ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. února 2011
o státních podporách C 38/B/04 (ex NN 58/04) a C 13/06 (ex N 587/05), které Itálie poskytla ve prospěch společností Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA a Syndial SpA
(oznámeno pod číslem K(2011) 956)
(Pouze italské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/746/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské Unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, (1) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Věc C 38/B/04
(1)
Dopisem ze dne 4. prosince 2003 upozornila právní kancelář, která zastupuje stěžovatele, Komisi na řadu článků zveřejněných v italském tisku o úmyslu italské vlády uplatnit zvýhodněné sazby za elektrickou energii ve prospěch některých podniků usazených na Sardinii.
(2)
Tyto sazby byly zavedeny článkem 1 nařízení předsedy vlády ze dne 6. února 2004 (dále jen „nařízení z roku 2004“). Toto nařízení mělo dva různé účinky: a) zavedlo nové zvýhodněné sazby za elektrickou energii pro společnosti Portovesme Srl, ILA Spa a Eurallumina Spa a b) prodloužilo platnost zvýhodněné sazby, které již využívala společnost Alcoa Trasformazioni (výrobce surového hliníku, dále jen: „Alcoa“).
(3)
Dopisy ze dne 22. ledna 2004 a ze dne 19. března 2004 požádala Komise o vysvětlení k těmto opatřením. Itálie odpověděla dopisy ze dne 9. února 2004 a ze dne 9. června 2004. Dopisem ze dne 20. září 2004 zaslala Itálie doplňující informace.
(4)
Dopisem ze dne 16. listopadu 2004 informovala Komise Itálii o rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci dotčené podpory.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek k daným opatřením.
(6)
Itálie zaslala připomínky dopisy ze dne 4. února 2005 a ze dne 11. února 2005.
(7)
Komise obdržela připomínky zúčastněných stran, včetně tří příjemců opatření a jednoho konkurenta společnosti Portovesme. Dopisem ze dne 22. března 2005 předala Komise tyto připomínky Itálii, která měla možnost se k nim vyjádřit. Její připomínky Komise obdržela dopisem ze dne 20. září 2005.
(8)
Dne 29. října 2008 byla věc C38/04 rozdělena na část A, která se týká opatření ve prospěch společnosti Alcoa, a na část B, která se týká společností Portovesme, ILA a Eurallumina.
(9)
Dne 19. listopadu 2009 přijala Komise konečné záporné rozhodnutí s navrácením podpory vůči společnosti Alcoa (3).
1.2 Věc C 13/06
(10)
Podle čl. 11 odst. 12 legislativního nařízení č. 35 ze dne 14. března 2005, změněného na zákon č. 80/2005 ze dne 14. května 2005 o naléhavých opatřeních v rámci akčního plánu pro hospodářský, sociální a územní rozvoj (dále jen: „zákon č. 80/2005“), prodloužily italské orgány platnost zvýhodněných sazeb za elektrickou energii ve prospěch společností Portovesme, ILA a Eurallumina až do roku 2010 a dále prodloužily platnost výhodných sazeb ve prospěch společnosti Syndial SpA, výrobce chlóru, jehož závody se rovněž nacházejí na Sardinii.
(11)
Dopisem ze dne 22. července 2005 obdržela Komise oznámení konkurenta společnosti Syndial, po kterém následovala další dokumentace zaslaná toutéž společností dne 7. října 2005 a dne 7. prosince 2005.
(12)
Itálie oznámila opatření Komisi dopisem ze dne 23. listopadu 2005 a dopisem ze dne 28. listopadu 2005 poskytla také další informace.
(13)
Dopisem ze dne 22. prosince 2005 požádala Komise o doplňující informace, které italské orgány zaslaly dopisem ze dne 3. března 2006.
(14)
Zároveň tentýž konkurent společnosti Portovesme, který zasáhl do věci C 38/b/04, podal dopisem ze dne 20. ledna 2006 oznámení o novém opatření.
(15)
Dopisem ze dne 26. dubna 2006 informovala Komise Itálii o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU v souvislosti se změnami a rozšířením zvláštního režimu sazeb zavedeného zákonem č. 80/2005.
(16)
Komise požádala Itálii o doplňující informace dopisem ze dne 22. srpna 2006, na který Itálie odpověděla dne 28. září 2006.
(17)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (4). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek k daným opatřením.
(18)
Komise obdržela připomínky zúčastněných stran, včetně příjemců, dvou konkurentů společností Portovesme a Syndial a jednoho výrobce energie z obnovitelných zdrojů. Dopisem ze dne 5. října 2006 předala Komise tyto připomínky Itálii, která měla možnost se k nim vyjádřit. Její připomínky Komise obdržela dopisem ze dne 1. prosince 2006.
(19)
Itálie poskytla doplňující informace dopisy ze dne 16. dubna 2007, ze dne 10. května 2007, ze dne 14. května 2007 a ze dne 22. června 2010.
1.3 Oblast působnosti tohoto rozhodnutí
(20)
Toto rozhodnutí se týká jak sazeb zavedených článkem 1 nařízení z roku 2004 ve prospěch jiných příjemců, než je společnost Alcoa (dále jen: „sazby z roku 2004“), tak sazeb zavedených čl. 11 odst. 12 zákona č. 80/2005 (dále jen: „sazby z roku 2005“) a blíže určených rozhodnutími vydanými Úřadem pro elektrickou energii a plyn (AEEG).
2. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
2.1 Sporné sazby z roku 2004
(21)
Článek 1 nařízení z roku 2004 rozšířil „režim [sazeb] uvedený v odstavci 2 nařízení Ministerstva průmyslu, obchodu a řemesel ze dne 19. prosince 1995 (dále jen: ‚nařízení Alcoa‘)na dodávky elektrické energie určené k výrobě a ke zpracování hliníku, olova, stříbra a zinku s omezením na zařízení, která ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost existují na ostrovním území, jež se vyznačuje neexistencí či nedostatkem připojení k vnitrostátním sítím elektrické energie a plynu“.
(22)
Předpokládalo se, že tento režim sazeb bude přechodný a bude ukončen „zřízením nebo posílením připojení k vnitrostátním sítím elektrické energie a plynu“,avšak nejpozději dne 30. června 2007.
(23)
V praxi rozšířilo nařízení z roku 2004 zvýhodněné sazby, kterých využíval již výrobce hliníku společnost Alcoa, na tři společnosti s vysokou spotřebou energie usazené na Sardinii: Portovesme, výrobce zinku, stříbra a olova (5), ILA, výrobce opracovaných výrobků z hliníku, a Eurallumina, výrobce oxidu hlinitého (6).
(24)
Po právní stránce byly sazby zavedeny na základě rozhodnutí Úřadu pro elektrickou energii a plyn (dále jen „AEEG“).
(25)
Zpočátku rozhodnutí úřadu AEEG č. 110/04 podmiňovalo poskytnutí zvýhodněných sazeb řádným provedením oznamovacího postupu. Na základě pokynů vydaných úřadem předsedy vlády, které stanovily, že znění nařízení z roku 2004 nebylo formálně oznámeno podle předpisů o státních podporách, ale bylo Komisi pouze „předloženo“ v rámci „předběžného šetření“, provedl úřad AEEG nařízení z roku 2004 rozhodnutím č. 148/04 (7).
(26)
Tento režim příjemcům umožňoval přijímat vyrovnávací platby za stejných podmínek stanovených v nařízení Alcoa. Konkrétně pro dané výrobní místo, na které se vztahoval uvedený režim sazeb, se vyrovnávací platba vypočítala jako rozdíl mezi cenou uplatňovanou dodavatelem elektřiny do daného místa a zvýhodněnou cenou stanovenou státem, vynásobený množstvím elektrické energie spotřebované daným výrobním místem. Metoda použitá pro výpočet zvýhodněné ceny (neboli „zvýhodněné sazby“) byl stanoven nařízením Mezirezortního výboru pro ceny (CIP) č. 15/1993. Cena podléhala mechanismu indexace založenému na rozdílu v nákladech na výrobu elektrické energie v Itálii (tzv. „složka Ct“). V roce 2004 se zvýhodněná cena poskytovaná příjemcům na Sardinii pohybovala v rozmezí od 26 do 35 EUR/MWh.
(27)
Správou režimu byla pověřena Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico (vyrovnávací pokladna pro odvětví elektrické energie) (8). V praxi fungoval systém sazeb takto: příjemci předávali vyrovnávací pokladně podrobné měsíční údaje o množství spotřebované elektřiny a o cenách, které platili svým dodavatelům elektrické energie. Poté dostávali z vyrovnávací pokladny platby v hotovosti vypočítané výše uvedeným způsobem (9).
(28)
Potřebné zdroje pro financování vyrovnávacích plateb byly vybírány prostřednictvím parafiskálního poplatku uplatňovaného na všechny odběratele elektrické energie (složka A4 sazby za elektrickou energii). (10)
(29)
Ačkoli se předpokládalo, že režim bude ukončen dne 30. června 2007, jeho uplatňování bylo přerušeno na pokyn úřadu AEEG krátce poté, co Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, v listopadu 2004 (11).
(30)
Na základě údajů poskytnutých Itálií získaly společnosti Portovesme a Eurallumina dotace na elektřinu spotřebovanou od dubna do října 2004, zatímco společnost ILA získala dotaci na elektřinu spotřebovanou od dubna do září 2004. Celkové platby (v EUR) provedené vyrovnávací pokladnou těmto třem podnikům v rámci tohoto režimu jsou uvedeny níže.
Portovesme Srl
12 845 892,82
Eurallumina SpA
5 208 152,05
ILA SpA
291 120,27
2.2 Sporné sazby z roku 2005
(31)
Podle čl. 11 odst. 12 zákona č. 80/2005 rozšířily italské orgány „režim sazeb uvedený v nařízení Ministerstva průmyslu, obchodu a řemesel ze dne 19. prosince 1995 […] na dodávky energie určené k výrobě a ke zpracování hliníku, olova, stříbra a zinku, jakož i chlóru a alkalických hydroxidů s odvoláním na ceny uplatňované na obdobné dodávky na evropských trzích, s omezením na zařízení, která ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost existují na Sardinii a jsou připojena k síti vysokého napětí. Podmínkou tohoto režimu sazeb bude uzavření dlouhodobých závazků mezi příjemci, místními orgány na Sardinii a příslušnými ministerstvy.“
(32)
Zákon č. 80/2005 tedy znovu zavedl v podstatě stejný režim sazeb zavedený v roce 2004, který rozšířil režim vyhrazený společnosti Alcoa na další příjemce s vysokou spotřebou energie sídlící na Sardinii. Konkrétně se tento zákon vztahoval pouze na společnosti Portovesme, ILA, Eurallumina a Syndial (výrobce chloru a alkalických hydroxidů, který zvýhodněných cen dříve nevyužíval).
(33)
Je třeba uvést, že od roku 2005 již zvýhodněná cena nevycházela z historických sazeb stanovených v nařízení Alcoa z roku 1995, ale musela být nezávisle určena úřadem AEEG tak, aby odpovídala průměrným cenám energie, které platili konkurenti příjemců na evropském trhu (12). Tato cena se každoročně aktualizovala: podle čl. 11 odst. 13 zákona č. 80/2005 „sazební podmínky podle odstavců 11 (13) a 12 se použijí s platností od 1. ledna 2005 a budou aktualizovány Úřadem pro elektrickou energii a plyn, který bude zvyšovat nominální hodnotu sazeb o čtyři procenta ročně, nebo o průměrné procento nárůstu velkoobchodních cen zaznamenaných na hlavních evropských energetických burzách, zejména v Amsterodamu a ve Frankfurtu, v případě, že by toto procento bylo vyšší.“ V rozhodnutí č. 217/05 si úřad AEEG tento systém aktualizace vyložil způsobem, který byl pro příjemce výhodnější, neboť stanovil, že meziroční zvýšení sazeb nemůže překročit 4 %.
(34)
V témže rozhodnutí stanovil úřad AEEG zvýhodněné ceny na rok 2005 použitelné pro různá odvětví takto:
Odvětví, která využívají zvýhodněných sazeb
Zvýhodněná cena
EUR/MWh
Zpracování hliníku
50
Olovo a zinek
23
Výroba hliníku
27
Výroba chloru
27
(35)
Sazby z roku 2005 stejně jako ty z roku 2004 musely být financovány prostřednictvím parafiskálního poplatku, který platili všichni koneční odběratelé elektrické energie (složka A4 standardní sazby za elektrickou energii). Řízením finančních toků režimu byla i v tomto případě pověřena vyrovnávací pokladna.
(36)
Podmínkou využívání zvýhodněných sazeb byl závazek ze strany příjemců uskutečnit výrobní investice na Sardinii na základě průmyslových plánů, které měly být předloženy regionální samosprávě. Například společnost Portovesme se zavázala investovat do nezávislé výroby elektřiny nebo se podílet na výstavbě nových elektráren.
(37)
Itálie oznámila čl. 11 odst. 12 zákona č. 80/2005 podle čl. 108 odst. 3 SFEU. Podmínkou vyplácení sazeb pro rok 2005 bylo schválení režimu Komisí. Uvedené sazby proto nebyly zavedeny.
2.3 Řízení před vnitrostátními soudy
(38)
Solvay Chimica Italia a Solvay Chimica Bussi Spa (podniky aktivní v oblasti výroby chloru a alkalických hydroxidů, které nejsou usazeny na Sardinii) podaly ke Krajskému správnímu soudu regionu Lombardie žalobu (14) proti rozhodnutím vydaným úřadem AEEG, jimiž se provádí čl. 11 odst. 12 zákona č. 80/2005, s tím, že tato opatření údajně vedla k protiprávnímu poskytnutí státních podpor a porušení dalších vnitrostátních předpisů (15). Dne 27. listopadu 2006 pozastavil Krajský správní soud regionu Lombardie vnitrostátní řízení v očekávání závěrů šetření týkajícího se státních podpor, které zahájila Komise věcí C 13/06.
2.4 Kumulace s předešlými neslučitelnými podporami - Deggendorf
(39)
Po zahájení řízení Itálie upřesnila, že společnost Eurallumina nevrátila neslučitelnou podporu, která byla předmětem věci C 80/01 (16) (podpora na výrobu oxidu hlinitého), ale že podle uvedené společnosti vydal autonomní region Sardinie dne 8. května 2006 příkaz k navrácení v souvislosti s tímto opatřením.
3. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ PODLE ČL. 108 ODST. 2 SFEU
(40)
Komise rozhodla o zahájení formálního vyšetřovacího řízení z níže uvedených důvodů:
3.1 Věc C 38/B/04
(41)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (17) Komise posuzovala, zda je možné se domnívat, že sazby pro rok 2004 ve prospěch společností Portovesme, ILA a Eurallumina nepředstavují státní podporu na základě argumentace, že jsou obdobné jako historická zvýhodněná sazba poskytnutá společnosti Alcoa v roce 1996, kterou Komise ve svém rozhodnutí ze dne 4. prosince 1996 (18) nepovažovala za státní podporu (dále jen: „rozhodnutí Alumix“).
(42)
V této souvislosti Komise uvedla, že nová sazba se zdá být odlišná od sazby Alumix v tom smyslu, že tato sazba byla poskytnuta přímo podnikem ENEL, italským monopolním dodavatelem elektrické energie, zatímco nová sazba předpokládá selektivní zásah státu za účelem vyrovnání rozdílu mezi tržní cenou dohodnutou příjemci se svými dodavateli energie a zvýhodněnou cenou stanovenou v roce 1996. Komise dospěla k závěru, že nařízení z roku 2004 pouze nerozšiřuje oblast působnosti stávajícího opatření, které nepředstavuje státní podporu, na nové příjemce, ale spíše zavádí nový režim ve prospěch zúčastněných tří podniků za pomoci finančního mechanismu, který je velmi odlišný od sazby Alumix.
(43)
Rozhodnutí o zahájení řízení zařadilo sazby zavedené nařízením z roku 2004 mezi provozní podpory a posuzovalo, zda může být tato podpora schválena na základě pokynů k vnitrostátní regionální podpoře (19) (dále jen: „pokyny k regionální podpoře“), vzhledem k tomu, že Sardinie byla až do konce roku 2006 podporovaným regionem podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. Komise vyjádřila pochybnosti, pokud jde o možnost schválit předmětnou podporu na tomto základě, neboť se nezdálo, že by tato podpora ad hoc poskytnutá omezenému počtu podniků napomáhala regionálnímu rozvoji.
(44)
Komise vyjádřila své rozpaky, pokud jde o skutečnost, že opatření může mít za následek snížení daňové sazby použitelné na elektrickou energii. Toto snížení mělo mít svůj právní základ ve směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (20).
3.2 Věc C 13/06
(45)
Ve svém rozhodnutí ze dne 27. dubna 2006 týkajícím se zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise definovala režim sazeb z roku 2005 jako novou provozní podporu.
(46)
Komise posuzovala, zda může být zvýhodněná sazba schválena jako regionální provozní podpora na základě pokynů k regionální podpoře s ohledem na skutečnost, že Sardinie byla až do konce roku 2006 podporovaným regionem podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU.
(47)
Přes opakovaná tvrzení Itálie, že vysoké ceny elektřiny na Sardinii brání rozvoji ostrova, dospěla Komise k závěru, že Itálie nedoložila, že by ceny na Sardinii byly podstatně vyšší, a to ať v průměru, nebo zejména pro podniky s vysokou spotřebou energie (21). Komise zdůraznila, že existence nadměrné výrobní kapacity v oblasti elektrické energie na Sardinii může podněcovat výrobce, aby elektrickou energii prodávali za co nejnižší možnou cenu, pouze do okamžiku, kdy jim dokončení projektů propojení energetických sítí (předpokládané na rok 2010) umožní vyvážet elektrickou energii vyrobenou na Sardinii.
(48)
Itálie také nevysvětlila, z jakého důvodu představují vyšší ceny regionální znevýhodnění, ani jak by daná sazba přispěla k regionálnímu rozvoji. Komise proto vyjádřila pochybnosti o nezbytnosti podpory.
(49)
Komise rovněž vyjádřila pochybnosti o skutečnosti, že je tato podpora ad hoc přiměřená regionálním znevýhodněním, zejména vzhledem k metodě výpočtu zvýhodněné ceny, která nijak nesouvisí s cenami uplatňovanými ve zbytku Itálie, ale vychází z průměrných cen uplatňovaných v Evropě vůči odběratelům s vysokou spotřebou energie.
(50)
Komise uvedla, že doba trvání opatření překračuje pět let (obvykle maximální doba povolená pro regionální provozní podpory) a že podpora se v reálných hodnotách postupně nesnižuje, protože zvýšení sazeb je omezeno na 4 %.
(51)
Pokud jde o období, na něž se vztahují pokyny k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013 (22), Komise uvedla, že Sardinie již není způsobilá pro regionální podpory podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU, a zejména pro provozní podpory. Komise se domnívala, že ačkoli pokyny k regionální podpoře povolují přechodnou dobu dvou let na postupné zrušení stávajících provozních podpor, nezdá se vhodné umožnit zavedení nových provozních podpor na dobu několika měsíců a plánovat jejich postupné zrušení, zejména s ohledem na vyjádřené pochybnosti i na negativní vliv podpory na hospodářskou soutěž.
(52)
Závěrem vyjádřila Komise pochybnosti také o možnosti schválit zvýhodněnou sazbu pro společnosti Portovesme, ILA, Eurallumina a Syndial, ať už z titulu regionální podpory, či na jakémkoli jiném základě, který však Itálie neuvedla.
(53)
Konečně, pokud jde o společnost Eurallumina, Komise uvedla, že tato společnost dosud nevrátila protiprávní a neslučitelnou státní podporu (23), a že tedy na základě věci Deggendorf (24) není způsobilá pro žádné nové opatření podpory.
4. PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
4.1 Věc C 38/B/04
(54)
Výzva Komise k podání připomínek k rozhodnutí z roku 2004 o zahájení důkladného formálního vyšetřovacího řízení vyvolala reakce ze strany původního stěžovatele, některých příjemců (Portovesme, Eurallumina a Alcoa) a jiných zúčastněných stran. V předmětném případě jsou shrnuty pouze připomínky, které se týkají zvýhodněné sazby ve prospěch společností Portovesme, ILA a Eurallumina. Zejména nebyly zahrnuty připomínky formulované společností Alcoa, neboť ty byly vyčerpávajícím způsobem projednány v konečném rozhodnutí týkajícím se konkrétně uvedené společnosti (25).
4.1.1 Připomínky podané společností Portovesme
(55)
Podle společnosti Portovesme je účelem zvýhodněné sazby kompenzovat selhání trhu, a zejména neschopnost nedávno liberalizovaného trhu s elektřinou na Sardinii poskytnout konkurenceschopné ceny z důvodu velké tržní síly zavedených provozovatelů. Společnost Portovesme tvrdí, že společnosti ENEL e Endesa (jejichž zařízení na výrobu elektrické energie na Sardinii byla následně převedena na společnost E.ON) představují duopol a udržují ceny elektrické energie na Sardinii uměle na úrovni průměrných italských cen, ačkoli ceny na Sardinii by měly být ve skutečnosti značně nižší, zejména pro větší odběratele elektřiny, vzhledem k nadměrné kapacitě výroby elektřiny, která by měla výrobce nutit elektrickou energii prodávat za konkurenční ceny.
(56)
Společnost Portovesme tvrdí, že zvýhodněná cena, které využívá, odpovídá ceně, které by společnost dosáhla za běžných tržních podmínek, tj. kdyby trh s elektrickou energií fungoval správně.
(57)
Podle uvedené společnosti vyrovnávací platby získávané od vyrovnávací pokladny (ve výši 37 EUR/MWh) uvádějí do souladu cenu elektřiny, kterou platí společnost Portovesme, s cenami, které platí její hlavní konkurenti, a nenarušují hospodářskou soutěž, protože všichni výrobci zinku v EU platí stejné ceny a opatření pouze kompenzuje konkurenční znevýhodnění, které společnost pociťuje z důvodu strukturálních problémů Sardinie (včetně absence zemního plynu).
(58)
Podle vyjádření společnosti Portovesme jsou kovy jako zinek, hliník a olovo komoditami, jejichž světová referenční cena je stanovována na londýnské burze kovů. Místní rozdíly ve výrobních nákladech nevedou k rozdílným cenám na světové úrovni. Zejména výroba zinku společnosti Portovesme je tak nepatrná (méně než 1 % světové výroby), že nemůže ovlivňovat světové ceny.
(59)
Bez zvýhodněné sazby by byla společnost Portovesme nucena své vlastní zařízení uzavřít. Toto uzavření by však nebylo ve prospěch ostatních výrobců zinku v Unii, protože ti by nebyli schopni navýšit vlastní výrobu a přebytek poptávky by byl překlenut vývozem ze třetích zemí. Portovesme uzavírá tvrzením, že zvýhodněná sazba neovlivňuje hospodářskou soutěž a obchod v Unii.
(60)
Navíc podle společnosti Portovesme vyrovnávací platby poskytované vyrovnávací pokladnou nezahrnují žádný převod státních prostředků, protože vyrovnávací pokladna pouze přerozděluje soukromé fondy pocházející od konečných odběratelů.
(61)
Společnost Portovesme uvádí, že odběr elektřiny energeticky náročnými odvětvími je důležitý, aby byla zajištěna bezpečnost a plynulost dodávek na Sardinii a aby se zamezilo neefektivní výrobě elektrické energie, která by pro konečné odběratele znamenala vyšší náklady.
(62)
Konečně tato společnost zdůrazňuje, že kdyby byla nucena uzavřít své vlastní zařízení, mělo by to vážný dopad na regionální výrobní síť, neboť by došlo ke ztrátě 790 přímých a 500 nepřímých pracovních míst.
4.1.2 Připomínky podané společností Eurallumina
(63)
Společnost Eurallumina upřesnila, že náklady na výrobu oxidu hlinitého v Evropě jsou vyšší než v jiných regionech světa, zejména z důvodu vyšších cen elektřiny a paliv, a rovněž z důvodu nákladů na dopravu bauxitu (26). Tyto vyšší náklady nemohou být převedeny na vyšší ceny, protože cena oxidu hlinitého se určuje na londýnské burze kovů a nemohou ji určovat jednotliví výrobci. Podle uvedené společnosti pociťuje tedy evropská výroba oxidu hlinitého vůči zbytku světa konkurenční znevýhodnění.
(64)
Kromě obecných problémů, které postihují evropské rafinérie oxidu hlinitého, poukazuje společnost Eurallumina také na konkrétní problémy Sardinie, které místním podnikům brání využívat výhod liberalizace trhu s elektrickou energií, zejména tržní síla zavedených provozovatelů (viz také připomínky společnosti Portovesme v 55. bodě odůvodnění). Jako konkrétní znevýhodnění výroby oxidu hlinitého na Sardinii společnost Eurallumina dále uvádí absenci zemního plynu, neboť pro získání velkých množství páry nezbytných pro výrobu je nutné používat nákladnější těžký olej.
(65)
Podle společnosti Eurallumina po liberalizaci způsobila tržní síla výrobců elektřiny na Sardinii zvýšení cen elektrické energie: bez sazby by Eurallumina platila za své dodávky elektřiny 65,95 EUR/MWh oproti 44 EUR/MWh, což byla obvyklá cena před liberalizací. Sazba z roku 2004 cenu snížila na 35 EUR/MWh.
(66)
Stejně jako Portovesme také Eurallumina tvrdí, že kdyby byla nucena trh opustit, nemohla by být nahrazena jinými evropskými výrobci oxidu hlinitého, jejichž výrobní kapacity jsou již maximálně naplněny, a prázdné místo, které by Eurallumina zanechala, by zaplnil dovoz ze třetích zemí. Uzavření by vedlo ke ztrátě 400 přímých a 250 nepřímých pracovních míst (27). Jelikož je Eurallumina jediným dodavatelem oxidu hlinitého do hutě Alcoa, uzavření zařízení na výrobu oxidu hlinitého by podle ní mohlo ohrozit také životaschopnost společnosti Alcoa na Sardinii.
(67)
Eurallumina tedy tvrdí, že sazba zavedená nařízením z roku 2004 je nezbytná v očekávání rozvoje nových infrastruktur, které odstraní hlavní faktory konkurenčního znevýhodnění, které pociťuje průmysl na Sardinii.
4.1.3 Připomínky dalších třetích zúčastněných stran
(68)
Jeden z konkurentů společnosti Portovesme (tentýž, který věc oznámil Komisi) zasáhl i po zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Předložil analýzu sazby, v níž dospěl k závěru, že zvýhodněná sazba z roku 2004 představuje protiprávní státní podporu. Stěžovatel zejména uvádí, že sporný režim sazeb se zásadně liší od historické sazby Alumix poskytnuté společnosti Alcoa a nelze jej považovat za podporu. Pokud jde o případnou slučitelnost opatření, stěžovatel tvrdí, že toto opatření nemůže být schváleno ani jako regionální provozní podpora, ani jako podpora na restrukturalizaci, a mělo by tedy být prohlášeno za neslučitelné.
(69)
Solvay Chimica Italia a Solvay Chimica Bussi (působící v odvětví výroby chloru a alkalických hydroxidů) podaly své připomínky k sazbám z roku 2004 v červenci 2005, po uplynutí měsíční lhůty pro podání připomínek k zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Navzdory zpoždění tyto společnosti žádaly, aby byly považovány za zúčastněné strany. Ve svých připomínkách uvedené společnosti dospěly k závěru, že jak sazby z roku 2004, tak sazby z roku 2005 představují protiprávní a neslučitelné státní podpory.
4.1.4 Připomínky Itálie
(70)
Itálie zdůrazňuje, že na trhu s elektrickou energií v Unii ještě nebylo zcela dosaženo hospodářské soutěže, jak uznává sama Komise ve své čtvrté Výroční zprávě o zavádění vnitřního trhu s plynem a elektřinou (28). Podniky, a zejména ty, které mají velkou spotřebu elektrické energie, si nemohou svobodně vybrat své vlastní dodavatele a nakupovat elektřinu v různých členských státech za srovnatelných podmínek. Tyto obtíže nejsou spojeny s obchodní kapacitou těchto podniků, ale jsou výsledkem strukturálních nedostatků trhů s energií. Aktuální situace na trhu s energií v Unii má negativní dopad na volnou hospodářskou soutěž na trzích s výrobky odběratelů s vysokou spotřebou energie.
(71)
V Itálii navzdory liberalizaci daného odvětví existují konkrétní strukturální nedostatky, jako je například nedostatečné propojení jednotlivých částí vnitrostátních sítí a koncentrovaná struktura trhu. Za těchto okolností nepřinesla liberalizace lepší ceny pro odběratele s vysokou spotřebou energie. Problémy jsou zvláště naléhavé na Sardinii, kde je propojení omezené.
