpokladu, že počet maximálních dovolených chyb stanovený pro měřicí přístroj v provozu, nebo je-li tento počet nižší, nejistotu získanou na základě kalibrace vynásobená faktorem konzervativních úprav pro zohlednění účinku nejistoty v provozu, lze považovat za nejistotu po celé vykazované období, jak to vyžadují definice úrovní přesnosti v příloze II.
3. Bez ohledu na odstavec 2 může příslušný orgán povolit provozovateli použít u zařízení výsledky měření založené na systémech měření, které jsou pod jeho vlastní kontrolou, pokud prokáže, že použité měřicí přístroje podléhají příslušné vnitrostátní právní metrologické kontrole.
Za tímto účelem může být maximální dovolená chyba v provozu, kterou připouští příslušné vnitrostátní právní předpisy ohledně právní metrologické kontroly pro příslušný úkol měření, použita jako hodnota nejistoty, aniž by bylo nutné uvádět další důkazy.
Článek 29
Systémy měření mimo vlastní kontrolu provozovatele
1. Pokud na základě zjednodušeného posouzení nejistoty umožňuje použití systémů měření mimo jeho vlastní kontrolu provozovateli splnit nejméně stejně vysokou úroveň přesnosti jako při použití systémů podléhajících jeho kontrole podle článku 28, a pokud poskytuje spolehlivější výsledky a je méně náchylné k riziku kontroly, stanoví provozovatel údaje o činnosti ze systémů měření mimo vlastní kontrolu.
Provozovatel se může za tímto účelem vrátit k jednomu z následujících zdrojů údajů:
a)
množství uvedené na fakturách vydaných obchodním partnerem za předpokladu, že se mezi dvěma nezávislými obchodními partnery uskuteční obchodní transakce;
b)
přímý odečet údajů ze systémů měření.
2. Provozovatel zajistí dodržování použitelné úrovně přesnosti podle článku 26.
Za tímto účelem může být maximální dovolená chyba v provozu, kterou připouští příslušné právní předpisy ohledně vnitrostátní právní metrologické kontroly pro příslušnou obchodní transakci, použita jako nejistota, aniž by bylo nutné uvádět další důkazy.
Pokud jsou příslušné požadavky podle vnitrostátní právní metrologické kontroly méně přísné než příslušná úroveň přesnosti podle článku 26, zajistí provozovatel důkaz ohledně použitelné nejistoty od obchodního partnera, který odpovídá za měřicí systém.
Pododdíl 3
Výpočtové faktory
Článek 30
Stanovení výpočtových faktorů
1. Provozovatel stanoví výpočtové faktory buď jako standardní hodnoty, nebo jako hodnoty založené na analýze, a to v závislosti na příslušné úrovni přesnosti.
2. Provozovatel stanovuje a vykazuje výpočtové faktory v souladu se stavem použitým pro příslušné údaje o činnosti, které se týkají stavu paliva či materiálu, v němž bylo palivo či materiál zakoupeno nebo použito v procesu vytvářejícím emise před tím, než je vysušeno nebo jinak zpracováno pro laboratorní analýzu.
Pokud je tento přístup spojen s neúměrně vysokými náklady nebo pokud lze dosáhnout vyšší přesnosti, může provozovatel údaje o činnosti a výpočtové faktory důsledně vykazovat s uvedením stavu, v němž jsou prováděny laboratorní analýzy.
Článek 31
Standardní hodnoty pro výpočtové faktory
1. Pokud provozovatel stanoví výpočtové faktory jako standardní hodnoty, použije v souladu s požadavkem příslušné úrovně přesnosti podle příloh II a VI některou z následujících hodnot:
a)
standardní a stechiometrické faktory uvedené v příloze VI;
b)
standardní faktory používané členským státem pro podání národní inventury sekretariátu Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu;
c)
hodnoty uváděné v literatuře schválené příslušným orgánem, včetně standardních faktorů publikovaných tímto orgánem, které jsou kompatibilní s faktory uvedenými pod písm. b), které jsou však reprezentativní pro více rozčleněné zdroje toků paliva;
d)
hodnoty uvedené a zaručené dodavatelem materiálu, pokud může provozovatel prokázat ke spokojenosti příslušného orgánu, že obsah uhlíku vykazuje 95 % interval spolehlivosti s odchylkou ne více než 1 %;
e)
hodnoty založené na dříve provedených analýzách, pokud může provozovatel prokázat ke spokojenosti příslušného orgánu, že jsou tyto hodnoty reprezentativní pro budoucí šarže stejného materiálu.
2. Provozovatel uvede všechny použité standardní hodnoty v plánu pro monitorování.
Pokud každý rok dochází ke změně standardních hodnot, uvede provozovatel rovněž v plánu pro monitorování příslušný oficiální zdroj této hodnoty.
3. Změnu standardních hodnot výpočtového faktoru uvedených v plánu pro monitorování podle čl. 15 odst. 2 může příslušný orgán schválit pouze v případě, že provozovatel poskytne důkaz, že nová standardní hodnota vede k přesnějšímu stanovení emisí.
4. Příslušný orgán může na žádost provozovatele povolit stanovení výhřevnosti a emisních faktorů paliv pomocí stejných úrovní přesnosti, které jsou vyžadovány pro standardní komerční paliva za předpokladu, že provozovatel předloží nejméně jednou za tři roky důkaz o tom, že během posledních tří let bylo splněno rozmezí 1 % pro určenou výhřevnost.
Článek 32
Výpočtové faktory založené na analýzách
1. Provozovatel zajistí, aby byly všechny analýzy, odběr vzorků, kalibrace a ověření pro stanovení výpočtových faktorů prováděny pomocí metod založených na příslušných normách EN.
Pokud nejsou tyto normy k dispozici, budou dané metody založeny na příslušných normách ISO nebo vnitrostátních normách. Pokud neexistují žádné příslušné zveřejněné normy, použijí se vhodné návrhy norem, pokyny týkající se nejlepších postupů v odvětví nebo jiné vědecky dokázané metodiky, které omezují odchylku odběru vzorků a měření.
2. Pokud jsou pro stanovení emisí použity kontinuální plynové chromatografy nebo extraktivní nebo neextraktivních analyzátory plynu, získá provozovatel pro použití tohoto zařízení souhlas příslušného orgánu. Zařízení se použije pouze s ohledem na údaje o složení plynných paliv a materiálů. Jako minimální opatření k zabezpečení kvality provozovatel zajistí, aby bylo provedeno počáteční a každoročně opakované ověřování přístroje.
3. Výsledek všech analýz se použije pouze pro dodací lhůtu nebo šarži paliva či materiálu, u nichž byl proveden odběr vzorků považovaných za reprezentativní.
Pro stanovení určitého parametru použije provozovatel výsledky všech analýz provedených s ohledem na tento parametr.
Článek 33
Plán odběru vzorků
1. Mají-li být faktory výpočtu stanoveny na základě analýz, předloží provozovatel příslušnému orgánu ke schválení plán odběru vzorků pro každé palivo a každý materiál v podobě písemného postupu, který obsahuje informace o metodikách pro přípravu vzorků, včetně údajů o vymezení odpovědností, místech, četnosti a množství a metodikách pro uložení a přepravu vzorků.
Provozovatel zajistí, aby odvozené vzorky byly reprezentativní pro příslušnou šarži nebo dodací lhůtu a nebyly zatíženy systematickou chybou. Příslušné prvky plánu odběru vzorků musí být schváleny laboratoří, která provádí analýzu příslušného paliva či materiálu, a důkaz o tomto schválení musí být uveden v plánu. Provozovatel tento plán rovněž zpřístupní pro účely ověření v souladu s nařízením (EU) č. 600/2012.
2. Na základě souhlasu laboratoře provádějící analýzu příslušného paliva či materiálu a schválení příslušným orgánem přizpůsobí provozovatel prvky plánu odběru vzorků, pokud analytické výsledky udávají, že se různorodost paliva či materiálu značně liší od údajů o různorodosti, na nichž byl založen původní plán odběru vzorků pro dané konkrétní palivo či daný materiál.
Článek 34
Využívání laboratoří
1. Provozovatel zajistí, aby byly laboratoře využívané k provádění analýz pro stanovení faktorů výpočtu akreditovány podle normy EN ISO/IEC 17025 pro příslušné analytické metody.
2. Laboratoře, které nejsou akreditovány podle normy EN ISO/IEC 17025, mohou být využity ke stanovení výpočtových faktorů pouze v případě, že provozovatel může prokázat ke spokojenosti příslušného orgánu, že přístup do laboratoří podle odstavce 1 není technicky proveditelný nebo by byl spojen s neúměrně vysokými náklady a že neakreditovaná laboratoř splňuje požadavky, které jsou rovnocenné požadavkům uvedeným v normě EN ISO/IEC 17025.
3. Příslušný orgán stanoví, že laboratoř splňuje požadavky, které jsou rovnocenné požadavkům uvedeným v normě EN ISO/IEC 17025 ve smyslu odstavce 2, pokud provozovatel v přiměřeném rozsahu a v podobě obdobné úrovně podrobnosti, jakou vyžadují postupy podle čl. 12 odst. 2, předloží důkaz v souladu s druhým a třetím pododstavcem tohoto odstavce.
S ohledem na řízení kvality předloží provozovatel osvědčení o akreditaci laboratoře podle normy EN ISO/IEC 9001 nebo jiných certifikovaných systémů řízení kvality v rozsahu, který se vztahuje na danou laboratoř. Pokud tyto certifikované systémy řízení kvality neexistují, předloží provozovatel jiný příslušný důkaz o způsobilosti laboratoře spolehlivě řídit své zaměstnance, postupy, dokumenty a úkoly.
S ohledem na technickou způsobilost provozovatel doloží, že laboratoř je technicky způsobilá a schopná produkovat technicky platné výsledky pomocí příslušných analytických postupů. Tento důkaz se týká alespoň těchto prvků:
a)
řízení způsobilosti zaměstnanců pro konkrétně přidělené úkoly;
b)
vhodnost umístění a podmínky životního prostředí;
c)
výběr analytických metod a příslušných norem;
d)
případně řízení odběru vzorků a jejich příprava, včetně kontroly jejich celistvosti;
e)
případně vývoj a ověření nových analytických metod nebo použití metod, na které se nevztahují mezinárodní nebo vnitrostátní normy;
f)
odhad nejistoty;
g)
správa zařízení, včetně postupů kalibrace, nastavení, údržby a oprav a vedení záznamů o daném zařízení;
h)
řízení a kontrola dat, dokumentů a softwaru;
i)
správa položek kalibrace a referenčních materiálů;
j)
zabezpečení kvality pro výsledky kalibrace a testů, včetně pravidelné účasti v programech zkoušení odborné způsobilosti, používání analytických metod na certifikovaných referenčních materiálech nebo vzájemného porovnávání výsledků s akreditovanou laboratoří;
k)
řízení externě zajišťovaných procesů;
l)
správa přidělení, reklamací zákazníků a zajištění včasných nápravných opatření.
Článek 35
Četnost analýz
1. Provozovatel použije minimální četnost analýz pro příslušná paliva a příslušné materiály uvedené v příloze VII. Příloha VII se bude pravidelně přezkoumávat s tím, že první přezkum se provede nejpozději do dvou let po vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Příslušný orgán může provozovateli povolit použití jiných četností než těch, které jsou uvedeny v odstavci 1, pokud není dostupná minimální četnost nebo pokud provozovatel prokáže některou z následujících skutečností:
a)
na základě historických údajů, včetně analytických hodnot pro příslušná paliva nebo příslušné materiály ve vykazovaném období, které bezprostředně předchází aktuálnímu vykazovanému období, libovolná odchylka v analytických hodnotách pro příslušné palivo či příslušný materiál nepřesáhne 1/3 hodnoty nejistoty, kterou je provozovatel povinen dodržovat s ohledem na stanovení údajů o činnosti pro příslušné palivo či příslušný materiál;
b)
použití požadované četnosti by bylo spojeno s neúměrně vysokými náklady.
Pododdíl 4
Specifické výpočtové faktory
Článek 36
Emisní faktory pro CO2
1. Provozovatel stanoví emisní faktory stanovené pro danou činnost pro emise CO2.
2. Emisní faktory paliv i v případě, že jsou použity jako vstup do procesu, jsou vyjádřeny jako t CO2/TJ.
Příslušný orgán může provozovateli povolit použití emisního faktoru paliva vyjádřeného jako t CO2/t nebo t CO2/Nm3 pro emise ze spalování, pokud lze dosáhnout alespoň stejné přesnosti vypočítaných emisí pomocí tohoto emisního faktoru nebo pokud je použití emisního faktoru vyjádřeného jako t CO2/TJ spojeno s neúměrně vysokými náklady.
3. Pro převedení obsahu uhlíku na příslušnou hodnotu emisního faktoru souvisejícího s CO2 a naopak použije provozovatel faktor 3 664 t CO2/t C.
Článek 37
Oxidační a konverzní faktory
1. Pro stanovení oxidačního či konverzního faktoru použije provozovatel jako minimum úroveň přesnosti 1. Pokud emisní faktor zahrnuje efekt nedokončené oxidace či konverze, použije operátor pro oxidační či konverzní faktor hodnotu 1.
Příslušný orgán však může požadovat, aby provozovatelé vždy používali úroveň přesnosti 1.
2. Pokud jsou v zařízení použita různá paliva a pro konkrétní oxidační faktor se má použít úroveň přesnosti 3, může si provozovatel vyžádat od příslušného orgánu schválení pro některou nebo obě následující podmínky:
a)
stanovení jednoho souhrnného oxidačního faktoru pro celý proces spalování a použít jej na všechna paliva;
b)
přiřazení neúplné oxidace jednomu významnému zdrojovému toku a použití hodnoty 1 pro oxidační faktor jiných zdrojových toků.
Je-li použita biomasa nebo směsná paliva, předloží provozovatel důkaz, že použití písmene a) nebo b) prvního odstavce nevede k příliš nízkému odhadu emisí.
Pododdíl 5
Zpracování biomasy
Článek 38
Zdrojové toky biomasy
1. Provozovatel může stanovit údaje o činnosti týkající se zdrojových toků biomasy bez nutnosti použití úrovní přesnosti a předložení analytických údajů ohledně obsahu biomasy, pokud se tento zdrojový tok skládá výhradně z biomasy a provozovatel může zajistit, aby nedošlo k jeho znečištění jinými materiály nebo palivy.
2. Emisní faktor u biomasy je nula.
Emisní faktor směsného paliva či materiálu se vypočítá a vykazuje jako předběžný emisní faktor stanovený v souladu s článkem 30 vynásobený fosilní částí paliva či materiálu.
3. Rašelina, lignit ani fosilní části směsných paliv či materiálů se za biomasu nepovažují.
4. Je-li podíl biomasy směsných paliv či materiálů roven nebo vyšší než 97 % nebo pokud je z důvodů množství emisí spojených s fosilní částí paliva či materiálu považován za minimální zdrojový tok, může příslušný orgán provozovateli povolit použití metodik bez stanovených úrovní přesnosti, včetně metody energetické bilance, pro stanovení údajů o činnosti a příslušných výpočtových faktorů, pokud se příslušná hodnota nepoužívá k odečtení obsahu uhlíku v biomase od emisí CO2 stanovených na základě kontinuálního měření emisí.
Článek 39
Stanovení podílu biomasy a fosilní části
1. Pokud je podíl biomasy určitého paliva či materiálu stanoven pomocí analýz na základě požadované úrovně přesnosti a dostupnosti odpovídajících standardních hodnot podle čl. 31 odst. 1, stanoví provozovatel tento podíl biomasy na základě příslušné normy a analytických metod v ní obsažených a použije tuto normu, pouze pokud je schválena příslušným orgánem.
2. Pokud není stanovení podílu biomasy směsného paliva nebo materiálu na základě analýzy v souladu s odstavcem 1 technicky proveditelné nebo pokud by bylo spojeno s neúměrně vysokými náklady, založí provozovatel svůj výpočet na standardních emisních faktorech a hodnotách podílu biomasy pro směsná paliva a materiály a metodách odhadu zveřejněných Komisí.
Pokud tyto standardní faktory a hodnoty neexistují, předpokládá provozovatel 0 % podíl biomasy nebo předloží metodu odhadu pro stanovení podílu biomasy příslušnému orgánu ke schválení. U paliv nebo materiálů pocházejících z výrobního procesu s definovanými a porovnatelnými vstupními toky může provozovatel tento odhad založit na hmotnostní bilanci fosilního uhlíku a uhlíku pocházejícího z biomasy vstupujícího do procesu a vystupujícího z procesu.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 a článku 30 v případě, že byla vystavena záruka původu v souladu s čl. 2 písm. j) a článkem 15 směrnice 2009/28/ES pro bioplyn zavedený a následně odvedený z plynárenské soustavy, nepoužije provozovatel ke stanovení podílu biomasy analýzy.
ODDÍL 3
Metodika založená na měření
Článek 40
Použití metodiky monitorování založené na měření
Provozovatel používá metodiky založené na měření pro všechny emise oxidu dusného (N2O) podle přílohy IV a pro stanovení množství CO2 přeneseného podle článku 49.
Provozovatel může dále použít metodiky založené na měření pro zdroje emisí CO2, pokud může předložit důkaz o tom, že jsou pro všechny zdroje emisí dodrženy úrovně přesnosti vyžadované v souladu s článkem 41.
Článek 41
Požadavky na úrovně přesnosti
1. Pro každý zdroj emisí, který emituje více než 5 000 tun CO2(e) ročně nebo který se podílí více než 10 % na celkových ročních emisích zařízení podle toho, která hodnota je vyšší s ohledem na absolutní emise, použije provozovatel nejvyšší úroveň přesnosti uvedenou v oddíle 1 přílohy VIII. Pro všechny ostatní zdroje emisí použije provozovatel alespoň druhou nejvyšší úroveň přesnosti.
2. Pro příslušný zdroj emisí lze použít nejbližší nižší úroveň přesnosti pouze v případě, že provozovatel příslušnému orgánu uspokojivým způsobem prokáže, že použití úrovně přesnosti podle odstavce 1 není technicky proveditelné nebo je spojeno s neúměrně vysokými náklady a že použití metodiky založené na výpočtu, která používá úrovně přesnosti vyžadované článkem 26, není technicky proveditelné nebo je spojeno s neúměrně vysokými náklady, přičemž minimální úroveň přesnosti je 1.
Článek 42
Normy měření a laboratoře
1. Všechna měření jsou prováděna za použití metod založených na normách EN 14181 Stacionární zdroje emisí - Prokazování jakosti automatizovaných měřicích systémů, EN 15259 Kvalita ovzduší - Měření emisí ze stacionárních zdrojů - Požadavky na měřicí úseky, stanoviště, cíl měření, plán měření a protokol o měření, a dalších příslušných normách EN.
Pokud nejsou tyto normy k dispozici, budou dané metody založeny na příslušných normách ISO, normách zveřejněných Komisí nebo na vnitrostátních normách. Pokud neexistují žádné příslušné zveřejněné normy, použijí se vhodné návrhy norem, pokyny týkající se nejlepších postupů v odvětví nebo jiné vědecky doložené metodiky, které omezují odchylku odběru vzorků a měření.
Provozovatel zváží všechny příslušné aspekty systému kontinuálního měření, včetně umístění zařízení, kalibrace, měření, zabezpečení kvality a kontroly kvality.
2. Provozovatel zajistí, aby byly laboratoře používané k provádění měření, kalibrací a příslušných hodnocení pro systémy kontinuálního měření emisí (CEMS) akreditovány podle normy EN ISO/IEC 17025 pro příslušné analytické metody nebo činnosti kalibrace.
Pokud laboratoř tuto akreditaci nemá, je provozovatel povinen zajistit, aby byly splněny rovnocenné požadavky v souladu s čl. 34 odst. 2 a 3.
Článek 43
Stanovení emisí
1. Provozovatel stanoví roční emise ze zdroje emisí za vykazované období na základě součtu všech hodinových hodnot naměřených koncentrací skleníkových plynů za vykazované období vynásobených hodinovými hodnotami toku spalin, přičemž tyto hodinové hodnoty představují průměr všech výsledků jednotlivých měření za příslušnou provozní hodinu.
V případě emisí CO2 stanoví provozovatel roční emise na základě rovnice 1 uvedené v příloze VIII. Oxid uhelnatý (CO) emitovaný do ovzduší je považován za molární ekvivalent množství CO2.
V případě oxidu dusného (N2O) stanoví provozovatel roční emise na základě rovnice 1 uvedené v pododdíle B.1 oddílu 16 přílohy IV.
2. Pokud je v jednom zařízení několik zdrojů emisí, které nelze měřit jako jeden zdroj, měří se emise z těchto zdrojů odděleně a připočtením výsledků tohoto měření se získá celkové množství emisí konkrétního plynu za vykazované období.
3. Provozovatel stanoví koncentraci skleníkových plynů ve spalinách kontinuálním měřením v reprezentativním bodě pomocí některého z následujících způsobů:
a)
přímé měření;
b)
v případě vysoké koncentrace ve spalinách výpočtem koncentrace pomocí nepřímého měření koncentrace s použitím rovnice 3 uvedené v příloze VIII a s přihlédnutím k naměřeným hodnotám koncentrace všech ostatních složek toku plynu, jak jsou stanoveny v plánu pro monitorování provozovatele.
4. V případě potřeby stanoví provozovatel zvlášť veškeré množství CO2 pocházející z biomasy pomocí metodik monitorování založených na výpočtu a odečte je od celkově naměřených emisí CO2.
5. Provozovatel stanoví tok spalin pro výpočet v souladu s odstavcem 1 na základě některé z následujících metod:
a)
výpočet na základě vhodné hmotnostní bilance s přihlédnutím ke všem podstatným parametrům na vstupní straně, která zahrnuje alespoň množství vstupního materiálu, tok vstupního vzduchu a účinnost procesu pro emise CO2, a na výstupní straně, která zahrnuje alespoň výstup produktu a koncentrace O2, SO2 a NOx;
b)
stanovení na základě kontinuálního měření toku v reprezentativním bodě.
Článek 44
Shromažďování údajů
1. Provozovatel vypočítá hodinový průměr pro jednotlivé parametry související se stanovením emisí pomocí metodiky založené na měření, včetně koncentrace a toku spalin, s využitím všech bodů měření dostupných pro danou hodinu.
Pokud může provozovatel generovat údaje pro kratší referenční období bez dalších nákladů, použije tato období pro stanovení ročních emisí podle čl. 43 odst. 1.
2. Je-li zařízení pro kontinuální měření určitého parametru mimo kontrolu, mimo rozsah nebo mimo provoz po určitou část hodiny nebo kratší referenční období podle odstavce 1, vypočítá provozovatel související hodinový průměr poměrným dílem ke zbývajícím bodům měření pro danou hodinu nebo kratší referenční období, je-li k dispozici alespoň 80 % maximálního počtu bodů měření určitého parametru. V případě, že je k dispozici méně než 80 % maximálního počtu bodů měření určitého parametru, použije se čl. 45 odst. 2 až 4.
Článek 45
Chybějící údaje
1. Je-li měřicí zařízení v rámci systému kontinuálního monitorování emisí mimo provoz více než pět po sobě následujících dní v kalendářním roce, je provozovatel povinen neprodleně informovat příslušný orgán a navrhnout odpovídající opatření pro zvýšení kvality daného systému kontinuálního monitorování emisí.
2. Pokud nelze platnou hodinu údajů nebo kratší referenční období v souladu s čl. 44 odst. 1 stanovit pro jeden nebo více parametrů metodiky založené na měření v důsledku nefunkčnosti zařízení nebo proto, že zařízení je mimo rozsah či mimo provoz, stanoví provozovatel náhradní hodnoty pro každou chybějící hodinu údajů.
3. Pokud nelze platnou hodinu údajů nebo kratší referenční období stanovit pro určitý parametr přímo naměřený v podobě koncentrace, vypočítá provozovatel náhradní hodnotu pomocí rovnice 4 uvedené v příloze VIII jako součet průměrné koncentrace a dvojnásobku její směrodatné odchylky.
Pokud nelze vykazované období použít pro stanovení těchto náhradních hodnot z důvodu podstatných technických změn na zařízení, dohodne se provozovatel s příslušným orgánem na reprezentativním časovém rámci pro stanovení průměrné a směrodatné odchylky, pokud možno v délce jednoho roku.
4. V případě, že platnou hodinu údajů nelze stanovit pro jiný parametr, než je koncentrace, získá provozovatel náhradní hodnoty tohoto parametru pomocí vhodného modelu založeného na hmotnostní bilanci nebo přístupu založeného na energetické bilanci procesu. Provozovatel ověří výsledky pomocí zbývajících naměřených parametrů metodiky založené na měření a údajů získaných při běžných pracovních podmínkách, přičemž vezme v úvahu stejnou dobu trvání jako při nedostatku údajů.
Článek 46
Potvrzovací výpočet emisí
Provozovatel potvrdí množství emisí stanovené metodikou založenou na měření na základě výpočtu ročních emisí jednotlivých skleníkových plynů pro stejné zdroje emisí a zdrojové toky, s výjimkou emisí oxidu dusného (N2O) z výroby kyseliny dusičné a skleníkových plynů převedených do přepravní sítě nebo úložiště.
Použití metodik založených na úrovni přesnosti není vyžadováno.
ODDÍL 4
Zvláštní ustanovení
Článek 47
Zařízení s nízkými emisemi
1. Příslušný orgán může umožnit provozovateli, aby předložil zjednodušený plán pro monitorování v souladu s článkem 13, pokud provozuje zařízení s nízkými emisemi.
První pododstavec se nevztahuje na zařízení provádějící činnosti, které zahrnují N2O podle přílohy I směrnice 2003/87/ES.
2. Pro účely prvního pododstavce odstavce 1 je zařízení považováno za zařízení s nízkými emisemi, pokud je splněna alespoň jedna z následujících podmínek:
a)
průměrné roční emise tohoto zařízení uvedené v ověřených výkazech emisí během obchodovacího období, které bezprostředně předchází aktuálnímu obchodovacímu období, s výjimkou CO2 pocházejícího z biomasy a před odečtením přemístěného CO2, bylo méně než 25 000 tun CO2(e) za rok;
b)
průměrné roční emise uvedené pod písmenem a) nejsou k dispozici nebo je již nelze použít z důvodu změn hranic zařízení nebo změn provozních podmínek zařízení, ale roční emise tohoto zařízení pro dalších pět let s výjimkou CO2 pocházejícího z biomasy a před odečtením přemístěného CO2 budou na základě metody konzervativního odhadu nižší než 25 000 tun CO2(e) za rok.
3. Provozovatel zařízení s nízkými emisemi nemusí předkládat podklady uvedené ve třetím pododstavci čl. 12 odst. 1 a je osvobozen od povinnosti vykazovat zlepšení uvedené v čl. 69 odst. 4.
4. Odchylně od článku 27 může provozovatel zařízení s nízkými emisemi stanovit množství paliva či materiálu pomocí dostupných a zdokumentovaných záznamů o nákupech a odhadovaných změn zásob. Provozovatel je dále osvobozen od povinnosti poskytnout příslušnému orgánu posouzení nejistoty podle čl. 28 odst. 2.
5. Provozovatel zařízení s nízkými emisemi je osvobozen od povinnosti podle čl. 28 odst. 2 stanovit na začátku a konci vykazovaného období údaje o zásobách, pokud skladovací zařízení pojmou alespoň 5 % roční spotřeby paliva či materiálu během vykazovaného období tak, aby byla do posouzení nejistoty zahrnuta související nejistota.
6. Odchylně od čl. 26 odst. 1 může provozovatel zařízení s nízkými emisemi použít pro účely stanovení údajů o činnosti a výpočtových faktorů pro všechny zdrojové toky jako minimum úroveň přesnosti 1, pokud nelze dosáhnout vyšší přesnosti bez dalšího úsilí, aniž by bylo nutné prokázat, že použití vyšších úrovní přesnosti není technicky proveditelné nebo by bylo spojeno s neúměrně vysokými náklady.
7. Za účelem stanovení výpočtových faktorů na základě analýz podle článku 32 může provozovatel zařízení s nízkými emisemi použít libovolnou laboratoř, která je technicky způsobilá a může generovat technicky platné výsledky pomocí příslušných analytických postupů, a poskytne důkaz ohledně opatření pro zabezpečení kvality podle čl. 34 odst. 3.
8. Pokud zařízení s nízkými emisemi, které podléhá zjednodušenému monitorování, přesáhne v libovolném kalendářním roce prahovou hodnotu uvedenou v odstavci 2, oznámí jeho provozovatel tuto skutečnost neprodleně příslušnému orgánu.
Provozovatel neprodleně předloží příslušnému orgánu ke schválení podstatné změny plánu pro monitorování ve smyslu čl. 15 odst. 3 písm. b).
Příslušný orgán však povolí provozovateli nadále provádět zjednodušené monitorování za předpokladu, že provozovatel uspokojivě prokáže příslušnému orgánu, že prahové hodnoty uvedené v odstavci 2 nebyly během posledních pěti vykazovaných období dosud překročeny a že nebudou od následujícího vykazovaného období znovu překročeny.
Článek 48
Vlastní CO2
1. Vlastní CO2, který je přemístěn do zařízení zejména jako součást zemního či odpadního plynu, včetně vysokopecního plynu nebo koksárenského plynu, se zahrne do emisního faktoru pro takové palivo.
2. Pokud vlastní CO2 pochází z činností, na které se vztahuje příloha I směrnice 2003/87/ES nebo které jsou uvedeny v článku 24 této směrnice, a je následně přemístěn ze zařízení jako součást paliva do jiného zařízení a použit pro jinou činnost, na kterou se tato směrnice vztahuje, není považován za emise zařízení, z něhož pochází.
Pokud je však vlastní CO2 emitován nebo přemístěn z tohoto zařízení do subjektů, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES, je považován za emise ze zařízení, z něhož pochází.
3. Provozovatelé mohou u převáděcího i přijímacího zařízení stanovit množství vlastního CO2 přemístěného ze zařízení. V tomto případě musí být množství přemístěného a přijatého vlastního CO2 totožná.
Pokud nejsou množství přemístěného a přijatého vlastního CO2 totožná a odchylku hodnot lze vysvětlit nejistotou měřicích systémů, použije se ve výkazech emisí převáděcích a přijímacích zařízení aritmetický průměr obou naměřených hodnot. V takovém případě bude ve výkazu emisí uvedeno vyrovnání této hodnoty.
Pokud odchylku hodnot nelze vysvětlit rozsahem schválené nejistoty měřicích systémů, uvedou provozovatelé převáděcích a přijímacích zařízení hodnoty v soulad tím, že použijí konzervativní úpravy schválené příslušným orgánem.
Článek 49
Přemístěný CO2
1. Provozovatel odečte od emisí zařízení veškeré množství CO2, který pochází z fosilního uhlíku u činností, na něž se vztahuje příloha I směrnice 2003/87/ES, a který není emitován ze zařízení, nýbrž je přemístěn ze zařízení do některé následujících možností:
a)
zařízení pro zachytávání za účelem přepravy a dlouhodobého geologického ukládání v úložišti povoleném podle směrnice 2009/31/ES;
b)
přepravní sítě za účelem dlouhodobého geologického ukládání v úložišti povoleném podle směrnice 2009/31/ES;
c)
úložiště povoleného podle směrnice 2009/31/ES za účelem dlouhodobého geologického ukládání.
Pro jiné typy přemístění CO2 ze zařízení není povoleno žádné odečítání CO2 od emisí ze zařízení.
2. Provozovatel zařízení, z něhož je přemístěn CO2, uvede ve svém ročním výkazu emisí identifikační kód přijímacího zařízení vymezený v souladu s nařízením Komise (EU) č. 1193/2011 ze dne 18. listopadu 2011 o vytvoření registru Unie pro obchodovací období počínající dnem 1. ledna 2013 a následující obchodovací období systému Unie pro obchodování s emisemi podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES a o změně nařízení (ES) č. 2216/2004 a (EU) č. 920/2010 (11).
Pokud jde o identifikační kód převáděcího zařízení, vztahuje se první pododstavec i na přijímací zařízení.
3. Pro stanovení množství CO2 přemístěného z jednoho zařízení do druhého použije provozovatel metodiku založenou na měření včetně dodržení souladu s články 43, 44 a 45. Zdroj emisí musí odpovídat bodu měření a tyto emise jsou vyjádřeny jako množství přemístěného CO2.
4. Pro stanovení množství CO2 přemístěného z jednoho zařízení do druhého použije provozovatel úroveň přesnosti 4, jak je uvedeno v oddíle 1 přílohy VIII.
Provozovatel může použít nejbližší nižší úroveň přesnosti, pokud prokáže, že použití úrovně přesnosti 4 podle oddílu 1 přílohy VIII není technicky proveditelné nebo je spojeno s neúměrně vysokými náklady.
5. Provozovatelé mohou u předávacího i přijímacího zařízení stanovit množství CO2 přemístěného ze zařízení. V takovém případě se použije čl. 48 odst. 3.
KAPITOLA IV
MONITOROVÁNÍ EMISÍ A ÚDAJŮ O TUNOKILOMETRECH Z ČINNOSTÍ V OBLASTI LETECTVÍ
Článek 50
Obecná ustanovení
1. Každý provozovatel letadel monitoruje a vykazuje emise z činností v oblasti letectví pro všechny lety uvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES, které tento provozovatel letadel provádí během vykazovaného období a za které odpovídá.
Za tímto účelem přiřadí provozovatel letadel všechny lety do kalendářního roku podle doby odletu měřené v koordinovaném světovém čase (UTC).
2. Provozovatel letadel, který chce zažádat o bezplatné přidělení povolenek podle článků 3e nebo 3f směrnice 2003/87/ES, je také povinen monitorovat údaje o tunokilometrech pro stejné lety během příslušných sledovaných let.
3. K identifikaci jednoznačného provozovatele letadel podle čl. 3 písm. o) směrnice 2003/87/ES odpovědného za daný let se použije volací znak používaný pro účely řízení letového provozu. Volací znak odpovídá:
a)
kódu ICAO v kolonce 7 letového plánu;
b)
registračním značkám letadla, pokud není kód ICAO provozovatele letadel k dispozici.
4. Není-li totožnost provozovatele letadel známa, považuje příslušný orgán za provozovatele letadla jeho vlastníka, ledaže prokáže totožnost odpovědného provozovatele letadla.
Článek 51
Předkládání plánů pro monitorování
1. Nejpozději čtyři měsíce před tím, než provozovatel letadel zahájí činnosti v oblasti letectví, na které se vztahuje příloha I směrnice 2003/87/ES, předloží příslušnému orgánu plán pro monitorování a vykazování emisí v souladu s článkem 12.
Odchylně od prvního pododstavce provozovatel letadel, který poprvé provádí leteckou činnost, na kterou se vztahuje příloha I směrnice 2003/87/ES, která nemohla být předvídána čtyři měsíce před zahájením činnosti, předá plán pro monitorování příslušnému orgánu bez zbytečného odkladu, nejpozději však šest týdnů po provedení uvedené činnosti. Provozovatel letadel poskytne příslušnému orgánu odpovídající odůvodnění, proč nemohl být plán pro monitorování předán čtyři měsíce před zahájením činnosti.
Pokud není dopředu znám členský stát správy uvedený v článku 18a směrnice 2003/87/ES, předloží provozovatel letadel neprodleně plán pro monitorování, jakmile jsou k dispozici informace ohledně příslušného orgánu členského státu správy.
2. Pokud chce provozovatel letadel zažádat o bezplatné přidělení povolenek podle článků 3e nebo 3f směrnice 2003/87/ES, je povinen také předložit plán pro monitorování a vykazování údajů o tunokilometrech. Tento plán pro monitorování musí být předložen nejpozději čtyři měsíce před začátkem:
a)
sledovaného roku uvedeného v čl. 3e odst. 1 směrnice 2003/87/ES pro oblasti použití podle tohoto článku;
b)
druhého kalendářního roku období uvedeného v čl. 3c odst. 2 směrnice 2003/87/ES pro oblasti použití podle článku 3f této směrnice.
Článek 52
Metodika monitorování pro emise z činností v oblasti letectví
1. Každý provozovatel letadel stanoví roční emise CO2 z činností v oblasti letectví vynásobením roční spotřeby paliva vyjádřené v tunách odpovídajícím emisním faktorem.
2. Každý provozovatel letadel stanoví spotřebu paliva pro jednotlivé lety a jednotlivá paliva, včetně paliva spotřebovaného pomocným palubním zdrojem. Za tímto účelem použije provozovatel letadel některou z metod uvedených v oddíle 1 přílohy III. Provozovatel letadel zvolí metodu, která zajišťuje nejúplnější a nejvčasnější údaje ve spojení s nejnižší nejistotou, aniž by vznikaly neúměrně vysoké náklady.
3. Každý provozovatel letadel stanoví množství doplněného paliva podle oddílu 1 přílohy III na základě jednoho z následujících způsobů:
a)
měřením dodavatelem paliva, jak je pro každý let zdokumentováno v dodacích listech paliva nebo na fakturách;
b)
údajů z palubních diagnostických systémů letadla zaznamenaných v dokumentaci o hmotnosti a vyvážení, v technickém deníku letadla, nebo tyto údaje mohou být provozovateli letadel předávány elektronicky z letadla.
4. Provozovatel letadel stanoví množství paliva obsažené v nádrži pomocí údajů z palubních diagnostických systémů letadla a zaznamenané v dokumentaci o hmotnosti a vyvážení v technickém deníku letadla nebo je přenese z letadla v elektronické podobě.
5. Provozovatelé letadel použijí úroveň přesnosti 2 uvedenou v oddíle 2 přílohy III.
Provozovatelé letadel s průměrnými vykazovanými ročními emisemi za obchodovací období bezprostředně předcházející aktuálnímu obchodovacímu období, které odpovídaly nejvýše 50 000 tunám fosilního CO2, mohou použít jako minimum úroveň přesnosti 1 podle oddílu 2 přílohy III. Všichni provozovatelé letadel mohou použít jako minimum úroveň přesnosti 1 podle oddílu 2 přílohy III pro zdrojové toky, které společně odpovídají méně než 5 000 tunám fosilního CO2 za rok nebo méně než 10 % až do maximálního množství 100 000 tun fosilního CO2 za rok, podle toho, který údaj je vyšší ve vyjádření pomocí absolutní hodnoty. Pokud nejsou pro účely tohoto pododstavce vykazované emise dostupné nebo je již nelze použít, může provozovatel letadel ke stanovení průměrných ročních emisí použít konzervativní odhad nebo předpoklad.
6. Je-li množství doplněného paliva nebo množství paliva zbývajícího v nádržích stanoveno v jednotkách objemu (vyjádřených v litrech), převede provozovatel letadel toto množství z objemového vyjádření na hmotnostní vyjádření pomocí hodnot skutečné hustoty. Provozovatel letadel stanoví skutečnou hustotu pomocí některé z následujících možností:
a)
palubních diagnostických systémů;
b)
hustoty naměřené dodavatelem paliva při doplňování paliva a zaznamenané na faktuře za palivo nebo dodacím listu paliva.
Skutečná hustota je vyjádřena v kg/l a stanovena pro použitelnou teplotu pro konkrétní měření.
V případech, pro které nejsou k dispozici hodnoty skutečné hustoty, se použije po schválení příslušným orgánem standardní faktor hustoty 0,8 kg/l.
7. Pro účely výpočtu podle odstavce 1 použije provozovatel letadel standardní emisní faktory uvedené v tabulce 2 přílohy III.
Pro účely vykazování se tento přístup považuje za úroveň přesnosti 1. Pro paliva, která nejsou uvedena v této tabulce, stanoví provozovatel letadel emisní faktor považovaný za úroveň přesnosti 2 v souladu s článkem 32. Pro tato paliva se výhřevnost stanoví a vykáže jako informativní položka.
8. Odchylně od odstavce 7 může provozovatel letadel po získání souhlasu příslušného orgánu odvodit emisní faktor nebo obsah uhlíku, na němž je faktor založen, nebo výhřevnost pro komerční paliva ze záznamů o nákupech příslušného paliva poskytovaného dodavatelem paliva za předpokladu, že tato odvození byla provedena na základě mezinárodně uznávaných norem a že nelze použít emisní faktory uvedené v tabulce 2 přílohy III.
Článek 53
Zvláštní ustanovení týkající se biomasy
Pro stanovení podílu biomasy směsného paliva se přiměřeně použije článek 39.
Bez ohledu na čl. 39 odst. 2 povolí příslušný orgán případně pro stanovení podílu biomasy použití metodiky jednotně použitelné ve všech členských státech.
Podle této metodiky se podíl biomasy, výhřevnost a emisní faktor nebo obsah uhlíku paliva použitého při činnosti v oblasti letectví systému EU ETS uvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES stanoví na základě záznamů o nákupu paliva.
Pro usnadnění jednotného používání ve všech členských státech je tato metodika založena na pokynech Komise.
Používání biopaliv v letecké dopravě je posuzováno v souladu s článkem 18 směrnice 2009/28/ES.
Článek 54
Malí producenti emisí
1. Za malé producenty emisí se považují provozovatelé letadel, kteří po tři po sobě jdoucí čtyřměsíční období uskuteční v každém tomto období méně než 243 letů, a provozovatelé letadel, kteří uskuteční lety s celkovými ročními emisemi nižšími než 25 000 tun CO2 za rok.
2. Odchylně od článku 52 mohou malí producenti emisí odhadnout spotřebu paliva pomocí nástrojů zavedených agenturou Eurocontrol nebo jinou příslušnou organizací, jež může zpracovávat veškeré příslušné informace o letovém provozu, jako jsou informace, které má k dispozici Eurocontrol, a zabránit podhodnocování emisí.
Příslušné nástroje se mohou použít pouze tehdy, jsou-li schváleny Komisí, včetně použití opravných koeficientů k odstranění případných nejistot v metodách modelování.
3. Odchylně od článku 12 může malý producent emisí, který chce využívat některý z nástrojů uvedených v odstavci 2 tohoto článku, předložit v plánu pro monitorování emisí pouze následující informace:
a)
informace požadované podle bodu 1 oddílu 2 přílohy I;
b)
důkaz o tom, že jsou splněny prahové hodnoty stanovené pro malé producenty emisí v odstavci 1 tohoto článku;
c)
název nástroje uvedeného v odstavci 2 tohoto článku, který bude použit pro stanovení odhadu spotřeby paliva, nebo odkaz na něj.
Malý producent emisí je osvobozen od povinnosti předkládat podklady uvedené ve třetím pododstavci čl. 12 odst. 1.
4. Pokud provozovatel letadel používá některý z nástrojů uvedených v odstavci 2 a během vykazovaného roku překročí prahové hodnoty uvedené v odstavci 1, je povinen tuto skutečnost neprodleně oznámit příslušnému orgánu.
Provozovatel letadel neprodleně předloží příslušnému orgánu ke schválení podstatné změny plánu pro monitorování ve smyslu čl. 15 odst. 4. písm. a) bodu vi).
Příslušný orgán však povolí provozovateli letadel nadále používat nástroj uvedený v odstavci 2 za předpokladu, že tento provozovatel uspokojivě prokáže příslušnému orgánu, že prahové hodnoty uvedené v odstavci 1 nebyly během posledních pěti vykazovaných období dosud překročeny a že nebudou od následujícího vykazovaného období znovu překročeny.
Článek 55
Zdroje nejistoty
1. Provozovatel letadel určí zdroje nejistoty a jejich související úrovně nejistoty. Provozovatel letadel vezme tyto informace v úvahu při výběru metodiky monitorování podle čl. 52 odst. 2.
2. Stanoví-li provozovatel letadel doplněné palivo v souladu s čl. 52 odst. 3 písm. a), nemusí předkládat další důkaz ohledně související úrovně nejistoty.
3. Pokud se pro měření doplněného paliva nebo paliva v nádržích používají palubní systémy v souladu s čl. 52 odst. 3 písm. b), je nutno úroveň nejistoty spojenou s měřením paliva doložit prostřednictvím všech následujících údajů:
a)
specifikace výrobce letadla určující úrovně nejistoty u palubních systémů pro měření paliva;
b)
doklady o provádění běžných kontrol uspokojivého fungování systémů pro měření paliva.
4. Bez ohledu na odstavce 2 a 3 může provozovatel letadel stanovit nejistoty u všech ostatních částí metodiky monitorování na základě konzervativního odborného posouzení s přihlédnutím k odhadovanému počtu letů ve vykazovaném období.
5. Provozovatel letadel provádí pravidelně vhodné kontrolní činnosti, včetně křížových kontrol mezi množstvím doplněného paliva uvedeným na fakturách a množstvím doplněného paliva udávaným při palubním měření, a jsou-li zjištěny patrné odchylky, přijme příslušná nápravná opatření.
Článek 56
Stanovení údajů o tunokilometrech
1. Provozovatel letadel, který chce zažádat o bezplatné přidělení povolenek podle článků 3e nebo 3f směrnice 2003/87/ES, monitoruje údaje o tunokilometrech pro všechny lety uvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES během sledovaných let, jichž se tyto žádosti týkají.
2. Provozovatel letadel vypočítá údaje o tunokilometrech vynásobením vzdálenosti vypočítané podle oddílu 4 přílohy III a vyjádřené v kilometrech (km) a užitečného zatížení vypočítaného jako součet hmotnosti nákladu, poštovních zásilek, cestujících a odbavených zavazadel vyjádřeného v tunách (t).
3. Provozovatel letadel stanoví hmotnost nákladu a poštovních zásilek na základě skutečné či standardní hmotnosti uvedené v dokumentaci o hmotnosti a vyvážení pro příslušné lety.
Provozovatelé letadel, od nichž se nevyžaduje dokumentace o hmotnosti a vyvážení, navrhnou v plánu pro monitorování vhodnou metodiku pro stanovení hmotnosti nákladu a poštovních zásilek, do níž se nezapočítává hmotnost obalu palet a kontejnerů, které netvoří užitečné zatížení, a provozní hmotnost.
4. Provozovatel letadel stanoví hmotnost cestujících pomocí některé z následujících úrovní přesnosti:
a)
úroveň přesnosti 1: zahrnující standardní hodnotu 100 kg pro každého cestujícího a jeho odbavená zavazadla;
b)
úroveň přesnosti 2: zahrnující hmotnost cestujících a odbavených zavazadel uvedenou v dokumentaci o hmotnosti a vyvážení pro každý let.
Vybraná úroveň přesnosti se však použije pro všechny lety ve sledovaných letech, na které se vztahují žádosti podle článků 3e nebo 3f směrnice 2003/87/ES.
KAPITOLA V
SPRÁVA A KONTROLA ÚDAJŮ
Článek 57
Činnosti týkající se toku dat
1. Provozovatel nebo provozovatel letadel vytvoří, zdokumentuje, provádí a udržuje písemné postupy pro činnosti týkající se toku dat ohledně monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a zajistí, aby roční výkaz emisí vyplývající z činností týkajících se toku dat neobsahoval nepřesnosti a byl v souladu s plánem pro monitorování, těmito písemnými postupy a tímto nařízením.
Pokud chce provozovatel letadel zažádat o bezplatné přidělení povolenek podle článků 3e nebo 3f směrnice 2003/87/ES, použije se první pododstavec také pro monitorování a vykazování údajů o tunokilometrech.
2. Popisy písemných postupů pro činnosti týkající se toku dat, které jsou uvedeny v plánu pro monitorování, zahrnují alespoň tyto náležitosti:
a)
údaje uvedené v čl. 12 odst. 2;
b)
určení primárních zdrojů dat;
c)
každý krok v toku dat od primárních dat po roční emise nebo údaje o tunokilometrech, který odráží pořadí a vzájemné vztahy mezi činnostmi týkajícími se toku dat;
d)
příslušné kroky zpracování, které souvisejí s jednotlivými činnostmi týkajícími se toku dat, včetně vzorců a dat použitých pro stanovení emisí nebo údajů o tunokilometrech;
e)
elektronické zpracování příslušných dat a používané úložní systémy a vzájemné vztahy mezi těmito systémy nebo jinými způsoby zadávání, včetně ručního vkládání dat;
f)
způsob zaznamenání výstupů činností týkajících se toku dat.
Článek 58
Kontrolní systém
1. Provozovatel nebo provozovatel letadel vytvoří, zdokumentuje, provádí a udržuje účinný kontrolní systém, aby bylo zajištěno, že roční výkaz emisí a případně i výkaz o tunokilometrech vyplývající z činností týkajících se toku dat neobsahuje nesprávné údaje a je v souladu s plánem pro monitorování a tímto nařízením.
2. Kontrolní systém uvedený v odstavci 1 zahrnuje:
a)
posouzení inherentních rizik a kontrolních rizik provozovatelem nebo provozovatelem letadel;
b)
písemné postupy týkající se kontrolních činností, které pomáhají snižovat zjištěná rizika.
3. Písemné postupy týkající se kontrolních činností uvedené v odst. 2 písm. b) zahrnují alespoň:
a)
zabezpečení kvality měřicích zařízení;
b)
zabezpečení kvality systému informačních technologií použitého pro činnosti týkající se toku dat, včetně počítačové technologie pro řízení procesů;
c)
oddělení povinností při činnostech týkajících se toku dat a kontrolních činnostech a řízení nezbytných pravomocí;
d)
vnitřní přezkoumání a ověřování údajů;
e)
opravy a nápravná opatření;
f)
řízení externě zajišťovaných procesů;
g)
vedení záznamů a dokumentace, včetně správy verzí dokumentů.
4. Provozovatel nebo provozovatel letadel monitoruje účinnost kontrolního systému, zejména prostřednictvím vnitřních přezkoumání a na základě zohlednění zjištění ověřovatele během ověřování ročních výkazů emisí nebo případně výkazů s údaji o tunokilometrech prováděného podle nařízení (EU) č. 600/2012.
Pokud se zjistí, že kontrolní systém není efektivní nebo neodpovídá zjištěným rizikům, zajistí provozovatel nebo provozovatel letadel zlepšení kontrolního systému a podle potřeby aktualizuje plán pro monitorování nebo základní písemné postupy pro činnosti týkající se toku dat, posouzení rizik a kontrolních činností.
Článek 59
Zabezpečení kvality
1. Pro účely čl. 58 odst. 3 písm. a) zajistí provozovatel nebo provozovatel letadel kalibraci všech příslušných měřicích zařízení, jejich nastavení a kontrolu v pravidelných intervalech i před použitím, včetně kontroly podle příslušných norem pro měření porovnatelných s mezinárodními normami pro měření, pokud jsou k dispozici, v souladu s požadavky tohoto nařízení a přiměřených zjištěným rizikům.
Pokud součásti měřicích systémů nelze kalibrovat, uvede je provozovatel nebo provozovatel letadel v plánu pro monitorování a navrhne alternativní kontrolní činnosti.
Zjistí-li se, že zařízení nesplňuje požadovanou výkonnost, přijme provozovatel nebo provozovatel letadel neprodleně nezbytná nápravná opatření.
2. Pokud jde o systémy kontinuálního měření emisí, použije provozovatel zabezpečení kvality na základě normy Prokazování jakosti automatizovaných měřicích systémů (EN 14181), včetně paralelních měření alespoň jednou za rok s využitím standardních referenčních metod prováděných odborně způsobilými zaměstnanci.
Pokud toto zabezpečení kvality vyžaduje mezní hodnoty emisí (ELV, emission limit values) jako nutné parametry pro základ kalibrace a kontroly výkonnosti, použije se jako náhradní hodnota mezních hodnot emisí roční průměrná hodinová koncentrace skleníkových plynů. Pokud provozovatel zjistí neshodu s požadavky na zabezpečení kvality, zejména že má být provedena opětovná kalibrace, sdělí tuto skutečnost neprodleně příslušnému orgánu a přijme nápravné opatření.
Článek 60
Zabezpečení kvality informačních technologií
Pro účely čl. 58 odst. 3 písm. b) provozovatel nebo provozovatel letadel zajistí, že systém informačních technologií je navržen, zdokumentován, testován, prováděn, kontrolován a udržován způsobem, který umožňuje spolehlivé, přesné a včasné zpracování dat na základě rizik zjištěných v souladu s čl. 58 odst. 2 písm. a).
Kontrola systému informačních technologií musí zahrnovat kontrolu přístupu, zálohování, obnovy, plánování kontinuity a bezpečnosti.
Článek 61
Oddělení funkcí
Pro účely čl. 58 odst. 3 písm. c) přidělí provozovatel nebo provozovatel letadel pro všechny činnosti týkající se toku dat a pro všechny kontrolní činnosti odpovědné osoby tak, aby byly odděleny kolidující povinnosti. Pokud neexistují jiné kontrolní činností, zajistí pro všechny činnosti týkající se toku dat v míře odpovídající zjištěným inherentním rizikům, aby všechny příslušné informace a údaje potvrdila alespoň jedna osoba, která se neúčastnila stanovení a zaznamenání těchto informací nebo údajů.
Provozovatel nebo provozovatel letadel řídí nezbytné pravomoci pro příslušné odpovědnosti, včetně vhodného přidělování odpovědností, školení a hodnocení výkonu pracovníků.
Článek 62
Vnitřní přezkoumání a ověřování údajů
1. Pro účely čl. 58 odst. 3 písm. d) a na základě inherentních a kontrolních rizik zjištěných během posuzování rizika uvedeného v čl. 58 odst. 2 písm. a) provozovatel nebo provozovatel letadel přezkoumá a ověří údaje pocházející z činností týkajících se toku dat uvedených v článku 57.
Toto přezkoumání a ověření údajů zahrnuje alespoň:
a)
kontrolu úplnosti údajů;
b)
porovnání údajů, které provozovatel nebo provozovatel letadel získal, monitoroval a vykázal v průběhu několika let;
c)
porovnání údajů a hodnot z různých systémů shromažďování provozních údajů, včetně následujících porovnání (je-li možné je použít):
i)
porovnání údajů o nákupu paliv nebo materiálu s údaji o změnách zásob a s údaji o spotřebě příslušných zdrojových toků,
ii)
porovnání výpočtových faktorů, které byly stanoveny na základě analýzy, vypočítány nebo získány od dodavatele paliva či materiálu, s národními nebo mezinárodními referenčními hodnotami pro srovnatelná paliva či srovnatelné materiály,
iii)
porovnání emisí získaných z metodik založených na měření a výsledků potvrzovacího výpočtu podle článku 46,
iv)
porovnání souhrnných a hrubých údajů.
2. Provozovatel nebo provozovatel letadel v rozsahu svých možností zajistí, aby v rámci přezkoumání a ověření údajů byla předem známa kritéria pro odmítnutí údajů. Za tímto účelem jsou kritéria pro odmítnutí údajů uvedena v dokumentaci příslušných písemných postupů.
Článek 63
Opravy a nápravná opatření
1. Jestliže se zjistí, že některá část činností týkajících se toku dat uvedených v článku 57 nebo kontrolních činností uvedených v článku 58 nepracuje efektivně nebo pracuje mimo hranice stanovené v dokumentaci postupů pro tyto činnosti týkající se toku dat a kontrolní činnosti, učiní provozovatel nebo provozovatel letadel vhodná opravná opatření a opraví odmítnuté údaje, čímž zabrání podhodnocování emisí.
2. Pro účely odstavce 1 provede provozovatel nebo provozovatel letadel alespoň všechny následující postupy:
a)
posouzení platnosti výstupů příslušných kroků při činnostech týkajících se toku dat uvedených v článku 57 nebo kontrolních činnostech uvedených v článku 58;
b)
stanovení příčiny selhání nebo dané chyby;
c)
případně provedení příslušných nápravných opatření, včetně opravy příslušných údajů ve výkazu emisí nebo výkazu o tunokilometrech.
3. Provozovatel nebo provozovatel letadel provádí opravy a nápravná opatření podle odstavce 1 tohoto článku tak, aby odpovídaly inherentním a kontrolním rizikům zjištěným při posouzení rizika uvedeného v článku 58.
Článek 64
Externě zajišťované procesy
Pokud provozovatel nebo provozovatel letadel externě zajistí jednu nebo více činností týkajících se toku dat uvedených v článku 57 nebo kontrolních činností uvedených v článku 58, je povinen provést všechny následující postupy:
a)
kontrola kvality externě zajištěných činností týkajících se toku dat a kontrolních činností v souladu s tímto nařízením;
b)
stanovení příslušných požadavků na výstupy externě zajištěných procesů a metod používaných v těchto procesech;
c)
kontrola kvality výstupů a metod uvedených pod písmenem b) tohoto článku;
d)
zajištění, aby byly externě zajištěné činnosti prováděny tak, aby odpovídaly inherentním a kontrolním rizikům zjištěným při posouzení rizika uvedeného v článku 58.
Článek 65
Zpracování nedostatků v údajích
1. Pokud chybí údaje relevantní pro stanovení emisí ze zařízení, použije provozovatel pro stanovení konzervativních zástupných údajů za příslušné období a chybějícího parametru vhodnou metodu odhadu.
Pokud provozovatel neuvedl metodu odhadu v písemném postupu, vytvoří ji a předloží příslušnému orgánu ke schválení příslušnou změnu plánu pro monitorování v souladu s článkem 15.
2. Pokud chybí údaje relevantní pro stanovení emisí provozovatele letadel pro jeden nebo více letů, použije provozovatel letadel zástupné údaje pro příslušné období vypočítané podle alternativní metody určené v plánu pro monitorování.
Nelze-li zástupné údaje stanovit v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce, může provozovatel letadel provést odhad emisí pro dané lety ze spotřeby paliva stanovené pomocí nástroje uvedeného v čl. 54 odst. 2.
Článek 66
Záznamy a dokumentace
1. Provozovatel nebo provozovatel letadel vede záznamy o všech příslušných údajích a informacích, včetně informací uvedených v příloze IX, alespoň po dobu 10 let.
Dokumentované a archivované údaje získané monitorováním musí umožňovat ověření ročního výkazu emisí nebo údajů o tunokilometrech v souladu s nařízením (EU) č. 600/2012. Údaje vykázané provozovatelem nebo provozovatelem letadel, které jsou uvedeny v elektronickém systému vykazování a správy údajů vytvořeném příslušným orgánem, si provozovatel nebo provozovatel letadel může ponechat, pokud má k těmto údajům přístup.
2. Provozovatel nebo provozovatel letadel zajistí, aby příslušné dokumenty byly k dispozici, kdykoli a kdekoli budou zapotřebí pro provádění činností týkajících se toku dat, jakož i kontrolních činností.
Provozovatel nebo provozovatel letadel zajistí na vyžádání dostupnost těchto dokumentů pro příslušný orgán a pro ověřovatele výkazů emisí nebo výkazů s údaji o tunokilometrech v souladu s nařízením (EU) č. 600/2012.
KAPITOLA VI
POŽADAVKY NA VYKAZOVÁNÍ
Článek 67
Časový plán a povinnosti pro vykazování
1. Provozovatel nebo provozovatel letadel předloží příslušnému orgánu do 31. března každého roku výkaz emisí, který se týká ročních emisí za vykazované období a který je ověřen v souladu s nařízením (EU) č. 600/2012.
Příslušné orgány mohou ale požadovat, aby provozovatelé nebo provozovatelé letadel předložili ověřený roční výkaz emisí před 31. březnem, nejdříve však 28. února.
2. Pokud se provozovatel letadel rozhodne zažádat o bezplatné přidělení povolenek na emise podle článku 3e nebo 3f směrnice 2003/87/ES, je povinen předložit příslušnému orgánu do 31. března roku následujícího po sledovaném roce uvedeném v článku 3e nebo 3f této směrnice výkaz s údaji o tunokilometrech, který se týká údajů o tunokilometrech ze sledovaného roku a který je ověřen v souladu s nařízením (EU) č. 600/2012.
3. Roční výkazy emisí a výkazy s údaji o tunokilometrech musí obsahovat alespoň informace uvedené v příloze X.
Článek 68
Případy vyšší moci
1. Pokud provozovatel letadel nemůže příslušnému orgánu poskytnout ověřené údaje o tunokilometrech do příslušného termínu podle čl. 3e odst. 1 směrnice 2003/87/ES z důvodu vážných a nepředvídatelných okolností mimo jeho kontrolu, je povinen předložit příslušnému orgánu pro účely tohoto ustanovení nejlepší dostupné údaje o tunokilometrech s ohledem na dané okolnosti, včetně údajů, které jsou v případě potřeby založeny na věrohodných odhadech.
2. Pokud jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 1, předloží členský stát pro účely použití uvedené v čl. 3e odst. 1 směrnice 2003/87/ES a v souladu s odstavcem 2 tohoto článku Komisi údaje přijaté ohledně daného provozovatele letadel spolu s popisem okolností, kvůli nimž nebyl předložen výkaz ověřený v souladu s nařízením (EU) č. 600/2012.
Komise a členské státy použijí tyto údaje pro účely čl. 3e odst. 3 a 4 směrnice 2003/87/ES.
3. Pokud členský stát předloží Komisi údaje přijaté ohledně provozovatele letadel podle odstavce 2 tohoto článku, zajistí daný provozovatel letadel co nejdříve ověření předložených údajů o tunokilometrech v souladu s nařízením (EU) č. 600/2012 a v každém případě poté co, pominou okolnosti uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
Provozovatel letadel neprodleně předloží ověřené údaje příslušnému orgánu.
Daný příslušný orgán případně sníží a zveřejní revidované přidělení bezplatných povolenek pro provozovatele letadel podle čl. 3e odst. 4 směrnice 2003/87/ES. Příslušné přidělení není možné zvýšit. Provozovatel letadel případně vrátí všechny nadměrně přidělené povolenky podle čl. 3e odst. 5 této směrnice.
4. Příslušný orgán přijme účinná opatření, která zajistí, aby daný provozovatel letadel splnil své povinnosti podle odstavce 3.
Článek 69
Výkazy o zlepšení metodiky monitorování
1. Každý provozovatel nebo provozovatel letadel pravidelně kontroluje, zda lze zlepšit použitou metodiku monitorování.
Provozovatel zařízení případně předloží příslušnému orgánu ke schválení výkaz obsahující informace uvedené v odstavci 2 nebo 3 v následujících termínech:
a)
pro zařízení kategorie A do 30. června každé čtyři roky;
b)
pro zařízení kategorie B do 30. června každé dva roky;
c)
pro zařízení kategorie C do 30. června každý rok.
Příslušný orgán může stanovit alternativní datum pro předložení výkazu, nejpozději však do 30. září stejného roku.
2. Pokud provozovatel nepoužije alespoň úrovně přesnosti požadované podle prvního pododstavce čl. 26 odst. 1 a čl. 41 odst. 1, odůvodní, proč není použití požadovaných údajů přesnosti technicky proveditelné nebo proč by bylo spojeno s neúměrně vysokými náklady.
Pokud je však zjištěn důkaz, že opatření nezbytná k dosažení těchto úrovní přesnosti jsou technicky proveditelná a nejsou již spojena s neúměrně vysokými náklady, oznámí provozovatel příslušnému orgánu odpovídající změny plánu pro monitorování v souladu s článkem 15 a předloží návrhy na provedení souvisejících opatření a jejich časový plán.
3. Pokud provozovatel použije metodiku nouzového monitorování uvedenou v článku 22, je povinen poskytnout: odůvodnění, proč není použití alespoň úrovně přesnosti 1 pro jeden nebo více významných či méně významných zdrojových toků technicky proveditelné nebo by bylo spojeno s neúměrně vysokými náklady.
Pokud je však zjištěn důkaz, že opatření nezbytná k dosažení alespoň úrovně přesnosti 1 pro tyto zdrojové toky jsou technicky proveditelná a již nejsou spojena s neúměrně vysokými náklady, oznámí provozovatel příslušnému orgánu odpovídající změny plánu pro monitorování v souladu s článkem 15 a předloží návrhy na provedení souvisejících opatření a jejich časový plán.
4. Pokud ověřovací zpráva vypracovaná v souladu s nařízením (EU) č. 600/2012 uvádí, že některé požadavky nebyly splněny, nebo doporučení ke zlepšení podle článků 27, 29 a 30 tohoto nařízení, předloží provozovatel nebo provozovatel letadel příslušnému orgánu ke schválení zprávu do 30. června roku, v němž ověřovatel tuto ověřovací zprávu vydá. Ve zprávě bude uvedeno, jakým způsobem a kdy provozovatel nebo provozovatel letadel napravil nebo hodlá napravit neshody zjištěné ověřovatelem a zavést doporučená zlepšení.
Tato zpráva může být případně spojena s výkazem uvedeným v odstavci 1 tohoto článku.
Pokud by doporučená zlepšení nevedla ke zlepšení metodiky monitorování, poskytne provozovatel nebo provozovatel letadel zdůvodnění, proč tomu tak je. Pokud by byla doporučená zlepšení spojena s neúměrně vysokými náklady, poskytne provozovatel nebo provozovatel letadel důkaz o nepřiměřené povaze těchto nákladů.
Článek 70
Stanovení emisí příslušným orgánem
1. Příslušný orgán provede konzervativní odhad emisí zařízení nebo provozovatele letadel ve všech následujících situacích:
a)
provozovatel nebo provozovatel letadel nepředložil žádný ověřený roční výkaz emisí do lhůty vyžadované podle čl. 67 odst. 1;
b)
ověřený roční výkaz emisí uvedený v čl. 67 odst. 1 není v souladu s tímto nařízením;
c)
výkaz emisí provozovatele nebo provozovatele letadel nebyl ověřen v souladu s nařízením (EU) č. 600/2012.