(72)
Itálie proto tvrdí, že zvláštní režim sazeb by s ohledem na profil poptávky měl být považován za odůvodněné regulační opatření, jež simuluje mechanismy, které by měly fungovat na plně konkurenčním trhu. Takovýto zásah by obnovil rovné podmínky mezi velkými průmyslovými odběrateli elektrické energie, kteří působí v různých členských státech, a odstranil zeměpisné znevýhodnění, které postihuje společnosti usazené na Sardinii. Režim by předjímal vliv očekávaný od procesu liberalizace. Podle Itálie byla obdobná opatření provedena i v dalších členských státech, v nichž odběratelé s velkou spotřebou energie využívají regulovaných sazeb za elektrickou energii.
(73)
Podle Itálie sleduje nařízení z roku 2004 další dva cíle: udržet zaměstnanost na Sardinii, koncentrovanou v hutnickém průmyslu, a zachovat dostatečnou úroveň poptávky pro odvětví výroby elektrické energie na Sardinii, které pociťuje nadměrnou kapacitu výroby.
(74)
Itálie tvrdí, že nový režim sazeb je ve skutečnosti stejný jako historická sazba Alumix, kterou Komise nepovažovala za státní podporu. Rozdíly mezi starým a novým režimem jsou způsobeny výlučně novou „strukturou sazeb“, kterou si vyžádalo vytvoření liberalizovaného trhu s elektrickou energií.
(75)
Itálie tvrdí, že režim sazeb nepředstavuje státní podporu. Pokud jde o použití státních prostředků, Itálie uvádí, že režim sazeb je srovnatelný s režimem, o kterém ve věci PreussenElektra (29) Soudní dvůr prohlásil, že nezahrnuje státní prostředky. Vyrovnávací pokladna nemůže jako „technický účetní orgán systému“ volně nakládat s prostředky, které spravuje. Skutečnost, že AEEG a ministerstvo financí mohou vykonávat určitou kontrolu nad její činností, neznamená, že stát může s předmětnými prostředky libovolně nakládat. Podle Itálie jsou tedy prostředky použité pro financování mechanismu sazeb zcela soukromé.
(76)
Itálie dále tvrdí, že sazba nemá žádný vliv na obchod uvnitř Unie a nemůže narušit hospodářskou soutěž z důvodů spojených s existencí světové ceny předmětných výrobků, které jsou komoditními výrobky (viz připomínky společnosti Portovesme v 55. bodě odůvodnění). Výroba těchto kovů v EU a v Itálii navíc nenarůstala stejným tempem jako poptávka. Například v roce 2005 pokrývala domácí výroba pouze 12 % italské poptávky po hliníku, 55 % po zinku a 80 % po olovu. Výroba těchto kovů v Unii i v Itálii tedy vykazuje rostoucí schodek, zatímco stále větší podíl poptávky je uspokojován vývozy ze třetích zemí. Pokud by italský hutnický průmysl zanikl, žádný nový subjekt v Unii by nemohl kapacity zaniklé v Itálii nahradit, protože výrobní zařízení jsou již provozována na plný výkon a žádný nový subjekt ani stávající výrobce by se nepokoušel zvyšovat své kapacity, neboť si vůbec nemůže být jist, zda bude moci dlouhodobě odebírat elektrickou energii za rozumné ceny. Udržení těchto výrobních kapacit v Itálii tedy nemůže poškozovat hospodářskou soutěž. Jelikož zvýhodněná sazba není nižší než ceny elektrické energie, které v průměru platí konkurenti příjemců, nepodporuje vývoz ze Sardinie do jiných členských států.
(77)
Itálie tvrdí, že i kdyby Komise dospěla k závěru, že opatření představuje státní podporu, mohla by být sazba považována za slučitelnou s vnitřním trhem z titulu regionální provozní podpory, pro kterou je Sardinie způsobilá na základě výjimek podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU.
(78)
Podle Itálie nedostatky trhu s elektřinou na Sardinii (koncentrace trhu, nedostatečné propojení, nadměrná kapacita výroby elektrické energie), jakož i nedostatečný přístup k infrastruktuře pro rozvod plynu představují regionální znevýhodnění, které má sazba kompenzovat.
(79)
Itálie připomíná, že ceny elektrické energie na jejím území jsou pro odběratele s vysokou spotřebou energie oproti evropskému průměru o 38 % vyšší. Způsobuje to problém z hlediska konkurenceschopnosti, který na Sardinii dále prohlubují nedostatky místního trhu s elektrickou energií a chybějící přístup k rozvodné síti zemního plynu.
(80)
Itálie tvrdí, že opatření přispívá k regionálnímu rozvoji, protože hutnictví významně přispívá k hospodářství a úrovni zaměstnanosti na Sardinii (v hutnictví pracuje 12 % zaměstnaných osob a toto odvětví tvoří 12,2 % regionálního HDP ve zpracovatelském průmyslu). Tato sazba má pozitivní dopad na zaměstnanost i na zachování společenských a hospodářských struktur ostrova.
(81)
Podle Itálie je sazba přiměřená znevýhodnění, jež příjemci pociťují, neboť pouze vyrovnává ceny elektrické energie, které platí výrobci na Sardinii, cenám, které v průměru platí jejich konkurenti v rámci Unie.
(82)
Sazba je navíc krátkodobá a přechodná, protože by zůstala v platnosti pouze do úplného dokončení infrastrukturních projektů, jejichž cílem je zlepšit propojení s elektrickými a plynárenskými sítěmi (nový propojovací kabel SAPEI a plynovod GALSI (30).
(83)
Podle Itálie je opatření navíc degresivní, protože zvýhodněná cena je indexována na základě rozdílů v cenách paliv a může se pouze zvyšovat nebo zůstávat neměnná.
4.2 Věc C 13/06
4.2.1 Připomínky podané společností Portovesme
(84)
Společnost Portovesme se domnívá, že sazby z roku 2005 nenarušují hospodářskou soutěž, jsou nezbytné k zajištění přežití zúčastněných podniků a mohou být považovány za slučitelné jako regionální podpory. Argumenty uvedené společností odpovídají argumentům předloženým Itálií (viz 87. až 104. bod odůvodnění), na které se odkazuje.
4.2.2 Připomínky společnosti Eurallumina
(85)
Také společnost Eurallumina se domnívá, že sazby z roku 2005 nenarušují hospodářskou soutěž, jsou nezbytné k zajištění přežití zúčastněných podniků a mohou být považovány za slučitelné jako regionální podpory. Argumenty uvedené společností odpovídají argumentům předloženým Itálií, na které se odkazuje.
4.2.3 Připomínky dalších zúčastněných stran
(86)
Titíž konkurenti společností Portovesme a Syndial, kteří podali připomínky ve věci C 38/b/04, zasáhli také v dotčeném řízení. Obě společnosti zdůrazňují skutečnost, že předmětné opatření představuje provozní podporu, která by měla být považována za neslučitelnou s vnitřním trhem.
4.2.4 Připomínky Itálie
(87)
Itálie tvrdí, že sazby z roku 2005 se velmi liší od sazeb uplatňovaných v roce 2004, neboť již splňují požadavky pokynů k regionální podpoře.
(88)
Ačkoli by podle Itálie mohly být dané sazby na základě povrchního posouzení považovány za provozní podporu, ve skutečnosti tvoří tyto sazby součást řady opatření, jejichž cílem je podpořit regionální rozvoj na Sardinii. Itálie zdůrazňuje zejména úzkou vazbu mezi sazbami a závazkem dlouhodobě investovat, který je požadován od příjemců. Navíc ustanovení, které vyžaduje, aby opatření před jeho provedením schválila Komise, podle Itálie dokládá, že se jedná o regionální podporu.
(89)
Klíčem této strategie je memorandum o porozumění podepsané regionem Sardinie a příjemci. Memorandum je tvořeno těmito prvky:
a)
výrobní investice popsané v průmyslových plánech předložených příjemci;
b)
rychlé schválení realizace infrastruktur k propojení energetických sítí, které příjemcům umožní přístup k dodávkám energie za konkurenční ceny (plynovod GALSI a propojovací kabel SAPEI);
c)
udělení integrované koncese pro těžbu uhlí v lokalitě Sulcis a pro výstavbu/řízení nové uhelné elektrárny pro dodávku elektřiny příjemcům a
d)
zvýhodněné sazby.
(90)
Itálie se domnívá, že sazby musí být považovány za nástroj hospodářské politiky, jejímž cílem je zachránit odvětví ohrožená vysokými cenami energie, která by se jinak přesunula mimo Itálii a mimo Evropu z důvodu agresivní hospodářské soutěže ze strany společností mimo EU, které mají nižší výrobní náklady. Sazby by byly uplatňovány až do okamžiku dokončení plánovaných infrastruktur a dosažení konkurenčního vnitřního trhu s energií. Opatření by bylo v souladu s duchem regionálních podpor, protože by podporovalo hospodářský růst a zaměstnanost na ostrově, kde energeticky náročné výroby pociťují konkurenční znevýhodnění způsobené nejen nedostatečnou úrovní liberalizace trhu s elektřinou, ale také mimořádně nedostatečnou infrastrukturou Sardinie, pokud jde o připojení k vnitrostátním sítím elektrické energie a plynu.
(91)
Na podporu tohoto integrovaného přístupu Itálie cituje První zprávu skupiny na vysoké úrovni pro konkurenceschopnost, energetiku a životní prostředí (31),v níž se uvádí, že proces liberalizace energetického odvětví nepřinesl uspokojivé výsledky a že je nezbytné zlepšit propojení, a očekává se uzavírání dlouhodobých dodavatelských smluv s předvídatelnými nebo partnerskými cenami mezi odběrateli a dodavateli elektrické energie. V této souvislosti Itálie zdůrazňuje, že zásahy plánované pro Sardinii jdou přesně tímto směrem, a dodává, že zároveň jsou zapotřebí krátkodobá opatření, jako jsou předmětné sazby, aby byla zaručena konkurenceschopnost průmyslu na Sardinii a jeho přežití až do okamžiku dokončení plánovaných investic, které vyřeší strukturální problémy.
(92)
Itálie tvrdí, že není možné porovnávat ceny elektrické energie, které platí příjemci na Sardinii, s cenami elektrické energie, které v průměru platí obdobné podniky na italském poloostrově, neboť podniky s vysokou spotřebou energie nakupují elektřinu na základě dvoustranných smluv, které nejsou veřejně dostupné. Podle Itálie Komise chybuje, pokud porovnání zakládá na cenách zaznamenaných na energetických burzách, neboť pouze minimální část dodávek elektrické energie těchto podniků je nakupována na uvedených burzách.
(93)
Podle Itálie mohou být ceny vyjednané na základě dvoustranných smluv pro odběratele výhodné pouze v případě, že si odběratelé mohou svobodně vybrat své vlastní dodavatele a nakupovat elektrickou energii vyrobenou konkurenčními technologiemi. Toto není možné na Sardinii, kde elektrárny nemohou vyrábět cenově dostupnou energii, neboť nemají přístup k zemnímu plynu. Od nových investic do moderních výrobních závodů odrazuje také omezené propojení energetických sítí, které znemožňuje vývoz elektřiny. Dalším faktorem je koncentrace trhu a úloha, kterou hrají zavedení provozovatelé.
(94)
Podle Itálie může být za těchto okolností uplatňování sazeb, které stabilizují ceny elektrické energie, až do dosažení účinnější hospodářské soutěže na trhu s elektřinou odůvodněné. Itálie znovu tvrdí, že zvýhodněné sazby podporují fungování plně konkurenčního trhu.
(95)
Pokud jde o existenci nadměrné výrobní kapacity v oblasti elektrické energie, která vzbudila u Komise pochybnosti, zda jsou ceny elektřiny na Sardinii oproti italskému poloostrovu vyšší (neboť nadměrná kapacita by měla výrobce podněcovat spíše k tomu, aby velkým odběratelům prodávali za konkurenční ceny - viz 47. bod odůvodnění), Itálie tvrdí toto: nadměrná výrobní kapacita Sardinie nemůže vést ke snížení cen pro odběratele, protože v tomto konkrétním případě je nadměrná kapacita způsobena omezeným propojením, které vyžaduje vytváření významné kapacitní rezervy (32) s cílem zaručit plynulost dodávek elektřiny na ostrově. Jelikož však náklady na tuto rezervu nesou všichni koneční odběratelé, nemají dodavatelé elektrické energie zájem prodávat elektřinu vyrobenou za pomoci této nevyužité kapacity za konkurenceschopnější ceny.
(96)
Podle Itálie je podpora přiměřená, protože cena stanovená úřadem AEEG na rok 2005 (viz 34. bod odůvodnění) odpovídá průměrné ceně, kterou v Unii platí konkurenti příjemců, objektivně vypočítané regulačním orgánem. Itálie dále připomíná, že v roce 2005 platily v dalších členských státech s regulovanými sazbami velké průmyslové subjekty za své dodávky elektřiny dokonce ceny ve výši pouhých 25 EUR/MWh.
(97)
Na základě výše uvedeného Itálie popírá údaje předložené stěžovateli, které podle jejího názoru nejsou metodologicky správné, neboť nadhodnocují průměrné ceny elektřiny, které platili konkurenti příjemců v Unii.
(98)
Podle Itálie je doba trvání režimu (šest let místo pěti) odůvodněná potřebou vyčkat na dokončení energetické infrastruktury.
(99)
Itálie dále tvrdí, že bylo dodrženo kritérium postupného snižování, neboť sazby se aktualizují na základě váženého průměru rozdílů zaznamenaných na burzách v Amsterodamu a ve Frankfurtu a mohou se pouze zvyšovat, nikoli snižovat.
(100)
Sazby jsou navázané na rozdíly v cenách na energetických burzách, protože podle Itálie tyto burzy představují objektivní referenci, která odráží celosvětový vývoj cen energie. Itálie však tvrdí, že skutečné zvýšení cen pro velké odběratele energie v Unii je obvykle výrazně nižší než navýšení zaznamenané na energetických burzách (neboť tito odběratelé platí sazby vyjednané dvoustrannými smlouvami nebo, v případě regulovaných sazeb, ceny stanovené státem, tzn. sazby, které méně podléhají výkyvům).
(101)
Itálie proto dospěla k závěru, že meziroční zvyšování sazeb na Sardinii o 4 % odpovídá navyšování cen energie uplatňovanému vůči jejich přímým konkurentům v Unii.