2. Pokud ověřovatel v ověřovací zprávě podle nařízení (EU) č. 600/2012 uvedl nezávažné nepřesnosti, které provozovatel nebo provozovatel letadel neopravil před vydáním prohlášení o ověření, posoudí příslušný orgán tyto nepřesnosti a případně provede konzervativní odhad emisí zařízení nebo provozovatele letadel. Příslušný orgán oznámí provozovateli nebo provozovateli letadel, zda je nutné provést pro výkaz emisí opravy a případně jaké. Provozovatel nebo provozovatel letadel zpřístupní tyto informace ověřovateli.
3. Členské státy zajistí účinnou výměnu informací mezi příslušnými orgány odpovědnými za schvalování plánů pro monitorování a příslušnými orgány odpovědnými za přijímání ročních výkazů emisí.
Článek 71
Přístup k informacím
Příslušný orgán zveřejní přijaté výkazy emisí prostřednictvím orgánu podle vnitrostátních právních předpisů přijatých podle směrnice 2003/4/ES. Pokud jde o použití výjimky uvedené v čl. 4 odst. 2 písm. d) uvedené směrnice, mohou provozovatelé nebo provozovatelé letadel ve svém výkazu označit informace, které považují z hlediska obchodního za citlivé.
Článek 72
Zaokrouhlení údajů
1. Celkové roční emise se vykazují zaokrouhleně na tuny CO2 nebo CO2(e).
Tunokilometry se vykazují v zaokrouhlených hodnotách tunokilometrů.
2. Všechny proměnné použité k výpočtu emisí jsou zaokrouhleny tak, aby obsahovaly všechny významné číslice pro účely výpočtu a vykazování emisí.
3. Všechny údaje pro jednotlivé lety jsou zaokrouhleny tak, aby obsahovaly všechny významné číslice pro účely výpočtu vzdálenosti a užitečného zatížení podle článku 56 a vykazování údajů o tunokilometrech.
Článek 73
Zajištění souladu s dalším vykazováním
Jednotlivé činnosti uvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES, které provádí provozovatel nebo provozovatel letadel, se případně označují kódy z následujících systémů vykazování:
a)
společný formát vykazování pro národní inventární systémy skleníkových plynů, schválený příslušnými subjekty Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu;
b)
identifikační číslo zařízení v evropském registru úniků a přenosů znečišťujících látek v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 166/2006 (12);
c)
činnost podle kódu IPPC uvedená v příloze I nařízení (ES) č. 166/2006;
d)
kód NACe v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 (13).
KAPITOLA VII
POŽADAVKY NA INFORMAČNÍ TECHNOLOGIE
Článek 74
Formáty elektronické výměny dat
1. Členské státy mohou vyžadovat, aby provozovatel a provozovatel letadel používali pro předložení plánů pro monitorování, změn plánu pro monitorování, ročních výkazů emisí, výkazů s údaji o tunokilometrech, ověřovacích zpráv a zpráv o zlepšení elektronické šablony nebo specifické formáty souborů.
Tyto šablony nebo specifikace formátu souborů vytvořené členským státem obsahují alespoň informace obsažené v elektronických šablonách nebo specifikacích formátu souborů zveřejněných Komisí.
2. Při vytváření šablon nebo specifikací formátu souborů uvedených v odstavci 1 může členský stát zvolit jednu nebo obě následující možnosti:
a)
specifikace formátu souboru používající standardizovaný jazyk elektronického vykazování (dále jen „jazyk vykazování EU ETS“) založený na formátu XML pro používání v souvislosti s moderními automatizovanými systémy;
b)
šablony zveřejněné v podobě použitelné pro standardní kancelářský software, včetně tabulek a souborů textových procesorů.
Článek 75
Použití automatizovaných systémů
1. Pokud se členský stát rozhodne používat pro elektronickou výměnu dat automatizované systémy založené na jazyku vykazování EU ETS v souladu s čl. 74 odst. 2 písm. a), zajišťují tyto systémy nákladově efektivním způsobem prostřednictvím zavedení technologických opatření v souladu s aktuálním stavem technologie:
a)
integritu dat, která znemožňuje změny elektronických zpráv během přenosu;
b)
důvěrnost údajů pomocí technik zabezpečení, včetně šifrovacích technik, tak, aby měla k údajům přístup pouze strana, které byly určeny, a aby je nemohla zachytit žádná neoprávněná strana;
c)
pravost údajů tak, aby byla známa a ověřena identita jejich odesílatele a příjemce;
d)
dokazatelnost údajů tak, aby jedna strana transakce nemohla popřít přijetí dané transakce nebo aby nemohla druhá strana popřít odeslání transakce pomocí metod, jako jsou techniky podpisu nebo nezávislý audit ochranných opatření systému.
2. Všechny automatizované systémy využívané členskými státy založené na jazyku vykazování EU ETS pro komunikaci mezi příslušným orgánem, provozovatelem, provozovatelem letadel, ověřovatelem a akreditačním orgánem ve smyslu nařízení (EU) č. 600/2012 musí splňovat následující nefunkční požadavky prostřednictvím zavedení technologických opatření v souladu s aktuálním stavem technologie:
a)
kontrola přístupu tak, aby měly k systému přístup pouze oprávněné strany a aby neoprávněné strany nemohly číst, zapisovat ani aktualizovat žádné údaje, a to zavedením technologických opatření určených k dosažení následujících cílů:
i)
omezení fyzického přístup k hardwaru, v němž jsou spuštěny automatizované systémy, pomocí fyzických zábran,
ii)
omezení logického přístupu k automatizovaným systémům pomocí technologie pro identifikaci, ověření a autorizaci;
b)
dostupnost tak, aby byl zajištěn přístup k údajům, a to i po delší době a po zavedení případného nového softwaru;
c)
revizní záznam tak, aby byla vždy zajištěna možnost zpětného vyhledání a analýzy změn údajů.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 76
Zrušení rozhodnutí 2007/589/ES a přechodná ustanovení
1. Rozhodnutí 2007/589/ES se zrušuje.
2. Ustanovení rozhodnutí 2007/589/ES se nadále vztahují na monitorování, vykazování a ověření emisí a případně na údaje o činnosti před datem 1. ledna 2013.
Článek 77
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. června 2012.
REGOLAMENT TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 601/2012
tal-21 ta’ Ġunju 2012
dwar il-monitoraġġ u r-rapportar ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra skont id-Direttiva 2003/87/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat id-Direttiva 2003/87/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-13 ta’ Ottubru 2003 li tistabbilixxi skema għall-iskambju [għan-negozjar] ta’ kwoti ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra fil-Komunità u li temenda d-Direttiva tal-Kunsill 96/61/KE (1) u b'mod partikolari l-Artikolu 14(1) tagħha,
Billi:
(1)
Il-monitoraġġ u r-rapportar kompluti, konsistenti u preċiżi tal-emissjonijiet ta’ gassijiet serra, skont ir-rekwiżiti armonizzati stabbiliti f'dan ir-Regolament, huma fundamentali għall-operat effikaċi tal-iskema għan-negozjar ta’ kwoti ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra stabbilita skont id-Direttiva 2003/87/KE. Matul it-tieni ċiklu ta’ konformità tal-iskema għan-negozjar ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra, li tkopri s-snin 2008 sa 2012, l-operaturi industrijali, l-operaturi tal-avjazzjoni, il-verifikaturi u l-awtoritajiet kompetenti kisbu esperjenza fil-monitoraġġ u r-rapportar skont id-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2007/589/KE tat-18 ta’ Lulju 2007 li tistabbilixxi linji gwida għall-monitoraġġ u r-rapportar ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra skont id-Direttiva 2003/87/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (2). Ir-regoli għat-tielet perjodu ta’ negozjar tal-iskema tal-Unjoni għan-negozjar ta’ kwoti ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra li jibda fl-1 ta’ Jannar 2013 u għall-perjodi ta’ negozjar ta’ wara għandhom ikomplu jibnu fuq dik l-esperjenza.
(2)
Id-definizzjoni ta’ bijomassa f'dan ir-Regolament għandha tkun konsistenti mad-definizzjoni tat-termini “bijomassa”, “bijolikwidi” u “bijokarburanti” stabbiliti fl-Artikolu 2 tad-Direttiva 2009/28/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-23 ta’ April 2009 dwar il-promozzjoni tal-użu ta’ enerġija minn sorsi rinnovabbli u l-emenda u r-revoka sussegwenti tad-Direttivi 2001/77/KE u 2003/30/KE (3), b'mod partikolari billi trattament preferenzjali fir-rigward tal-obbligi ta’ restituzzjoni skont l-iskema tal-Unjoni għan-negozjar ta’ kwoti ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra skont id-Direttiva 2003/87/KE jikkostitwixxi “skema ta’ appoġġ” kif mifhum fl-Artikolu 2(k) u konsegwentement appoġġ finanzjarju kif mifhum fl-Artikolu 17(1)(c) tad-Direttiva 2009/28/KE.
(3)
Għal raġunijiet ta’ konsistenza, id-definizzjonijiet stabbiliti fid-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2009/450/KE tat-8 ta’ Ġunju 2009 dwar l-interpretazzjoni dettaljata tal-attivitajiet ta’ avjazzjoni elenkati fl-Anness I għad-Direttiva 2003/87/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (4) u d-Direttiva 2009/31/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-23 ta’ April 2009 dwar il-ħżin ġeoloġiku tad-diossidu tal-karbonju u l-emenda tad-Direttiva tal-Kunsill 85/337/KEE, id-Direttivi tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill 2000/60/KE, 2001/80/KE, 2004/35/KE, 2006/12/KE, 2008/1/KE u r-Regolament (KE) Nru 1013/2006 (5) għandhom japplikaw għal dan ir-Regolament.
(4)
Sabiex l-operat tas-sistema ta’ monitoraġġ u rapportar isir ottimali, l-Istati Membri li jaħtru iżjed minn awtorità kompetenti waħda għandhom jiżguraw li dawk l-awtoritajiet kompetenti jikkoordinaw xogħolhom f'konformità mal-prinċipji stabbiliti f'dan ir-Regolament.
(5)
Il-pjan ta’ monitoraġġ, li jistabbilixxi dokumentazzjoni dettaljata, kompluta u trasparenti li tikkonċerna l-metodoloġija ta’ installazzjoni jew operatur tal-inġenji tal-ajru speċifiċi għandu jkun parti ewlenija mis-sistema stabbilita minn dan ir-Regolament. Għandhom ikunu meħtieġa aġġornamenti regolari tal-pjan, kemm bħala tweġiba għas-sejbiet tal-verifikatur kif ukoll abbażi tal-inizjattiva proprja tal-operatur jew tal-operatur tal-inġenji tal-ajru. Ir-responsabbiltà ewlenija għall-implimentazzjoni tal-metodoloġija ta’ monitoraġġ, li partijiet minnha huma speċifikati minn proċeduri meħtieġa minn dan ir-Regolament, għandha tibqa' tal-operatur jew tal-operatur ta’ inġenji tal-ajru.
(6)
Huwa meħtieġ li jiġu stabbiliti metodoloġiji bażiċi ta’ monitoraġġ sabiex jiġi minimizzat il-piż fuq l-operaturi u l-operaturi ta’ inġenji tal-ajru u jiġi ffaċilitat il-monitoraġġ u r-rapportar effikaċi ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra skont id-Direttiva 2003/87/KE. Dawk il-metodoloġiji għandhom jinkludu metodoloġiji bażiċi ta’ kalkolu u kejl. Il-metodoloġiji ta’ kalkolu għandhom jiġu differenzjati iżjed f'metodoloġija standard u metodoloġija tal-bilanċ tal-massa. Għandha tiġi pprovduta flessibbiltà sabiex tippermetti kombinazzjoni ta’ metodoloġiji ta’ kejl, metodoloġija standard ta’ kalkolu u bilanċ tal-massa fl-istess installazzjoni, bil-kundizzjoni li l-operatur jiżgura li ma jkunx hemm omissjonijiet jew għadd doppju.
(7)
Sabiex jiġi minimizzat iżjed il-piż fuq l-operaturi u l-operaturi ta’ inġenji tal-ajru, għandha tiġi introdotta simplifikazzjoni rigward ir-rekwiżit tal-valutazzjoni tal-inċertezza, mingħajr ma titnaqqas il-preċiżjoni. Għandhom jiġu applikati rekwiżiti mnaqqsa b'mod konsiderevoli rigward il-valutazzjoni tal-inċertezza fejn jintużaw strumenti tal-kejl taħt kundizzjonijiet “konformi mat-tip”, b'mod partikolari fejn l-istrumenti tal-kejl ikunu taħt il-kontroll metroloġiku legali nazzjonali.
(8)
Huwa meħtieġ li jiġu ddefiniti fatturi ta’ kalkolu li jistgħu jkunu jew fatturi predefiniti jew iddeterminati minn analiżi. Ir-rekwiżiti għall-analiżi għandhom iżommu l-preferenza għall-użu ta’ laboratorji akkreditati skont l-istandard armonizzat. Rekwiżiti ġenerali għall-kompetenza tal-laboratorji tal-ittestjar u l-kalibrazzjoni (EN ISO/IEC 17025) għall-metodi analitiċi rilevanti, u l-introduzzjoni ta’ rekwiżiti iżjed prammatiċi sabiex tintwera ekwivalenza qawwija fil-każ ta’ laboratorji mhux akkreditati, inkluż fil-konformità mal-istandard armonizzat Sistemi ta’ ġestjoni tal-kwalità - Rekwiżiti (Quality management systems - Requirements, EN ISO/IEC 9001) jew sistemi ċċertifikati rilevanti oħra ta’ ġestjoni tal-kwalità.
(9)
Għandu jiġi stabbilit mod iżjed trasparenti u konsistenti għad-determinazzjoni ta’ kostijiet mhux raġonevoli.
(10)
Il-metodoloġija bbażata fuq il-kejl għandha tiġi stabbilita fuq bażi iżjed ekwa mal-metodoloġija bbażata fuq il-kalkolu sabiex tiġi rikonoxxuta l-fiduċja li żdiedet fis-sistemi ta’ monitoraġġ ta’ emissjonijiet kontinwi u tissaħħaħ il-garanzija tal-kwalità. Dan jeħtieġ rekwiżiti iżjed proporzjonati li jikkonċernaw kontroverifiki ma’ kalkoli kif ukoll il-kjarifika tal-immaniġġjar tad-dejta u rekwiżiti oħra ta’ garanzija tal-kwalità.
(11)
L-impożizzjoni ta’ sforz ta’ monitoraġġ sproporzjonat fuq installazzjonijiet b'emissjonijiet annwali iżjed baxxi u inqas konsegwenzjali għandha tiġi evitata, filwaqt li jiġi żgurat li jinżamm livell aċċettabbli ta’ preċiżjoni. F'dak ir-rigward, għandhom jiġu stabbiliti kundizzjonijiet għall-installazzjonijiet li jitqies li jkollhom emissjonijiet baxxi u għall-operaturi ta’ inġenji tal-ajru li jitqiesu bħala emittenti żgħar.
(12)
L-Artikolu 27 tad-Direttiva 2003/87/KE jippermetti li l-Istati Membri jeskludu installazzjonijiet żgħar, soġġetti għal miżuri ekwivalenti, mill-iskema tal-Unjoni għan-negozjar ta’ kwoti ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra sakemm il-kundizzjonijiet f'dak l-Artikolu jkunu ġew issodisfati. Dan ir-Regolament ma għandux japplika direttament għal dawk l-installazzjonijiet esklużi skont l-Artikoli 27 tad-Direttiva 2003/87/KE sakemm l-Istat Membru ma jiddeċidix li dan ir-Regolament għandu japplika.
(13)
Sabiex jiġu koperti lakuni marbuta mat-trasferiment ta’ CO2 inerenti jew pur, trasferimenti bħal dawn għandhom jiġu permessi biss soġġetti għal kundizzjonijiet speċifiċi ħafna. Dawk il-kundizzjonijiet huma li t-trasferiment ta’ CO2 għandu jsir biss lejn installazzjonijiet oħra tal-EU-ETS u t-trasferiment ta’ CO2 pur għandu jsir biss għall-finijiet ta’ ħżin f'post ta’ ħżin ġeoloġiku skont l-iskema tal-Unjoni għan-negozjar ta’ kwoti ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra, li fil-preżent hija l-unika forma ta’ ħżin permanenti ta’ CO2 aċċettata taħt l-iskema tal-Unjoni għan-negozjar ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra. Madankollu, dawk il-kundizzjonijiet ma għandhomx jeskludu l-possibbiltà ta’ innovazzjonijiet futuri.
(14)
Għandhom jiġu stabbiliti dispożizzjonijiet speċifiċi relatati mal-avjazzjoni dwar il-pjanijiet ta’ monitoraġġ u l-monitoraġġ ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra. Dispożizzjoni partikolari għandha tkun id-determinazzjoni tad-densità permezz ta’ kejl abbord u permezz tal-fatturi tal-karburant bħala opzjonijiet ekwivalenti. Dispożizzjoni oħra għandha tkun iż-żieda tal-livell limitu sabiex operatur ta’ inġenji tal-ajru jitqies bħala emittent żgħir minn 10 000 tunnellata ta’ emissjonijiet ta’ CO2 kull sena għal 25 000 tunnellata ta’ CO2 kull sena.
(15)
L-istima ta’ dejta nieqsa għandha ssir iżjed konsistenti, bl-esiġenza tal-użu ta’ proċeduri konservattivi ta’ stima rikonoxxuti fil-pjan ta’ monitoraġġ jew, fejn dan ma jkunx possibbli, permezz tal-approvazzjoni mill-awtorità kompetenti u l-inklużjoni ta’ proċedura xierqa fil-pjan ta’ monitoraġġ.
(16)
Għandha tissaħħaħ l-implimentazzjoni tal-prinċipju tat-titjib li jesiġi li l-operaturi janalizzaw regolarment il-metodoloġija tal-monitoraġġ tagħhom għal titjib u li jikkunsidraw rakkomandazzjonijiet magħmula minn verifikaturi bħala parti mill-proċess ta’ verifika. Fejn tintuża metodoloġija, li ma tkunx ibbażata fuq livelli, jew fejn il-metodoloġiji tal-ogħla livelli ma jiġux ssodisfati, l-operaturi għandhom jirrapportaw regolarment dwar il-passi li jkunu qegħdin jittieħdu sabiex tiġi ssodisfata metodoloġija ta’ monitoraġġ ibbażata fuq is-sistema ta’ livelli u sabiex jintlaħaq l-ogħla livell meħtieġ.
(17)
L-operaturi ta’ inġenji tal-ajru jistgħu, skont l-Artikolu 3e(1) tad-Direttiva 2003/87/KE, japplikaw għal allokazzjoni ta’ kwoti ta’ emissjonijiet mingħajr ħlas, rigward attivitajiet elenkati fl-Anness I ta’ dik id-Direttiva, fuq bażi ta’ dejta vverifikata dwar it-tunnellati kilometri. Madankollu, fid-dawl tal-prinċipju tal-proporzjonalità, fejn operatur ta’ inġenji tal-ajru oġġettivament ma jkunx kapaċi jipprovdi dejta vverifikata dwar it-tunnellati kilometri sal-iskadenza rilevanti minħabba ċirkostanzi serji u mhux previsti lil hinn mill-kontroll tiegħu, dak l-operatur ta’ inġenji tal-ajru għandu jkun kapaċi jissottometti l-aqwa dejta disponibbli dwar it-tunnellati kilometri, bil-kundizzjoni li jkun hemm stabbiliti s-salvagwardji meħtieġa.
(18)
Għandu jiġi promoss l-użu ta’ teknoloġija tal-informatika, inklużi rekwiżiti għal formats tal-iskambju tad-dejta u l-użu ta’ sistemi awtomati, u għalhekk l-Istati Membri għandhom ikunu jistgħu jesiġu li l-operaturi ekonomiċi jużaw sistemi bħal dawn. L-Istati Membri għandhom jitħallew ukoll jelaboraw mudelli elettroniċi u speċifiċitajiet ta’ formats ta’ fajl li, madankollu, għandhom jikkonformaw ma’ standards minimi ppubblikati mill-Kummissjoni.
(19)
Id-Deċiżjoni 2007/589/KE qiegħda tiġi rrevokata. Madankollu, l-effetti tad-dispożizzjonijiet tagħha għandhom jinżammu għall-monitoraġġ, ir-rapportar u l-verifika tad-dejta dwar l-emissjonijiiet u l-attivitajiet li jseħħu waqt l-ewwel u t-tieni perjodi ta’ negozjar tal-iskema tal-Unjoni għan-negozjar ta’ kwoti ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra.
(20)
L-Istati Membri għandhom jingħataw ħin biżżejjed sabiex jadottaw il-miżuri meħtieġa u jistabbilixxu l-qafas istituzzjonali nazzjonali xieraq sabiex jiżguraw l-applikazzjoni effikaċi ta’ dan ir-Regolament. Għalhekk dan ir-Regolament għandu japplika mid-data tal-bidu tat-tielet perjodu ta’ negozjar.
(21)
Il-miżuri pprovduti f'dan ir-Regolament huma skont l-opinjoni tal-Kumitat dwar it-Tibdil fil-Klima,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT
KAPITOLU I
DISPOŻIZZJONIJIET ĠENERALI
TAQSIMA 1
Suġġett u Definizzjonijiet
Artikolu 1
Suġġett
Dan ir-Regolament jistabbilixxi regoli għall-monitoraġġ u r-rapportar ta’ dejta dwar l-emissjonijiet ta’ gassijiet serra u l-attivitajiet skont id-Direttiva 2003/87/KE fil-perjodu ta’ negozjar tal-iskema tal-Unjoni għan-negozjar ta’ emissjonijiet li jibda fl-1 ta’ Jannar 2013 u perjodi sussegwenti ta’ negozjar.
Artikolu 2
Kamp ta’ applikazzjoni
Dan ir-Regolament għandu japplika għall-monitoraġġ u r-rapportar tal-emissjonijiet ta’ gassijiet serra speċifikati b'rabta mal-attivitajiet elenkati fl-Anness I għad-Direttiva 2003/87/KE u dejta dwar l-attivitajiet minn installazzjonijiet stazzjonarji, minn attivitajiet tal-avjazzjoni u għall-monitoraġġ u r-rapportar tad-dejta dwar it-tunnellati kilometri minn attivitajiet tal-avjazzjoni.
Għandu japplika għad-dejta dwar l-emissjonijiet u l-attivitajiet li jseħħu mill-1 ta’ Jannar 2013.
Artikolu 3
Definizzjonijiet
Għall-finijiet ta’ dan ir-Regolament, għandhom japplikaw id-definizzjonijiet li ġejjin:
(1)
“dejta dwar l-attivitajiet” tfisser l-ammont ta’ karburanti jew materjali kkunsmati jew prodotti minn proċess skont kif ikun rilevanti għall-metodoloġija ta’ monitoraġġ ibbażata fuq kalkolu, espress f'terajoules, il-massa f'tunnellati, jew għall-gassijiet bħala volum f'metri kubiċi normali, skont kif ikun xieraq;
(2)
“perjodu ta’ negozjar” tfisser perjodu ta’ tmien snin imsemmi fl-Artikolu 13(1) tad-Direttiva 2003/87/KE;
(3)
“tunnellata kilometru” tfisser tunnellata ta’ tagħbija utli li tkun inġarret distanza ta’ kilometru;
(4)
“fluss mis-sors” tfisser kwalunkwe minn dawn li ġejjin:
(a)
tip speċifiku ta’ karburant, materja prima jew prodott li joħloq emissjonijiet ta’ gassijiet serra rilevanti f'sors ta’ emissjoni wieħed jew aktar bħala riżultat tal-konsum jew il-produzzjoni tiegħu;
(b)
tip speċifiku ta’ karburant, materja prima jew prodott li jinkludi l-karbonju u inkluż fil-kalkolu tal-emissjonijiet ta’ gassijiet serra bl-użu ta’ metodoloġija ta’ bilanċ tal-massa.
(5)
“sors ta’ emissjoni” tfisser parti identifikabbli b'mod separat ta’ installazzjoni jew proċess f'installazzjoni, li minnha jiġu rilaxxati gassijiet serra rilevanti jew, għall-attivitajiet tal-avjazzjoni, inġenju tal-ajru individwali;
(6)
“inċertezza” tfisser parametru, assoċjat mar-riżultat tad-determinazzjoni ta’ kwantità, li jikkaratterizza d-dispersjoni tal-valuri li jkunu jistgħu jiġu attribwiti b'mod raġonevoli lill-kwantità partikolari, inklużi l-effetti ta’ fatturi sistematiċi kif ukoll ta’ fatturi aleatorji, espress f'perċentwal, u jiddeskrivi intervall ta’ kunfidenza madwar il-valur medju li fih hemm inklużi 95 % tal-valuri dedotti b'kunsiderazzjoni ta’ kwalunkwe assimetrija tad-distribuzzjoni tal-valuri;
(7)
“fatturi ta’ kalkolu” tfisser valur kalorifiku nett, fattur ta’ emissjoni, fattur preliminari ta’ emissjoni, fattur ta’ ossidazzjoni, fattur ta’ konverżjoni, kontenut ta’ karbonju jew frazzjoni ta’ bijomassa;
(8)
“livell” tfisser rekwiżit stabbilit użat għad-determinazzjoni tad-dejta tal-attivitajiet, il-fatturi ta’ kalkolu, l-emissjonijiet annwali u l-medja fis-siegħa annwali tal-emissjonijiet, kif ukoll għat-tagħbija utli;
(9)
“riskju inerenti” tfisser is-suxxettibbiltà ta’ parametru fir-rapport dwar l-emissjonijiet jew ir-rapport dwar id-dejta tat-tunnellati kilometri annwali għal dikjarazzjonijiet skorretti li jistgħu jkunu materjali, individwalment jew meta aggregati ma’ dikjarazzjonijiet skorretti oħra, qabel ma jiġi kkunsidrat l-effett ta’ kwalunkwe attività ta’ kontroll relatata;
(10)
“riskju ta’ kontroll” tfisser is-suxxettibbiltà ta’ parametru fir-rapport annwali dwar l-emissjonijiet jew ir-rapport dwar it-tunnellati kilometri għal dikjarazzjonijiet skorretti li jistgħu jkunu materjali, individwalment jew meta aggregati ma’ dikjarazzjonijiet skorretti oħra, u li ma jiġux evitati jew skoperti u korretti fil-ħin mis-sistema ta’ kontroll;
(11)
“emissjonijiet ta’ kombustjoni” tfisser emissjonijiet ta’ gassijiet serra li jseħħu waqt ir-reazzjoni eżotermika ta’ karburant mal-ossiġenu;
(12)
“perjodu ta’ rapportar” tfisser sena kalendarja waħda li waqtha jkollhom jiġu mmonitorjati u rrapportati emissjonijiet, jew is-sena ta’ monitoraġġ kif imsemmi fl-Artikoli 3e u 3f tad-Direttiva 2003/87/KE għal dejta ta’ tunnellati kilometri;
(13)
“fattur ta’ emissjoni” tfisser ir-rata medja ta’ emissjoni ta’ gass serra relatata mad-dejta dwar l-attivitajiet ta’ fluss minn sors bis-suppożizzjoni ta’ ossidazzjoni kompluta għall-kombustjoni u l-konverżjoni kompluta għar-reazzjonijiet kimiċi l-oħra kollha;
(14)
“fattur tal-ossidazzjoni” tfisser il-proporzjon ta’ karbonju ossidat għal CO2 bħala konsegwenza ta’ kombustjoni mat-total ta’ karbonju li jinsab fil-karburant, espress bħala frazzjoni, b'kunsiderazzjoni tal-monossidu tal-karbonju (CO) rilaxxat fl-atmosfera bħala l-ammont molari ekwivalenti ta’ CO2;
(15)
“fattur ta’ konverżjoni” tfisser il-proporzjon ta’ karbonju rilaxxat bħala CO2 mal-karbonju totali inkluż fil-fluss minn sors qabel ma jseħħ il-proċess ta’ emissjoni, espress bħala frazzjoni, b'kunsiderazzjoni tal-monossidu tal-karbonju (CO) rilaxxat fl-atmosfera bħala l-ammont molari ekwivalenti ta’ CO2;
(16)
“preċiżjoni” tfisser kemm ikun qrib il-qbil bejn ir-riżultat ta’ kejl u l-valur effettiv tal-kwantità partikolari jew valur ta’ referenza ddeterminat b'mod empiriku bl-użu ta’ materjali ta’ kalibrazzjoni u metodi standard aċċettati f'livell internazzjonali u traċċabbli, billi jiġu kkunsidrati kemm il-fatturi aleatorji kif ukoll dawk sistematiċi;
(17)
“kalibrazzjoni” tfisser il-grupp ta’ operazzjonijiet, li jistabbilixxi, taħt kundizzjonijiet speċifikati, ir-rabtiet bejn valuri indikati minn strument tal-kejl jew sistema tal-kejl, jew valuri rrappreżentati minn kejl materjali jew materjal ta’ referenza u l-valuri korrispondenti ta’ kwantità realizzata permezz ta’ standard ta’ referenza;
(18)
“passiġġieri” tfisser persuni abbord l-inġenju tal-ajru waqt titjira esklużi l-membri tal-ekwipaġġ waqt il-ħin tax-xogħol;
(19)
“konservattiv” tfisser li jiġi ddefinit grupp ta’ suppożizzjonijiet sabiex jiġi żgurat li ma sseħħ l-ebda sottostima ta’ emissjonijiet annwali jew sovrastima ta’ tunnellati kilometri;
(20)
“bijomassa” tfisser il-frazzjoni bijodegradabbli ta’ prodotti, skart u residwi ta’ oriġini bijoloġika minn industriji agrikoli (inkluż sustanzi veġetali u tal-annimali), tal-forestrija u industriji oħra relatati inkluż l-industriji tas-sajd u l-akkwakultura, kif ukoll il-frazzjoni bijodegradabbli ta’ skart industrijali u muniċipali; hija tinkludi bijolikwidi u bijokarburanti;
(21)
“bijolikwidi” tfisser karburant likwidu għal finijiet enerġetiċi minbarra għat-trasport, inkluż l-elettriku u t-tisħin u t-tkessiħ, prodott minn bijomassa;
(22)
“bijokarburanti” tfisser karburant likwidu jew gassuż għat-trasport prodott minn bijomassa;
(23)
“kontroll metroloġiku legali” tfisser il-kontroll tal-kompiti ta’ kejl maħsuba għall-qasam ta’ applikazzjoni ta’ strument tal-kejl, għal raġunijiet ta’ interess pubbliku, saħħa pubblika, sikurezza pubblika, ordni pubblika, ħarsien tal-ambjent, ġbir ta’ taxxi u dazji, ħarsien tal-konsumaturi u negozjar ġust;
(24)
“żball massimu permissibbli” tfisser l-iżball ta’ kejl permess kif speċifikat fl-Anness I u l-Annessi speċifiċi għall-istrumenti għad-Direttiva 2004/22/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (6), jew regoli nazzjonali dwar kontroll metroloġiku legali, skont kif ikun xieraq;
(25)
“attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta” tfisser attivitajiet relatati mal-akkwist, l-ipproċessar u l-immaniġġjar ta’ dejta meħtieġa għat-tfassil ta’ rapport dwar l-emissjonijiet minn dejta ta’ sorsi primarji;
(26)
“tunnellati ta’ CO2(e)” tfisser tunnellati metriċi ta’ CO2 jew CO2(e);
(27)
“CO2(e)” tfisser kwalunkwe gass serra, minbarra CO2 elenkat fl-Anness II għad-Direttiva 2003/87/KE b'potenzjal ta’ tisħin globali ekwivalenti għal CO2;
(28)
“sistema ta’ kejl” tfisser grupp komplut ta’ strumenti tal-kejl u tagħmir ieħor, bħal tagħmir għat-teħid ta’ kampjuni u l-ipproċessar ta’ dejta, użati għad-determinazzjoni ta’ fatturi varjabbli bħad-dejta tal-attivitajiet, il-kontenut ta’ karbonju, il-valur kalorifiku jew il-fattur ta’ emissjoni tal-emissjonijiet ta’ CO2.