(102)
Itálie zdůrazňuje, že v Unii existují opatření, která mají rovnocenné účinky jako sporné znevýhodněné sazby, a domnívá se, že všechna by měla být posuzována stejně, bez ohledu na jejich formu, neboť společným cílem všech těchto opatření je zajistit přežití energeticky náročných odvětví v Unii a zabránit jejich přemisťování mimo vnitrostátní území.
(103)
Itálie se domnívá, že ačkoli Sardinie není od roku 2007 pro čerpání regionálních provozních podpor způsobilá, pokyny k vnitrostátní regionální podpoře umožňují postupné opuštění stávajících režimů v okamžiku, kdy některý region přestane být způsobilý pro výjimku podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. Komise by proto mohla opatření schválit ještě podle pokynů k regionální podpoře z roku 2007. V každém případě Itálie tvrdí, že sporné opatření nelze považovat za běžnou provozní podporu.
(104)
Itálie znovu zdůrazňuje, že sazby nemají na obchod mezi členskými státy vliv, z důvodů již uvedených v 76. bodě odůvodnění pro hliník, zinek a olovo. Stejná úvaha by platila pro chemický průmysl. Itálie zdůrazňuje, že v roce 2003 překročil dovoz chemických výrobků do Itálie vývoz a že výroba v Unii i výroba v Itálii je od roku 2001 na ústupu. Pokud jde konkrétně o výrobu PVC, která představuje největší spotřebu chlóru, vykazuje výroba v Itálii schodek (v roce 2002 bylo vyrobeno pouze 470 000 tun PVC oproti spotřebě ve výši 970 000 tun).
5. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
5.1 Existence státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
(105)
Opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jsou-li kumulativně splněny tyto podmínky: opatření a) ekonomicky zvýhodňuje příjemce; b) je poskytováno státem ze státních prostředků; c) je selektivní; d) ovlivňuje obchod mezi členskými státy a může narušit hospodářskou soutěž v Unii.
5.1.1 Existence zvýhodnění
(106)
Na základě režimu sazeb z roku 2004 a z roku 2005 stát zasáhl s cílem dotovat cenu elektřiny vyjednanou příjemci a jejich dodavateli. Pokud by například v roce 2004 neexistovaly vyrovnávací platby, platily by společnosti Portovesme a Eurallumina na základě dvoustranných dodavatelských smluv v té době platných 63 EUR/MWh (33) resp. 65,95 EUR/MWh. Tyto údaje poskytla Itálie a samotní příjemci, a nejsou tedy napadány.
(107)
Podle údajů poskytnutých Itálií překračovala v roce 2005 cena elektřiny vyjednaná společností Syndial s jejím dodavatelem 60 EUR/MWh (zatímco zvýhodněná sazba by cenu snížila na 27 EUR/MWh). Základem obou opatření bylo, aby stát příjemcům kompenzoval dodatečné náklady vzniklé v souvislosti s nákupem elektřiny na Sardinii vzhledem k cenám, které v průměru platili jejich konkurenti v Unii.
(108)
Společnost Portovesme tvrdí, že zvýhodněná cena odpovídá ceně, která by převažovala na plně konkurenčním trhu, a proto nepřináší žádné zvýhodnění. Komise tuto argumentaci již zamítla ve věci Alcoa, v níž se jednalo o prakticky totožné sazby. Ani soudy Společenství, ani Komise nikdy při posuzování existence zvýhodnění nepřihlížely k podmínkám, které převažují na účinnějším hypotetickém trhu. Referenční rámec vždy odpovídá podmínkám převažujícím na daném reálném trhu (34).
(109)
Výše uvedená argumentace navíc předpokládá, že špatné fungování trhu je důvodem k tomu, aby členský stát stanovil ceny simulující podmínky účinné hospodářské soutěže (viz vyjádření Itálie v 72. bodě odůvodnění).
(110)
Tato logika není přijatelná, neboť je v rozporu se zásadou, která je pevně zakotvena v judikatuře Společenství, a sice že „okolnost, že se jeden členský stát snaží jednostrannými opatřeními přiblížit podmínky hospodářské soutěže v určitém hospodářském odvětví podmínkám, které převažují v jiných členských státech, nemůže tato opatření zbavit povahy státní podpory“ (35). Komise se domnívá, že výše uvedená zásada se obdobně vztahuje i na případy, kdy členský stát usiluje o přiblížení podmínek hospodářské soutěže k podmínkám, které převažují na plně konkurenčním trhu.
(111)
Navíc, pokud bychom takovýto návrh přijali, podpory poskytnuté členskými státy za účelem překlenutí rozdílu mezi cenou volně dohodnutou mezi dvěma hospodářskými subjekty a teoretickou cenou, na které by se mohly dohodnout v plně konkurenčních podmínkách, by nepředstavovaly státní podporu, což by popřelo hlavní cíl kontroly státních podpor.
(112)
Itálie tvrdí, že tyto sazby jsou totožné se sazbou Alumix, kterou Komise nepovažovala za podporu (viz (74). bod odůvodnění), a že by tedy rovněž neměly být považovány za podporu.
(113)
Komise připomíná, že situace, ke které se vyjadřovala ve věci Alumix, byla velmi odlišná. Ve věci Alumix byla sazba poskytnuta společností ENEL, která byla v té době veřejným dodavatelem elektrické energie v monopolním postavení na dosud neliberalizovaném trhu (36). V této situaci musela Komise zjistit, zda společnost ENEL uplatňovala uměle nízké ceny nebo zda se chovala jako racionální tržní subjekt. Vzhledem k monopolnímu postavení společnosti ENEL v oblasti výroby a rozvodu elektrické energie neměla Komise k dispozici žádné tržní ceny, se kterými by mohla srovnávat a posoudit, zda se jednalo o zvýhodnění. Proto Komise vyvinula metodu pro určení nejnižší teoretické tržní ceny, za kterou by byl racionální dodavatel ochoten prodat svému „nejlepšímu zákazníkovi“.
(114)
Tuto metodu však není možné uplatňovat v situaci, kdy jsou ceny vyjednávány konečnými odběrateli s dodavateli elektrické energie na liberalizovaném trhu a jsou dotovány ex-post vyrovnávacími platbami. Proto analýza uvedená v rozhodnutí Alumix a závěry Komise týkající se uvedené věci v tomto případě zcela postrádají jakýkoli význam. Vyplývá to také z rozsudku Soudu prvního stupně ze dne 25. března 2009, který potvrdil rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ve věci Alcoa (37) (viz bod 132 rozsudku).
(115)
V tomto případě se zásada rozvážného hospodářského subjektu neuplatní. Tento případ by bylo nutné posuzovat na základě uvedené zásady, pokud by elektřinu zúčastněným společnostem prodával stát, přímo nebo prostřednictvím polostátního podniku jako ve věci Alumix. V tomto případě tomu však tak není, neboť elektřinu dodávají soukromé společnosti. Na rozdíl od věci Alumix proto není nutné zkoumat, zda se stát choval jako rozvážný hospodářský subjekt.
(116)
Závěrem je tedy nutné konstatovat, že režimy vyrovnávacích plateb z roku 2004 a z roku 2005 snižují náklady vyplývající z dodavatelských smluv uzavřených příjemci (náklady, které by měly za normálních okolností zatěžovat rozpočty společností). V souladu s ustálenou judikaturou (38) tak sporná opatření poskytují příjemcům hospodářské zvýhodnění.
5.1.2 Selektivní povaha
(117)
Zvýhodněné sazby za elektrickou energii v Itálii byly přiznány výhradně podnikům s již existujícími zařízeními, jež se nacházejí na Sardinii a jsou uvedena v uzavřeném seznamu odvětví stanovených právními a jinými předpisy, které představují právní základ takovýchto opatření, a proto je zvýhodnění, které poskytují, selektivní povahy.
5.1.3 Státní prostředky a přičitatelnost státu
(118)
Podle ustálené judikatury může být zvýhodnění definováno jako státní podpora ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES pouze tehdy, je-li přidělena přímo nebo nepřímo ze státních prostředků (39) a lze ji přičíst státu (40).
(119)
Jak je uvedeno v 28. bodě odůvodnění, jsou sporné vyrovnávací platby financovány z parafiskálního poplatku odpovídajícího složce A4 sazby za elektrickou energii, který dostává vyrovnávací pokladna. Tento poplatek je povinný, neboť je uložen rozhodnutími úřadu AEEG, kterými jsou prováděny vnitrostátní právní předpisy. Vyrovnávací pokladna je veřejný subjekt zřízený zákonem, který vykonává svou činnost podle přesných pokynů uvedených v rozhodnutích úřadu AEEG.
(120)
Z ustálené judikatury rovněž vyplývá, že příjmy z poplatku, který je podle vnitrostátního práva povinný a je odváděn zákonem zřízenému subjektu, představují státní prostředky ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, jsou-li určeny k financování opatření, které splňuje ostatní kritéria stanovená v uvedeném článku (41).
(121)
Itálie se na podporu svého výkladu, podle nějž předmětné opatření není financováno ze státních prostředků, dovolává rozsudku Soudního dvora ve věci PreussenElektra (42). Podle něj jsou finanční prostředky potřebné k financování sazby převáděny od soukromých osob (odběratelů elektrické energie) na soukromé subjekty (příjemce), přičemž úloha státu se omezuje na přijetí zákona, který stanoví povinnost platby nezbytných částek, a stát nemá žádnou diskreční pravomoc s těmito finančními prostředky disponovat, s výjimkou provádění režimu stanoveného zákonem. Itálie a někteří příjemci zejména tvrdí, že vyrovnávací pokladna nevykonává žádnou kontrolu nad těmito finančními prostředky a plní pouze funkci účetního prostředníka.
(122)
Ve věci PreussenElektra Soudní dvůr rozhodl, že povinnost soukromých provozovatelů rozvodných sítí elektrické energie nakupovat elektřinu vyrobenou z obnovitelných zdrojů energie za minimální ceny, které jsou vyšší než skutečná hospodářská hodnota tohoto druhu elektrické energie, nepředstavuje státní podporu, neboť opatření nezahrnuje žádný přímý nebo nepřímý převod státních prostředků.
(123)
Komise poznamenává, že ve věci PreussenElektra byly prostředky potřebné k financování opatření poskytnuty výrobcům energie z obnovitelných zdrojů přímo provozovateli rozvodných sítí, aniž by jejich převod zprostředkovával veřejný subjekt. V rámci tohoto systému nemohly být převáděné částky orgánům členského státu skutečně nikdy k dispozici. V předmětném případě se však částky před vyplacením konečnému příjemci převáděly prostřednictvím vyrovnávací pokladny, která je veřejným subjektem. Judikatura ve věci PreussenElektra tedy spadá do jiného skutkového rámce a nemá význam ve vztahu k předmětnému případu.
(124)
Judikatura ve věci Pearle (43) nemůže Itálii ani příjemcům pomoci. Ve věci Pearle dospěl Soudní dvůr k závěru, že za určitých podmínek nejsou příjmy z poplatků, které jsou převáděny prostřednictvím veřejného subjektu, státními prostředky. V věci Pearle byla opatření plně financována hospodářským odvětvím pouze z jeho podnětu. Finanční prostředky pocházely z parafiskálních poplatků, které byly převáděny prostřednictvím veřejného subjektu, který s nimi nemohl v žádném okamžiku nakládat. Strany, které poplatky odváděly, byly navíc příjemci daného opatření.
(125)
Itálie tvrdí, že vyrovnávací pokladna nemá žádnou diskreční pravomoc, pokud jde o přidělování finančních prostředků, které jsou určeny k financování sazeb a nemohou v žádném okamžiku spadat „do oblasti veřejných financí“. Stát by tedy nemohl s těmito finančními prostředky volně nakládat, a proto nepředstavují státní prostředky.
(126)
Předem je třeba poznamenat, že i když lze určitým kritériím ve věci Pearle objektivně přisoudit větší význam než jiným, žádné z nich nelze považovat za „zásadní kritérium“. Podmínky uvedené v rozsudku jsou kumulativní. To je také výklad Soudu prvního stupně uvedený v rozsudku ve věci Earl Salvat (44), kdy tento soud posuzoval daňový poplatek napadený v rámci této věci z hlediska jednotlivých kritérií Pearle.
(127)
Dříve než Komise přezkoumala úlohu vyrovnávací pokladny, ověřila, zda byla splněna ostatní kritéria uvedená ve věci Pearle. Je zřejmé, že na rozdíl od toho, co bylo zjištěno ve věci Pearle, byly sporné sazby zavedeny z podnětu státu, a nikoli z podnětu hospodářského odvětví. Navíc ve věci Pearle přispívali na financování opatření pouze jeho příjemci, a cílem zásahu veřejného subjektu tedy nebylo poskytnout zvýhodnění, které by mohlo představovat dodatečnou zátěž pro stát. V předmětném případě nenesou příjemci žádnou finanční zátěž spojenou s poplatkem; tu nesou pouze odběratelé elektrické energie. Proto se judikatury ve věci Pearle nelze platně dovolávat, a to bez ohledu na případnou opodstatněnost uvedených argumentů, pokud jde o úlohu pouhého účetního zprostředkovatele, kterou měla vyrovnávací pokladna.
(128)
Pokud jde o vyrovnávací pokladnu, Komise uvádí, že podle ustálené judikatury „nelze rozlišovat mezi případy, kdy je podpora poskytnuta přímo státem a kdy je poskytnuta prostřednictvím veřejného nebo soukromého subjektu určeného nebo zřízeného státem“ (45). V důsledku toho není pro uplatňování pravidel pro státní podpory rozhodující, zda má vyrovnávací pokladna postavení veřejného nebo soukromého subjektu. Skutečnost, že je vyrovnávací pokladna veřejným subjektem, nevede automaticky k uplatnění článku 107 SFEU (46); stejně tak zásah soukromého subjektu sám o sobě uplatnění tohoto článku nevylučuje.
(129)
Analýza se nicméně nemůže omezit pouze na pravomoci, které jsou svěřeny vyrovnávací pokladně z titulu jejího postavení veřejného subjektu. Je třeba stanovit, zda obecněji stát, ať přímo nebo prostřednictvím jiného subjektu, který určí, může vykonávat kontrolu nad finančními prostředky použitými k financování sazby. Stejné ověření by bylo nutné, pokud by vyrovnávací pokladna byla soukromým subjektem.
(130)
V rozsudku, který byl nedávno vynesen ve věci Essent, (47) Soudní dvůr rozhodl v této otázce s konečnou platností. Ve věci Essent Nizozemsko zákonem zavedlo příplatek k sazbám za elektrickou energii. Tento příplatek platili odběratelé elektřiny provozovatelům elektrické sítě, kteří pak odpovídající částky poukazovali určené společnosti SEP, jež neměla žádnou diskreční pravomoc pro správu finančních prostředků a prováděla svou činnost pod přísným dohledem orgánů. Soud dospěl k závěru, že výnosy z tohoto příplatku představovaly státní prostředky, neboť příplatek k ceně elektřiny byl uložen vnitrostátním zákonem, a proto představoval zátěž; společnost SEP neměla právo používat výnos z tohoto příplatku na jiné účely, než stanovil zákon, takže prostředky zůstávaly pod veřejnou kontrolou a vnitrostátní orgány s nimi mohly nakládat. Soud rozhodl, že tyto skutečnosti jsou dostačující k tomu, aby dotčené prostředky prohlásil za státní prostředky.
(131)
Podobnosti s předmětným případem jsou zřejmé. Příplatek k sazbě sloužící k financování sporných sazeb je uložen zákonem, stejně jako ve věci Essent. Vyrovnávací pokladna má stejnou funkci jako společnost SEP v tom smyslu, že soustřeďuje a spravuje výnos z parafiskálního poplatku a podléhá stejným omezením, neboť obdržené finanční prostředky nemůže použít pro jiné než zákonem stanovené účely (financování režimů zvýhodněných sazeb). Stát je schopen kontrolovat a řídit využívání prostředků: vyrovnávací pokladna vykonává svou účetní činnost podle přesných pokynů úřadu AEEG, který jedná v rámci svých statutárních pravomocí a/nebo při provádění vnitrostátních právních předpisů. Prostředky spravované vyrovnávací pokladnou jsou tedy neustále pod veřejnou kontrolou.
(132)
Tato analýza se řídí stejnou logikou, jakou Komise rozvinula ve svém rozhodnutí ohledně italského případu (48)„uvízlých nákladů v odvětví elektroenergetiky“, ve kterém označila finanční prostředky spravované vyrovnávací pokladnou v rámci účtu A6 za veřejné prostředky.
(133)
Skutečnost, že prostředky spravované vyrovnávací pokladnou představují veřejné prostředky, byla potvrzena judikaturou Soudu prvního stupně ve věci Iride. (49)
(134)
Nejvyšší kasační soud již ve svém rozsudku č. 11632/03 ze dne 3. dubna 2003 dospěl k závěru, že vyrovnávací pokladna nemá právní subjektivitu, kterou by se odlišovala od italského státu, a že za vlastníka částek poukázaných vyrovnávací pokladně, i když pocházejí od soukromých osob a jsou určeny soukromým podnikům, musí být považován právě italský stát. Ve věci Iride podaly žalobkyně Iride Spa a Iride Energia Spa k Soudu prvního stupně žalobu proti rozhodnutí Komise, které označilo prostředky spravované vyrovnávací pokladnou v rámci účtu A6 za veřejné prostředky. Argumenty, které žalobkyně uváděly, byly velmi podobné. Obě společnosti napadly podstatu rozsudku Nejvyššího kasačního soudu, přičemž tvrdily, že vyrovnávací pokladna plní funkci pouhého účetního prostředníka mezi soukromými osobami, které mají povinnost k peněžitému plnění, a příjemci vybraných částek, což jí ani na krátkou dobu neumožňuje nakládat s vloženými částkami. Žalobkyně se rovněž dovolávaly použitelnosti judikatury ve věci PreussenElektra.
(135)
Soud zdůraznil, že mu nepřísluší zpochybňovat výklad italských právních předpisů, který podal Nejvyšší kasační soud, a následně potvrdil, že částky uložené na účtu A6 vyrovnávací pokladny musí být kvalifikovány jako státní prostředky nejen proto, že jsou ve vlastnictví státu, ale také proto, že jsou neustále pod jeho kontrolou. (50)
(136)
Tento závěr se týká účtu A6 vyrovnávací pokladny, ze kterého jsou financovány uvízlé náklady v odvětví elektroenergetiky. Může však být logicky uplatněn i na složku A4, ze které je financována sporná sazba. Rozsudek Kasačního soudu vycházel z analýzy právní subjektivity vyrovnávací pokladny, a proto se závěr, podle nějž jsou předmětné částky ve vlastnictví státu, vztahuje na všechny částky uložené u vyrovnávací pokladny. Totéž platí pro závěr Soudu prvního stupně, podle nějž může stát kontrolovat zdroje spravované vyrovnávací pokladnou. Mezi účtem A6 a složkou A4 není žádný rozdíl, s výjimkou určení prostředků (platba uvízlých nákladů z účtu A6 a zvýhodněné sazby ze složky A4). Proto musí být částky poukázané příjemcům ze Sardinie ze složky A4 rovněž kvalifikovány jako veřejné prostředky.
(137)
Kromě toho, že jsou sporné sazby financovány z veřejných prostředků, jsou také přičitatelné státu (51), neboť právním základem tohoto opatření jsou vnitrostátní právní předpisy, nařízení a rozhodnutí úřadu AEEG jakožto veřejného subjektu v rámci výkonu jeho funkce orgánu veřejné moci.
5.1.4 Vliv na obchod a narušení hospodářské soutěže
(138)
Pokud jde o vliv opatření na obchod v Unii a z něj vyplývající narušení hospodářské soutěže, není pochyb o tom, že dotčené trhy (olovo, zinek, stříbro, hliník a výroba chloru a alkalických hydroxidů) jsou plně otevřeny hospodářské soutěži. Tato úvaha by již sama o sobě byla dostačující k tomu, abychom se domnívali, že sazby mají na obchod v Unii vliv.
(139)
Komise přesto přihlédla k argumentům příjemců a Itálie, že sazby v odvětví kovů (argumentace výslovně neuváděly odvětví výroby chloru) nemají žádný vliv na obchod a nenarušují hospodářskou soutěž, protože neexistují žádné skutečné obchodní toky mezi členskými státy; je nepravděpodobné, že takovéto obchodní toky vzniknou, a vzhledem k vlastnostem předmětného odvětví sazby nepoškozují konkurenty příjemců v Unii.
(140)
Je třeba připomenout, že v rozhodovací praxi Komise a judikatuře Soudního dvora nebyla neexistence skutečných obchodních toků nikdy přijata jako důkaz toho, že opatření podpory nemá na obchody uvnitř Unie žádný vliv. Soudní dvůr vždy prohlašoval, že podpora určitému podniku může ovlivňovat obchod mezi členskými státy a narušovat hospodářskou soutěž, i když se daný podnik obchodu uvnitř Unie sám neúčastní. Pokud totiž členský stát poskytne podniku podporu, může se tím vnitrostátní výroba udržet na stejné nebo vyšší úrovni s tím, že se o to sníží možnosti podniků usazených v jiných členských státech vyvážet své výrobky na trh onoho členského státu (52).
(141)
Kromě toho situace, která se vyznačuje poklesem výroby v Unii a zvýšením dovozů ze třetích zemí, s omezenými nebo neexistujícími obchodními toky mezi členskými státy, není neobvyklá: je dokonce typická pro odvětví, která trpí strukturálními problémy a/nebo jsou vystavena silnému konkurenčnímu tlaku. Tato odvětví jsou zvláště citlivá na opatření přijatá členskými státy za účelem zlepšení konkurenceschopnosti jejich domácího průmyslu.
(142)
Skutečnost, že nízký objem italské výroby hliníku, olova a stříbra není schopen ovlivnit referenční cenu, je nepodstatná. Existence referenční ceny těchto kovů, kterou snadno neovlivní podmínky výroby v jediném členském státě, nevylučuje hospodářskou soutěž mezi podniky, které jsou usazeny v EHP a obchodují se svými výrobky na světovém trhu s kovy. Je možné, že podpora poskytnutá příjemcům na Sardinii jim neumožní snížit světovou cenu jejich výrobků a vyřadit konkurenty z trhu a že ostatní výrobci v Unii budou moci pokračovat v činnosti tak dlouho, jak dlouho budou schopni se ziskem prodávat za světovou cenu. Zisky, které lze v Itálii díky zvýhodněné sazbě za elektrickou energii vytvářet, však celkově posilují konkurenceschopnost společností. Nahromaděné kapitálové rezervy mohou být například použity k převzetí konkurenčních společností a ke zvýšení podílu na trhu. Toto odůvodnění má ještě větší význam, pokud uvážíme, že někteří příjemci jsou součástí nadnárodních společností (53).
(143)
Na rozdíl od tvrzení příjemců nelze skutečnost, že cena, která se platí v Itálii v referenčních odvětvích, je obdobná jako cena, kterou v průměru platí za elektrickou energii konkurenční výrobci v Unii, považovat za důkaz toho, že italská sazba neohrožuje zájmy ostatních výrobců v Unii. Judikatura ve věci C-372/97 Itálie v. Komise jasně stanoví, že jednostranná opatření, jejichž cílem je přiblížit podmínky hospodářské soutěže v určitém členském státě podmínkám, které převažují v jiných členských státech, ovlivňují obchod mezi členskými státy (a nemohou tedy být zbaveny povahy státní podpory). Kromě toho mohou některé dohody o dodávkách elektrické energie, které jsou v platnosti v jiných členských státech, obsahovat státní podpory a Komise zahájila důkladná šetření ohledně různých opatření tohoto typu (54). Přestože tento obranný argument výslovně neuvedla ani Itálie, ani Alcoa, považuje Komise za vhodné připomenout zásadu, která je pevně zakotvená v judikatuře, a sice, že existence protiprávních podpor v některých členských státech neopodstatňuje přijetí obdobných opatření v jiných členských státech.
(144)
V každém případě oznámení obdržená od konkurentů příjemců ukazují, že sporné sazby skutečně vyvolávají problém z hlediska hospodářské soutěže a mají na obchod v Unii vliv.
(145)
Itálie navíc neoznámila sazby z roku 2004. Podle ustálené judikatury (55) není Komise v případě neoznámené podpory povinna prokazovat skutečný dopad opatření na hospodářskou soutěž nebo na obchod mezi členskými státy: pokud by totiž Komise musela ve svém rozhodnutí prokazovat skutečný dopad již poskytnutých podpor, vedlo by to ke zvýhodňování členských států, které vyplácejí podpory v rozporu s oznamovací povinností podle čl. 93 odst. 3 Smlouvy [o ES], na úkor těch, které zamýšlené podpory oznamují.
(146)
Je tedy třeba dospět k závěru, že předmětné zvýhodněné sazby za elektrickou energii přispívají ke zvýšení konkurenceschopnosti příjemců vůči jejich konkurentům v Unii. Podle ustálené judikatury (56) je za takovýchto okolností třeba předpokládat, že podpora má vliv na obchod mezi členskými státy a narušuje hospodářskou soutěž.
5.1.5 Závěry o existenci podpory
(147)
Vzhledem k výše uvedenému dospěla Komise k závěru, že sporné sazby z roku 2004 a z roku 2005 představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 SFEU a mohou být povoleny, pouze pokud jsou způsobilé pro některou z výjimek stanovených v uvedené smlouvě. Tento závěr odpovídá závěru vyvozenému ve věci Alcoa, která se týkala prakticky totožných sazeb.
5.2 Nová podpora nebo existující podpora
(148)
Situace, kdy opatření představuje existující podporu, jsou v plném rozsahu uvedeny v článku 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (57).
(149)
Je nesporné, že předmětná opatření nebyla zavedena před přístupem Itálie k EU (bod i) výše uvedeného článku), nemohou být považována za schválená z důvodu nesplnění povinnosti Komise rozhodnout ve stanovené procesní lhůtě (bod iii)) a nemohou být považována za existující podpory z důvodu uplynutí promlčecí lhůty (bod iv)). Tato opatření se nestala podporou následkem vývoje společného trhu bez toho, že by byla členským státem pozměněna (písm. b) bod v) první věta).
(150)
Vzhledem k výše uvedenému dospěla Komise k závěru, že předmětné sazby představují novou podporu.
5.3 Oprávněnost podpory
(151)
Podle čl. 108 odst. 3 SFEU členské státy informují Komisi o záměrech poskytnout nebo upravit podpory a zamýšlená opatření neprovedou, dokud Komise nepřijme konečné rozhodnutí.
(152)
Jelikož Itálie neoznámila článek 1 nařízení z roku 2004, představují sazby z roku 2004 protiprávní podporu.
(153)
Naproti tomu Itálie oznámila čl. 11 odst. 12 zákona č. 80/2005 a opatření neuplatnila. Splnila tedy povinnosti vyplývající z čl. 108 odst. 3 SFEU.
6. SLUČITELNOST PODPORY
(154)
Odchylně od obecného zákazu poskytovat státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU lze podporu považovat za slučitelnou tehdy, pokud se na ni vztahuje některá z výjimek uvedených ve Smlouvě.
(155)
Sazby z roku 2004 a z roku 2005 představují provozní podpory. Tvrzení Itálie, podle kterého by sazby z roku 2005 neměly být považovány za provozní podpory, neboť jsou součástí strategie regionální podpory a podmínkou výrobních investic, musí být odmítnuto. Ačkoli memorandum o porozumění předpokládá, že příjemci uskuteční určité investice, prvek podpory obsažený ve zvýhodněných sazbách z roku 2005 není vypočten poměrně ke způsobilým výdajům a není stanovena maximální míra podpory. Neexistují důkazy, že by opatření splňovalo kritéria stanovená pro investiční podpory nebo že by podpora byla přiměřená. Opatření je naopak jasně navázáno na spotřebu elektřiny a jeho cílem je snížit náklady na dodávky elektřiny, které jsou provozními náklady vznikajícími zúčastněným společnostem. Nemůže být tedy považováno za investiční podporu.
(156)
Provozní podpora je v zásadě neslučitelná s vnitřním trhem. Ve věci 86/89 Itálie v. Komise Soudní dvůr uvedl, že „předmětná podpora, která je poskytnuta bez jakýchkoli zvláštních podmínek a pouze v závislosti na použitých množstvích, musí být považována za provozní podporu zúčastněných podniků a že jako taková narušuje podmínky obchodu v míře, která je v rozporu se společným zájmem“ (58).