(29)
“valur kalorifiku nett” (NCV) tfisser l-ammont speċifiku ta’ enerġija rilaxxata bħala sħana meta karburant jew materjal jiġi sottopost għal kombustjoni kompluta bl-ossiġenu taħt kundizzjonijiet standard mingħajr is-sħana ta’ vaporizzazzjoni ta’ kwalunkwe ilma li jifforma;
(30)
“emissjonijiet ta’ proċess” tfisser emissjonijiet ta’ gassijiet serra minbarra l-emissjonijiet ta’ kombustjoni li jinħolqu bħala riżultat ta’ reazzjonijiet intenzjonati u mhux intenzjonati bejn sustanzi jew it-trasformazzjoni tagħhom, inkluż ir-riduzzjoni kimika jew elettrolitika ta’ minerali metalliċi, id-dekompożizzjoni termali ta’ sustanzi, u l-formazzjoni ta’ sustanzi għall-użu bħala prodott jew materja prima;
(31)
“karburant standard kummerċjali” tfisser il-karburanti kummerċjali standardizzati f'livell internazzjonali li juru intervall ta’ kunfidenza ta’ 95 % ta’ mhux iżjed minn ± 1 % għall-valur kalorifiku speċifikat tagħhom, inkluż iż-żejt tal-gass, iż-żejt ta’ karburanti ħfief, il-gażolina, iż-żejt tal-lampi, il-pitrolju, l-etan, il-propan u l-butan, il-pitrolju tal-ġettijiet (jet A1 jew jet A), il-gażolina tal-ġettijiet (Jet B) u l-gażolina tal-avjazzjoni (AvGas);
(32)
“lott” tfisser ammont ta’ karburant jew materjal meħud bħala kampjun b'mod rappreżentattiv u kkaratterizzat u ttrasferit bħala vjeġġ wieħed jew kontinwament matul perjodu ta’ żmien speċifiku;
(33)
“karburant imħallat” tfisser karburant li jinkludi kemm karbonju tal-bijomassa kif ukoll karbonju fossili;
(34)
“materjal imħallat” tfisser materjal li jinkludi kemm karbonju tal-bijomassa kif ukoll karbonju fossili;
(35)
“fattur ta’ emissjoni preliminari” tfisser il-fattur ta’ emissjoni totali preżunt ta’ karburant jew materjal imħallat ibbażat fuq il-kontenut totali ta’ karbonju magħmul minn frazzjoni ta’ bijomassa flimkien ma’ frazzjoni ta’ fossili qabel ma jiġi mmultiplikat mal-frazzjoni ta’ fossili sabiex jinkiseb il-fattur ta’ emissjoni;
(36)
“frazzjoni ta’ fossili” tfisser il-proporzjon ta’ karbonju fossili mal-kontenut totali ta’ karbonju ta’ karburant jew materjal, espress bħala frazzjoni;
(37)
“frazzjoni ta’ bijomassa” tfisser il-proporzjon ta’ karbonju li joriġina minn bijomassa mqabbel mal-kontenut totali ta’ karbonju ta’ karburant jew materjal, espress bħala frazzjoni;
(38)
“metodu tal-bilanċ tal-enerġija” tfisser metodu għall-istima tal-ammont ta’ enerġija użata bħala karburant f'kaldarun, ikkalkulat bħala s-somma ta’ sħana li tista' tintuża u t-telf rilevanti kollu ta’ enerġija permezz ta’ radjazzjoni, trażmissjoni u permezz tal-gass mit-tromba taċ-ċumnija;
(39)
“kejl kontinwu tal-emissjonijiet” tfisser grupp ta’ operazzjonijiet li jkollhom l-għan li jiġi ddeterminat il-valur ta’ kwantità permezz ta’ kejl perjodiku, bl-applikazzjoni jew ta’ kejl in situ fiċ-ċumnija (stack) jew proċeduri estrattivi bi strument tal-kejl imqiegħed qrib iċ-ċumnija, waqt li jiġu esklużi metodoloġiji ta’ kejl ibbażati fuq il-ġbir ta’ kampjuni individwali miċ-ċumnija;
(40)
“CO2 inerenti” tfisser CO2 li huwa parti minn karburant;
(41)
“karbonju fossili” tfisser karbonju inorganiku jew organiku li ma jkunx bijomassa;
(42)
“punt tal-kejl” tfisser is-sors ta’ emissjoni li għalih jintużaw sistemi ta’ kejl ta’ emissjonijiet kontinwi (CEMS) għall-kejl ta’ emissjonijiet, jew it-taqsima trasversali ta’ sistema ta’ pajplajn li għaliha l-fluss ta’ CO2 jiġi ddeterminat bl-użu ta’ sistemi ta’ kejl kontinwu;
(43)
“dokumentazzjoni ta’ massa u bilanċ” tfisser id-dokumentazzjoni kif speċifikata fl-implimentazzjoni internazzjonali jew nazzjonali tal-Istandards u l-Prattiki Rakkomandati (SARPs), kif stabbilit fl-Anness 6 għall-Konvenzjoni dwar l-Avjazzjoni Ċivili Internazzjonali, iffirmata f'Chicago fis-7 ta’ Diċembru 1944, u kif speċifikat fis-Sottoparti J tal-Anness III għar-Regolament tal-Kunsill (KEE) Nru 3922/91 (7), jew regoli internazzjonali applikabbli ekwivalenti;
(44)
“distanza” tfisser id-Distanza taċ-Ċirku l-Kbir bejn l-ajrudrom tat-tluq u l-ajrudrom tal-wasla, flimkien ma’ fattur fiss ta’ 95 kilometru;
(45)
“ajrudrom tat-tluq” tfisser l-ajrudrom li fih titjira li tikkostitwixxi attività tal-avjazzjoni elenkata fl-Anness I tad-Direttiva 2003/87/KE tibda;
(46)
“ajrudrom tal-wasla” tfisser l-ajrudrom li fih titjira li tikkostitwixxi attività tal-avjazzjoni elenkata fl-Anness I tad-Direttiva 2003/87/KE tispiċċa;
(47)
“tagħbija utli” tfisser il-massa totali ta’ merkanzija, posta, passiġġieri u bagalji li jinġarru abbord l-inġenju tal-ajru waqt titjira;
(48)
“emissjonijiet li jaħarbu” tfisser emissjonijiet irregolari jew ta’ bla ħsieb minn sorsi li ma jkunux lokalizzati, jew li jvarjaw wisq jew żgħar wisq sabiex jiġu mmonitorjati individwalment;
(49)
“par ajrudromi” tfisser par magħmul mill-ajrudrom tat-tluq u l-ajrudrom tal-wasla;
(50)
“kundizzjonijiet standard” tfisser temperatura ta’ 273,15 K u kundizzjonijiet ta’ pressjoni ta’ 101 325 Pa li jiddefinixxu metri kubiċi normali (Nm3);
(51)
“qbid ta’ CO2” tfisser l-attività tal-qbid minn flussi ta’ gassijiet ta’ diossidu tal-karbonju (CO2), li inkella jiġi rilaxxat, għall-finijiet ta’ trasport u ħżin ġeoloġiku f'post ta’ ħżin permess skont id-Direttiva 2009/31/KE;
(52)
“trasport ta’ CO2” tfisser it-trasport ta’ CO2 permezz ta’ pajplajns għall-ħżin ġeoloġiku f'post ta’ ħżin permess skont id-Direttiva 2009/31/KE;
(53)
“emissjonijiet ivventjati” tfisser emissjonijiet rilaxxati deliberatament mill-installazzjoni permezz ta’ punt definit ta’ emissjoni;
(54)
“irkupru mtejjeb ta’ idrokarburi” tfisser l-irkupru ta’ idrokarburi minbarra dawk estratti bl-injezzjoni ta’ ilma jew mezzi oħra;
(55)
“dejta proxy” tfisser valuri annwali li jiġu sostanzjati b'mod empiriku jew jiġu dderivati minn sorsi aċċettati u li operatur juża sabiex jissostitwixxi d-dejta tal-attivitajiet jew il-fatturi ta’ kalkolu għall-fini li jiġi żgurat rapportar komplut meta ma jkunx possibbli li tiġi ġġenerata d-dejta tal-attivitajiet kollha meħtieġa jew il-fatturi ta’ kalkolu fil-metodoloġija ta’ monitoraġġ applikabbli;
Minbarra dan, id-definizzjonijiet ta’ “titjira” u “ajrudrom” stabbiliti fl-Anness għad-Deċiżjoni 2009/450/KE u d-definizzjonijiet stabbiliti fil-punti (1), (2), (3), (5), (6) u (22) tal-Artikolu 3 tad-Direttiva 2009/31/KE għandhom japplikaw għal dan ir-Regolament.
TAQSIMA 2
Prinċipji Ġenerali
Artikolu 4
Obbligi ġenerali
L-operaturi u l-operaturi ta’ inġenji tal-ajru għandhom iwettqu l-obbligi tagħhom relatati mal-monitoraġġ u r-rapportar ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra taħt id-Direttiva 2003/87/KE skont il-prinċipji stabbiliti fl-Artikoli 5 sa 9.
Artikolu 5
Kompletezza
Il-monitoraġġ u r-rapportar għandhom ikunu kompluti u jkopru l-emissjonijiet kollha tal-proċess u l-kombustjoni mis-sorsi ta’ emissjonijiet u l-flussi mis-sorsi kollha li jagħmlu parti mill-attivitajiet elenkati fl-Anness I għad-Direttiva 2003/87/KE u attivitajiet rilevanti oħra inklużi skont l-Artikolu 24 ta’ dik id-Direttiva, u tal-gassijiet serra kollha speċifikati b'rabta ma’ dawk l-attivitajiet waqt li jiġi evitat l-għadd doppju.
L-operaturi u l-operaturi ta’ inġenji tal-ajru għandhom japplikaw miżuri xierqa sabiex jevitaw kwalunkwe nuqqas fid-dejta fi żmien il-perjodu ta’ rapportar.
Artikolu 6
Konsistenza, komparabbiltà u trasparenza
1. Il-monitoraġġ u r-rapportar għandhom ikunu kosistenti u komparabbli tul iż-żmien. Għal dak il-għan, l-operautri u l-operaturi ta’ inġeni tal-ajru għandhom jużaw ċerti metodoloġiji ta’ monitoraġġ u gruppi ta’ dejta soġġetti għal tibdil u derogi approvati mill-awtorità kompetenti.
2. L-operaturi u l-operaturi tal-inġenji tal-ajru għandhom jiksbu, jirreġistraw, jikkompilaw, janalizzaw u jiddokumentaw dejta ta’ monitoraġġ, inklużi suppożizzjonijiet, referenzi, dejta dwar l-attivitajiet, fatturi ta’ emissjoni, fatturi ta’ ossidazzjoni u fatturi ta’ konverżjoni, b'mod trasparenti li jippermetti r-riproduzzjoni tad-determinazzjoni ta’ emissjonijiet mill-verifikatur u l-awtorità kompetenti.
Artikolu 7
Preċiżjoni
L-operaturi u l-operaturi ta’ inġenji tal-ajru għandhom jiżguraw li d-determinazzjoni ta’ emissjonijiet ma tkunx impreċiża la b'mod sistematiku u lanqas b'mod konxju.
Huma għandhom jidentifikaw u jnaqqsu kemm jista' jkun possibbli kwalunkwe sors ta’ impreċiżjoni.
Huma għandhom jeżerċitaw diliġenza xierqa sabiex jiżguraw li l-kalkolu u l-kejl tal-emissjonijiet juru l-ogħla preċiżjoni li tista' tintlaħaq.
Artikolu 8
Integrità tal-metodoloġija
L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandhom jippermettu garanzija raġonevoli tal-integrità tad-dejta dwar l-emissjonijiet li għandha tiġi rrapportata. Huma għandhom jiddeterminaw l-emissjonijiet bl-użu tal-metodoloġiji ta’ monitoraġġ xierqa stabbiliti f'dan ir-Regolament.
Id-dejta dwar l-emissjonijiet irrapportata u l-iżvelar relatat għandhom ikunu ħielsa minn dikjarazzjonijiet skorretti materjali, għandhom jevitaw il-preġudizzju fl-għażla u l-preżentazzjoni ta’ informazzjoni, u għandhom jipprovdu rendikont kredibbli u bbilanċjat tal-emissjonijiet ta’ installazzjoni jew operatur ta’ inġenji tal-ajru.
Fl-għażla ta’ metodoloġija ta’ monitoraġġ, it-titjib miksub minn iktar preċiżjoni għandu jkun ibbilanċjat mal-kostijiet addizzjonali. Il-monitoraġġ u r-rapportar ta’ emissjonijiet għandu jkollhom il-mira li jilħqu l-ogħla preċiżjoni li tista' tinkiseb, għajr jekk dan ma jkunx teknikament vijabbli jew jimplika kostijiet irraġonevoli.
Artikolu 9
Titjib kontiwu
L-operaturi u l-operaturi ta’ inġenji tal-ajru għandhom jikkunsidraw ir-rakkomandazzjonijiet inklużi fir-rapporti ta’ verifika maħruġa skont l-Artikolu 15 tad-Direttiva 2003/87/KE fil-monitoraġġ u r-rapportar konsegwenti.
Artikolu 10
Koordinazzjoni
Fejn Stat Membru jaħtar iżjed minn awtorità kompetenti waħda skont l-Artikolu 18 tad-Direttiva 2003/87/KE, huwa għandu jikkoordina l-ħidma aċċettata minn dawk l-awtoritajiet skont dan ir-Regolament.
KAPITOLU II
PJAN TA' MONITORAĠĠ
TAQSIMA 1
Regoli Ġenerali
Artikolu 11
Obbligu ġenerali
1. Kull operatur jew operatur ta’ inġenji tal-ajru għandu jimmonitorja l-emissjoniijet ta’ gassijiet serra, fuq bażi ta’ pjan ta’ monitoraġġ approvat mill-awtorità kompetenti skont l-Artikolu 12, b'kunsiderazzjoni tan-natura u l-funzjonament tal-installazzjoni jew l-attività ta’ avjazzjoni li japplika għalihom.
Il-pjan ta’ monitoraġġ għandu jiġi ssupplimentat permezz ta’ proċeduri bil-miktub li l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru jistabbilixxi, jiddokumenta, jimplimenta u jżomm għal attivitajiet skont il-pjan ta’ monitoraġġ, skont kif ikun xieraq.
2. Il-pjan ta’ monitoraġġ imsemmi fil-paragrafu 1 għandu jiddeskrivi l-istruzzjonijiet lill-operatur jew lill-operatur ta’ inġenji tal-ajru b'mod loġiku u sempliċi, billi tiġi evitata d-duplikazzjoni tal-isforzi u jiġu kkunsidrati s-sistemi eżistenti li jkunu jinsabu fl-installazzjoni jew użati mill-operatur jew mill-operatur ta’ inġenji tal-ajru.
Artikolu 12
Il-kontenut u s-sottomissjoni tal-pjan ta’ monitoraġġ
1. Operatur jew operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jissottometti pjan ta’ monitoraġġ lill-awtorità kompetenti għall-approvazzjoni.
Il-pjan ta’ monitoraġġ għandu jikkonsisti minn dokumentazzjoni dettaljata, kompluta u trasparenti tal-metodoloġija ta’ monitoraġġ ta’ installazzjoni speċifika jew ta’ operatur ta’ inġenji tal-ajru speċifiku u għandu jinkludi tal-anqas l-elementi stabbiliti fl-Anness I.
Flimkien mal-pjan ta’ monitoraġġ, l-operatur jew l-operatur ta’ inġenji tal-ajru għandu jissottometti d-dokumenti kollha ta’ appoġġ li ġejjin:
(a)
evidenza għal kull fluss minn sors u sors ta’ emissjonijiet li turi konformità mal-livelli limitu ta’ inċertezza għad-dejta tal-attivitajiet u l-fatturi ta’ kalkolu, fejn applikabbli, għal-livelli applikati kif iddefinit fl-Anness II u l-Anness III;
(b)
ir-riżultati ta’ valutazzjoni tar-riskji li jipprovdu evidenza li l-attivitajiet ta’ kontroll u l-proċeduri għall-attivitajiet ta’ kontroll proposti jkunu proporzjonati mar-riskji inerenti u r-riskji ta’ kontroll identifikati.
2. Fejn l-Anness I jirreferi għal proċedura, operatur jew operatur ta’ inġenji tal-ajru għandu jistabbilixxi, jiddokumenta, jimplimenta u jżomm proċedura bħal din b'mod separat mill-pjan ta’ moniotraġġ.
L-operatur jew l-operatur ta’ inġenji tal-ajru għandu jagħmel sommarju tal-proċeduri fil-pjan ta’ monitoraġġ li jipprovdi l-informazzjoni li ġejja:
(a)
it-titlu tal-proċedura;
(b)
referenza traċċabbli u verifikabbli għall-identifikazzjoni tal-proċedura;
(c)
identifikazzjoni tal-kariga jew tad-dipartiment responsabbli għall-implimentazzjoni tal-proċedura u għad-dejta ġġenerata minn jew immaniġġjata mill-proċedura;
(d)
deskrizzjoni fil-qosor tal-proċedura li tippermetti lill-operatur jew lill-operatur tal-inġenji tal-ajru, lill-awtorità kompetenti u lill-verifikatur jifhmu l-parametri essenzjali u l-operazzjonijiet imwettqa;
(e)
il-post tar-reġistri u tal-informazzjoni rilevanti;
(f)
isem is-sistema kompjuterizzata użata, fejn applikabbli;
(g)
lista tal-istandards EN jew standards oħra applikati, jekk rilevanti.
L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jagħmel disponibbli kwalunkwe dokumentazzjoni bil-miktub tal-proċeduri lill-awtorità kompetenti fuq talba. Huma għandhom jagħmluhom disponibbli wkoll għall-finijiet ta’ verifika skont ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 600/2012 (8).
3. Minbarra l-elementi msemmija fil-paragrafi 1 u 2 ta’ dan l-Artikolu, l-Istati Membri jistgħu jesiġu li jiġu inklużi iżjed elementi fil-pjan ta’ monitoraġġ ta’ installazzjonijiet għall-ilħiq tar-rekwiżiti tal-Artikolu 24(1) tad-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2011/278/UE (9) tas-27 ta’ April 2011 li tiddetermina regoli tranżitorji madwar l-Unjoni kollha għal allokazzjoni armonizzata mingħajr ħlas tal-kwoti tal-emissjonijiet skont l-Artikolu 10a tad-Direttiva 2003/87/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill, inkluż sommarju ta’ proċedura li tiżgura dan li ġej:
(a)
l-operatur jivverifika regolarment jekk l-informazzjoni dwar kwalunkwe tibdil ippjanat jew effettiv fil-kapaċità, il-livell tal-attività u l-operat ta’ installzzjoni hijiex rilevanti skont dik id-Deċiżjoni,
(b)
l-informazzjoni msemmija fil-punt (a) tiġi sottomessa mill-operatur lill-awtorità kompetenti sal-31 ta’ Diċembru ta’ kull sena.
Artikolu 13
Pjanijiet ta’ monitoraġġ standardizzati u simplifikati
1. L-Istati Membri jistgħu jippermettu lill-operaturi u lill-operaturi ta’ inġenji tal-ajru l-użu ta’ pjanijiet ta’ monitoraġġ standardizzati jew simplifikati, mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 12(3).
Għal dak il-għan, l-Istati Membri jistgħu jippubblikaw mudelli għal dawk il-pjanijiet ta’ monitoraġġ, inkluż id-deskrizzjoni ta’ fluss ta’ dejta u proċeduri ta’ kontroll imsemmija fl-Artikolu 57 u l-Artikolu 58, abbażi tal-mudelli u l-linji gwida ppubblikati mill-Kummissjoni.
2. Qabel l-approvazzjoni ta’ kwalunkwe pjan ta’ monitoraġġ simplifikat imsemmi fil-paragrafu 1, l-awtorità kompetenti għandha twettaq valutazzjoni tar-riskji simplifikata dwar jekk l-attivitajiet ta’ kontroll u l-proċeduri għal attivitajiet ta’ kontroll proposti humiex proporzjonati mar-riskji inerenti u r-riskji ta’ kontroll identifikati, u jekk jiġġustifikawx l-użu ta’ pjan ta’ monitoraġġ simplifikat bħal dan.
L-Istati Membri jistgħu jesiġu li l-operatur jew l-operatur ta’ inġenji tal-ajru jwettaq il-valutazzjoni tar-riskji skont is-sottoparagrafu ta’ qabel stess, fejn ikun xieraq.
Artikolu 14
Modifiki tal-pjan ta’ monitoraġġ
1. Kull operatur jew operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jivverifika regolarment jekk il-pjan ta’ monitoraġġ jirriflettix in-natura u l-funzjonament tal-installazzjoni jew l-attività ta’ avjazzjoni skont l-Artikolu 7 tad-Direttiva 2003/87/KE, u jekk il-metodoloġija ta’ monitoraġġ tistax tittejjeb.
2. L-operatur jew l-operatur ta’ inġenji tal-ajru għandu jimmodifika l-pjan ta’ monitoraġġ fi kwalunkwe mis-sitwazzjonijiet li gejjin:
(a)
iseħħu emissjonijiet ġodda minħabba attivitajiet ġodda li jkunu qegħdin jitwettqu jew minħabba l-użu ta’ karburanti jew materjali ġodda li jkunu għadhom mhux inklużi fil-pjan ta’ monitoraġġ;
(b)
it-tibdil tad-disponibbiltà tad-dejta, minħabba l-użu ta’ tipi ta’ strument tal-kejl, metodi tat-teħid ta’ kampjuni jew metodi ta’ analiżi ġodda, jew għal raġunijiet oħra, iwassal għal preċiżjoni ogħla fid-determinazzjoni tal-emissjonijiet;
(c)
ikun instab li d-dejta li tirriżulta minn metodoloġija ta’ monitoraġġ applikata qabel mhijiex korretta;
(d)
it-tibdil tal-pjan ta’ monitoraġġ itejjeb il-preċiżjoni tad-dejta rrapportata, għajr jekk dan ma jkunx teknikament vijabbli jew jista' jimplika kostijiet irraġonevoli;
(e)
il-pjan ta’ monitoraġġ mhuwiex konformi mar-rekwiżiti ta’ dan ir-Regolament u l-awtorità kompetenti titlob lill-operatur jew lill-operatur tal-inġenji tal-ajru sabiex jibdlu;
(f)
ikun meħtieġ li ssir tweġiba għas-suġġerimenti għat-titjib tal-pjan ta’ monitoraġġ inkluż f'rapport ta’ verifika.
Artikolu 15
Approvazzjoni ta’ modifiki tal-pjan ta’ monitoraġġ
1. L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jinnotifika kwalunkwe proposta għal tibdil tal-pjan ta’ monitoraġġ lill-awtorità kompetenti mingħajr dewmien żejjed.
Madankollu, l-awtorità kompetenti tista' tippermetti lill-operatur jew lill-operatur ta’ inġenji tal-ajru li jinnotifika, sal-31 ta’ Diċembru tal-istess sena, tibdil tal-pjan ta’ monitoraġġ li ma jkunx sinifikanti kif mifhum fil-paragrafu 3.
2. Kwalunkwe tibdil sinifikanti tal-pjan ta’ monitoraġġ kif mifhum fil-paragrafi 3 u 4 għandu jkun soġġett għal approvazzjoni mill-awtorità kompetenti.
Fejn l-awtorità kompetenti tikkunsidra li bidla ma tkunx sinifikanti, għandha tgħarraf lill-operatur jew lill-operatur tal-inġenji tal-ajru dwar dan mingħajr dewmien żejjed.
3. Modifiki sinifikanti għall-pjan ta’ monitoraġġ ta’ installazzjoni għandhom jinkludu dan li ġej:
(a)
tibdil tal-kategorija tal-installazzjoni;
(b)
minkejja l-Artikolu 47(8), tibdil dwar jekk l-installazzjoni hijiex ikkunsidrata bħala installazzjoni b'emissjonijiet baxxi;
(c)
tibdil fis-sorsi tal-emissjonijiet;
(d)
bidla minn metodoloġiji bbażati fuq kalkolu għal dawk ibbażati fuq il-kejl, jew viċiversa, użati għad-determinazzjoni tal-emissjonijiet;
(e)
bidla fil-livell applikat;
(f)
l-introduzzjoni ta’ flussi ġodda minn sorsi;
(g)
bidla fil-kategorizzazzjoni ta’ flussi minn sorsi - bejn flussi ta’ sorsi maġġuri, minuri jew de-minimis;
(h)
bidla tal-valur predefinit (default) għal fattur ta’ kalkolu, fejn il-valur għandu jiġi stabbilit fil-pjan ta’ monitoraġġ;
(i)
l-introduzzjoni ta’ proċeduri ġodda relatati mal-kampjunar, l-analiżi jew il-kalibrazzjoni, fejn it-tibdil ta’ dawk il-proċeduri jkollu impatt dirett fuq il-preċiżjoni tad-dejta tal-emissjonijiet;
(j)
l-implimentazzjoni jew l-adattament ta’ metodoloġija ta’ kwantifikazzjoni għall-emissjonijiet minn tnixxija fil-postijiet tal-ħżin.
4. Tibdil sinifikanti fil-pjanijiet ta’ monitoraġġ ta’ operatur ta’ inġenju tal-ajru għandu jinkludi:
(a)
fir-rigward tal-pjan ta’ monitoraġġ tal-emissjonijiet:
(i)
bidla fil-livelli relatati mal-konsum ta’ karburant;
(ii)
bidla tal-valuri tal-fatturi ta’ emissjoni stabbiliti fil-pjan ta’ monitoraġġ;
(iii)
bidla bejn il-metodi ta’ kalkolu kif stabbilit fl-Anness III;
(iv)
l-introduzzjoni ta’ flussi ġodda minn sorsi;
(v)
bidla fil-kategorizzazzjoni ta’ flussi minn sorsi fejn fluss minn sors minuri jinbidel fi fluss minn sors maġġuri;
(vi)
tibdil fl-istat tal-operatur ta’ inġenji tal-ajru bħala emittent żgħir kif mifhum fl-Artikolu 54(1);
(b)
fir-rigward tal-pjan ta’ monitoraġġ tad-dejta dwar it-tunnellati kilometri:
(i)
bidla minn stat mhux kummerċjali għal wieħed kummerċjali tas-servizz ta’ trasport bl-ajru pprovdut;
(ii)
bidla fl-oġġett tas-servizz tat-trasport bl-ajru, fejn l-oġġett huwa passiġġieri, merkanzija jew posta.
Artikolu 16
Implimentazzjoni u ż-żamma tar-reġistri tat-tibdil
1. Qabel ma jirċievi l-approvazzjoni jew l-informazzjoni skont l-Artikolu 15(2), l-operatur jew l-operatur ta’ inġenji tal-ajru jista' jwettaq monitoraġġ u rapportar bl-użu tal-pjan ta’ monitoraġġ modifikat fejn ikun jista' jiġi preżunt b'mod raġonevoli li l-modifiki proposti ma jkunux sinifikanti, jew fejn il-monitoraġġ skont il-pjan ta’ monitoraġġ oriġinali jista' jwassal għal dejta tal-emissjonijiet mhux kompluta.
F'każ ta’ dubju l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jwettaq il-monitoraġġ u r-rapportar kollu, u fid-dokumentazzjoni interim, b'mod parallel, bl-użu kemm tal-pjan ta’ monitoraġġ modifikat kif ukoll dak oriġinali.
2. Mal-wasla tal-approvazzjoni jew l-informazzjoni skont l-Artikolu 15(2), l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu juża biss id-dejta relatata mal-pjan ta’ monitoraġġ modifikat u jwettaq il-monitoraġġ u r-rapportar kollu bl-użu biss tal-pjan ta’ monitoraġġ modifikat.
3. L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jżomm reġistri tal-modifiki kollha tal-pjan ta’ monitoraġġ. F'kull reġistru, għandu jiġi speċifikat dan li ġej:
(a)
deskrizzjoni trasparenti tal-modifiki;
(b)
ġustifikazzjoni għall-modifiki;
(c)
id-data tan-notifika tal-modifika lill-awtorità kompetenti;
(d)
id-data tar-rikonoxximent, mill-awtorità kompetenti, tal-wasla tan-notifika msemmija fl-Artikolu 15(1), fejn disponibbli, u d-data tal-approvazzjoni jew l-informazzjoni msemmija fl-Artikolu 15(2);
(e)
id-data tal-bidu tal-implimentazzjoni tal-pjan ta’ monitoraġġ modifikat skont il-paragrafu 2 ta’ dan l-Artikolu.
TAQSIMA 2
Vijabbiltà Teknika u Kostijiet irraġonevoli
Artikolu 17
Vijabbiltà teknika
Fejn operatur jew operatur ta’ inġenji tal-ajru jsostni li l-applikazzjoni ta’ metodoloġija speċifika ta’ monitoraġġ mhijiex vijabbli teknikament, l-awtorità kompetenti għanda tivvaluta l-vijabbiltà teknika billi tikkunsidra l-ġustifikazzjoni tal-operatur jew tal-operatur tal-inġenji tal-ajru. Dik il-ġustifikazzjoni għandha tkun ibbażata fuq il-fatt li l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru jkollu r-riżorsi tekniċi li jkunu kapaċi jissodisfaw il-ħtiġijiet ta’ sistema jew rekwiżit proposti li jkunu jistgħu jiġu implimentati fil-ħin meħtieġ għall-finijiet ta’ dan ir-Regolament. Dawk ir-riżorsi tekniċi għandhom jinkludu d-disponibbiltà tat-tekniki u t-teknoloġija meħtieġa.
Artikolu 18
Kostijiet irraġonevoli
1. Fejn operatur jew operatur tal-inġenji tal-ajru jsostni li l-applikazzjoni ta’ metodoloġija speċifika ta’ monitoraġġ timplika kostijiet irraġonevoli, l-awtorità kompetenti għandha tivvaluta n-natura irraġonevoli tal-kostijiet, billi tikkunsidra l-ġustifikazzjoni tal-operatur.
L-awtorità kompetenti għandha tikkunsidra l-kostijiet irraġonevoli fejn l-istima tal-kostijiet taqbeż il-benefiċċju. Għal dak il-għan, il-benefiċċju għandu jiġi kkalkulat permezz tal-multiplikazzjoni ta’ fattur ta’ titjib bi prezz ta’ referenza ta’ EUR 20 għal kull kwota u l-kostijiet għandhom jinkludu perjodu ta’ deprezzament xieraq ibbażat fuq it-tul tal-ħajja ekonomika tat-tagħmir.
2. Meta tkun qiegħda tivvaluta n-natura irraġonevoli tal-kostijiet rigward l-għażla tal-livelli għal dejta tal-attivitajiet, l-awtorità kompetenti għandha tuża bħala l-fattur ta’ titjib imsemmi fil-paragrafu 1 id-differenza bejn l-inċertezza li attwalment tkun intlaħqet u l-livell limitu ta’ inċertezza tal-livell li jkun jista' jintlaħaq bit-titjib immultiplikat bl-emissjonijiet medji annwali kkawżati minn dak il-fluss minn sors matul it-tliet snin l-iżjed riċenti.
Fin-nuqqas tal-emissjonijiet annwali medji maħluqa minn dak il-fluss minn sors matul it-tliet snin l-iżjed riċenti, l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jipprovdi stima konservattiva tal-emissjonijiet annwali medji, bl-esklużjoni ta’ CO2 li jinħoloq minn bijomassa u qabel it-tnaqqis ta’ CO2 ttrasferit. Għall-istrumenti tal-kejl taħt il-kontroll metroloġiku legali nazzjonali, l-inċertezza li tintlaħaq attwalment tista' tiġi ssostitwita bl-iżball massimu permissibbli waqt it-tħaddim li jkun permess mil-leġiżlazzjoni nazzjonali rilevanti.
3. Meta tkun qiegħda tivvaluta n-natura irraġonevoli tal-kostijiet rigward il-miżuri li jżidu l-kwalità tal-emissjonijiet irrapportati iżda mingħajr impatt dirett fuq il-preċiżjoni tad-dejta tal-attivitajiet, l-awtorità kompetenti għandha tuża fattur tat-titjib ta’ 1 % tal-emissjonijiet annwali medji tal-flussi minn sorsi rispettivi tat-tliet perjodi ta’ rapportar l-iżjed riċenti. Dawk il-miżuri jistgħu jinkludu:
(a)
bidla minn valuri predefiniti għal analiżijiet għad-determinazzjoni ta’ fatturi ta’ kalkolu;
(b)
żieda fl-għadd ta’ analiżijiet għal kull fluss minn sors;
(c)
fejn il-kompitu speċifiku tal-kejl ma jaqax taħt kontroll metroloġiku legali nazzjonali, is-sostituzzjoni ta’ strumenti tal-kejl bi strumenti li jikkonformaw ma’ rekwiżiti rilevanti ta’ kontroll metroloġiku legali tal-Istat Membru f'applikazzjonijiet simili, jew għal strumenti tal-kejl li jilħqu r-regoli nazzjonali adottati skont id-Direttiva 2004/22/KE jew id-Direttiva 2009/23/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (10);
(d)
it-tqassir tal-intervalli ta’ kalibrazzjoni u manutenzjoni tal-istrumenti tal-kejl;
(e)
it-titjib ta’ attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta u attivitajiet ta’ kontroll li jnaqqsu r-riskju inerenti jew ta’ kontroll b'mod sinifikanti.