(157)
Ve věci Siemens v. Komise Soud prvního stupně potvrdil zásadu, podle níž „provozní podpory, a sice podpory, které směřují k osvobození podniku od nákladů, které by obvykle musel vynaložit v rámci běžného řízení svých běžných činností, v zásadě nespadají do působnosti čl. 92 odst. 3 Smlouvy o ES [nyní čl. 107 odst. 3 SFEU] (…). Podle judikatury takové podpory v zásadě narušují podmínky hospodářské soutěže v odvětvích, ve kterých jsou poskytnuty, aniž by však mohly svou povahou dosáhnout některého z cílů stanovených výše uvedenými ustanoveními o výjimkách“.
(158)
Existují však jasně vymezené situace, ve kterých je možné provozní podpory poskytnout. Zejména provozní podpory, jejichž cílem je ochrana životního prostředí, lze poskytnout na základě pokynů Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí. (59) Stejně tak provozní podpory v podporovaných regionech lze výjimečně schválit jako podpory regionální. Komise posuzovala, zda mohou být sporné sazby zařazeny do jedné z těchto kategorií.
(159)
Komise uvádí, že sazby nelze schválit jako podpory na ochranu životního prostředí, protože ochrana životního prostředí není jejich cílem.
6.1 Slučitelnost s pokyny k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998
(160)
Ve výjimečných případech lze provozní podpory poskytovat v podporovaných oblastech způsobilých pro podporu z titulu výjimky uvedené v čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. Region Sardinie byl způsobilý až do konce roku 2006. Komise proto přezkoumala, zda během tohoto období mohly být sazby z roku 2004 a z roku 2005 schváleny podle pokynů k regionální podpoře z roku 1998.
(161)
Podle bodu 4.15 pokynů k regionální podpoře lze ve výjimečných případech podporu na provoz poskytnout za předpokladu, že i) je odůvodněná ve smyslu svého přispění k regionálnímu rozvoji a svou povahou a ii) její úroveň proporcionálně odpovídá znevýhodněním, která mají být zmírněna. Je na členských státech, aby prokázaly znevýhodnění a posoudily jejich důležitost. Podle bodu 4.17 pokynů k regionální podpoře se musí provozní podpora časově omezit a postupně snížit.
(162)
Podle článku 2 pokynů „jednotlivá platba podpory ad hoc jednotlivému podniku nebo podpora omezená na jednu oblast činnosti může mít velký vliv na soutěž na daném trhu a její vliv na regionální rozvoj bude pravděpodobně příliš omezený (…) Proto budou uvedené výjimky [z obecného zákazu poskytovat podporu] běžně udělovány pouze pro víceodvětvové režimy podpory otevřené pro všechny podniky dotyčných odvětví v daném regionu“. Sazba za elektrickou energii přiznaná selektivně jednotlivým podnikům v takovýchto odvětvích zjevně není v souladu s duchem regionálních podpor, které musí být víceodvětvové. Nicméně vzhledem k tomu, že na regionální podpory ad hoc se nevztahuje absolutní zákaz, Komise přezkoumala, zda poskytnutí sazby může být odůvodněno výjimečnými okolnostmi.
(163)
Na základě dokumentace předložené Itálií a příjemci Komise přezkoumala zejména nedostatky v odvětví elektrické energie na Sardinii s cílem posoudit, zda by mohly představovat znevýhodnění na regionální úrovni.
6.1.1 Trh s elektrickou energií na Sardinii v italském kontextu
(164)
Obecně platí, že italský trh s elektrickou energií je vysoce koncentrovaný, i když na severu země méně. Dominantním provozovatelem ve všech regionech země je bývalý držitel monopolu společnost ENEL, s výjimkou Sardinie, kde má duopol se společností E.ON. Společnost ENEL má významnou tržní sílu, které podle zjištění orgánu pro ochranu hospodářské soutěže a trhu několikrát zneužila. Ceny elektrické energie jsou v Itálii obecně vyšší v důsledku kombinované výroby, která je z velké části založena na fosilních palivech (především plynu), neexistence jaderné kapacity a přetížených propojení se zbytkem Evropy.
(165)
Na Sardinii, která představuje 4,1 % instalovaného výkonu v Itálii (60), vyrábí elektřinu především tepelné elektrárny na fosilní paliva (uhlí, topný olej, mazut). Ostrov nemá infrastrukturu pro rozvod zemního plynu.
(166)
Sardinie trpí nadměrnou kapacitou výroby, a to zejména v tržním segmentu s nejvyššími náklady (elektrárny na topný olej) v důsledku neuskutečněného záměru vlády soustředit italský těžký průmysl na tento ostrov, který vedl společnost ENEL k investicím do elektráren. Tyto elektrárny, které mají vyšší strukturální náklady, také mnohem rychleji technicky zastarávají. Během daného období byl vývoz elektrické energie ze Sardinie na poloostrov omezen malou kapacitou propojovacího vedení (61), které bylo přetíženo.
(167)
Dvě energetické společnosti ENEL a E.ON společně drží tržní podíl, který odpovídá 95 % dodávek elektrické energie na Sardinii (přibližně 58 % E.ON a 42 % ENEL). Podle šetření stavu hospodářské soutěže v odvětví elektrické energie (62) lze Sardinii z hlediska hospodářské soutěže považovat za duopol ve společném dominantním postavení. Trh je zde velmi koncentrovaný, i když míra koncentrace není nejvyšší v Itálii. (63) Vzhledem k tomu, že E.ON e ENEL ovládají téměř všechny elektrárny pro výrobu energie v době střední zátěže a v době špičky, určují cenu pro téměř všechny časové intervaly. Situace se však zdá být méně kritická na Sardinii než na jihu Itálie (64), kde ENEL určuje ceny pro všechny časové intervaly.
(168)
Italské velkoobchodní ceny elektřiny patří k nejvyšším v Evropě (65) a ceny na Sardinii mezi nejvyšší v Itálii. V roce 2007 činila průměrná vnitrostátní cena (PUN) 70,99 EUR/MWh, zatímco průměrná cena na Sardinii činila 75 EUR/MWh oproti 80 EUR/MWh v roce 2006 (66). Rostoucí trend průměrné regionální ceny na Sardinii pokračoval v letech 2008 a 2009. Během první poloviny roku 2009 se ceny na Sardinii držely nepřetržitě nad celostátním průměrem (při průměrné ceně 106,60 EUR/MWh oproti průměrné vnitrostátní ceně, která činila 60,50 EUR/MWh).
(169)
Ceny, které na Sardinii platili příjemci sazeb v letech 2004 a 2005 (na základě dvoustranných smluv), se pohybovaly v rozmezí od 60 do 65 EUR/MWh. Tyto ceny není možné srovnávat s cenami platnými na italském poloostrově, neboť Komise nemá k dispozici příslušné údaje (které Itálie dle svého tvrzení nemohla poskytnout - viz 92. bod odůvodnění). Na základě analýzy obecných cenových trendů, které mohou celkově reprezentovat trendy cen sjednaných dvoustrannými smlouvami, se však lze domnívat, že v předmětném období platily podniky s vysokou spotřebou energie vyšší cenu na Sardinii než na italském poloostrově.
(170)
Závěrem lze říct, že trh s elektřinou na Sardinii vykazuje řadu problémů, včetně vysokých cen, vysoké koncentrace trhu, tržní síly dominantních provozovatelů, nadbytečných výrobních kapacit v segmentu s vysokými náklady, relativní neefektivnosti zastarávajících elektráren, chybějícího přístupu k infrastruktuře zemního plynu a nedostatečného propojení. Tyto problémy by mohly vyústit ve vyšší ceny elektřiny pro konečné odběratele, včetně odběratelů s vysokou spotřebou.
6.1.2 Existence regionálního znevýhodnění
(171)
Především je třeba určit, zda tyto problémy představují regionální znevýhodnění, tj. zda mají vážný dopad na hospodářský vývoj Sardinie. Ve věci C 34/02 (67) Komise nepřijala hypotézu, že nedostatečné propojení s energetickými zdroji představuje znevýhodnění. I když je pravda, že malé a střední podniky jsou vysokými cenami elektrické energie postiženy méně než velká energeticky náročná průmyslová odvětví, zájmy jediného odvětví nelze automaticky ztotožňovat se zájmy celého regionu. Komise má za to, že Itálie dostatečně neprokázala, že stav energetického trhu na Sardinii představuje regionální znevýhodnění.
(172)
I když tedy regionální znevýhodnění existuje, kritéria uvedená v pokynech k regionální podpoře musí být v každém případě splněna. Komise proto posuzovala, zda jsou tato kritéria splněna.
6.1.3 Příspěvek k regionálnímu rozvoji
(173)
Podpora musí trvale přispívat k regionálnímu rozvoji a musí být přiměřená znevýhodněním, která se snaží zmírnit. Provozní podpory určené podporovaným oblastem nemohou být schváleny z důvodu obtíží, se kterými se setkává jediné odvětví, ale je zapotřebí prokázat, že trvale přispívají k regionálnímu rozvoji. V daném případě je to nepravděpodobné. Takovéto účinky by nebyly trvalé ani za předpokladu, že zachování některých průmyslových zařízení na ostrově přispěje k zaměstnanosti a zachování průmyslové základny na ostrově. Pokud vysoké náklady na elektřinu představují strukturální problém Sardinie, jak tvrdí Itálie, obtíže, se kterými se setkávají energeticky náročná odvětví, by se znovu objevily ihned po skončení režimu sazeb.
(174)
Italské orgány prezentují sazby jako dočasné opatření, které má být ukončeno v roce 2010 po dokončení projektů v oblasti infrastruktury spojených s výrobou energie a propojením (plynovod GALSI a podmořský kabel SAPEI), které jsou v současné době ve výstavbě (68). Itálie předpokládá, že lepší propojení sníží ceny pro tyto společnosti. Komise se domnívá, že ačkoli nové infrastruktury mohou snížit nebo vyrovnat rozdíly v sazbách mezi Sardinií a italským poloostrovem, je velmi nepravděpodobné, že by tyto projekty mohly snížit ceny elektrické energie o polovinu až na úroveň považovanou za nezbytnou k zajištění dlouhodobé ziskovosti těchto průmyslových činností.
(175)
Komise dále uvádí, že existence státního příspěvku ke snížení nákladů na elektřinu u velkých odběratelů nepodněcuje dodavatele elektřiny k tomu, aby snížili své ceny, a předešli tak ztrátě velkých zákazníků, ani nebrání zhoršení nákladové struktury. Dotace spíše více motivuje dodavatele elektrické energie, aby využívali své tržní síly. I kdyby tedy byla pravda, že vzhledem ke stávající nadbytečné kapacitě by společnosti s vysokou spotřebou energie za normálních okolností měly možnost dosáhnout konkurenční ceny, kdyby nebylo tržní síly dodavatelů elektrické energie (kteří podle Itálie a příjemců mají zájem na udržení vysokých cen), Komise se domnívá, že zvýhodněná sazba by nebyla vhodným nástrojem ke snížení tržní síly.
6.1.4 Přiměřenost
(176)
Podpora poskytnutá příjemcům režimu sazeb není vypočtena tak, aby vyrovnávala regionální rozdíly (tj. rozdíly mezi cenami elektrické energie na italském poloostrově a cenami uplatňovanými na Sardinii pro stejnou kategorii odběratelů), ale jejím cílem je spíše vyrovnat ceny na Sardinii cenám, které platí konkurenti příjemců v Unii. Ceny stanovené pro příjemce na Sardinii jsou zvláště nízké a určitě nižší než ceny uplatňované na italském poloostrově, které patří mezi nejvyšší v Unii. Sazby proto nejsou přiměřené regionálnímu znevýhodnění, které by se snažily zmírnit.
(177)
Samotný způsob zvolený pro výpočet výše dotace ukazuje, že opatření sleduje spíše cíl průmyslové politiky než cíl regionální. Rozsah průmyslové politiky sazeb byl ve skutečnosti Itálií v jejích připomínkách opakovaně zdůrazňován.
6.1.5 Postupné snižování
(178)
Regionální podpora provozu se musí postupně snížit (viz bod 4.17 pokynů k regionální podpoře). Jelikož používaný mechanismus aktualizace sazeb se pro rok 2004 a rok 2005 liší, bylo provedeno samostatné hodnocení.
(179)
Sazby z roku 2004 se indexují na základě rozdílů v cenách paliv a mohou se pouze zvyšovat nebo zůstávat neměnné. Podle Itálie to zajišťuje postupné snižování podpory. Komise se domnívá, že požadavek postupného snižování může být považován za splněný, pouze je-li zaručeno, že vyrovnávací platby - které odpovídají skutečné výši podpory - se budou časem snižovat. Nestačí, že se sazba časem zvýší, neboť i vyšší sazba může odpovídat vyšší výši podpory, pokud se mezitím ceny pro konečné odběratele na referenčním trhu zvýšily rychleji než předmětná sazba. Italský způsob neposkytuje v tomto ohledu žádnou záruku. (69)
(180)
Pokud jde o sazby z roku 2005, posuzovala Komise mechanismus indexace zavedený čl. 11 odst. 13 zákona č. 80/2005, jak jej vykládá AEEG v rozhodnutí č. 217/05 (viz 33. bod odůvodnění). Podle prováděcích předpisů stanovených úřadem AEEG se sazba každoročně zvyšuje o procentní podíl, který odráží vývoj cen elektrické energie v Unii, avšak tento nárůst nesmí překročit 4 %. Podle Itálie tento mechanismus zajišťuje postupné snižování podpory.
(181)
Podle Komise však skutečnost, že se nominální sazba ročně zvyšuje spíše omezeně, nevede k postupnému snižování čisté výše podpory, měřeno ukazatelem vyrovnávacích plateb.
(182)
Vzhledem k tomu, že cenové trendy na energetických burzách lze považovat za trendy, které obecně odpovídají změnám v cenách vyjednaných dvoustrannými smlouvami - jak tvrdila Itálie - sazby z roku 2005 by se snižovaly pouze v případě poklesu průměrných cen v Unii (neboť sazby se nemohou snižovat, ale pouze zvyšovat). Ve všech ostatních případech by sazby představovaly stále větší zvýhodnění (70). Jelikož od roku 2004 nejméně do roku 2007 vykazovaly průměrné ceny elektřiny v Unii silný rostoucí trend (narůstaly o více než 4 % ročně), prvek podpory obsažený v sazbách z roku 2005 by se časem zvyšoval.
(183)
Itálie dále tvrdí, že dvoustranné smlouvy ve skutečnosti méně podléhají zvyšování cen v porovnání s cenami stanovenými na energetických burzách, a že se tedy sazby z roku 2005 de facto snižují. Komise upozorňuje, že způsob indexace, který jí byl pro účely posouzení poskytnut, vychází z rozdílů v cenách na energetických burzách a že Itálie nepředložila údaje týkající se vývoje cen stanovených dvoustrannými smlouvami. Tvrzení Itálie tedy není podloženo dostatečnými důkazy.
(184)
Omezené informace, které má Komise k dispozici, však naznačují opak, tj. že ceny stanové dvoustrannými smlouvami se na Sardinii značně zvýšily (viz například prohlášení společnosti Eurallumina, podle kterého platila tato společnost na volném trhu v letech 2005 a 2006 cenu, která vzrostla na 80 EUR/MWh v porovnání s 65 EUR/MWh v roce 2004). Za těchto okolností, pokud by byly sazby uplatněny, vyrovnávací platby by se postupně zvyšovaly.
(185)
Ani sazby z roku 2004, ani sazby z roku 2005 tedy nesplňují požadavek postupného snižování.
6.1.6 Závěry o slučitelnosti opatření z titulu regionální podpory
(186)
Na základě výše uvedeného se Komise domnívá, že předmětné sazby nemohou být považovány za regionální podporu slučitelnou podle pokynů z roku 1998. Vzhledem k tomu, že Sardinie již od prosince 2006 nepatří mezi podporované regiony ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. a), není nutné zkoumat slučitelnost podpory na základě pokynů k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013.
(187)
Komise zaujala totéž záporné stanovisko v roce 2005 v souvislosti s dalším opatřením, jehož cílem bylo snížit náklady na energii společnosti Eurallumina na Sardinii. Při této příležitosti se Komise domnívala, že předmětné opatření, tj. osvobození minerálních olejů od spotřební daně (71), nemůže být na základě pokynů k vnitrostátní regionální podpoře schváleno.
6.2 Další úvahy o slučitelnosti podpory
(188)
Itálie a zúčastněné podniky tvrdily, že účelem sazeb je kompenzovat nedostatky trhů s elektrickou energií, v jejichž důsledku nejsou ceny zatím konkurenceschopné. Podle jejich názoru ohrožují vysoké ceny elektrické energie konkurenceschopnost energeticky náročných odvětví. Podpora má údajně motivační účinek v tom smyslu, že bez ní by uvedené společnosti musely uzavřít.
(189)
Podle Komise není možné přijmout hypotézu, že provozní podpora vyhrazená některému průmyslovému podniku je vhodnou reakcí na neexistenci hospodářské soutěže na místním trhu s elektrickou energií, která má vliv na všechny odběratele elektřiny.
(190)
Sporná je také vhodnost a přiměřenost podpory s ohledem na cíl zabránit přemístění zařízení mimo Unii. Ani v dřívější rozhodovací praxi Komise, ani v judikatuře soudů Unie neexistuje žádný precedens, kdy by takovýto argument byl uznán jako důvod pro poskytnutí státní podpory. Rozhodnutí týkající se přemístění výroby, zcela nebo zčásti, jsou součástí podnikové strategie jednotlivých společností a Komise nikdy netvrdila, že by to představovalo selhání trhu. Již v minulosti ve věcech Terni (72) a Alcoa (73) vyjádřila Komise pochybnosti o obdobných argumentech, které spojovaly určitá opatření podpory s cílem zabránit přemístění výroby mimo Unii.
(191)
Je třeba také poznamenat, že citovaná stanoviska odborných orgánů, jako je skupina na vysoké úrovni pro hospodářskou soutěž, energetiku a životní prostředí (74), nenavrhují poskytovat zvláštní státní podpory k řešení problémů konkurenceschopnosti, které jsou důsledkem vysokých cen elektrické energie, ale obhajují nutnost dodržovat v plném rozsahu předpisy týkající se státních podpor (75).
(192)
S ohledem na uvedené skutečnosti se Komise domnívá, že na sporné sazby z roku 2004 a z roku 2005 se nevztahuje žádná z výjimek podle článku 107 SFEU. Výjimky podle čl. 107 odst. 2 SFEU se nepoužijí, neboť podpora není sociální povahy, není určena k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi a není poskytnuta k vyrovnání hospodářských znevýhodnění způsobených rozdělením Německa. Výjimky podle čl. 107 odst. 3 písm. b) a d) SFEU se rovněž nepoužijí, neboť toto opatření nemá napomoci uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu, napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu, ani pomoci kultuře a zachování kulturního dědictví. Pokud jde o výjimku podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU, analýza uvedená ve (160). až (187). bodě odůvodnění výše prokazuje, že sazba nemůže být schválena jako podpora, která má napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností. Pokud jde o čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, jak je uvedeno ve 155. až 158. bodě odůvodnění, na provozní podpory se takováto výjimka v zásadě nevztahuje a Komise nezjistila žádnou zvláštní okolnost, která by mohla poskytnutí takovéto podpory v předmětném případě odůvodnit.
(193)
Komise se tedy domnívá, že jak sazba z roku 2004, tak sazba z roku 2005 je neslučitelná s vnitřním trhem.
(194)
Na základě tohoto závěru Komise nemusí zkoumat případný kumulovaný dopad nové podpory a starých neslučitelných podpor podle 31. bodu odůvodnění, a to na základě judikatury ve věci Deggendorf.
7. NAVRÁCENÍ PODPORY
(195)
V souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999, je-li v případech protiprávní podpory neslučitelné se společným trhem přijato záporné rozhodnutí, je třeba obnovit účinnou hospodářskou soutěž, ledaže je toto navrácení podpory v rozporu s obecnými zásadami práva Společenství.
(196)
V daném případě podléhají navrácení pouze sazby týkající se roku 2004 (věc C 38b/04), neboť sazby z roku 2005 (věc C 13/06) nebyly zavedeny.
7.1 Oprávněná očekávání a další obecné zásady práva Unie, které mohou bránit navrácení podpory
(197)
Podle ustálené judikatury nemůže v případě, že byla podpora poskytnuta bez předchozího oznámení Komisi podle čl. 108 odst. 3 SFEU, příjemce podpory oprávněně očekávat, že jeho podpora je v souladu s právem (76). Subjekt postupující s řádnou péčí je obvykle schopen zjistit, zda byl dodržen oznamovací postup a zda je podpora oprávněná.
(198)
Příjemce neprávem udělené podpory se však může odvolávat na výjimečné okolnosti, na jejichž základě by mohl oprávněně očekávat, že podpora je v souladu s právem, a proto odmítnout tuto podporu vrátit (77).
(199)
Příjemci sazeb z roku 2004 neuvedli žádné úvahy v tomto ohledu, a ani Komise nezjistila žádnou výjimečnou okolnost, která by mohla v příjemcích vyvolat oprávněné očekávání. Zejména existence rozhodnutí Alumix z roku 1996 nemohla vyvolat žádné očekávání, že by sazby nepředstavovaly státní podporu. Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení z roku 2004 (viz 37. bod odůvodnění), sazba, která sloužila jako vzor pro předmětné sazby z roku 2004, nebyla původní dohodou Alumix, která podle vyjádření Komise z roku 1996 nepředstavovala státní podporu, ale zcela novým opatřením, které bylo podstatně změněno (zejména pokud jde o jeho mechanismus financování (78) a italskými orgány prodlouženo. V této situaci by si příjemce postupující s řádnou péčí zjistil, zda je podpora oprávněná.
(200)
Komise se dále domnívá, že navrácení podpory neporušuje žádnou jinou obecnou zásadu práva Unie.
7.2 Vyčíslení částek k navrácení
(201)
Všechny částky neslučitelné podpory, které obdržely společnosti Portovesme, ILA a Eurallumina ve smyslu článku 1 nařízení z roku 2004, musí být navráceny společně s úroky podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES. (79)
(202)
Cílem navrácení podpory je obnovit konkurenční postavení příjemců, které zaujímali před poskytnutím neslučitelné podpory, a odstranit nedovolené zvýhodnění, které tato podpora poskytla. V předmětném případě toto zvýhodnění odpovídá rozdílu mezi zvýhodněnou sazbou a cenou elektrické energie, kterou by příjemci na trhu zaplatili, kdyby neexistovaly dané sazby.
(203)
V okamžiku, kdy byly sazby zavedeny, nakupovaly všechny zúčastněné společnosti elektřinu na základě dvoustranných smluv. Stát zasáhl zavedením vyrovnávacích plateb, aby dotoval smluvně sjednanou cenu. Částky, které mají být navráceny, tedy odpovídají vyrovnávacím platbám, které příjemci obdrželi v uvedeném období (viz 30. bod odůvodnění).
8. ZÁVĚR
Komise se domnívá, že sazby z roku 2004 i sazby z roku 2005 představují provozní podporu, která není způsobilá pro žádnou výjimku z obecného zákazu státních podpor stanovených Smlouvou o ES, a jsou tedy neslučitelné s vnitřním trhem.
Pokud jde o sazby z roku 2004, které byly protiprávně zavedeny v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU, všechny budoucí platby budou muset být zrušeny a již vyplacená podpora bude muset být navrácena. Částka, která má být navrácena, odpovídá součtu všech vyrovnávacích složek poukázaných společnostem Portovesme, ILA a Eurallumina vyrovnávací pokladnou.
Sazby z roku 2005 řádně oznámené Itálií podle čl. 108 odst. 3 SFEU nebudou zavedeny,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Státní podpora, kterou hodlá Itálie poskytnout na základě čl. 11 odst. 12 legislativního nařízení č. 35 ze dne 14. března 2005, změněného na zákon č. 80/2005 ze dne 14. května 2005, ve prospěch společností Portovesme Srl, Eurallumina Spa, ILA Spa a Syndial SpA, je neslučitelná s vnitřním trhem.
2. Z tohoto důvodu nemůže být podpora poskytnuta.
Článek 2
Státní podpora protiprávně poskytnutá Itálií v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU na základě článku 1 nařízení předsedy vlády ze dne 6. února 2004 ve výši 12 845 892,82 EUR ve prospěch společnosti Portovesme Srl, ve výši 5 208 152,05 EUR ve prospěch společnosti Eurallumina SpA a ve výši 291 120,27 EUR ve prospěch společnosti ILA Spa je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 3
1. Itálie zajistí, aby příjemci navrátili podporu uvedenou v článku 2, která jim byla vyplacena.
2. Částky, které mají být navráceny, zahrnují úroky za období ode dne, kdy byly dány příjemci k dispozici, do dne skutečného navrácení.
3. Úroky se vypočtou jako složený úrok v souladu s kapitolou V nařízení (ES) č. 794/2004.
4. Itálie s účinkem ode dne přijetí tohoto rozhodnutí zruší všechny budoucí platby podpory uvedené v článku 2.
Článek 4
1. Navrácení podpory uvedené v článku 2 se provede s okamžitým účinkem.
2. Itálie provede toto rozhodnutí ve lhůtě čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 5
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Itálie Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (jistina a úroky z vymáhané částky), kterou má příjemce navrátit;
b)
podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření pro splnění tohoto rozhodnutí;
c)
doklady prokazující, že příjemci již bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Itálie bude Komisi informovat o vývoji vnitrostátních opatření přijatých s cílem vykonat toto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory uvedené v článku 2. Na žádost Komise Itálie neprodleně předloží informace o již přijatých a plánovaných opatřeních pro splnění tohoto rozhodnutí. Rovněž poskytne podrobné informace o částkách podpory a úroků, které již příjemce navrátil.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 23. února 2011.
DEĊIŻJONI TAL-KUMMISSJONI
tat-23 ta’ Frar 2011
dwar għajnuna mill-Istat mogħtija mill-Italja lil Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA u Syndial SpA (Miżuri ta’ għajnuna mill-Istat C 38/B/04 (ex NN 58/04) u C 13/06 (ex N 587/05)
(notifikata bid-dokument numru C(2011) 956)
(It-test bit-Taljan biss huwa awtentiku)
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
(2011/746/UE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b'mod partikolari l-ewwel subparagrafu tal-Artikolu 108(2) tiegħu,
Wara li kkunsidrat il-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, u b'mod partikolari l-Artikolu 62(1)(a) tiegħu,
Wara li sejħet lill-partijiet interessati sabiex jissottomettu l-kummenti tagħhom skont id-dispożizzjonijiet iċċitati ta’ hawn fuq (1), u wara li kkunsidrat il-kummenti tagħhom,
Billi:
1. PROĊEDURA
1.1. Każ C 38/B/04
(1)
Permezz ta’ ittra datata l-4 ta’ Diċembru 2003, ditta legali li tirrappreżenta kwerelant ġibdet l-attenzjoni tal-Kummissjoni għal sensiela ta’ artikoli ppubblikati fl-istampa Taljana dwar l-intenzjoni tal-Gvern Taljan li jintroduċi tariffi tal-elettriku preferenzjali għal ċerti impriżi li jinsabu f'Sardenja.
(2)
It-tariffi kienu ġew introdotti bl-Artikolu 1 tad-Digriet tal-Prim Ministru tas-6 ta’ Frar 2004 (“id-Digriet tal-2004”). Id-Digriet kellu żewġ effetti distinti: a) introduċa tariffi tal-elettriku preferenzjali ġodda għall-kumpanniji Portovesme Srl, ILA SpA u Eurallumina SpA, u b) tawwal iż-żmien tat-tariffa preferenzjali eżistenti favur Alcoa Trasformazioni, produttur ta’ aluminju primarju (“Alcoa”).
(3)
Permezz ta’ ittri datati t-22 ta’ Jannar 2004 u d-19 ta’ Marzu 2004, il-Kummissjoni talbet aktar informazzjoni fuq dawn il-miżuri. L-awtoritajiet Taljani rrispondew permezz ta’ ittri datati d-9 ta’ Frar 2004 u d-9 ta’ Ġunju 2004. Permezz tal-ittra tal-20 ta’ Settembru 2004, l-Italja ssottomettiet aktar informazzjoni.
(4)
Permezz ta’ ittra datata 16 ta’ Novembru 2004, il-Kummissjoni infurmat lill-Italja li kienet iddeċidiet li tibda l-proċedura stabbilita fl-Artikolu 108(2) TFUE fir-rigward tal-miżura.
(5)
Id-deċiżjoni tal-Kummissjoni biex tinbeda l-proċedura ġiet ippubblikata f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea (2). Il-Kummissjoni stiednet lill-partijiet interessati biex jissottomettu l-kummenti tagħhom fuq il-miżuri.