4. Ma għandux jiġi kkunsidrat li l-miżuri relatati mat-titjib tal-metodoloġija ta’ monitoraġġ ta’ installazzjoni skont l-Artikolu 69 jimplikaw kostijiet irraġonevoli sa ammont akkumulat ta’ EUR 2 000 għal kull perjodu ta’ rapportar. Għall-installazzjonijiet b'emissjonijiet baxxi dak il-livell limitu għandu jkun ta’ EUR 500 għal kull perjodu ta’ rapportar.
KAPITOLU III
MONITORAĠĠ TAL-EMISSJONIJIET TA' INSTALLAZZJONIJIET STAZZJONARJI
TAQSIMA 1
Dispożizzjonijiet Ġenerali
Artikolu 19
Kategorizzazzjoni tal-installazzjonijiet u flussi minn sorsi
1. Kull operatur għandu jiddetermina l-kategorija tal-installazzjoni tiegħu skont il-paragrafu 2, u, fejn rilevanti, ta’ kull fluss minn sors skont il-paragrafu 3 għall-fini ta’ monitoraġġ tal-emissjonijiet u d-determinazzjoni tar-rekwiżiti minimi għal-livelli.
2. L-operatur għandu jikklassifika kull installazzjoni f'waħda mill-kategoriji li ġejjin:
(a)
installazzjoni tal-kategorija A, fejn l-emissjonijiet annwali medji vverifikati tal-perjodu ta’ negozjar immedjatament qabel il-perjodu ta’ negozjar attwali, bl-esklużjoni ta’ CO2 li jinħoloq minn bijomassa u qabel it-tnaqqis ta’ CO2 ittrasferit, ikunu daqs jew inqas minn 50 000 tunnellata ta’ CO2(e);
(b)
installazzjoni tal-kategorija B, fejn l-emissjonijiet annwali medji vverifikati tal-perjodu ta’ negozjar immedjatament qabel il-perjodu ta’ negozjar attwali, bl-esklużjoni ta’ CO2 li jinħoloq minn bijomassa u qabel it-tnaqqis ta’ CO2 ittrasferit, ikunu iżjed minn 50 000 tunnellata ta’ CO2(e) u daqs jew inqas minn 500 000 tunnellata ta’ CO2(e);
(c)
installazzjoni tal-kategorija C, fejn l-emissjonijiet annwali medji vverifikati tal-perjodu ta’ negozjar immedjatament qabel il-perjodu ta’ negozjar attwali, bl-esklużjoni ta’ CO2 li jinħoloq minn bijomassa u qabel it-tnaqqis ta’ CO2 ittrasferit, ikunu iżjed minn 500 000 tunnellata ta’ CO2(e);
3. L-operatur għandu jikklassifika kull fluss minn sors, billi jqabbel il-fluss minn sors mas-somma tal-valuri kollha assoluti ta’ CO2 fossili u CO2(e) korrispondenti mal-flussi mis-sorsi kollha inklużi fil-metodoloġiji bbażati fuq kalkoli u tal-emissjonijiet kollha tas-sorsi ta’ emissjonijiet immonitorjati bl-użu ta’ metodoloġiji bbażati fuq kalkolu, qabel it-tnaqqis ta’ CO2 ittrasferit, f'waħda mill-kategoriji li ġejjin:
(a)
flussi minn sorsi minuri, fejn il-flussi minn sorsi magħżula mill-operatur flimkien jikkorrispondu għal inqas minn 5 000 tunnellata ta’ CO2 fossili fis-sena jew għal inqas minn 10 %, sa kontribut massimu totali ta’ 100 000 tunnellata ta’ CO2 fossili fis-sena, skont liema minnhom ikun l-ogħla f'termini ta’ valuri assoluti;
(b)
flussi minn sorsi de-minimis, fejn il-flussi minn sorsi magħżula mill-operatur flimkien jikkorrispondu għal inqas minn 1 000 tunnellata ta’ CO2 fossili fis-sena jew għal inqas minn 2 %, sa kontribut massimu totali ta’ 20 000 tunnellata ta’ CO2 fossili fis-sena, skont liema minnhom ikun l-ogħla f'termini ta’ valuri assoluti;
(c)
flussi minn sorsi maġġuri, fejn il-flussi minn sorsi ma jiġu kklassifikati taħt l-ebda kategorija msemmija fil-punti (a) u (b).
4. Fejn l-emissjonijiet annwali medji vverifikati tal-perjodu ta’ negozjar immedjatamet qabel il-perjodu ta’ negozjar attwali għall-installazzjoni ma jkunux disponibbli jew ikunu impreċiżi, l-operatur għandu juża stima konservattiva ta’ emissjonijiet medji annwali, bl-esklużjoni ta’ CO2 li joriġina minn bijomassa u qabel it-tnaqqis ta’ CO2 ittrasferit, sabiex tiġi ddeterminata l-kategorija tal-installazzjoni.
Artikolu 20
Il-konfini tal-monitoraġġ
1. Operatur għandu jiddefinixxi l-konfini tal-monitoraġġ għal kull installazzjoni.
Fi ħdan dawk il-konfini, l-operatur għandu jinkludi l-emissjonijiet rilevanti kollha ta’ gassijiet serra mis-sorsi ta’ emissjonijiet u l-flussi minn sorsi kollha li jagħmlu parti minn attivitajiet imwettqa fl-installazzjoni u elenkati fl-Anness I tad-Direttiva 2003/87/KE, kif ukoll minn attivitajiet u gassijiet serra inklużi minn Stat Membru skont l-Artikolu 24 tad-Direttiva 2003/87/KE.
L-operatur għandu jinkludi wkoll l-emissjonijiet minn operazzjonijiet regolari u avvenimenti anormali inkluż sitwazzjonijiet ta’ bidu u għeluq u ta’ emerġenza matul il-perjodu ta’ rapportar, bl-eċċezzjoni ta’ emissjonijiet minn makkinarju mobbli għal finijiet ta’ trasport.
2. Meta jkun qed jiddefinixxi l-proċess ta’ monitoraġġ u rapportar, l-operatur għandu jinkludi r-rekwiżiti speċifiċi għas-settur stabbiliti fl-Anness IV.
3. Fejn jiġu identifikati tnixxijat minn kumpless ta’ ħżin skont id-Direttiva 2009/31/KE li jwasslu għal emissjonijiet, jew rilaxx ta’ CO2 fil-kolonna tal-ilma, huma għandhom jiġu kkunsidrati bħala sorsi ta’ emissjonijiet għall-installazzjoni rispettiva u għandhom jiġu mmonitorjati skont it-Taqsima 23 tal-Anness IV ta’ dan ir-Regolament.
L-awtorità kompetenti tista' tippermetti l-esklużjoni ta’ sors ta’ emissjoni ta’ tnixxija mill-proċess ta’ monitoraġġ u rapportar, ladarba jkunu ttieħdu miżuri korrettivi skont l-Artikolu 16 tad-Direttiva 2009/31/KE u ma jkunux jistgħu jiġu individwati iżjed emissjonijiet jew rilaxx fil-kolonna tal-ilma minn dik it-tnixxija.
Artikolu 21
Għażla tal-metodoloġija ta’ monitoraġġ
1. Għall-monitoraġġ tal-emissjonijiet ta’ installazzjoni, l-operatur għandu jagħżel li japplika jew metodoloġija bbażata fuq kalkolu inkella metodoloġija bbażata fuq kejl, soġġetta għad-dispożizzjonijiet speċifiċi ta’ dan ir-Regolament.
Metodoloġija bbażata fuq kalkolu għandha tikkonsisti fid-determinazzjoni ta’ emissjonijiet minn flussi minn sorsi bbażati fuq dejta tal-attivitajiet miksuba permezz ta’ sistemi ta’ kejl u parametri addizzjonali minn analiżijiet fil-laboratorju jew valuri predefiniti. Il-metodoloġija bbażata fuq kalkolu tista' tiġi implimentata permezz tal-metodoloġija standard stabbilita fl-Artikolu 24 jew il-metodoloġija tal-bilanċ tal-massa stabbilita fl-Artikolu 25.
Metodoloġija bbażata fuq il-kejl għandha tikkonsisti fid-determinazzjoni tal-emissjonijiet minn sorsi ta’ emissjonijiet permezz tal-kejl kontinwu tal-konċentrazzjoni tal-gassijiet serra rilevanti fil-gass mit-tromba taċ-ċumnija u tal-fluss tal-gass mit-tromba taċ-ċumnija, inkluż il-monitoraġġ tat-trasferimenti ta’ CO2 bejn installazzjonijiet fejn jitkejlu l-konċentrazzjoni ta’ CO2 u l-fluss tal-gass ittrasferit.
Fejn tiġi applikata l-metodoloġija bbażata fuq il-kalkolu, l-operatur għandu jiddefinixxi għal kull fluss minn sors, fil-pjan ta’ monitoraġġ, jekk tkunx qiegħda tintuża l-metodoloġija standard jew il-metodoloġija tal-bilanċ tal-massa, inkluż il-livelli rilevanti skont l-Anness II.
2. Soġġett għall-approvazzjoni mill-awtorità kompetenti, operatur jista' jikkombina metodoloġija standard, bilanċ tal-massa u metodoloġiji bbażati fuq il-kejl għal sorsi differenti ta’ emissjonijiet u flussi minn sorsi li jagħmlu parti minn installazzjoni waħda, bil-kundizzjoni li ma jirriżulta l-ebda nuqqas u lanqas ma jirriżulta għadd doppju li jikkonċerna l-emissjonijiet.
3. Fejn l-operatur ma jagħżilx metodoloġija bbażata fuq il-kejl, l-operatur għandu jagħżel il-metodoloġija meħtieġa mit-taqsima rilevanti tal-Anness IV, sakemm ma jipprovdix evidenza lill-awtoritajiet kompetenti li l-użu ta’ metodoloġija bħal din mhuwiex teknikament vijabbli jew iwassal għal kostijiet irraġonevoli, jew li metodoloġija oħra timplika preċiżjoni ġenerali ogħla tad-dejta tal-emissjonijiet.
Artikolu 22
Metodoloġija ta’ monitoraġġ mhux ibbażata fuq livelli
Permezz ta’ deroga mill-Artikolu 21(1), l-operatur jista' juża metodoloġija ta’ monitoraġġ li ma tkunx ibbażata fuq livelli (minn hawn 'il quddiem “il-metodoloġija sekondarja”) għal flussi minn sorsi jew sorsi ta’ emissjonijiet magħżula, bil-kundizzjoni li jintlaħqu l-kundizzjonijiet kollha li ġejjin:
(a)
l-applikazzjoni tal-anqas tal-livell 1 taħt il-metodoloġija bbażata fuq kalkolu għal fluss minn sors maġġuri jew fluss minn sors minuri wieħed jew aktar u metodoloġija bbażata fuq il-kejl għal tal-anqas sors ta’ emissjoni wieħed relatat mal-istess flussi minn sorsi ma tkunx teknikament vijabbli jew tista' timplika kostijiet irraġonevoli;
(b)
l-operatur jivvaluta u jikkwantifika kull sena l-inċertezzi tal-parametri kollha użati għad-determinazzjoni tal-emissjonijiet annwali skont il-Gwida ISO għall-Espressjoni ta’ Inċertezza fil-Kejl (JCGM 100:2008), jew standard ekwivalenti ieħor aċċettat fil-livell internazzjonali, u jinkludi r-riżultati fir-rapport annwali dwar l-emissjonijiet;
(c)
l-operatur juri b'sodisfazzjon għall-awtorità kompetenti li bl-applikazzjoni ta’ metodoloġija ta’ monitoraġġ sekondarja bħal din, il-livelli limitu ġenerali ta’ inċertezza għal-livell annwali ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra għall-installazzjoni kollha ma jaqbżux is-7,5 % għall-installazzjonijiet tal-kategorija A, il-5,0 % għall-installazzjonijiet tal-kategorija B u t-2,5 % għall-installazzjonijiet tal-kategorija C.
Artikolu 23
Tibdil temporanju fil-metodoloġija ta’ monitoraġġ
1. Fejn għal raġunijiet tekniċi ma jkunx vijabbli temporanjament li jiġi applikat il-livell fil-pjan ta’ monitoraġġ għad-dejta tal-attivitajiet jew kull fattur ta’ kalkolu ta’ fluss ta’ karburant jew ta’ materjal kif approvat mill-awtorità kompetenti, l-operatur ikkonċernat għandu japplika l-ogħla livell li jista' jintlaħaq sakemm jiġu rrestawrati l-kundizzjonijiet għall-applikazzjoni tal-livell approvat fil-pjan ta’ monitoraġġ.
L-operatur għandu jieħu l-miżuri kollha meħtieġa sabiex jippermetti r-restawr fil-pront tal-livell fil-pjan ta’ monitoraġġ kif approvat mill-awtorità kompetenti.
2. L-operatur ikkonċernat għandu jinnotifika l-bidla temporanja msemmija fil-paragrafu 1 għall-metodoloġija ta’ monitoraġġ mingħajr dewmien żejjed lill-awtorità kompetenti, u jispeċifika:
(a)
ir-raġunijiet għad-devjazzjoni mil-livell;
(b)
fid-dettall, il-metodoloġija ta’ monitoraġġ interim li l-operatur juża sabiex jiddetermina l-emissjonijiet sakemm il-kundizzjonijiet għall-applikazzjoni tal-livell fil-pjan ta’ monitoraġġ ikunu ġew irrestawrati;
(c)
il-miżuri li l-operatur ikun qed jieħu sabiex jirrestawra l-kundizzjonijiet għall-applikazzjoni tal-livell fil-pjan ta’ monitoraġġ approvat mill-awtorità kompetenti;
(d)
il-mument mistenni meta l-applikazzjoni tal-livell kif approvata mill-awtorità kompetenti tkun se tiġi rrestawrata.
TAQSIMA 2
Metodoloġija bbażata fuq il-Kalkolu
Sottotaqsima 1
Ġenerali
Artikolu 24
Kalkolu ta’ emissjonijiet taħt il-metodoloġija standard
1. Skont il-metodoloġija standard, l-operatur għandu jikkalkula l-emissjonijiet ta’ kombustjoni għal kull fluss minn sors bil-multiplikazzjoni tad-dejta tal-attivitajiet relatata mal-ammont ta’ karburant maħruq, espressa bħala terajoules ibbażata fuq il-valur kalorifiku nett (NCV), bil-fattur korrispondenti ta’ emissjoni, espress bħala tunnellati ta’ CO2 kull terajoule (t CO2/TJ) b'mod konsistenti mal-użu tal-NCV, u mal-fattur korrispondenti ta’ ossidazzjoni.
L-awtorità kompetenti tista' tippermetti l-użu ta’ fatturi ta’ emissjoni għall-karburanti, espressi bħala t CO2/t jew t CO2/Nm3. F'dak il-każ, l-operatur għandu jiddetermina l-emissjonijiet ta’ kombustjoni billi jimmultiplika d-dejta tal-attivitajiet relatata mal-ammont ta’ karburant maħruq, espress bħala tunnellati jew metri kubiċi normali, mal-fattur korrispondenti ta’ emissjonijiet u l-fattur korrispondenti ta’ ossidazzjoni.
2. L-operatur għandu jiddetermina l-emissjonijiet ta’ proċess għal kull fluss minn sors bil-multiplikazzjoni tad-dejta tal-attivitajiet relatata mal-konsum materjali, l-ipproċessar jew il-produzzjoni ta’ materjal, espressa f'tunnellati jew metri kubiċi normali bil-fattur korrispondenti ta’ emissjoni, espress f't CO2/t jew t CO2/Nm3, u l-fattur ta’ konverżjoni korrispondenti.
3. Fejn fattur ta’ emissjoni tal-Livell 1 jew tal-Livell 2 jinkludi diġà l-effett ta’ reazzjonijiet kimiċi mhux kompluti, il-fattur tal-ossidazzjoni jew il-fattur ta’ konverżjoni għandu jiġi ssettjat għal 1.
Artikolu 25
Kalkolu ta’ emissjonijiet skont il-metodoloġija tal-bilanċ tal-massa
1. Skont il-metodoloġija tal-bilanċ tal-massa, l-operatur għandu jikkalkula l-kwantità ta’ CO2 korrispondenti għal kull fluss minn sors inkluż fil-bilanċ tal-massa bil-multiplikazzjoni tad-dejta tal-attivitajiet relatata mal-ammont ta’ materjal li jkun dieħel fi jew ħiereġ mill-konfini tal-bilanċ tal-massa, mal-kontenut ta’ karbonju tal-materjal immultiplikat bi 3 664 t CO2/t C, bl-applikazzjoni tat-Taqsima 3 tal-Anness II.
2. Minkejja l-Artikolu 49, l-emissjonijiet tal-proċess totali koperti mill-bilanċ tal-massa għandhom ikunu s-somma tal-kwantitajiet ta’ CO2 korrispondenti għall-flussi minn sors kollha koperti mill-bilanċ tal-massa. CO rilaxxat fl-atmosfera għandu jiġi kkalkulat fil-bilanċ tal-massa bħala emissjoni tal-ammont molari ekwivalenti ta’ CO2.
Artikolu 26
Livelli applikabbli
1. Meta jkun qed jiddefinixxi l-livelli rilevanti skont l-Artikolu 21(1), sabiex jiddetermina d-dejta tal-attivitajiet u kull fattur ta’ kalkolu, kull operatur għandu japplika dan li ġej:
(a)
tal-anqas il-livelli elenkati fl-Anness V, f'każ ta’ installazzjoni li tkun installazzjoni tal-kategorija A, jew fejn ikun meħtieġ fattur ta’ kalkolu għal fluss minn sors li jkun karburant standard kummerċjali;
(b)
f'każijiet oħra għajr dawk imsemmija fil-punt (a), l-ogħla livell kif iddefinit fl-Anness II.
Madankollu, l-operatur jista' japplika livell li jkun livell wieħed iżjed baxx minn dak meħtieġ skont l-ewwel sottoparagrafu għall-installazzjonijiet tal-kategorija C u sa żewġ livelli iżjed baxxi għall-installazzjonijiet tal-kategoriji A u B, b'minimu ta’ livell 1, fejn jintwera b'sodisfazzjon tal-awtorità kompetenti li l-livell meħtieġ skont l-ewwel sottoparagrafu mhuwiex teknikament vijabbli jew jimplika kostijiet irraġonevoli.
L-awtorità kompetenti tista', għal perjodu tranżitorju li jista' jasal sa tliet snin, tippermetti lill-operatur japplika livelli iżjed baxxi minn dawk imsemmija fit-tieni sottoparagrafu, b'minimu ta’ livell 1, bil-kundizzjoni li jintlaħqu ż-żewġ kundizzjonijet li ġejjin:
(a)
l-operatur juri b'sodisfazzjon tal-awtorità kompetenti li l-livell meħtieġ skont it-tieni sottoparagrafu mhuwiex teknikament vijabbli jew jimplika kostijiet irraġonevoli;
(b)
l-operatur jipprovdi pjan ta’ titjib li jindika kif u sa meta tal-anqas il-livell meħtieġ skont it-tieni sottoparagrafu jkun se jintlaħaq.
2. Għad-dejta tal-attivitajiet u kull fattur ta’ kalkolu għal flussi ta’ sorsi minuri, l-operatur għandu japplika l-ogħla livell li jkun teknikament vijabbli u ma jimplikax kostijiet irraġonevoli, b'minimu tal-livell 1.
3. Għad-dejta tal-attivitajiet u kull fattur ta’ kalkolu għall-flussi minn sorsi de-minimis, l-operatur jista' jiddetermina dejta tal-attivitajiet u kull fattur ta’ kalkolu billi juża stimi konservattivi minflok ma juża livelli, għajr jekk livell iddefinit ikun jista' jintlaħaq mingħajr sforz addizzjonali.
4. Għall-fattur tal-ossidazzjoni u l-fattur ta’ konverżjoni, l-operatur għandu, bħala minimu, japplika l-livelli l-iżjed baxxi elenkati fl-Anness II.
5. Fejn l-awtorità kompetenti tkun ippermettiet l-użu ta’ fatturi ta’ emissjoni espressi bħala t CO2/t jew t CO2/Nm3 għall-karburanti, u għall-karburanti użati bħala input ta’ proċess jew fil-bilanċji tal-massa skont l-Artikolu 25, il-valur kalorifiku nett jista' jiġi mmonitorjat bl-użu ta’ livelli iżjed baxxi mill-ogħla livell kif iddefinit fl-Anness II.
Sottotaqsima 2
Dejta tal-Attivitajiet
Artikolu 27
Determinazzjoni tad-dejta tal-attivitajiet
1. L-operatur għandu jiddetermina d-dejta tal-attivitajiet ta’ fluss minn sors f'wieħed mill-modi li ġejjin:
(a)
abbażi ta’ kejl kontinwu b'miter fil-proċess li joħloq l-emissjonijiet;
(b)
abbażi tal-aggregazzjoni ta’ kejl b'miter ta’ kwantitajiet imwassla b'mod separat b'kunsiderazzjoni tat-tibdil rilevanti tal-ħażniet.
2. Għall-finijiet tal-punt (b) tal-paragrafu 1, il-kwantità ta’ karburant jew materjal ipproċessat waqt il-perjodu ta’ rapportar għandha tiġi kkalkulata bħala l-kwantità ta’ karburant jew materjal mixtri waqt il-perjodu ta’ rapportar, li minnha titnaqqas il-kwantità ta’ karburant jew materjal esportat mill-installazzjoni, u tiżdied il-kwantità ta’ karburant jew materjal li jkun hemm fil-ħażna fil-bidu tal-perjodu ta’ rapportar, u titnaqqas il-kwantità ta’ karburant jew materjal li jkun hemm fil-ħażna fl-aħħar tal-perjodu ta’ rapportar.
Fejn teknikament ma jkunx vijabbli jew jista' jimplika kostijiet irraġonevoli għad-determinazzjoni tal-kwantitajiet li jkun hemm fil-ħażna permezz ta’ kejl dirett, l-operatur jista' jagħmel stima ta’ dawk il-kwantitajiet fuq bażi ta’ waħda minn dawn li ġejjin:
(a)
dejta minn snin ta’ qabel u korrelata mal-produzzjoni għall-perjodu ta’ rapportar;
(b)
proċeduri ddokumentati u d-dejta rispettiva f'dikjarazzjonijiet finanzjarji awditjati għall-perjodu ta’ rapportar.
Fejn id-determinazzjoni tad-dejta tal-attivitajiet annwali għas-sena kalendarja sħiħa ma tkunx teknikament vijabbli jew tista' timplika kostijiet irraġonevoli, l-operatur jista' jagħżel il-jum l-iżjed xieraq li jkun imiss sabiex jissepara sena ta’ rapportar mis-sena ta’ wara, u jirrikonċilja skont kif ikun xieraq mas-sena kalendarja meħtieġa. Id-devjazzjonijiet involuti għal fluss minn sors wieħed jew aktar għandhom jiġu rreġistrati b'mod ċar, jifformaw il-bażi ta’ valur rappreżentattiv għas-sena kalendarja, u jiġu kkunsidrati b'mod konsistenti b'rabta mas-sena li jkun imiss.
Artikolu 28
Sistemi ta’ kejl taħt il-kontroll tal-operatur
1. Għad-determinazzjoni tad-dejta tal-attivitajiet skont l-Artikolu 27, l-operatur għandu juża riżultati tal-kejl bil-miter ibbażati fuq sistemi ta’ kejl taħt il-kontroll tiegħu stess fl-installazzjoni, bil-kundizzjoni li jiġu ssodisfati l-kundizzjonijiet kollha li ġejjin:
(a)
l-operatur għandu jwettaq valutazzjoni ta’ inċertezza u jiżgura li l-livell limitu ta’ inċertezza tal-livell rilevanti jintlaħaq;
(b)
l-operatur għandu jiżgura tal-anqas darba fis-sena, u wara kull kalibrazzjoni tal-istrumenti tal-kejl, li r-riżultati tal-kalibrazzjoni mmultiplikati b'fattur ta’ aġġustament konservattiv ibbażat fuq serje ta’ perjodi ta’ ħin xierqa ta’ kalibrazzjonijiet ta’ qabel ta’ dak l-istrument tal-kejl jew strumenti oħra simili sabiex jiġi kkunsidrat l-effett ta’ inċertezza waqt it-tħaddim, jigu mqabbla mal-limiti rilevanti ta’ inċertezza.
Fejn il-livelli limitu tal-livelli approvati skont l-Artikolu 12 jinqabżu jew jinstab li t-tagħmir ma jkunx konformi ma’ rekwiżiti oħra, l-operatur għandu jieħu azzjoni korrettiva mingħajr dewmien żejjed u jinnotifika lill-awtorità kompetenti b'dan.
2. L-operatur għandu jipprovdi l-valutazzjoni ta’ inċertezza msemmija fil-punt (a) tal-paragrafu 1 lill-awtorità kompetenti meta jinnotifika pjan ta’ monitoraġġ ġdid jew meta jkun rilevanti għal bidla fil-pjan ta’ monitoraġġ approvat.
Il-valutazzjoni għandha tinkludi l-inċertezza speċifikata tal-istrumenti tal-kejl applikati, l-inċertezza assoċjata mal-kalibrazzjoni, u kwalunkwe inċertezza addizzjonali konnessa ma’ kif l-istrumenti tal-kejl jintużaw fil-prattika. L-inċertezza relatata mat-tibdil fil-ħażniet għandha tiġi inkluża fil-valutazzjoni ta’ inċertezza fejn il-faċilitajiet ta’ ħżin ikunu kapaċi jżommu tal-anqas 5 % tal-kwantità annwali użata tal-karburant jew il-materjal ikkunsidrat. Meta jkun qed iwettaq il-valutazzjoni, l-operatur għandu jikkunsidra l-fatt li l-valuri ddikjarati użati sabiex jiġu ddefiniti l-livelli limitu ta’ inċertezza tal-livell fl-Anness II jirreferu għall-inċertezza matul il-perjodu kollu ta’ rapportar.
L-operatur jista' jissimplifika l-valutazzjoni ta’ inċertezza billi jissoponi li l-iżbalji massimi permissibbli speċifikati għall-istrument tal-kejl waqt it-tħaddim, jew jekk f'livell iżjed baxx, l-inċertezza miksuba bil-kalibrazzjoni, immultiplikati b'fattur ta’ aġġustament konservattiv sabiex jiġi kkunsidrat l-effett tal-inċertezza waqt it-tħaddim, jistgħu jiġu kkunsidrati bħala l-inċertezza matul il-perjodu kollu ta’ rapportar kif meħtieġ bid-definizzjonijiet tal-livelli fl-Anness II, bil-kundizzjoni li l-istrumenti tal-kejl jiġu installati f'ambjent xieraq għall-ispeċifikazzjonijiet tal-użu tagħhom.
3. Minkejja l-paragrafu 2, l-awtorità kompetenti tista' tippermetti lill-operatur juża r-riżultati tal-kejl bil-miter ibbażati fuq sistemi ta’ kejl taħt il-kontroll tiegħu stess fl-installazzjoni, fejn l-operatur jipprovdi evidenza li l-istrumenti tal-kejl applikati huma soġġetti għal kontroll metroloġiku legali nazzjonali rilevanti.
Għal dak il-għan, l-iżball massimu permissibbli waqt it-tħaddim permess mil-leġiżlazzjoni nazzjonali rilevanti dwar il-kontroll metroloġiku legali għall-kompitu ta’ kejl rilevanti jista' jintuża bħala l-valur ta’ inċertezza mingħajr ma tiġi pprovduta iżjed evidenza.
Artikolu 29
Sistemi ta’ kejl li ma jkunux fil-kontroll tal-operatur stess
1. Fejn, abbażi ta’ valutazzjoni ssimplifikata ta’ inċertezza, l-użu ta’ sistemi ta’ kejl li ma jkunux fil-kontroll tal-operatur stess, meta mqabbel mal-użu ta’ dawk li jkunu fil-kontroll tal-operatur stess skont l-Artikolu 28, jippermetti lill-operatur jikkonforma tal-anqas ma’ livell li jkun tal-istess grad, jagħti riżultati iżjed affidabbli u jkun inqas suxxettibbli għal riskji ta’ kontroll, l-operatur għandu jiddetermina d-dejta tal-attivitajiet minn sistemi ta’ kejl li ma jkunux fil-kontroll tiegħu stess.
Għal dak il-għan, l-operatur jista' jirrikorri għal wieħed mis-sorsi ta’ dejta li ġejjin:
(a)
ammonti minn fatturi maħruġa minn sieħeb fin-negozju, bil-kundizzjoni li sseħħ tranżazzjoni kummerċjali bejn żewġ sħab indipendenti fin-negozju;
(b)
qari dirett mis-sistemi ta’ kejl.
2. L-operatur għandu jiżgura konformità mal-livell applikabbli skont l-Artikolu 26.
Għal dak il-għan, l-iżball massimu permissibbli waqt it-tħaddim permess mil-leġiżlazzjoni rilevanti għall-kontroll metroloġiku legali nazzjonali għat-tranżazzjoni kummerċjali rilevanti jista' jintuża bħala inċertezza mingħajr ma tiġi pprovduta iżjed evidenza.
Fejn ir-rekwiżiti applikabbli skont il-kontroll metroloġiku legali nazzjonali jkunu inqas stretti mil-livell applikabbli skont l-Artikolu 26, l-operatur għandu jikseb evidenza dwar l-inċertezza applikabbli mis-sieħeb fin-negozju responsabbli għas-sistema ta’ kejl.
Sottotaqsima 3
Fatturi ta’ Kalkolu
Artikolu 30
Determinazzjoni tal-fatturi ta’ kalkolu
1. L-operatur għandu jiddetermina l-fatturi ta’ kalkolu jew bħala valuri predefiniti jew bħala valuri bbażati fuq analiżi li tiddependi fuq il-livell applikabbli.
2. L-operatur għandu jiddetermina u jirrapporta fatturi ta’ kalkolu b'mod konsistenti mal-istat użat għad-dejta tal-attivitajiet relatati, b'referenza għall-istat tal-karburant jew il-materjal li fih il-karburant jew il-materjal jinxtara jew jintuża fil-proċess li jikkawża l-emissjonijiet, qabel ma jitnixxef jew jiġi ttrattat mod ieħor għal analiżi fil-laboratorju.
Fejn approċċ bħal dan ikun jimplika kostijiet irraġonevoli, jew fejn tkun tista' tinkiseb preċiżjoni ogħla, l-operatur jista' jirrapporta b'mod konsistenti d-dejta tal-attivitajiet u l-fatturi ta’ kalkolu b'referenza għall-istat li fih jitwettqu l-analiżijiet fil-laboratorju.
Artikolu 31
Valuri predefiniti għall-fatturi ta’ kalkolu
1. Fejn l-operatur jiddetermina l-fatturi ta’ kalkolu bħala valuri predefiniti, huwa għandu, skont ir-rekwiżit tal-livell applikabbli, kif stabbilit fl-Annessi II u VI, juża wieħed mill-valuri li ġejjin:
(a)
fatturi standard u fatturi stojkjometriċi elenkati fl-Anness VI;
(b)
fatturi standard użati mill-Istat Membru għas-sottomissjoni tal-inventarju nazzjonali tiegħu lis-Segretarjat tal-Konvenzjoni Qafas tan-Nazzjonijiet Uniti dwar it-Tibdil fil-Klima;
(c)
valuri tal-letteratura miftiehma mal-awtorità kompetenti, inkluż fatturi standard ippubblikati mill-awtorità kompetenti, li jkunu kompatibbli ma’ fatturi msemmija skont il-punt (b), iżda huma rappreżentattivi ta’ flussi minn sorsi ta’ karburanti iżjed diżaggregati;
(d)
valuri speċifikati u ggarantiti mill-fornitur ta’ materjal fejn l-operatur jista' juri b'sodisfazzjoni għall-awtorità kompetenti li l-kontenut tal-karbonju juri intervall ta’ kunfidenza ta’ 95 % ta’ mhux iżjed minn 1 %;
(e)
valuri bbażati fuq analiżijiet imwettqa fl-imgħoddi, fejn l-operatur jista' juri b'sodisfazzjon għall-awtorità kompetenti li dawk il-valuri huma rappreżentattivi għal lottijiet tal-ġejjieni tal-istess materjal.
2. L-operatur għandu jispeċifika l-valuri predefiniti kollha użati fil-pjan ta’ monitoraġġ.
Fejn il-valuri predefiniti jinbidlu fuq bażi annwali, l-operatur għandu jispeċifika s-sors awtoritarju applikabbli ta’ dak il-valur fil-pjan ta’ monitoraġġ.
3. L-awtorità kompetenti tista' tapprova biss bidla tal-valuri predefiniti għal fattur ta’ kalkolu fil-pjan ta’ monitoraġġ skont l-Artikolu 15(2), fejn l-operatur jipprovdi evidenza li l-valur predefinit ġdid iwassal għal determinazzjoni iżjed preċiża tal-emissjonijiet.
4. Mal-applikazzjoni min-naħa tal-operatur, l-awtorità kompetenti tista' tippermetti li l-valur kalorifiku nett u l-fatturi ta’ emissjoni tal-karburanti jiġu ddeterminati bl-użu tal-istess livelli skont kif ikun meħtieġ għall-karburanti standard kummerċjali bil-kundizzjoni li l-operatur jissottometti, tal-anqas kull tliet snin, evidenza li l-intervall ta’ 1 % għall-valur kalorifiku speċifiku jkun intlaħaq waqt l-aħħar tliet snin;
Artikolu 32
Fatturi ta’ kalkolu bbażati fuq analiżijiet
1. L-operatur għandu jiżgura li kwalunkwe analiżijiet, kampjunar, kalibrazzjonijiet u validazzjonijiet għad-determinazzjoni ta’ fatturi ta’ kalkolu jitwettqu bl-applikazzjoni ta’ metodi bbażati fuq standards EN korrispondenti.
Fejn standards bħal dawn ma jkunux disponibbli, il-metodi għandhom jiġu bbażati fuq standards ISO jew standards nazzjonali adattati. Fejn ma jeżistu l-ebda standards applikabbli ppubblikati, għandhom jintużaw abbozzi ta’ standards adattati, linji gwida dwar l-aqwa prattiki tal-industrija jew metodoloġiji oħra ppruvati xjentifikament, u għandu jiġi limitat il-preġudizzju fil-kampjunar u l-kejl.
2. Fejn jintużaw kromatografi tal-gass onlajn jew analizzaturi tal-gass estrattivi jew mhux estrattivi għad-determinazzjoni tal-emissjonijiet, l-operatur għandu jikseb approvazzjoni mill-awtorità kompetenti għall-użu ta’ tagħmir bħal dan. It-tagħmir għandu jintuża biss fir-rigward ta’ dejta tal-kompożizzjoni tal-karburanti u l-materjali gassużi. Bħala miżuri minimi ta’ garanzija tal-kwalità, l-operatur għandu jiżgura li jitwettqu validazzjoni tal-bidu u kull sena validazzjonijiet ripetuti tal-istrument.
3. Ir-riżultat ta’ kwalunkwe analiżi għandu jintuża biss għall-perjodu tal-kunsinna jew għal lott ta’ karburant jew materjal li għalih ikunu ttieħdu l-kampjuni, u li għalih ikun ġie intiż li l-kampjuni jkunu rappreżentattivi.
Għad-determinazzjoni ta’ parametru speċifiku l-operatur għandu juża r-riżultati tal-analiżijiet kollha magħmula fir-rigward ta’ dak il-parametru.
Artikolu 33
Pjan ta’ kampjunar
1. Fejn fatturi ta’ kalkolu jiġu ddeterminati permezz ta’ analiżijiet, l-operatur għandu jissottometti, lill-awtorità kompetenti għall-approvazzjoni, għal kull karburant jew materjal, pjan ta’ kampjunar fil-forma ta’ proċedura bil-miktub, li tinkludi informazzjoni dwar metodoloġiji għall-preparazzjoni ta’ kampjuni, inkluż informazzjoni dwar ir-responsabbiltajiet, il-postijiet, il-frekwenzi u l-ammonti, u l-metodoloġiji għall-ħżin u t-trasport ta’ kampjuni.
L-operatur għandu jiżgura li l-kampjuni derivati jkunu rappreżentattivi għal-lott jew il-perjodu ta’ kunsinna rilevanti u ħielsa minn preġudizzji. Għandu jkun hemm qbil mal-laboratorju li jkun qed iwettaq l-analiżi għall-karburant jew il-materjal rispettiv dwar l-elementi rilevanti tal-pjan ta’ kampjunar, u evidenza ta’ dak il-qbil għandha tiġi inkluża fil-pjan. L-operatur għandu jagħmel il-pjan disponibbli għall-finijiet ta’ verifika skont ir-Regolament (UE) Nru 600/2012.
2. L-operatur għandu, bi ftehim mal-laboratorju li jkun qed iwettaq l-analiżi għall-karburant jew il-materjal rispettiv u soġġett għall-approvazzjoni tal-awtorità kompetenti, jadatta l-elementi tal-pjan ta’ kampjunar fejn riżultati analitiċi jindikaw li l-eteroġenità tal-karburant jew tal-materjal tkun differenti b'mod sinifikanti mill-informazzjoni dwar l-eteroġenità li fuqha jkun ġie bbażat il-pjan ta’ kampjunar oriġinali għal dak il-karburant jew il-materjal speċifiku.
Artikolu 34
Użu ta’ laboratorji
1. L-operatur għandu jiżgura li l-laboratorji użati għat-twettiq ta’ analiżijiet għad-determinazzjoni ta’ fatturi ta’ kalkolu jiġu akkreditati skont EN ISO/IEC 17025, għall-metodi analitiċi rilevanti.
2. Il-laboratorji mhux akkreditati skont EN ISO/IEC 17025 jistgħu jintużaw biss għad-determinazzjoni ta’ fatturi ta’ kalkolu fejn l-operatur jista' juri b'sodisfazzjon tal-awtorità kompetenti li l-aċċess għal-laboratorji msemmija fil-paragrafu 1 mhuwiex teknikament vijabbli jew jista' jimplika kostijiet irraġonevoli u li l-laboratorju mhux akkreditat jilħaq ir-rekwiżiti ekwivalenti għall-EN ISO/IEC 17025.
3. L-awtorità kompetenti għandha tikkunsidra li laboratorju jilħaq ir-rekwiżiti ekwivalenti għall-EN ISO/IEC 17025 kif mifhum fil-paragrafu 2 fejn l-operatur jipprovdi, sakemm ikun vijabbli, fil-forma ta’ u sa livell simili tad-dettall meħtieġ għall-proċeduri skont l-Artikolu 12(2), evidenza skont it-tieni u t-tielet sottoparagrafi ta’ dan il-paragrafu.
Fir-rigward tal-immaniġġjar tal-kwalità, l-operatur għandu jipproduċi ċertifikazzjoni akkreditata tal-laboratorju f'konformità mal-EN ISO/IEC 9001, jew sistemi oħra ta’ ġestjoni tal-kwalità ċċertifikati li jkopru l-laboratorju. Fin-nuqqas ta’ sistemi ċċertifikati ta’ mmaniġġjar tal-kwalità bħal dawn, l-operatur għandu jipprovdi evidenza xierqa oħra li l-laboratorju huwa kapaċi jimmaniġġja l-persunal, il-proċeduri, id-dokumenti u l-kompiti tiegħu b'mod affidabbli.
Fir-rigward tal-kompetenza teknika, l-operatur għandu jipprovdi evidenza li l-laboratorju huwa kompetenti u kapaċi jiġġenera riżultati teknikament validi bl-użu tal-proċeduri analitiċi rilevanti. Evidenza bħal din għandha tkopri tal-anqas l-elementi li ġejjin:
(a)
l-immaniġġjar tal-kompetenza tal-persunal għall-kompiti speċifiċi mogħtija;
(b)
l-adattabilità tal-akkomodazzjoni u l-kundizzjonijiet ambjentali;
(c)
l-għażla ta’ metodi analitiċi u standards rilevanti;
(d)
fejn applikabbli, l-immaniġġjar tal-kampjunar u l-preparazzjoni tal-kampjuni, inkluż il-kontroll tal-integrità tal-kampjuni;
(e)
fejn applikabbli, l-iżvilupp u l-validazzjoni ta’ metodi analitiċi ġodda jew l-applikazzjoni ta’ metodi mhux koperti bi standards internazzjonali jew nazzjonali;
(f)
stima tal-inċertezzi;
(g)
l-immaniġġjar ta’ tagħmir, inklużi proċeduri għall-kalibrazzjoni, l-aġġustament, il-manutenzjoni u t-tiswija ta’ tagħmir, u ż-żamma tar-reġistri tagħhom;
(h)
l-immaniġġjar u l-kontroll ta’ dejta, dokumenti u softwer;
(i)
l-immaniġġjar ta’ oġġetti tal-kalibrazzjoni u materjali ta’ referenza;
(j)
il-garanzija tal-kwalità għar-riżultati tal-kalibrazzjoni u t-testijiet, inkluż parteċipazzjoni regolari fi skemi ta’ ttestjar tal-profiċjenza, bl-applikazzjoni ta’ metodi analitiċi għal materjali ta’ referenza ċċertifikati, jew paragun reċiproku ma’ laboratorju akkreditat.
(k)
l-immaniġġjar ta’ proċessi esternalizzati;
(l)
l-immaniġġjar ta’ inkarigi, ilmenti tal-klijenti, u l-iżgurar li tittieħed azzjoni korrettiva fil-ħin.
Artikolu 35
Frekwenzi għall-analiżijiet
1. L-operatur għandu japplika l-frekwenzi minimi għall-analiżijiet għall-karburanti u l-materjali rilevanti elenkati fl-Anness VII. L-Anness VII se jiġi rivedut fuq bażi regolari u għall-ewwel darba f'mhux aktar minn sentejn (2) minn meta jkun daħal fis-seħħ dan ir-Regolament.
2. L-awtorità kompetenti tista' tippermetti li l-operatur juża frekwenza differenti minn dawk imsemmija fil-paragrafu 1, fejn ma jkunux disponibbli frekwenzi minimi jew fejn l-operatur juri wieħed minn dawn li ġejjin:
(a)
abbażi ta’ dejta storika, inklużi valuri analitiċi għall-karburanti u l-materjali rispettivi fil-perjodu ta’ rapportar immedjatament qabel il-perjodu ta’ rapportar attwali, kwalunkwe varjazzjoni fil-valuri analitiċi għall-karburant jew il-materjal rispettiv li ma taqbiżx 1/3 tal-valur ta’ inċertezza li miegħu l-operatur irid jaderixxi rigward id-determinazzjoni tad-dejta tal-attivitajiet tal-karburant jew il-materjal rilevanti;
(b)
l-użu tal-frekwenza meħtieġa jista' jimplika kostijiet irraġonevoli.
Sottotaqsima 4
Fatturi Speċifiċi ta’ Kalkolu
Artikolu 36
Fatturi ta’ emissjoni għad-CO2
1. L-operatur għandu jiddetermina fatturi ta’ emissjoni speċifiċi għall-attivitajiet għall-emissjonijiet tad-CO2.
2. Il-fatturi ta’ emissjoni tal-karburanti, inkluż meta użati bħala input ta’ proċess, għandhom jiġu espressi bħala t CO2/TJ.
L-awtorità kompetenti tista' tippermetti li l-operatur juża fattur ta’ emissjoni għal karburant espress bħala t CO2/t jew t CO2/Nm3 għall-emissjonijiet ta’ kombustjoni, fejn l-użu ta’ fattur ta’ emissjoni espress bħala t CO2/TJ jimplika kostijiet irraġonevoli jew fejn tal-anqas tkun tista' tintlaħaq preċiżjoni ekwivalenti għall-emissjonijiet ikkalkulati bl-użu ta’ fattur ta’ emissjoni bħal dan.
3. Għall-konverżjoni tal-kontenut ta’ karbonju fil-valur rispettiv ta’ fattur ta’ emissjoni relatat ma’ CO2 jew viċiversa, l-operatur għandu juża l-fattur 3 664 t CO2/t C.
Artikolu 37
Fatturi ta’ ossidazzjoni u ta’ konverżjoni
1. L-operatur għandu juża bħala minimu l-livell 1 sabiex jiddetermina l-fatturi ta’ ossidazzjoni jew ta’ konverżjoni. L-operatur għandu juża valur ta’ 1 għall-fattur ta’ ossidazzjoni jew ta’ konverżjoni fejn il-fattur ta’ emissjoni jinkludi l-effett ta’ ossidazzjoni jew ta’ konverżjoni mhux kompluti.
Madankollu, l-awtorità kompetenti tista' teħtieġ li l-operaturi jużaw dejjem il-livell 1.
2. Fejn jintużaw ħafna karburanti f'installazzjoni u jkollu jintuża l-livell 3 għall-fattur speċifiku ta’ ossidazzjoni, l-operatur jista' jitlob għall-approvazzjoni tal-awtorità kompetenti għall-wieħed minn dawn li ġejjin jew it-tnejn li huma:
(a)
id-determinazzjoni ta’ fattur wieħed ta’ ossidazzjoni aggregat għall-proċess kollu ta’ kombustjoni u japplikah għall-karburanti kollha;
(b)
l-attribuzzjoni tal-ossidazzjoni mhux kompluta lil fluss wieħed minn sors maġġuri u l-użu ta’ valur ta’ 1 għall-fattur tal-ossidazzjoni tal-flussi mis-sorsi l-oħra.
Jekk jintużaw il-bijomassa jew il-karburanti mħallta, l-operatur għandu jipprovdi evidenza li l-applikazzjoni tal-punti (a) jew (b) tal-ewwel sottoparagrafu ma twassalx għal sottovalutazzjoni tal-emissjonijiet.
Sottotaqsima 5
Trattament tal-Bijomassa
Artikolu 38
Flussi minn sorsi ta’ bijomassa
1. L-operatur jista' jiddetermina d-dejta tal-attivitajiet ta’ flussi minn sorsi ta’ bijomassa mingħajr l-użu ta’ livelli u billi jipprovdi evidenza analitika dwar il-kontenut ta’ bijomassa, fejn il-fluss minn sors jikkonsisti esklussivament minn bijomassa u l-operatur jista' jiżgura li ma jkunx ikkontaminat b'materjali jew karburanti oħra.
2. Il-fattur ta’ emissjoni tal-bijomassa għandu jkun żero.
Il-fattur ta’ emissjoni ta’ karburant jew materjal imħallat għandu jiġi kkalkulat u rrapportat bħala l-fattur ta’ emissjoni preliminari ddeterminat skont l-Artikolu 30 immultiplikat bil-frazzjoni fossili tal-karburant jew tal-materjal.
3. Il-pit, il-ksilit u l-frazzjonijiet fossili tal-karburanti jew il-materjali mħallta ma għandhomx jiġu kkunsidrati bħala bijomassa.
4. Fejn il-frazzjoni ta’ bijomassa ta’ karburanti jew materjali mħallta tkun daqs jew ogħla minn 97 %, jew fejn minħabba l-ammont tal-emissjonijiet assoċjati mal-frazzjoni fossili tal-karburant jew tal-materjal tikkwalifika bħala fluss minn sors de-minimis, l-awtorità kompetenti tista' tippermetti li l-operatur japplika metodoloġiji mingħajr livelli, inkluż il-metodu tal-bilanċ tal-enerġija, għad-determinazzjoni tad-dejta tal-attivitajiet u fatturi ta’ kalkolu rilevanti, għajr jekk il-valur rispettiv ikollu jintuża għat-tnaqqis ta’ CO2 miksub minn bijomassa minn emissjonijiet iddeterminati permezz ta’ kejl kontinwu ta’ emissjonijiet.
Artikolu 39
Determinazzjoni ta’ bijomassa u frazzjoni fossili
1. Jekk soġġett għal-livell tal-livell meħtieġ u għad-disponibbiltà ta’ valuri predefiniti xierqa kif imsemmi fl-Artikolu 31(1), il-frazzjoni ta’ bijomassa ta’ karburant jew materjal speċifiku tiġi ddeterminata bl-użu ta’ analiżijiet, l-operatur għandu jiddetermina dik il-frazzjoni ta’ bijomassa fuq il-bażi ta’ standard rilevanti u l-metodi analitiċi inklużi fih, u japplika dak l-istandard biss jekk ikun approvat mill-awtorità kompetenti.
2. Fejn id-determinazzjoni tal-frazzjoni ta’ bijomassa ta’ karburant jew materjal imħallat permezz ta’ analiżi skont il-paragrafu 1 ma tkunx teknikament vijabbli jew tista' timplika kostijiet irraġonevoli, l-operatur għandu jibbaża l-kalkoli tiegħu fuq fatturi ta’ emissjoni standard u valuri ta’ frazzjonijiet ta’ bijomassa għall-karburanti jew materjali mħallta u metodi ta’ stima ppubblikati mill-Kummissjoni.
Fin-nuqqas ta’ fatturi standard bħal dawn, l-operatur għandu jew jissoponi n-nuqqas ta’ sehem ta’ bijomassa jew jissottometti metodu ta’ stima għad-determinazzjoni tal-frazzjoni tal-bijomassa lill-awtorità kompetenti għall-approvazzjoni. Għall-karburanti jew il-materjali li joriġinaw minn proċess ta’ produzzjoni bi flussi ta’ input iddefiniti u traċċabbli, l-operatur jista' jibbaża stima bħal din fuq bilanċ tal-massa ta’ karbonju fossili u tal-bijomassa li jkun dieħel u ħiereġ mill-proċess.
3. Permezz ta’ deroga mill-paragrafi 1 u 2 u l-Artikolu 30, fejn il-garanzija tal-oriġini tkun ġiet stabbilita skont l-Artikoli 2(j) u 15 tad-Direttiva 2009/28/KE għall-bijogass injettat f'netwerk ta’ gass u sussegwentement imneħħi minnu, l-operatur ma għandux juża analiżijiet għad-determinazzjoni tal-frazzjoni ta’ bijomassa.
TAQSIMA 3
Metodoloġija Bbażata fuq il-Kejl
Artikolu 40
Użu tal-metodoloġija ta’ monitoraġġ ibbażata fuq il-kejl
L-operatur għandu juża metodoloġiji bbażati fuq il-kejl għall-emissjonijiet kollha tal-ossidu nitruż (N2O) kif stabbilit fl-Anness IV, u sabiex jikkwantifika CO2 ittrasferit skont l-Artikolu 49.
Barra dan, l-operatur jista' juża metodoloġiji bbażati fuq il-kejl għas-sorsi ta’ emissjoni ta’ CO2, jekk ikun jista' jipprovdi evidenza li għal sors ta’ emissjoni bħal dan ikun hemm konformità mal-livelli meħtieġa skont l-Artikolu 41.
Artikolu 41
Rekwiżiti tal-livelli
1. Għal kull sors ta’ emissjoni li jirrilaxxa iżjed minn 5 000 tunnellata ta’ CO2(e) fis-sena, jew li jikkontribwixxi għal iżjed minn 10 % tal-emissjonijiet annwali totali tal-installazzjoni, skont liema minnhom ikun l-ogħla f'termini ta’ emissjonijiet assoluti, l-operatur għandu japplika l-ogħla livell elenkat fit-Taqsima 1 tal-Anness VIII. Għas-sorsi l-oħra kollha ta’ emissjoni, l-operatur għandu japplika tal-anqas livell wieħed iżjed baxx mill-ogħla livell.
2. Huwa biss fejn l-operatur jista' juri b'sodisfazzjon għall-awtorità kompetenti li l-applikazzjoni tal-livell meħtieġ skont il-paragrafu 1 ma tkunx teknikament vijabbli jew timplika kostijiet irraġonevoli u l-applikazzjoni ta’ metodoloġija ta’ kalkolu bl-użu tal-livelli meħtieġa mill-Artikolu 26 ma tkunx teknikament vijabbli jew timplika kostijiet irraġonevoli li jista' jintuża l-livell l-iżjed baxx li jkun imiss għas-sors ta’ emissjoni rilevanti, b'minimu ta’ livell 1.
Artikolu 42
Standards u laboratorji ta’ kejl
1. Il-kejl kollu għandu jitwettaq bl-applikazzjoni ta’ metodi bbażati fuq EN 14181 Emissjonijiet ta’ sors stazzjonarju - Assigurazzjoni ta’ kwalità ta’ sistemi ta’ kejl awtomati, EN 15259 Kwalità tal-arja - Kejl ta’ emissjonijiet minn sorsi stazzjonarji - Rekwiżiti għal taqsimiet u postijiet ta’ kejl u għall-għan, il-pjan u r-rapport tal-kejl, u standards EN korrispondenti oħra.
Fejn standards bħal dawn ma jkunux disponibbli, il-metodi għandhom ikunu bbażati fuq standards ISO adattati, standards ippubblikati mill-Kummissjoni jew standards nazzjonali. Fejn ma jeżistu l-ebda standards applikabbli ppubblikati, għandhom jintużaw abbozzi ta’ standards adattati, linji gwida dwar l-aqwa prattiki tal-industrija jew metodoloġiji oħra ppruvati xjentifikament, u għandu jiġi limitat il-preġudizzju fil-kampjunar u l-kejl.
L-operatur għandu jikkunsidra l-aspetti kollha rilevanti tas-sistema tal-kejl kontinwu, inkluż il-post tat-tagħmir, il-kalibrazzjoni, il-kejl, il-garanzija tal-kwalità u l-kontroll tal-kwalità.
2. L-operatur għandu jiżgura li l-laboratorji li jkunu qegħdin iwettqu kejl, kalibrazzjonijiet u valutazzjonijiet ta’ tagħmir rilevanti għal sistemi ta’ kejl kontinwu ta’ emissjonijiet (CEMS) għandu jiġi akkreditat skont EN ISO/IEC 17025 għall-metodi analitiċi rilevanti jew l-attivitajiet ta’ kalibrazzjoni.
Fejn il-laboratorju ma jkollux akkreditazzjoni bħal din, l-operatur għandu jiżgura li r-rekwiżiti ekwivalenti skont l-Artikolu 34(2) sa (3) jintlaħqu.
Artikolu 43
Determinazzjoni tal-emissjonijiet
1. L-operatur għandu jiddetermina l-emissjonijiet annwali minn sors ta’ emissjoni matul il-perjodu ta’ rapportar billi jgħodd matul il-perjodu ta’ rapportar il-valuri kollha fis-siegħa tal-konċentrazzjoni mkejla tal-gassijiet serra mmultiplikati bil-valuri fis-siegħa tal-fluss ta’ gass mit-tromba taċ-ċumnija, fejn il-valuri fis-siegħa għandhom ikunu medji tar-riżultati kollha tal-kejl individwali tas-siegħa rispettiva tal-operat.
Fil-każ ta’ emissjonijiet ta’ CO2, l-operatur għandu jiddetermina l-emissjonijiet annwali fuq il-bażi tal-ekwazzjoni 1 fl-Anness VIII. CO rilaxxat fl-atmosfera għandu jiġi ttrattat bħall-ammont molari ekwivalenti ta’ CO2.
Fil-każ tal-ossidu nitruż (N2O), l-operatur għandu jiddetermina l-emissjonijiet annwali fuq il-bażi tal-ekwazzjoni fis-sottotaqsima B.1 tat-taqsima 16 tal-Anness IV.
2. Fejn jeżistu ħafna sorsi ta’ emissjoni f'installazzjoni waħda u ma jkunux jistgħu jitkejlu bħala sors wieħed ta’ emissjoni, l-operatur għandu jkejjel l-emissjonijiet minn dawk is-sorsi ta’ emissjoni b'mod separat u jgħodd ir-riżultati sabiex jikseb it-total tal-emissjonijiet tal-gass speċifiku matul il-perjodu ta’ rapportar.
3. L-operatur għandu jiddetermina l-konċentrazzjoni tal-gassijiet serra fil-gass mit-tromba taċ-ċumnija permezz ta’ kejl kontinwu f'punt rappreżentattiv permezz ta’ wieħed minn dawn li ġejjin:
(a)
kejl dirett;
(b)
fil-każ ta’ konċentrazzjoni għolja fil-gass mit-tromba taċ-ċumnija, il-kalkolu tal-konċentrazzjoni bl-użu ta’ kejl indirett tal-konċentrazzjoni bl-applikazzjoni tal-Ekwazzjoni 3 tal-Anness VIII u billi jikkunsidra l-valuri mkejla ta’ konċentrazzjoni tal-komponenti l-oħra kollha tal-fluss ta’ gassijiet kif stabbilit fil-pjan ta’ monitoraġġ tal-operatur.
4. Fejn rilevanti, l-operatur għandu jiddetermina b'mod separat kwalunkwe ammont ta’ CO2 li joriġina minn bijomassa bl-użu ta’ metodoloġiji ta’ monitoraġġ ibbażati fuq kalkolu u jnaqqsu mit-total tal-emissjonijiet imkejla ta’ CO2.
5. L-operatur għandu jiddetermina l-fluss tal-gass mit-tromba taċ-ċumnija għall-kalkolu skont il-paragrafu 1 permezz ta’ wieħed mill-metodi li ġejjin:
(a)
kalkolu permezz ta’ bilanċ tal-massa adattat, b'kunsiderazzjoni tal-parametri sinifikanti kollha fuq in-naħa tal-input, inkluż għall-emissjonijiet ta’ CO2 tal-anqas it-tagħbijiet tal-materjali ta’ input, il-fluss tal-arja tal-input u l-effiċjenza tal-proċess, kif ukoll fuq in-naħa tal-produzzjoni tal-anqas il-produzzjoni tal-prodott, u l-konċentrazzjoni ta’ O2, SO2 u NOx;
(b)
id-determinazzjoni permezz tal-kejl kontinwu tal-fluss f'punt rappreżentattiv.
Artikolu 44
Aggregazzjoni tad-dejta
1. L-operatur għandu jikkalkula l-medji fis-siegħa għal kull parametru, inkluż il-konċentrazzjonijiet u l-fluss tal-gass mit-tromba taċ-ċumnija, rilevanti għad-determinazzjoni tal-emissjonijiet bl-użu ta’ metodoloġija bbażata fuq il-kejl bl-użu tal-punti kollha tad-dejta disponibbli għal dik is-siegħa speċifika.
Fejn operatur jista' jiġġenera dejta għal perjodi iqsar ta’ referenza mingħajr kostijiet addizzjonali, huwa għandu juża dawk il-perjodi għad-determinazzjoni tal-emissjonijiet annwali skont l-Artikolu 43(1).
2. Fejn it-tagħmir tal-kejl kontinwu għal parametru jkun tilef il-kontroll, ikun barra mill-firxa jew ma jkunx qed jopera għal parti mis-siegħa jew il-perjodu ta’ referenza msemmi fil-paragarfu 1, l-operatur għandu jikkalkula l-medja fis-siegħa relatata pro rata mal-punti tad-dejta li jifdal għal dik is-siegħa speċifika jew il-perjodu ta’ referenza iqsar bil-kundizzjoni li tal-anqas ikun disponibbli 80 % tal-għadd massimu ta’ punti tad-dejta għal parametru. L-Artikolu 45(2) sa (4) għandu japplika fejn anqas minn 80 % tal-għadd massimu ta’ punti ta’ dejta għa parametru jkunu disponibbli.
Artikolu 45
Dejta nieqsa
1. Jekk parti mit-tagħmir tal-kejl fis-sistema ta’ monitoraġġ kontinwu tal-emissjonijiet ma toperax għal iżjed minn ħamest ijiem konsekuttivi fi kwalunkwe sena kalendarja, l-operatur għandu jgħarraf lill-awtorità kompetenti mingħajr dewmien żejjed u jipproponi miżuri adegwati għat-titjib tal-kwalità tas-sistema ta’ monitoraġġ kontinwu tal-emissjonijiet affettwata.
2. Fejn ma tkunx tista' tiġi pprovduta siegħa valida jew perjodu iqsar ta’ referenza ta’ dejta skont l-Artikolu 44(1) għal parametru wieħed jew aktar tal-metodoloġija bbażata fuq il-kejl minħabba li t-tagħmir ikun tilef il-kontroll, ikun barra mill-firxa jew ma jkunx qed jopera, l-operatur għandu jiddetermina valuri ta’ sostituzzjoni ta’ kull siegħa ta’ dejta nieqsa.
3. Fejn ma tkunx tista' tiġi pprovduta siegħa valida jew perjodu iqsar ta’ referenza għal parametru mkejjel direttament bħala konċentrazzjoni, l-operatur għandu jikkalkula valur ta’ sostituzzjoni bħala s-somma ta’ konċentrazzjoni medja u d-doppju tad-devjazzjoni standard assoċjata ma’ dik il-medja, bl-użu tal-Ekwazzjoni 4 fl-Anness VIII.
Fejn il-perjodu ta’ rapportar ma jkunx applikabbli għad-determinazzjoni ta’ valuri ta’ sostituzzjoni bħal dawn minħabba tibdil tekniku sinifikanti fl-installazjoni, l-operatur għandu jiftiehem mal-awtorità kompetenti dwar perjodu ta’ żmien rappreżentattiv għad-determinazzjoni tal-medja u d-devjazzjoni standard, fejn possibbli b'dewmien ta’ sena.
4. Fejn ma tkunx tista' tiġi pprovduta siegħa valida ta’ dejta għal parametru għajr il-konċentrazzjoni, l-operatur għandu jikseb valuri ta’ sostituzzjoni ta’ dak il-parametru permezz ta’ mudell adattat ta’ bilanċ tal-massa jew bilanċ tal-enerġija tal-proċess. L-operatur għandu jivvalida r-riżultati bl-użu tal-parametri mkejla li jifdal tal-metodoloġija bbażata fuq il-kejl u d-dejta f'kundizzjonijiet tax-xogħol regolari b'kunsiderazzjoni ta’ perjodu ta’ żmien tal-istess dewmien tan-nuqqas fid-dejta.
Artikolu 46
Korroborazzjoni mal-kalkolu tal-emissjonijiet
L-operatur għandu jikkorrobora emissjonijiet iddeterminati minn metodoloġija bbażata fuq il-kejl, bl-eċċezzjoni tal-emissjonijiet ta’ ossidu nitruż (N2O) mill-produzzjoni tal-aċidu nitriku u l-gassijiet serra ttrasferiti f'netwerk ta’ trasport jew post tal-ħżin, billi jikkalkula l-emissjonijiet annwali ta’ kull gass serra kkunsidrat għall-istess sorsi ta’ emissjoni u flussi minn sorsi.
L-użu ta’ metodoloġiji ta’ livelli ma għandux ikun meħtieġ.
TAQSIMA 4
Dispożizzjonijet Speċjali
Artikolu 47
Installazzjonijiet b'emissjonijiet baxxi
1. L-awtorità kompetenti tista' tippermetti li l-operatur jissottometti pjan ta’ monitoraġġ simplifikat skont l-Artikolu 13, bil-kundizzjoni li huwa jopera installazzjoni b'emissjonijiet baxxi.
L-ewwel sottoparagarfu ma għandux japplika għall-installazzjonijiet li jwettqu attivitajiet li għalihom huwa inkluż N2O skont l-Anness I tad-Direttiva 2003/87/KE
2. Għall-finijiet tal-ewwel sottoparagrafu tal-paragrafu 1, installazzjoni għandha tiġi kkunsidrata installazzjoni b'emissjonijiet baxxi fejn tal-anqas tintlaħaq waħda mill-kundizzjonijiet li ġejjin:
(a)
l-emissjonijiet annwali medji ta’ dik l-installazzjoni rrapportati fir-rapporti vverifikati dwar l-emissjonijiet waqt il-perjodu ta’ negozjar immedjatament qabel il-perjodu ta’ negozjar attwali, bl-esklużjoni ta’ CO2 li joriġina minn bijomassa u qabel it-tnaqqis ta’ CO2 ttrasferit, ikunu anqas minn 25 000 tunnellata ta’ CO2(e) kull sena;
(b)
l-emissjonijiet annwali medji msemmija fil-punt (a) ma jkunux disponibbli jew ma jkunux għadhom applikabbli minħabba tibdil fil-konfini tal-installazzjoni jew tibdil fil-kundizzjonijiet tal-operat tal-installazzjoni, iżda l-emissjonijiet annwali ta’ dik l-installazzjoni għall-ħames snin li jkun imiss, bl-esklużjoni ta’ CO2 li joriġina minn bijomassa u qabel it-tnaqqis ta’ CO2 ttrasferit, ikunu, abbażi ta’ metodu konservattiv ta’ stima, anqas minn 25 000 tunnellata ta’ CO2(e) kull sena.
3. L-operatur ta’ installazzjoni b'emissjonijiet baxxi ma għandux ikun meħtieġ jissottometti d-dokumenti ta’ appoġġ imsemmija fit-tielet sottoparagrafu tal-Artikolu 12(1), u għandu jkun eżentat mir-rekwiżit tar-rapportar dwar titjib imsemmi fl-Artikolu 69(4).
4. Permezz ta’ deroga mill-Artikolu 27, l-operatur ta’ installazzjoni b'emissjonijiet baxxi jista' jiddetermina l-ammont ta’ karburant jew materjal bl-użu ta’ reġistri disponibbli u ddokumentati dwar ix-xiri u stimi ta’ tibdil fil-ħażna. L-operatur għandu jkun ukoll eżentat mir-rekwiżit li jipprovdi l-valutazzjoni ta’ inċertezza msemmija fl-Artikolu 28(2) lill-awtorità kompetenti.
5. L-operatur ta’ installazzjoni b'emissjonijiet baxxi għandu jkun eżentat mir-rekwiżit tal-Artikolu 28(2) li jiddetermina dejta dwar il-ħażna fil-bidu u t-tmiem tal-perjodu ta’ rapportar, fejn il-faċilitajiet ta’ ħżin ikunu kapaċi jżommu tal-anqas 5 % tal-konsum annwali ta’ karburant jew materjal waqt il-perjodu ta’ rapportar, sabiex jinkludi l-inċertezza relatata f'valutazzjoni ta’ inċertezza.
6. Permezz ta’ deroga mill-Artikolu 26(1) l-operatur ta’ installazzjoni b'emissjonijiet baxxi jista' japplika bħala minimu l-livell 1 għall-finijiet li jiddetermina dejta tal-attivitajiet u fatturi ta’ kalkolu għall-flussi kollha minn sorsi, sakemm ma tkunx tista' tintlaħaq preċiżjoni ogħla mingħajr sforz addizzjonali għall-operatur, mingħajr ma jipprovdi evidenza li l-applikazzjoni ta’ livelli ogħla mhijiex teknikament vijabbli jew tista' timplika kostijiet irraġonevoli.
7. Għall-fini li jiġu ddeterminati fatturi ta’ kalkolu abbażi ta’ analiżijiet skont l-Artikolu 32, l-operatur ta’ installazzjoni b'emissjonijiet baxxi jista' juża kwalunkwe laboratorju li jkun teknikament kompetenti u li kapaċi jiġġenera riżultati teknikament validi bl-użu tal-proċeduri analitiċi rilevanti, u jipprovdi evidenza għal miżuri ta’ garanzija tal-kwalità kif imsemmi fl-Artikolu 34(3).
8. Fejn installazzjoni b'emissjonijiet baxxi soġġetta għal monitoraġġ simplifikat taqbeż il-livell limitu msemmi fil-paragrafu 2 fi kwalunkwe sena kalendarja, l-operatur tagħha għandu jinnotifika lill-awtorità kompetenti dwar dan mingħajr dewmien żejjed.
L-operatur għandu, mingħajr dewmien żejjed, jissottometti modifika sinifikanti tal-pjan ta’ monitoraġġ kif mifhum fil-punt (b) tal-Artikolu 15(3), lill-awtorità kompetenti għall-approvazzjoni.
Madankollu, l-awtorità kompetenti għandha tippermetti li l-operatur ikompli l-monitoraġġ issimplifikat bil-kundizzjoni li l-operatur juri b'sodisfazzjon għall-awtorità kompetenti li l-livell limitu msemmi fil-paragrafu 2 ma jkunx inqabeż fil-ħames perjodi ta’ rapportar li jkunu għaddew u ma jkunx se jinqabeż għal darb'oħra mill-perjodu ta’ rapportar ta’ wara 'l quddiem.
Artikolu 48
CO2 inerenti
1. CO2 inerenti li jiġi ttrasferit f'installazzjoni, inkluż dak li jkun jinsab f'gass naturali jew gass tal-iskart inkluż il-gass minn kalkara tal-funderija jew gass ta’ forn tal-kokk, għandu jiġi inkluż fil-fattur ta’ emissjoni għal dak il-karburant.
2. Fejn CO2 inerenti joriġina minn attivitajiet koperti bl-Anness I tad-Direttiva 2003/87/KE jew inklużi skont l-Artikolu 24 ta’ dik id-Direttiva u sussegwentement jiġi ttrasferit barra mill-installazzjoni bħala parti ta’ karburant għal installazzjoni u attività oħra koperti b'dik id-Direttiva, ma għandux jingħadd bħala emissjonijiet tal-installazzjoni fejn joriġina.
Madankollu, fejn CO2 inerenti jiġi rilaxxat, jew ittrasferit barra mill-installazzjoni lejn entitajiet mhux koperti minn dik id-Direttiva, għandu jingħadd bħala emissjonijet tal-installazzjoni fejn joriġina.
3. L-operaturi jistgħu jiddeterminaw kwantitajiet ta’ CO2 inerenti ttrasferiti barra mill-installazzjoni kemm fl-installazzjoni tat-trasferiment kif ukoll f'dik riċevitriċi. F'dak il-każ, il-kwantitajiet ta’ CO2 inerenti ttrasferiti u riċevuti rispettivament għandhom ikunu identiċi.
Fejn il-kwantitajiet ta’ CO2 inerenti ttrasferiti u riċevuti ma jkunux identiċi, il-medja aritmetika taż-żewġ valuri mkejla għandha tintuża kemm fir-rapport dwar l-emissjonijiet tal-installazzjoni tat-trasferiment kif ukoll f'dik riċevitriċi, fejn id-devjazzjoni bejn il-valuri tista' tiġi spjegata bl-inċertezza tas-sistemi ta’ kejl. F'każ bħal dan, ir-rapport dwar l-emissjonijiet għandu jirreferi għall-allinjament ta’ dak il-valur.
Fejn id-devjazzjoni bejn il-valuri ma tistax tiġi spjegata bil-firxa ta’ inċertezza approvata tas-sistemi ta’ kejl, l-operaturi tal-installazzjonijiet tat-trasferiment u dawk riċevituri għandhom jallinjaw il-valuri billi japplikaw aġġustamenti konservattivi approvati mill-awtorità kompetenti.
Artikolu 49
CO2 ttrasferit
1. L-operatur għandu jnaqqas mill-emissjonijiet tal-installazzjoni kwalunkwe ammont ta’ CO2 li joriġina minn karbonju fossili f'attivitajiet koperti bl-Anness I tad-Direttiva 2003/87/KE, li ma jiġix rilaxxat mill-installazzjoni, iżda jiġi ttrasferit 'il barra mill-installazzjoni lejn kwalunkwe minn dawn li ġejjin:
(a)
installazzjoni għall-qbid għall-fini ta’ trasport u ħżin ġeoloġiku fuq perjodu twil f'post ta’ ħżin permess skont id-Direttiva 2009/31/KE;
(b)
netwerk tat-trasport bil-fini ta’ ħżin ġeoloġiku fuq perjodu twil f'post ta’ ħżin permess skont id-Direttiva 2009/31/KE;
(c)
post ta’ ħżin permess skont id-Direttiva 2009/31/KE għall-fini ta’ ħżin ġeoloġiku fuq perjodu twil.
Għal kwalunkwe trasferiment ieħor ta’ CO2 'l barra mill-installazzjoni, ma għandu jiġi permess l-ebda tnaqqis ta'CO2 mill-emissjonijiet tal-installazzjoni.
2. L-operatur tal-installazzjoni li minnha jiġi ttrasferit id-CO2 għandu jipprovdi fir-rapport annwali tiegħu dwar l-emissjonijiet il-kodiċi ta’ identifikazzjoni tal-installazzjoni riċevitriċi rikonoxxut skont ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 1193/2011 tat-18 ta’ Novembru 2011 li jistabbilixxi Reġistru tal-Unjoni għall-perjodu ta’ negozjar li jibda mill-1 ta’ Jannar 2013, u għal perjodi ta’ negozjar sussegwenti, tal-iskema tal-Unjoni għan-negozjar ta’ emissjonijiet skont id-Direttiva 2003/87/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill u d-Deċiżjoni Nru 280/2004/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill u li jemenda r-Regolamenti (KE) Nru 2216/2004 u (UE) Nru 920/2010 (11).
L-ewwel sottoparagrafu għandu japplika wkoll għall-installazzjoni riċevitriċi fir-rigward tal-kodiċi ta’ identifikazzjoni tal-installazzjoni tal-installazzjoni tat-trasferiment.
3. Għad-determinazzjoni tal-kwantità ta’ CO2 ttrasferit minn installazzjoni waħda għall-oħra, l-operatur għandu japplika metodoloġija bbażata fuq il-kejl inkluż skont l-Artikoli 43, 44 u 45. Is-sors ta’ emissjoni għandu jikkorrispondi għall-punt tal-kejl u l-emissjonijiet għandhom jiġu espressi bħala l-kwantità ta’ CO2 ttrasferit.
4. Għad-determinazzjoni tal-kwantità ta’ CO2 ttrasferit minn installazzjoni għall-oħra, l-operatur għandu japplika l-livell 4 kif iddefinit fit-Taqsima 1 tal-Anness VII.
Madankollu, l-operatur jista' japplika l-livell iżjed baxx li jkun imiss bil-kundizzjoni li huwa jistabbilixxi li l-applikazzjoni tal-livell 4 kif iddefinit fit-Taqsima 1 tal-Anness VIII ma tkunx teknikament vijabbli jew timplika kostijiet irraġonevoli.
5. L-operaturi jistgħu jiddeterminaw il-kwantitajiet ta’ CO2 ttrasferit 'il barra mill-installazzjoni kemm fl-installazzjoni tat-trasferiment kif ukoll f'dik riċevitriċi. F'dak il-każ, għandu japplika l-Artikolu 48(3).
KAPITOLU IV
MONITORAĠĠ TA’ EMISSJONIJIET U DEJTA TAT-TUNNELLATI KILOMETRI MILL-AVJAZZJONI
Artikolu 50
Dispożizzjonijiet ġenerali
1. Kull operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jimmonitorja u jirrapporta emissjonijiet minn attivitajiet ta’ avjazzjoni għat-titjiriet kollha inklużi fl-Anness I għad-Dirrettiva 2003/87/KE li jitwettqu minn dak l-operatur tal-inġenji tal-ajru waqt il-perjodu ta’ rapportar u li għalih l-operatur tal-inġenji tal-ajru huwa responsabbli.
Għal dak il-għan, l-operatur ta’ inġenji tal-ajru għandu jattribwixxi t-titjiriet kollha lis-sena kalendarja skont il-ħin tat-tluq imkejjel fil-Ħin Universali Kkoordinat.
2. L-operatur tal-inġenji tal-ajru li jkollu l-ħsieb li japplika għal allokazzjoni ta’ kwoti mingħajr ħlas skont l-Artikoli 3e jew 3f tad-Direttiva 2003/87/KE għandu jimmonitorja wkoll id-dejta tat-tunnellati kilometri għall-istess titjiriet waqt is-snin ta’ monitoraġġ rispettivi.
3. Għall-fini li jiġi identifikat l-operatur tal-inġenji tal-ajru uniku msemmi fil-punt (o) tal-Artikolu 3 tad-Direttiva 2003/87/KE li jkun responsabbli għal titjira, għandu jintuża s-sinjal tas-sejħa użat għall-finijiet ta’ kontroll tat-traffiku tal-ajru. Is-sinjal tas-sejħa għandu jkun wieħed minn dawn li ġejjin:
(a)
id-deżinjatur ICAO stabbilit fil-kaxxa 7 tal-pjan tat-titjira;
(b)
fejn id-deżinjatur tal-ICAO tal-operatur tal-inġenji tal-ajru ma jkunx disponibbli, l-immarkar tar-reġistrazzjonijiet tal-inġenju tal-ajru.
4. Fejn l-identità tal-operatur tal-inġenji tal-ajru ma tkunx magħrufa, l-awtorità kompetenti għandha tikkunsidra l-proprjetarju tal-inġenju tal-ajru bħala operatur tal-inġenji tal-ajru għajr jekk tagħti prova tal-identità tal-operatur tal-inġenji tal-ajru responsabbli.
Artikolu 51
Sottomissjoni tal-pjanijiet ta’ monitoraġġ
1. Mhux aktar tard minn erba' xhur qabel ma operatur tal-inġenji tal-ajru jibda attivitajiet ta’ avjazzjoni koperti bl-Anness I tad-Direttiva 2003/87/KE, huwa għandu jissottometti lill-awtorità kompetenti pjan ta’ monitoraġġ għall-monitoraġġ u r-rapportar tal-emissjonijiet skont l-Artikolou 12.
B'deroga mill-ewwel sottoparagrafu, operatur tal-inġenji tal-ajru li għall-ewwel darba jwettaq attività tal-avjazzjoni koperta bl-Anness I tad-Direttiva 2003/87/KE li ma setgħetx ġiet prevista erba' xhur qabel l-attività, għandu jissottometti pjan ta’ monitoraġġ lill-awtorità kompetenti mingħajr dewmien żejjed, iżda mhux aktar minn sitt ġimgħat wara li l-attività tkun twettqet. L-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jipprovdi ġustifikazzjoni xierqa lill-awtorità kompetenti għala ma setax jissottometti pjan ta’ monitoraġġ erba' xhur qabel l-attività.
Fejn l-Istat Membru li jamministra msemmi fl-Artikolu 18a tad-Direttiva 2003/87/KE ma jkunx magħruf minn qabel, l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu mingħajr dewmien żejjed jissottometti l-pjan ta’ monitoraġġ meta informazzjoni dwar l-awtorità kompetenti tal-Istat Membru li jamministra ssir disponibbli.
2. Fejn l-operatur tal-inġenji tal-ajru jkollu l-ħsieb li japplika għal allokazzjoni ta’ kwoti mingħajr ħlas skont l-Artikoli 3e jew 3f tad-Direttiva 2003/87/KE, huwa għandu jissottometti wkoll pjan ta’ monitoraġġ għall-monitoraġġ u r-rapportar tad-dejta tat-tunnellati kilometri. Il-pjan ta’ monitoraġġ għandu jiġi sottomess mhux aktar tard minn erba' xhur qabel il-bidu ta’ waħda minn dawn li ġejjin:
(a)
is-sena ta’ monitoraġġ imsemmija fl-Artikolu 3e(1) tad-Direttiva 2003/87/KE għall-applikazzjonijiet skont dak l-Artikolu;
(b)
it-tieni sena kalendarja tal-perjodu msemmi fl-Artikolu 3c(2) tad-Direttiva 2003/87/KE għall-applikazzjonijiet skont l-Artikolu 3f ta’ dik id-Direttiva.
Artikolu 52
Metodoloġija ta’ monitoraġġ għall-emissjonijiet minn attivitajiet tal-avjazzjoni
1. Kull operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jiddetermina l-emissjonijiet annwali ta’ CO2 minn attivitajiet tal-avjazzjoni billi jimmultiplika l-konsum annwali ta’ kull karburant espress f'tunnellati bil-fattur rispettiv ta’ emissjoni.
2. Kull operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jiddetermina l-konsum ta’ karburant għal kull titjira u għal kull karburant, inkluż il-karburant ikkunsmat mill-unità tal-enerġija awżiljara. Għal dak il-għan, l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu juża wieħed mill-metodi stabbiliti fit-Taqsima 1 tal-Anness III. L-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jagħżel il-metodu li jipprovdi għad-dejta l-iżjed kompluta u puntwali kkombinata mal-inċertezza l-iżjed baxxa mingħajr ma jidħol f'kostijiet irraġonevoli.
3. Kull operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jiddetermina l-karburant ippumpjat fit-tank imsemmi fit-Taqsima 1 tal-Anness III abbażi ta’ wieħed minn dawn li ġejjin:
(a)
il-kejl min-naħa tal-fornitur tal-karburant, kif iddokumentat fin-noti tal-kunsinna jew il-fatturi tal-karburant għal kull titjira;
(b)
id-dejta minn sistemi ta’ kejl abbord inġenji tal-ajru rreġistrata fid-dokumentazzjoni tal-massa u l-bilanċ, fir-reġistru tekniku tal-inġenju tal-ajru jew trażmessa b'mod elettroniku mill-inġenju tal-ajru lill-operatur tal-inġenji tal-ajru.
4. L-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jiddetermina l-karburant li jkun hemm fit-tank bl-użu ta’ dejta minn sistemi ta’ kejl abbord ta’ inġenji tal-ajru u rreġistrata fid-dokumentazzjoni tal-massa u l-bilanċ, fir-reġistru tekniku tal-inġenju tal-ajru jew jittrażmettiha b'mod elettroniku mill-inġenju tal-ajru lill-operatur tal-inġenji tal-ajru.
5. L-operaturi tal-inġenji tal-ajru għandhom japplikaw il-livell 2 kif stabbilit fit-Taqsima 2 tal-Anness III.
Madankollu, l-operaturi ta’ inġenji tal-ajru li jkunu rrapportaw emissjonijiet annwali medji matul il-perjodu ta’ negozjar immedjatament qabel il-perjodu ta’ negozjar attwali, li kienu daqs jew inqas minn 50 000 tunnellata ta’ CO2 fossili jistgħu japplikaw bħala minimu l-livell 1 kif iddefinit fit-Taqsima 2 tal-Anness III. L-operaturi kollha ta’ inġenji tal-ajru jistgħu japplikaw bħala minimu l-livell 1 kif iddefinit fit-Taqsima 2 tal-Anness III għall-flussi minn sorsi li flimkien jikkontribwixxu għal inqas minn 5 000 tunnellata ta’ CO2 fossili kull sena jew inqas minn 10 %, sa kontribut massimu ta’ 100 000 tunnellata ta’ CO2 fossili kull sena, skont liema minnhom ikun l-ogħla f'termini ta’ valur massimu. Fejn, għall-finijiet ta’ dan is-sottoparagrafu l-emissjonijiet irrapportati ma jkunux disponibbli jew ma jkunux għadhom applikabbli, l-operatur tal-inġenji tal-ajru jista' juża stima konservattiva jew tbassir sabiex jiddetermina l-emissjonijiet annwali medji.
6. Fejn l-ammont ta’ karburant ippumpjat fit-tank jew l-ammont ta’ karburant li jifdal fit-tankijiet jiġi ddeterminat f'unitajiet ta’ volum, espressi f'litri, l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jibdel dak l-ammont minn volum għal massa bl-użu ta’ valuri effettivi tad-densità. L-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jiddetermina d-densità effettiva bl-użu ta’ waħda minn dawn li ġejjin:
(a)
sistemi ta’ kejl abbord;
(b)
id-densità mkejla mill-fornitur tal-karburant fil-karburant ippumpjat fit-tank u rreġistrata fuq il-fattura jew in-nota tal-kunsinna tal-karburant.
Id-densità effettiva għandha tiġi espressa bħala kg/litru u ddeterminata għat-temperatura applikabbli għal kejl speċifiku;
F'każijiet li għalihom il-valuri tad-densità effettiva ma jkunux disponibbli, għandu jiġi applikat fattur ta’ densità standard ta’ 0,8 kg/litru mal-approvazzjoni mill-awtorità kompetenti.
7. Għall-finijiet tal-kalkolu msemmi fil-paragrafu 1, l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu juża l-fatturi predefiniti tal-emissjonijiet stabbiliti fit-Tabella 2 fl-Anness III.
Għall-finijiet ta’ rapportar, dak l-approċċ għandu jiġi kkunsidrat bħala l-livell 1. Għall-karburanti mhux elenkati f'dik it-tabella, l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jiddetermina l-fattur ta’ emissjoni skont l-Artikolu 32, ikkunsidrat bħala l-livell 2. Għall-karburanti bħal dawn, il-valur kalorifiku nett għandu jiġi ddeterminat u r-rapportat bħala oġġett ta’ memo.
8. Permezz ta’ deroga mill-paragrafu 7, l-operatur tal-inġenji tal-ajru jista', mal-approvazzjoni tal-awtorità kompetenti, jikseb il-fattur ta’ emissjoni jew il-kontenut ta’ karbonju, li fuqu tkun ibbażata, jew il-valur kalorifiku nett għall-karburanti li jiġu nnegozjati b'mod kummerċjali mir-reġistri tax-xiri għall-karburant rispettiv ipprovdut mill-fornitur ta’ karburant, bil-kundizzjoni li dawk li jkunu nkisbu abbażi ta’ standards u fatturi ta’ emissjonijiet aċċettati f'livell internazzjonali elenkati fit-Tabella 2 fl-Anness III ma jkunux jistgħu jiġu applikati.
Artikolu 53
Dispożizzjonijiet speċifiċi għall-bijomassa
L-Artikolu 39 għandu japplika skont kif ikun xieraq għad-determinazzjoni tal-frazzjoni ta’ bijomassa ta’ karburant imħallat.
Minkejja l-Artikolu 39(2), l-awtorità kompetenti għandha tippermetti l-użu ta’ metodoloġija applikabbli b'mod uniformi fl-Istati Membri kollha għad-determinazzjoni tal-frazzjoni ta’ bijomassa, skont kif ikun xieraq.
Skont dik il-metodoloġija, il-frazzjoni ta’ bijomassa, il-valur kalorifiku nett u l-fattur ta’ emissjoni jew il-kontenut ta’ karbonju tal-karburant użat f'attività ta’ avjazzjoni tal-EU ETS elenkata fl-Anness I għad-Direttiva 2003/87/KE għandhom jiġu ddeterminati bl-użu ta’ reġistri tax-xiri tal-karburant.
Il-metodoloġija għandha tkun ibbażata fuq il-linji gwida pprovduti mill-Kummissjoni sabiex tiġi ffaċilitata l-applikazzjoni konsistenti tagħha fl-Istati Membri kollha.
L-użu ta’ bijokarburanti għall-avjazzjoni għandu jiġi vvalutat skont l-Artikolu 18 tad-Direttiva 2009/28/KE.
Artikolu 54
Emittenti żgħar
1. L-operaturi tal-inġenji tal-ajru li joperaw inqas minn 243 titjira għal kull perjodu għal tliet perjodi konsekuttivi ta’ erba' xhur il-wieħed u l-operaturi tal-inġenji tal-ajru li joperaw titjiriet b'emissjonijiet annwali totali ta’ inqas minn 25 000 tunnellata ta’ CO2 fis-sena għandhom jiġu kkunsidrati bħala emittenti żgħar.
2. Permezz ta’ deroga mill-Artikolu 52, l-emittenti żgħar jistgħu jikkalkulaw il-konsum ta’ karburant bl-użu ta’ għodod implimentati mill-Eurocontrol jew organizzazzjoni rilevanti oħra, li tista' tipproċessal-informazzjoni kollha rilevanti dwar it-traffiku tal-ajru li tikkorrispondi għal dik disponibbli għall-Eurocontrol u jevitaw kwalunkwe sottostimi tal-emissjonijiet.
L-għodod applikabbli jistgħu jintużaw biss jekk jiġu approvati mill-Kummissjoni inkluż l-applikazzjoni ta’ fatturi ta’ korrezzjoni sabiex jikkumpensaw kwalunkwe nuqqas ta’ preċiżjoni fil-metodi ta’ mmudellar.
3. Permezz ta’ deroga mill-Artikolu 12, emittent żgħir li jkollu l-ħsieb li juża kwalunkwe mill-għodod imsemmija fil-paragrafu 2 ta’ dan l-Artikolu jista' jissottometti biss l-informazzjoni li ġejja fil-pjan ta’ monitoraġġ għall-emissjonijiet:
(a)
informazzjoni meħtieġa skont il-punt 1 tat-Taqsima 2 tal-Anness I;
(b)
evidenza li l-livelli limitu għall-emittenti żgħar stabbiliti fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu jkunu ntlaħqu;
(c)
l-isem ta’ jew referenza għall-għodda kif imsemmija fil-paragrafu 2 ta’ dan l-Artikolu li jkollha tintuża għall-kalkolu tal-istima tal-konsum ta’ karburant.
Emittent zgħir għandu jiġi eżentat mir-rekwiżit li jissottometti d-dokumentazzjoni ta’ appoġġ imsemmija fit-tielet sottoparagrafu tal-Artikolu 12(1).
4. Fejn operatur tal-inġenji tal-ajru juża kwalunkwe mill-għodod imsemmija fil-paragrafu 2 u jaqbeż il-livelli limitu msemmija fil-paragrafu 1 waqt sena ta’ rapportar, l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jinnotifika lill-awtorità kompetenti b'dan mingħajr dewmien żejjed.
L-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu, mingħajr dewmien żejjed, jissottometti modifika sinifikanti tal-pjan ta’ monitoraġġ kif mifhum fil-punt (vi) tal-Artikolu 15(4)(a) lill-awtorità kompetenti għall-approvazzjoni.
Madankollu, l-awtorità kompetenti għandha tippermetti li l-operatur tal-inġenji tal-ajru jkompli juża l-għodda msemmija fil-paragrafu 2 bil-kundizzjoni li l-operatur tal-inġenji tal-ajru juri b'sodisfazzjoni għall-awtorità kompetenti li l-livelli limitu msemmija fil-paragrafu 1 ikunu għadhom ma nqabżux fl-aħħar ħames perjodi ta’ rapportar u ma jkunux se jinqabżu għal darb'oħra mill-perjodu ta’ rapportar li jkun imiss 'il quddiem.
Artikolu 55
Sorsi ta’ inċertezza
1. L-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jidentifika sorsi ta’ inċertezza u l-livelli assoċjati ta’ inċertezza tagħhom. L-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jikkunsidra dik l-informazzjoni meta jkun qed jagħżel il-metodoloġija ta’ monitoraġġ skont l-Artikolu 52(2).
2. Fejn l-operatur tal-inġenji tal-ajru jiddetermina l-karburant ippumpjat fit-tank skont il-punt (a) tal-Artikolu 52(3), ma għandux ikun meħtieġ li jipprovdi iżjed provi tal-livell ta’ inċertezza assoċjat.
3. Fejn jintużaw sistemi abbord għall-kejl tal-karburant ippumpjat jew il-karburant li jkun hemm fit-tankijiet skont il-punt (b) tal-Artikolu 52(3), il-livell ta’ inċertezza assoċjat mal-kejl tal-karburant għandu jiġi appoġġat minn dawn kollha li ġejjin:
(a)
l-ispeċifikazzjonijiet tal-manifattur tal-inġenju tal-ajru li jiddeterminaw il-livelli ta’ inċertezza ta’ sistemi abbord ta’ kejl tal-karburant;
(b)
l-evidenza tat-twettiq ta’ verifiki ta’ rutina tal-operat sodisfaċenti tas-sistemi ta’ kejl tal-karburant.
4. Minkejja l-paragrafi 2 u 3, l-operatur tal-inġenji tal-ajru jista' jibbaża l-inċertezzi għall-komponenti l-oħra kollha tal-metodoloġija ta’ monitoraġġ fuq ġudizzju espert konservattiv b'kunsiderazzjoni tal-għadd ta’ titjiriet stmat fil-perjodu ta’ rapportar.
5. L-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jwettaq regolarment attivitajiet adattati ta’ kontroll, inkluż verifiki doppji bejn il-kwantità ta’ karburant ippumpjat fit-tank kif ipprovdut mill-fatturi u l-kwantità ta’ karburant ippumpjat fit-tank indikata minn kejl abbord, u jieħu azzjoni korrettiva jekk jiġu osservati devjazzjonijiet sinifikanti.
Artikolu 56
Determinazzjoni tad-dejta tat-tunnellati kilometri
1. L-operatur tal-inġenji tal-ajru li jkollu l-ħsieb li japplika għal allokazzjoni ta’ kwoti mingħajr ħlas skont l-Artikoli 3e jew 3f tad-Direttiva 2003/87/KE għandu jimmonitorja d-dejta tat-tunnellati kilometri għat-titjiriet kollha inklużi fl-Anness I għad-Direttiva 2003/87/KE fis-snin ta’ monitoraġġ rilevanti għal applikazzjonijiet bħal dawn.
2. L-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jikkalkula d-dejta tat-tunnellati kilometri billi jimmultiplika d-distanza, ikkalkulata skont it-Taqsima 4 tal-Anness III u espressa f'kilometri (km), bit-tagħbija utli, ikkalkulata bħala s-somma tal-massa ta’ merkanzija, il-posta u l-passiġġieri u bagalji vverifikati, espressi f'tunnellati (t).
3. L-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jiddetermina l-massa tal-merkanzija u l-posta fuq il-bażi tal-massa effettiva jew standard li jkun hemm fid-dokumentazzjoni tal-massa u l-bilanċ għat-titjiriet rilevanti.
L-operaturi tal-inġenji tal-ajru li ma jkunux meħtieġa li jkollhom dokumentazzjoni tal-massa u l-bilanċ għandhom jipproponu metodoloġija adattata fil-pjan ta’ monitoraġġ għad-determinazzjoni tal-massa tal-merkanzija u l-posta, waqt li jeskludu l-piż tat-tara tal-pelits u l-kontejners kollha li ma jkunux tagħbija utli, u l-piż tas-servizz.
4. L-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jiddetermina l-massa ta’ passiġġieri li jkunu qegħdin jużaw wieħed mil-livelli li ġejjin:
(a)
Livell 1: jikkonsisti f'valur predefinit ta’ 100 kg għal kull passiġġier inkluż il-bagalji rreġistrati tiegħu;
(b)
Livell 2: jikkonsisti fil-massa tal-passiġġieri u l-bagalji rreġistrati inklużi fid-dokumentazzjoni tal-massa u l-bilanċ għal kull titjira.
Madankollu, il-livell magħżul għandu japplika għat-titjiriet kollha fis-snin ta’ monitoraġġ rilevanti għal applikazzjonijiet skont l-Artikolu 3e jew 3f tad-Direttiva 2003/87/KE.
KAPITOLU V
IMMANIĠĠJAR U KONTROLL TAD-DEJTA
Artikolu 57
Attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta
1. L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jistabbilixxi, jiddokumenta, jimplimenta u jżomm proċeduri bil-miktub għall-attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta għall-monitoraġġ u r-rapportar ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra u jiżgura li r-rapport annwali dwar l-emissjonijiet li jirriżulta minn attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta, ma jkunx jinkludi dikjarazzjonijiet skorretti u jkun konformi mal-pjan ta’ monitoraġġ, dawk il-proċeduri bil-miktub u dan ir-Regolament.
Fejn l-operatur tal-inġenji tal-ajru jkollu l-ħsieb li japplika għal allokazzjoni ta’ kwoti mingħajr ħlas skont l-Artikoli 3e jew 3f tad-Direttiva 2003/87/KE, l-ewwel sottoparagrafu għandu japplika wkoll għall-monitoraġġ u r-rapportar tad-dejta tat-tunnellati kilometri.
2. Id-deskrizzjonijiet tal-proċeduri bil-miktub għall-attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta li jkun hemm fil-pjan ta’ monitoraġġ għandhom tal-anqas ikopru l-elementi li ġejjin:
(a)
l-elementi ta’ informazzjoni elenkati fl-Artikolu 12(2);
(b)
identifikazzjoni tas-sorsi primarji tad-dejta;
(c)
kull pass fil-fluss ta’ dejta minn dejta primarja għal dejta annwali tal-emissjonijiet jew it-tunnellati kilometri li għandu jirrifletti s-sekwenza u l-interazzjoni bejn l-attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta;
(d)
il-passi tal-ipproċessar rilevanti relatati ma’ kull attività speċifika ta’ fluss ta’ dejta inkluż il-formoli u d-dejta użati għad-determinazzjoni tad-dejta tal-emissjonijiet jew it-tunnellati kilometri.
(e)
sistemi rilevanti tal-ipproċessar u l-ħżin ta’ dejta elettronika użati kif ukoll l-interazzjoni bejn sistemi bħal dawn u inputs oħra inkluż input manwali;
(f)
il-mod kif il-produzzjoni tal-attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta tiġi ddokumentata.
Artikolu 58
Sistema ta’ Kontroll
1. L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jistabbilixxi, jiddokumenta, jimplimenta u jżomm sistema effettiva ta’ kontroll sabiex jiġi żgurat li r-rapport annwali dwar l-emissjonijiet u, fejn applikabbli, ir-rapport dwar it-tunnellati kilometri annwali li jirriżulta minn attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta ma jkunx jinkludi dikjarazzjonijiet skorretti u jkun konformi mal-pjan ta’ monitoraġġ u ma’ dan ir-Regolament.
2. Is-sistema ta’ kontroll imsemmija fil-paragrafu 1 għandha tikkonsisti minn dan li ġej:
(a)
valutazzjoni ta’ operatur jew ta’ operatur tal-inġenji tal-ajru tar-riskji inerenti u r-riskji ta’ kontroll;
(b)
proċeduri bil-miktub relatati ma’ attivitajiet ta’ kontroll li għandhom inaqqsu r-riskji identifikati.
3. Il-proċeduri bil-miktub relatati mal-attivitajiet ta’ kontroll kif imsemmi fil-punt (b) tal-paragrafu 2 għandhom tal-anqas jinkludu:
(a)
il-garanzija tal-kwalità tat-tagħmir tal-kejl;
(b)
il-garanzija tal-kwalità tas-sistema tat-teknoloġija tal-informatika użata għall-attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta, inkluż it-teknoloġija tal-kompjuters tal-kontroll tal-proċess;
(c)
is-segregazzjoni tad-dmirijiet fl-attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta u l-attivitajiet ta’ kontroll kif ukoll l-immaniġġjar tal-kompetenzi meħtieġa;
(d)
analiżijiet interni u validazzjoni tad-dejta;
(e)
korrezzjonijiet u azzjoni korrettiva;
(f)
il-kontroll tal-proċessi esternalizzati;
(g)
iż-żamma ta’ reġistri u dokumentazzjoni inkluż l-immaniġġjar ta’ verżjonijiet ta’ dokumenti.
4. L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jimmonitorja l-effikaċja tas-sistema ta’ kontroll, inkluż it-twettiq ta’ analiżijiet interni u b'kunsiderazzjoni tas-sejbiet tal-verifikatur waqt il-verifika tar-rapporti ta’ emissjonijiet annwali u, fejn ikun applikabbli, ir-rapporti dwar id-dejta tat-tunnellati kilometri, imwettqa skont ir-Regolament (UE) Nru 600/2012.
Kull meta jinstab li s-sistema ta’ kontroll ma tkunx effikaċi jew ma tkunx proporzjonata mar-riskji identifikati, l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jipprova jtejjeb is-sistema ta’ kontroll u jaġġorna l-pjan ta’ monitoraġġ jew il-proċeduri bil-miktub sottostanti għall-attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta, il-valutazzjonijiet tar-riskji u l-attivitajiet ta’ kontroll skont kif ikun xieraq.
Artikolu 59
Garanzija tal-kwalità
1. Għall-finijiet tal-punt (a) tal-Artikolu 58(3), l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jiżgura li t-tagħmir tal-kejl rilevanti kollu jiġi kkalibrat, aġġustat u vverifikat f'intervalli regolari inkluż qabel l-użu, u vverifikat ma’ standards ta’ kejl traċċabbli għal standards ta’ kejl internazzjonali, fejn disponibbli, skont ir-rekwiżiti ta’ dan ir-Regolament u proporzjonati mar-riskji identifikati.
Fejn il-komponenti tas-sistemi tal-kejl ma jkunux jistgħu jiġu kkalibrati, l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jidentifika dawk fil-pjan ta’ monitoraġġ u jipproponi attivitajiet alternattivi ta’ kontroll.
Meta jinstab li t-tagħmir ma jikkonformax mal-prestazzjoni meħtieġa, l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu minnufih jieħu l-azzjoni korrettiva meħtieġa.
2. Fir-rigward ta’ sistemi ta’ kejl kontinwu, l-operatur għandu japplika garanzija tal-kwalità bbażata fuq l-istandard Assigurazzjoni ta’ kwalità ta’ sistemi ta’ kejl awtomati (EN 14181), inkluż kejl parallel b'metodi ta’ referenza standard tal-anqas darba fis-sena, li jitwettaq minn persunal kompetenti.
Fejn garanzija ta’ kwalità bħal din tesiġi valuri limitu ta’ emissjonijoniet (ELVs) bħala parametri meħtieġa għall-bażi tal-verifiki tal-kalibrazzjoni u l-prestazzjoni, għandha tintuża l-konċentrazzjoni annwali medja fis-siegħa tal-gass serra bħala sostitut għal ELVs bħal dawn. Fejn l-operatur isib nuqqas ta’ konformità mar-rekwiżiti tal-garanzija tal-kwalità, inkluż li jkollha titwettaq rikalibrazzjoni, huwa għandu jirrapporta dik iċ-ċirkostanza lill-awtorità kompetenti u jieħu azzjoni korrettiva mingħajr dewmien żejjed.
Artikolu 60
Garanzija tal-kwalità tat-teknoloġija tal-informatika
Għall-finijiet tal-punt (b) tal-Artikolu 58(3), l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jiżgura li s-sistema tat-teknoloġija tal-informatika tiġi mfassla, iddokumentata, ittestjata, implimentata, ikkontrollata u miżmuma b'mod li jippermetti l-ipproċessar ta’ dejta affidabbli, preċiża u puntwali skont ir-riskji identifikati skont il-punt (a) tal-Artikolu 58(2).
Il-kontroll tas-sistema tat-teknoloġija tal-informatika għandu jinkludi l-kontroll tal-aċċess, il-kontroll tal-back-up, l-irkupru, l-ippjanar tal-kontinwità u s-sigurtà.
Artikolu 61
Segregazzjoni tad-dmirijiet
Għall-finijiet tal-punt (c) tal-Artikolu 58(3), l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jassenja persuni responsabbli għall-attivitajiet kollha ta’ fluss ta’ dejta u għall-attivitajiet kollha ta’ kontroll b'mod li jissepara d-dmirijiet konflittwali. Fin-nuqqas ta’ attivitajiet oħra ta’ kontroll, huwa għandu jiżgura għall-attivitajiet kollha ta’ fluss ta’ dejta proporzjonati mar-riskji inerenti identifikati li l-informazzjoni u d-dejta rilevanti kollha tiġi kkonfermata minn tal-anqas persuna waħda li ma tkunx ġiet involuta fid-determinazzjoni u r-reġistrazzjoni ta’ dik l-informazzjoni jew id-dejta.
L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jimmaniġġja l-kompetenzi meħtieġa għar-responsabbiltajiet involuti, inkluż it-tqassim xieraq tar-responsabbiltajiet, it-taħriġ, u l-analiżijiet tal-prestazzjonijiet.
Artikolu 62
Analiżijiet interni u validazzjoni tad-dejta
1. Għall-finijiet tal-punt (d) tal-Artikolu 58(3) u abbażi tar-riskji inerenti u r-riskji ta’ kontroll identifikati fil-valutazzjoni tar-riskji msemmija fil-punt (a) tal-Artikolu 58(2), l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu janalizza u jivvalida dejta li tirriżulta mill-attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta msemmija fl-Artikolu 57.
Analiżi u validazzjoni tad-dejta bħal dawn għandhom tal-anqas jinkludu:
(a)
verifika dwar jekk id-dejta hijiex kompluta;
(b)
tqabbil tad-dejta li l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru jkun kiseb, immonitorja u rrapporta tul diversi snin;
(c)
tqabbil tad-dejta u l-valuri li jirriżultaw minn sistemi differenti ta’ ġbir ta’ dejta tal-operat, inkluż it-tqabbil li ġej, fejn applikabbli:
(i)
tqabbil tad-dejta tax-xiri tal-karburant jew tal-materjal mad-dejta dwar it-tibdil fl-istokk u d-dejta dwar il-konsum għall-flussi minn sorsi applikabbli;
(ii)
tqabbil tal-fatturi ta’ kalkolu li jkunu ġew iddeterminati b'analiżi, ikkalkulati jew miksuba mill-fornitur tal-karburant jew tal-materjal, ma’ fatturi ta’ referenza nazzjonali jew internazzjonali ta’ karburanti jew materjali komparabbli;
(iii)
tqabbil tal-emissjonijiet miksuba minn metodoloġiji bbażati fuq il-kejl u r-riżultati tal-kalkolu korroborattiv skont l-Artikolu 46;
(iv)
tqabbil ta’ dejta aggregata u dejta mhux ipproċessata.
2. L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jiżgura, safejn possibbli, li l-kriterji għar-rifjut ta’ dejta bħala parti mill-analiżi u l-validazzjoni jkunu magħrufa minn qabel. Għal dak il-għan il-kriterji għar-rifjut ta’ dejta għandhom jiġu stabbiliti fid-dokumentazzjoni tal-proċeduri bil-miktub rilevanti.
Artikolu 63
Korrezzjonijiet u azzjoni korrettiva
1. Fejn kwalunkwe parti tal-attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta msemmija fl-Artikolu 57 jew attivitajiet ta’ konrtroll imsemmija fl-Artikolu 58 tinstab li ma tkunx qiegħda tiffunzjona b'mod effikaċi, jew li tkun qiegħda tiffunzjona barra mill-konfini stabbiliti fid-dokumentazzjoni tal-proċeduri għal dawk l-attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta u attivitajiet ta’ kontroll, l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jwettaq korrezzjonijiet xierqa u jikkoreġi d-dejta rrifjutata filwaqt li jevita sottostima tal-emissjonijiet.
2. Għall-fini tal-paragrafu 1, l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu tal-anqas jipproċedi għal dan kollu li ġej:
(a)
valutazzjoni tal-validità tal-produzzjonijiet tal-passi applikabbli fl-attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta msemmija fl-Artikolu 57 jew l-attivitajiet ta’ kontroll imsemmija fl-Artikolu 58;
(b)
id-determinazzjoni tal-kawża prinċipali tal-funzjonament ħażin jew tal-iżball ikkonċernat;
(c)
l-implimentazzjoni ta’ azzjoni korrettiva xierqa, inkluż il-korrezzjoni ta’ kwalunkwe dejta affettwata fir-rapport dwar l-emissjonijiet jew ir-rapport dwar it-tunnellati kilometri, kif ikun xieraq.
3. L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jwettaq il-korrezzjonijiet u l-azzjonijiet korrettivi skont il-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu b'mod li dawn jirrispondu għar-riskji inerenti u r-riskji ta’ kontroll identifikati fil-valutazzjoni tar-riskji msemmija fl-Artikolu 58.
Artikolu 64
Proċessi esternalizzati
Fejn l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru jesternalizza attività waħda jew aktar ta’ fluss ta’ dejta msemmija fl-Artikolu 57 jew attivitajiet ta’ kontroll imsemmija fl-Artikolu 58, l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jipproċedi għal dan kollu li ġej:
(a)
jivverifika l-kwalità tal-attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta esternalizzati u l-attivitajiet ta’ kontroll skont dan ir-Regolament;
(b)
jiddefinixxi rekwiżiti xierqa għall-produzzjonijiet tal-proċessi esternalizzati kif ukoll il-metodi użati f'dawk il-proċessi;
(c)
jivverifika l-kwalità tal-produzzjonijiet u l-metodi msemmija fil-punt (b) ta’ dan l-Artikolu;
(d)
jiżgura li l-attivitajiet esternalizzati jitwettqu b'mod li dawk jirrispondu għar-riskji inerenti u r-riskji ta’ kontroll identifikati fil-valutazzjoni tar-riskji msemmija fl-Artikolu 58.
Artikolu 65
Trattament tan-Nuqqasijiet fid-Dejta
1. Fejn dejta rilevanti għad-determinazzjoni tal-emissjonijiet ta’ installazzjoni tkun nieqsa, l-operatur għandu juża metodu ta’ stima xieraq għad-determinazzjoni ta’ dejta ta’ sostituzzjoni konservattiva għall-perjodu ta’ żmien rispettiv u l-parametru nieqes.
Fejn l-operatur ma jkunx stabbilixxa l-metodu ta’ stima fi proċedura bil-miktub, huwa għandu jistabbilixxi proċedura bil-miktub bħal din u jissottometti lill-awtorità kompetenti modifika xierqa tal-pjan ta’ monitoraġġ skont l-Artikolu 15 għall-approvazzjoni.
2. Fejn dejta rilevanti għad-determinazzjoni tal-emissjonijiet ta’ operatur tal-inġenji tal-ajru għal titjira waħda jew aktar tkun nieqsa, l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu juża dejta ta’ sostituzzjoni għall-perjodu ta’ żmien rispettiv ikkalkulat skont il-metodu alternattiv iddefinit fil-pjan ta’ monitoraġġ.
Fejn id-dejta ta’ sostituzzjoni ma tkunx tista' tiġi ddeterminata skont l-ewwel sottoparagrafu ta’ dan il-paragrafu, l-istimi tal-emissjonijiet għal dik it-titjira jew dawk it-titjiriet jistgħu jsiru mill-operatur tal-inġenji tal-ajru mill-konsum ta’ karburant iddeterminat bl-użu ta’ għodda msemmija fl-Artikolu 54(2).
Artikolu 66
Reġistri u dokumentazzjoni
1. L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jżomm reġistri tad-dejta u l-informazzjoni kollha rilevanti, inkluż informazzjoni kif elenkata fl-Anness IX, għal tal-anqas 10 snin.
Id-dejta ta’ monitoraġġ iddokumentata u arkivjata għandha tkun biżżejjed sabiex tippermetti l-verifika tar-rapport annwali dwar l-emissjonijiet jew id-dejta tat-tunnellati kilometri skont ir-Regolament (UE) Nru 600/2012. Id-dejta rrapportata mill-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru li jkun hemm f'sistema elettronika ta’ rapportar u mmaniġġjar ta’ dejta stabbilita mill-awtorità kompetenti tista' tiġi kkunsidrata li tinżamm mill-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru, jekk huma jkollhom aċċess għal dik id-dejta.
2. L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jiżgura li d-dokumenti rilevanti jkunu disponibbli meta u fejn ikunu meħtieġa sabiex iwettaq l-attivitajiet ta’ fluss ta’ dejta kif ukoll l-attivitajiet ta’ kontroll.
L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu, fuq talba, jagħmel dawk id-dokumenti disponibbli lill-awtorità kompetenti kif ukoll lill-verifikatur għall-verifika tar-rapport dwar l-emissjonijiet jew ir-rapport dwar id-dejta tat-tunnellati kilometri skont ir-Regolament (UE) Nru 600/2012.
KAPITOLU VI
REKWIŻITI TA' RAPPORTAR
Artikolu 67
Ħin u obbligi għar-rapportar
1. L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jissottometti lill-awtorità kompetenti sal-31 ta’ Marzu ta’ kull sena rapport dwar l-emissjonijiet li jkopri l-emissjonijiet annwali tal-perjodu ta’ rapportar u li jiġi vverifikat skont ir-Regolament (UE) Nru 600/2012.
Madankollu, l-awtoritajiet kompetenti jistgħu jesiġu li l-operaturi jew l-operaturi ta’ inġenji tal-ajru jissottomettu r-rapport annwali vverifikat dwar l-emissjonijiet qabel il-31 ta’ Marzu, iżda mhux iktar kmieni mit-28 ta’ Frar.
2. Fejn l-operatur tal-inġenji tal-ajru jagħżel li japplika għall-allokazzjoni ta’ kwoti ta’ emissjonijiet mingħajr ħlas skont l-Artikolu 3e jew 3f tad-Direttiva 2003/87/KE, l-operatur ta’ inġenju tal-ajru għandu jissottometti lill-awtorità kompetenti sal-31 ta’ Marzu tas-sena ta’ wara s-sena ta’ monitoraġġ imsemmija fl-Artikolu 3e jew 3f ta’ dik id-Direttiva rapport dwar id-dejta tat-tunnellati kilometri li jkopri d-dejta tat-tunnellati kilometri tas-sena ta’ monitoraġġ u li jiġi vverifikat skont ir-Regolament (UE) Nru 600/2012.
3. Ir-rapporti annwali dwar l-emissjonijiet u r-rapporti dwar id-dejta tat-tunnellati kilometri għandhom tal-anqas jinkludu l-informazzjoni mniżżla fl-Anness X.
Artikolu 68
Force majeure
1. Fejn operatur tal-inġenji tal-ajru ma jkunx jista' jipprovdi dejta tat-tunnellati kilometri vverifikata lill-awtorità kompetenti sal-iskadenza rilevanti skont l-Artikolu 3e(1) tad-Direttiva 2003/87/KE minħabba ċirkostanzi serji u imprevisti mhux fil-kontroll tiegħu, dak l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jissottometti lill-awtorità kompetenti, għall-finijiet ta’ dik id-dispożizzjoni, l-aqwa dejta tat-tunnellati kilometri li tista' ssir disponibbli meta wieħed iqis iċ-ċirkostanzi, inkluż dejta bbażata, fejn meħtieġ, fuq stimi kredibbli.
2. Fejn il-kundizzjonijiet stabbiliti fil-paragrafu 1 jintlaħqu, l-Istat Membru, għall-finijiet tal-applikazzjoni msemmija fl-Artikolu 3e(1) tad-Direttiva 2003/87/KE u skont il-paragrafu 2 ta’ dak l-Artikolu, għandu jissottometti d-dejta riċevuta rigward l-operatur tal-inġenji tal-ajru kkonċernat, flimkien ma’ spjegazzjoni taċ-ċirkostanzi li jkunu wasslu għan-nuqqas ta’ rapport ivverifikat skont ir-Regolament (UE) Nru 600/2012, lill-Kummissjoni.
Il-Kummissjoni u l-Istati Membri għandhom jużaw dik id-dejta għall-finijiet tal-Artikolu 3e(3) u (4) tad-Direttiva 2003/87/KE.
3. Fejn l-Istat Membru jissottometti dejta li tkun waslet rigward operatur tal-inġenji tal-ajru lill-Kummissjoni skont il-paragrafu 2 ta’ dan l-Artikolu, l-operatur tal-inġenji tal-ajru kkonċernat għandu jiżgura verifika tad-dejta tat-tunnellati kilometri sottomessa skont ir-Regolament (UE) Nru 600/2012 minnufih u, fi kwalunkwe każ, malli jintemmu ċ-ċirkostanzi msemmija fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu.
L-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu, mingħajr dewmien żejjed, jissottometti d-dejta vverifikata lill-awtorità kompetenti.
L-awtorità kompetenti kkonċernata għandha tnaqqas u tippubblika l-allokazzjoni riveduta tal-kwoti mingħajr ħlas għall-operatur tal-inġenji tal-ajru skont l-Artikolu 3e(4) tad-Direttiva 2003/87/KE skont kif ikun xieraq. L-allokazzjoni rilevanti ma għandhiex tiġi miżjuda. Fejn applikabbli, l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jirritorna kwalunkwe kwota żejda riċevuta skont l-Artikolu 3e(5) ta’ dik id-Direttiva.
4. L-awtorità kompetenti għandha tistabbilixxi miżuri effikaċi sabiex tiżgura li l-operatur tal-inġenji tal-ajru kkonċernat jikkonforma mal-obbligi tiegħu skont il-paragrafu 3.
Artikolu 69
Rapportar dwar titjib fil-metodoloġija ta’ monitoraġġ
1. Kull operatur jew operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jivverifika regolarment jekk il-metodoloġija ta’ monitoraġġ applikata tistax tittejjeb.
Operatur ta’ installazzjoni għandu jissottometti lill-awtorità kompetenti għall-approvazzjoni rapport li jkun jinkludi l-informazzjoni msemmija fil-paragrafi 2 jew 3, fejn xieraq, sal-iskadenzi li ġejjin:
(a)
għal installazzjoni tal-Kategorija A, sat-30 ta’ Ġunju kull erba' snin;
(b)
għal installazzjoni tal-Kategorija B, sat-30 ta’ Ġunju kull sentejn;
(c)
għal installazzjoni tal-Kategorija C, sat-30 ta’ Ġunju kull sena.
Madankollu, l-awtorità kompetenti tista' tistabbilixxi data alternattiva għas-sottomissjoni tar-rapport, iżda mhux iktar tard mit-30 ta’ Settembru tal-istess sena.
2. Fejn operatur ma japplikax tal-anqas il-livelli meħtieġa skont l-ewwel sottoparagarfu tal-Artikolu 26(1) u l-Artikolu 41(1), l-operatur għandu jipprovdi ġustifikazzjoni dwar għaliex l-applikazzjoni tal-livelli meħtieġa mhijiex teknikament vijabbli jew tista' timplika kostijiet irraġonevoli.
Madankollu, fejn tinstab evidenza li l-miżuri meħtieġa għall-ilħiq ta’ dawk il-livelli jkunu saru teknikament vijabbli u ma jkunux għadhom jimplikaw kostijiet irraġonevoli, l-operatur għandu jinnotifika lill-awtorità kompetenti dwar modifiki xierqa tal-pjan ta’ monitoraġġ skont l-Artikolu 15, u jissottometti proposti għall-implimentazzjoni tal-miżuri relatati u l-iskeda taż-żmien.
3. Fejn l-operatur japplika metodoloġija ta’ monitoraġġ sekondarja msemmija fl-Artikolu 22, l-operatur għandu jipprovdi: ġustifikazzjoni dwar ir-raġuni għaliex l-applikazzjoni tal-anqas tal-livell 1 għal fluss minn sors maġġuri jew minuri wieħed jew aktar mhijiex teknikament vijabbli jew tista' twassal għal kostijiet irraġonevoli;
Madankollu, fejn tinstab evidenza li l-miżuri meħtieġa għall-ilħiq tal-anqas tal-livell 1 għal dawk il-flussi minn sorsi jkunu saru teknikament vijabbli u ma jkunux għadhom jimplikaw kostijiet irraġonevoli, l-operatur għandu jinnotifika lill-awtorità kompetenti dwar modifiki xierqa tal-pjan ta’ monitoraġġ skont l-Artikolu 15 u jissottometti proposti għall-implimentazzjoni tal-miżuri relatati u l-iskeda taż-żmien tagħhom.
4. Fejn ir-rapport ta’ verifika stabbilit skont ir-Regolament (UE) Nru 600/2012 jiddikjara nuqqasijiet ta’ konformità jew rakkomandazzjonijiet għal titjib pendenti, skont l-Artikoli 27, 29 u 30 ta’ dak ir-Regolament, l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jissottometti lill-awtorità kompetenti rapport għall-approvazzjoni sat-30 ta’ Ġunju tas-sena li fiha dak ir-rapport ta’ verifika jinħareġ mill-verifikatur. Dak ir-rapport għandu jiddeskrivi kif u meta l-operatur jew l-operatur ta’ inġenju tal-ajru jkun irrettifika jew jippjana li jirrettifika n-nuqqasijiet ta’ konformità identifikati mill-verifikatur u li jimplimenta t-titjib irrakkomandat.
Fejn applikabbli, rapport bħal dan jista' jiġi kkombinat mar-rapport imsemmi fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu.
Fejn titjib irrakkomandat ma jkunx se jwassal għal titjib tal-metodoloġija ta’ monitoraġġ, l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jipprovdi ġustifikazzjoni sabiex jispjega għaliex dak huwa l-każ. Fejn it-titjib irrakkomandat ikun se jwassal għal kostijiet irraġonevoli, l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jipprovdi evidenza tan-natura irraġonevoli tal-kostijiet.
Artikolu 70
Determinazzjoni ta’ emissjonijiet mill-awtorità kompetenti
1. L-awtorità kompetenti għandha tagħmel stima konservattiva tal-emissjonijiet ta’ installazzjoni jew operatur ta’ inġenju tal-ajru fi kwalunkwe mis-sitwazzjonijiet li ġejjin:
(a)
ma jkun ġie sottomess l-ebda rapport annwali vverifikat dwar l-emissjonijiet mill-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru sal-iskadenza meħtieġa skont l-Artikolu 67(1);
(b)
ir-rapport annwali vverifikat dwar l-emissjonijiet imsemmi fl-Artikolu 67(1) ma jkunx konformi ma’ dan ir-Regolament;
(c)
ir-rapport dwar l-emissjonijiet ta’ operatur jew operatur tal-inġenji tal-ajru ma jkunx ġie vverifikat skont ir-Regolament (UE) Nru 600/2012.
2. Fejn verifikatur ikun iddikjara, fir-rapport ta’ verifika skont ir-Regolament (UE) Nru 600/2012, l-eżistenza ta’ dikjarazzjonijiet skorretti mhux materjali li ma jkunux ġew korretti mill-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru qabel il-ħruġ tad-dikjarazzjoni ta’ verifika, l-awtorità kompetenti għandha tivvaluta dawk id-dikjarazzjonijiet skorretti, u tagħmel stima konservattiva tal-emissjonijiet tal-installazzjoni jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru fejn ikun xieraq. L-awtorità kompetenti għandha tgħarraf lill-operatur jew lill-operatur tal-inġenji tal-ajru jekk ikunux meħtieġa korrezzjonijiet u liema huma dawn il-korrezzjonijiet fir-rapport dwar l-emissjonijiet. L-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru għandu jagħmel dik l-informazzjoni disponibbli lill-verifikatur.
3. L-Istati Membri għandhom jistabbilixxu skambju effiċjenti ta’ informazzjoni bejn l-awtoritajiet kompetenti responsabbli għall-approvazzjoni ta’ pjanijiet ta’ monitoraġġ u l-awtoritajiet responsabbli għall-aċċettazzjoni ta’ rapporti annwali dwar emissjonijiet.
Artikolu 71
Aċċess għall-informazzjoni
Ir-rapporti dwar l-emissjonijiet miżmuma mill-awtorità kompetenti għandhom isiru disponibbli għall-pubbliku minn dik l-awtorità soġġett għal regoli nazzjonali adottati skont id-Direttiva 2003/4/KE. Fir-rigward tal-applikazzjoni tal-eċċezzjoni, kif speċifikat fl-Artikolu 4(2) (d) ta’ dik id-Direttiva, l-operaturi jew l-operaturi ta’ inġenji tal-ajru jistgħu jindikaw fir-rapport tagħhom liema informazzjoni huma jikkunsidraw bħala kummerċjalment sensittiva.
Artikolu 72
Approssimazzjoni tad-dejta
1. L-emissjonijiet annwali totali għandhom jiġu rrapportati bħala tunnellati approssimati ta’ CO2 jew CO2(e).
It-tunnellati kilometri għandhom jiġu rrapportati bħala valuri approssimati ta’ tunnellati kilometri.
2. Il-fatturi varjabbli kollha użati għall-kalkolu tal-emissjonijiet għandhom jiġu approssimati sabiex jinkludu ċ-ċifri sinifikanti kollha għall-fini tal-kalkolu u r-rapportar tal-emissjonijiet.
3. Id-dejta kollha għal kull titjira għandha tiġi approssimata sabiex tinkludi ċ-ċifri sinifikanti kollha għall-fini tal-kalkolu tad-distanza u t-tagħbija utli skont l-Artikolu 56 kif ukoll ir-rapportar tad-dejta tat-tunnellati kilometri.
Artikolu 73
L-iżgurar ta’ konsistenza ma’ rapportar ieħor
Kull attività elenkata fl-Anness I għad-Direttiva 2003/87/KE li titwettaq minn operatur jew operatur tal-inġenji tal-ajru għandha tiġi ttikkettata bl-użu tal-kodiċijiet, jekk ikunu applikabbli, mill-iskemi ta’ rapportar li ġejjin:
(a)
il-Format Komuni ta’ Rapportar għas-sistemi nazzjonali ta’ inventarji ta’ gassijiet serra kif approvat mill-korpi rispettivi tal-Konvenzjoni Qafas tan-Nazzjonijiet Uniti dwar it-Tibdil fil-Klima;
(b)
in-numru ta’ identifikazzjoni tal-installazzjoni fir-Reġistru Ewropew dwar ir-Rilaxx u t-Trasferiment ta’ Inkwinanti skont ir-Regolament (KE) Nru 166/2006 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (12);
(c)
l-attività tal-IPPC tal-Anness I għar-Regolament (KE) Nru 166/2006;
(d)
il-kodiċi NACE skont ir-Regolament (KE) Nru 1893/2006 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (13).
KAPITOLU VII
REKWIŻITI TAT-TEKNOLOĠIJA TAL-INFORMATIKA
Artikolu 74
Formats għall-iskambju tad-dejta elettronika
1. L-Istati Membri jistgħu jesiġu li l-operatur jew l-operatur tal-inġenji tal-ajru juża mudelli elettroniċi jew formats speċifiċi ta’ fajls għas-sottomissjoni ta’ pjanijiet ta’ monitoraġġ u tibdil fil-pjan ta’ monitoraġġ, kif ukoll għas-sottomissjoni ta’ rapporti annwali dwar l-emissjonijiet, rapporti dwar id-dejta tat-tunnellati kilometri, rapporti ta’ verifika u rapporti dwar it-titjib.
Dawk il-mudelli jew l-ispeċifikazzjonijiet ta’ format ta’ fajl stabbiliti mill-Istati Membri għandhom, tal-anqas, jinkludu l-informazzjoni inkluża f'mudelli elettroniċi jew speċifikazzjonijiet ta’ formats ta’ fajls ippubblikati mill-Kummissjoni.
2. Meta jkunu qegħdin jistabbilixxu l-mudelli jew l-ispeċifikazzjonijiet ta’ format ta’ fajls imsemmija fil-paragrafu 1, l-Istati Membri jistgħu jagħżlu waħda mill-opzjonijiet li ġejjin jew it-tnejn li huma:
(a)
speċifikazzjonijiet ta’ format ta’ fajls bl-użu ta’ lingwa standardizzata ta’ rapportar elettroniku (minn hawn 'il quddiem “lingwa ta’ rapportar tal-“EU ETS”) abbażi ta’ XML għall-użu fil-konnessjoni ma’ sistemi awtomati avvanzati;
(b)
mudelli ppubblikati f'forma li tista' tintuża minn softwer tal-uffiċċju standard, inklużi spreadsheets u fajls ta’ word processors.
Article 75
Użu ta’ sistemi awtomati
1. Fejn Stat Membru jagħżel li juża sistemi awtomati għal skambju ta’ dejta elettronika abbażi tal-lingwa ta’ rapportar tal-EU ETS skont il-punt (a) tal-Artikolu 74(2), dawk is-sistemi għandhom jiżguraw b'mod kost effiċjenti, permezz tal-implimentazzjoni ta’ miżuri teknoloġiċi skont l-istat attwali tat-teknoloġija:
(a)
l-integrità tad-dejta, li tipprevjeni l-modifika tal-messaġġi elettroniċi waqt it-trażmissjoni;
(b)
il-kunfidenzjalità tad-dejta, permezz tal-użu ta’ tekniki ta’ sigurtà, inkluż tekniki ta’ kriptaġġ, b'tali mod li d-dejta tkun aċċessibbli biss għall-parti li għaliha kienet maħsuba u li l-ebda dejta ma tkun tista' tiġi interċettata minn partijiet mhux awtorizzati;
(c)
l-awtentiċità tad-dejta, b'mod li l-identità kemm tal-ispeditur kif ukoll tar-riċevitur tad-dejta tkun magħrufa u tiġi vverifikata;
(d)
in-nuqqas ta’ rifjut tad-dejta, b'mod li parti waħda ta’ tranżazzjoni ma tkunx tista' tinnega li rċeviet tranżazzjoni u lanqas il-parti l-oħra ma tkun tista' tinnega li bagħtet tranżazzjoni, bl-applikazzjoni ta’ metodi bħal tekniki ta’ ffirmar, jew l-awditjar indipendenti ta’ salvagwardji tas-sistemi.
2. Kwalunkwe sistema awtomata użata mill-Istati Membri bbażata fuq il-lingwa ta’ rapportar tal-EU ETS għall-komunikazzjoni bejn l-awtorità kompetenti, l-operatur u l-operatur tal-inġenji tal-ajru, kif ukoll il-verifikatur u l-korp ta’ akkreditazzjoni kif mifhum fir-Regolament (UE) Nru 600/2012, għandha tilħaq ir-rekwiżiti mhux funzjonali li ġejjin, permezz tal-implimentazzjoni ta’ miżuri teknoloġiċi skont l-istat attwali tat-teknoloġija:
(a)
kontroll tal-aċċess, b'mod li s-sistema tkun aċċessibbli biss għall-partijiet awtorizzati u l-ebda dejta ma tkun tista' tinqara, tinkiteb jew tiġi aġġornata minn partijiet mhux awtorizzati, permezz tal-implimentazzjoni ta’ miżuri teknoloġiċi sabiex jintlaħaq dan li ġej:
(i)
ir-restrizzjoni tal-aċċess fiżiku għall-ħardwer li fuqu jaħdmu s-sistemi awtomati permezz ta’ ostakli fiżiċi;
(ii)
ir-restrizzjoni tal-aċċess loġiku għas-sistemi awtomati permezz tal-użu ta’ teknoloġija għall-identifikazzjoni, l-awtentikazzjoni u l-awtorizzazzjoni.
(b)
id-disponibbiltà, b'mod li l-aċċessibbiltà tad-dejta tiġi żgurata, anke wara żmien sinifikanti u l-introduzzjoni ta’ softwer ġdid possibbli;
(c)
rekord tal-verifika, b'mod li jiġi żgurat li t-tibdil fid-dejta dejjem ikun jista' jinstab u jiġi analizzat retrospettivament.
KAPITOLU VIII
DISPOŻIZZJONIJIET FINALI
Artikolu 76
Revoka tad-Deċiżjoni 2007/589/KE u dispożizzjonijiet tranżitorji
1. Id-Deċiżjoni 2007/589/KE qiegħda tiġi rrevokata.
2. Id-dispożizzjonijiet tad-Deċiżjoni 2007/589/KE għandhom jibqgħu japplikaw għall-monitoraġġ, ir-rapportar u l-verifika ta’ emissjonijiet u, fejn applikabbli, għad-dejta tal-attivitajiet li jseħħu qabel l-1 ta’ Jannar 2013.
Artikolu 77
Dħul fis-seħħ
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara dak tal-pubblikazzjoni tiegħu f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Għandu japplika mill-1 ta’ Jannar 2013.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, il-21 ta’ Ġunju 2012.