(6)
L-Italja ssottomettiet osservazzjonijiet permezz ta’ ittri datati l-4 ta’ Frar 2005 u l-11 ta’ Frar 2005.
(7)
Il-Kummissjoni rċeviet ukoll osservazzjonijiet minn partijiet oħrajn interessati, inkluż minn tlieta mill-impriżi li kienu qed jibbenefikaw mill-miżuri u kompetitur ta’ Portovesme. Permezz ta’ ittra datata t-22 ta’ Marzu 2005 il-Kummissjoni bagħtet dawk l-osservazzjonijiet lill-Italja, li ngħatat l-opportunità biex tirrispondi. Il-kummenti tal-Italja ġew irċevuti permezz ta’ ittra datata l-20 ta’ Settembru 2005.
(8)
Fid-29 ta’ Ottubru 2008 il-każ C 38/04 nqasam f'parti A, dwar Alcoa, u parti B, dwar Portovesme, ILA u Eurallumina.
(9)
Fid-19 ta’ Novembru 2009 il-Kummissjoni adottat deċiżjoni negattiva finali fil-konfront ta’ Alcoa, u ordnat l-irkupru tal-għajnuna (3).
1.2. Każ C 13/06
(10)
Permezz tal-Artikolu 11(12) tad-Digriet-Liġi Nru 35 tal-14 ta’ Marzu 2005, li ġie kkonvertit f'liġi statutorja permezz tal-Liġi Nru 80/2005 tal-14 ta’ Mejju 2005 li stabbilixxiet dispożizzjonijiet urġenti skont il-Pjan ta’ Azzjoni għall-Iżvilupp Ekonomiku, Soċjali u Territorjali (“Liġi Nru 80/9005”), l-awtoritajiet Taljani tawlu sal-2010 t-tariffa tal-elettriku preferenzjali għal Portovesme, ILA u Eurallumina, u estendew il-benefiċċju tat-tariffa lil Syndial SpA, produttur tal-kloru bbażat ukoll f'Sardegna.
(11)
Il-Kummissjoni rċeviet ilment minn kumpannija li tikkompeti ma’ Syndial permezz ta’ ittra datata t-22 ta’ Lulju 2005, segwita b'aktar sottomissjonijiet mill-istess kumpannija datati s-7 ta’ Ottubru 2005 u s-7 ta’ Diċembru 2005.
(12)
L-Italja nnotifikat il-miżura lill-Kummissjoni permezz ta’ ittra datata t-23 ta’ Novembru 2005. Permezz ta’ ittra datata t-28 ta’ Novembru 2005, l-Italja pprovdiet informazzjoni addizzjonali.
(13)
Permezz ta’ ittra datata t-22 ta’ Diċembru 2005 l-Kummissjoni talbet għal aktar informazzjoni, li l-Italja pprovdiet permezz ta’ ittra datata 3 ta’ Marzu 2006.
(14)
Fil-frattemp, permezz ta’ ittra datata l-20 ta’ Jannar 2006, l-istess kompetitur ta’ Portovesme li kien issottometta osservazzjonijiet fil-każ C 38/B/04 ilmenta dwar il-miżura l-ġdida.
(15)
Permezz ta’ ittra datata s-26 ta’ April 2006, il-Kummissjoni infurmat lill-Italja li kienet iddeċidiet li tibda l-proċedura stabbilita fl-Artikolu 108(2) tat-TFUE fir-rigward tat-tibdil u l-estensjoni tal-iskema ta’ tariffa speċjali introdotta bil-Liġi Nru 80/2005.
(16)
Il-Kummissjoni talbet lill-Italja kjarifika ulterjuri permezz ta’ ittra datata t-22 ta’ Awwisu 2006; l-Italja rrispondiet permezz ta’ ittra datata t-28 ta’ Settembru 2006.
(17)
Id-deċiżjoni tal-Kummissjoni biex tinbeda l-proċedura ġiet ippubblikata f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea (4). Il-Kummissjoni stiednet lill-partijiet interessati biex jissottomettu l-kummenti tagħhom fuq il-miżuri.
(18)
Il-Kummissjoni rċeviet osservazzjonijiet minn partijiet interessati, inklużi l-benefiċjarji, iż-żewġ kompetituri ta’ Portovesme u Syndial, u produttur ta’ enerġija rinnovabbli. Permezz ta’ ittra datata l-5 ta’ Ottubru 2006 il-Kummissjoni bagħtet dawk l-osservazzjonijiet lill-Italja, li ngħatat l-opportunità biex tikkummenta. Il-kummenti tal-Italja ġew irċevuti permezz ta’ ittra datata l-1 ta’ Diċembru 2006.
(19)
L-Italja pprovdiet informazzjoni addizzjonali permezz tal-ittri tas-16 ta’ April 2007, l-10 ta’ Mejju 2007, l-14 ta’ Mejju 2007 u t-22 ta’ Ġunju 2010.
1.3. L-ambitu ta’ din id-deċiżjoni
(20)
Din id-deċiżjoni tkopri kemm it-tariffi introdotti bl-Artikolu 1 tad-Digriet tal-2004 għall-benefiċjarji ħlief għal Alcoa (“it-tariffi tal-2004”) u dawk introdotti bl-Artikolu 11(12) tal-Liġi Nru 80/2005 u sussegwentement stabbilti f'deċiżjonijiet meħudin mill-Awtorità għall-Enerġija Elettrika u l-Gass (Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas - “AEEG”) (“it-tariffi tal-2005”).
2. DESKRIZZJONI DETALJATA TAL-MIŻURA
2.1. It-tariffi tal- 2004 kkontestati
(21)
L-Artikolu 1 tad-Digriet tal-2004 estenda ’t-trattament [tariffarju] stabbilit fl-Artikolu 2 tad-Digriet tal-Ministeru għall-Industrija, Kummerċ u Artiġjanat tad-19 ta’ Diċembru 1995 (“id-Digriet Alcoa”] għall-provvista tal-enerġija elettrika għall-produzzjoni tal-aluminju, ċ-ċomb, l-fidda u ż-żingu limitati għal impjanti li diġà jeżistu fiż-żmien tad-dħul fis-seħħ ta’ dan id-Digriet u li jinsabu fuq gżejjer u li huma kkaratterizzati minn nuqqas jew insuffiċenza ta’ mezzi ta’ konnessjoni mal-grids nazzjonali tal-elettriku u l-gass’.
(22)
Dan it-trattament tariffarju kellu jkun tranżitorju: kellu jispiċċa “mat-tlestija jew l-aġġornament tal-konnessjonijiet mal-grids nazzjonali tal-elettriku u tal-gass” u mhux aktar tard mit-30 ta’ Ġunju 2007.
(23)
Fil-prattika, id-Digriet tal-2004 estenda t-tariffa preferenzjali li l-produttur tal-aluminju Alcoa kien qed igawdi diġà lill-tliet kumpannija li jikkunsmaw ħafna enerġija li jinsabu f'Sardegna: Portovesme, produttur taż-żingu, il-fidda u ċ-ċomb (5); ILA, produttur tal-prodotti tal-aluminju pproċessati u Eurallumina, produttur tal-alumina (6).
(24)
Fil-livell regolatorju, it-tariffa ġiet implimentata permezz ta’ deċiżjonijiet (delibere) tal-AEEG.
(25)
Id-deċiżjoni Nru 110/04 tal-AEEG stipulat li t-tariffi prefernzjali jiġu applikati biss jekk il-proċedura ta’ notifika jkollha eżitu pożittiv. Madankollu, fuq struzzjonijiet mill-Uffiċċju tal-Prim Ministru li speċifikaw li d-Digriet tal-2004 ma kienx ġie nnotifikat formalment skont ir-regoli fuq l-għajnuna mill-Istat imma “preżentat” biss lill-Kummissjoni fil-qafas ta’ “inkjesta preliminari” (indagine conoscitiva preliminare), l-AEEG implimentat id-Digriet tal-2004 permezz ta’ deċiżjoni Nru 148/04 (7).
(26)
Is-sistema ppermettiet lill-benefiċjarji li jingħataw ħlasijiet kumpensatorji skont il-kundizzjonijiet stabbiliti fid-Digriet Alcoa. Għal impjant partikolari kopert mill-iskema, il-ħlas kumpensatorju kien daqs id-differenza bejn il-prezz imħallas lill-kumpannija li tipprovdi l-impjant bl-elettriku u l-prezz preferenzjali stabbilit mill-Istat, immultiplikat bil-konsum tal-elettriku tal-impjant. Il-metodu użat biex jiġi kkalkulat il-prezz preferenzjali (jew “tariffa preferenzjali”) kien stabbilit fid-deċiżjoni CIP Nru 15/1993. Il-prezz kien suġġett għal mekkanżmu ta’ indiċjar ibbażat fuq il-varjazzjoni tal-kostijiet tal-ġenerazzjoni tal-enerġija Taljani (il-“komponent Ct”). Fl-2004 l-prezz prefrenzjali applikat lill-benefiċjarji f'Sardegna kien bejn Eur 26 u Eur 35 kull MWh.
(27)
Il-ġestjoni amministrattiva tal-iskema kienet fdata lill-Fond għall-Ekwiparazzjoni tal-Industrija tal-Eletriċità (Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico) (8). Fil-prattika, is-sistema tariffarja kienet taħdem b'dan il-mod. Il-benefiċjarji kienu jibagħtu lill-Cassa Conguaglio dejta ta’ kull xahar dettaljata fuq il-kwantitajiet ta’ elettriku li kienu kkunsmaw u l-prezzijiet li kienu ħallsu lill-fornituri tal-enerġija tagħhom. Imbagħad kienu jirċievu mill-Cassa Conguaglio ħlasijiet fi flus kontanti kkalkulati kif indikat aktar ‘il fuq (9).
(28)
Ir-riżorsi meħtieġa biex jiġu ffinanzjati l-ħlasijiet kumpensatorji nġabru permezz ta’ taxxa parafiskali imposta fuq il-konsumaturi Taljani tal-elettriku kollha permezz tal-komponent A4 tat-tariffa tal-elettriku standard (10).
(29)
Madankollu, l-implimentazzjoni tagħha twaqqfet fuq istruzzjonijiet mill-AEEG ftit wara li l-Kummissjoni bdiet investigazzjoni formali f'Novembru 2004 (11).
(30)
Id-dejta pprovduta mill-Italja turi li Portovesme u Eurallumina rċevew sussidji għall-elettriku kkunsmat bejn April u Ottubru 2004, u ILA rċeviet sussidji għall-elettriku kkunsmat bejn April u Settembru 2004. Il-ħlasijiet totali magħmulin mill-Cassa Conguaglio lil dawn it-tliet impriżi taħt l-iskema jidhru hawn taħt (f'euro).
Portovesme Srl
12 845 892,82
Eurallumina SpA
5 208 152,05
ILA SpA
291 120,27
2.2. It-tariffi tal- 2005 kkontestati
(31)
Permezz tal-Artikolu 11(12) tal-Liġi Nru 80/2005, l-awtoritajiet Taljani estendew “it-trattament tariffarju stabbilit fid-Digriet tal-Ministeru għall-Industrija, il-Kummerċ u l-Artiġjanat tad-19 ta’ Diċembru 1995 lill-provvisti ta’ enerġija għall-produzzjoni u l-ipproċessar tal-aluminju, iċ-ċomb, il-fidda u ż-żingu u għaċ-ċiklu tal-kloru-soda, b”referenza għall-prezzijiet applikati għal provvisti simili fis-swieq Ewropej, imma fir-rigward biss ta’ impjanti li jeżistu diġà fid-data tad-dħul fis-seħħ ta’ dan id-Digriet, li jinsabu f'Sardegna u huma mqabbdin ma’ netwerk ta’ vultaġġ għoli. It-trattament tat-tariffa għandu jkun suġġett għal impenji fit-tul li għandhom jiġu miftiehma bejn il-benefiċjarji, l-awtoritajiet lokali ta’ Sardegna u l-Ministeri responsabbli.’
(32)
Għalhekk il-Liġi Nru 80/2005 sostanzjalment reġgħet introduċiet l-iskema tariffarja implimentata fl-2004, li estendiet it-trattament Alcoa lil benefiċjarji li jikkunsmaw ħafna enerġija bbażati f'Sardegna. Fil-prattika, il-Liġi kienet tapplika biss għal Portovesme, ILA u Eurallumina, u għal Syndial, produttur tal-kloru-soda li ma kienx ibbenefika minn prezzijiet preferenzjali qabel.
(33)
Għandu jiġi nnutat li mill-2005 “l quddiem il-prezz preferenzjali ma baqax marbut mat-tariffa storika stabbilita oriġinarjament fid-Digriet Alcoa tal-1995, imma issa kellu jiġi ffissat b”mod indipendenti mill-AEEG biex jiġi jaqbel mal-prezzijiet tal-elettriku medji mħallsin mill-kompetituri tal-benefiċjarji fis-suq Ewropew (12). Il-prezz kien suġġett għal aġġornamenti annwali: skont l-Artikolu 11(13) tal-Liġi, “il-kundizzjonijiet tat-tariffa msemmijin fl-Artikoli 11 (13) u 12 għandhom japplikaw mill-1 ta’ Jannar 2005 u għandhom jiġu aġġornati mill-AEEG, li kull sena għandha iżżid il-valuri nominali tat-tariffi b”4 %, jew, jekk dan l-aħħar valur ikun ogħla, biż-żieda tal-perċentwal fil-prezz bl-ingrossa medju ta’ enerġija elettrika reġistrata fil-Boroż tal-enerġija elettrika Ewropej ewlenin, primarjament fi Frankfurt u f'Amsterdam’. Fid-deċiżjoni Nru 217/05, l-AEEG interpretat dan il-mekkaniżmu ta’ aġġornament li kien aktar favorevoli lill-benefiċjarji, billi stabbiliet li ż-żieda annwali fit-tariffa ma setgħetx taqbez l-4 %.
(34)
Fl-istess deċiżjoni, l-AEEG iffissat il-prezzijiet preferenzjali applikabbli għad-diversi industriji għas-sena 2005 kif ġej:
Industriji li jikkwalifikaw għal tariffi preferenzjali
Prezz preferenzjali
Eur /MWh
Proċessar tal-aluminju
50
Ċomb u żingu
23
Produzzjoni tal-aluminju
27
Ċiklu tal-kloru
27
(35)
Bħat-tariffi tal-2004, it-tariffi tal-2005 kellhom jiġu ffinanzjati b'imposta parafiskali li kellha titħallas mill-utenti finali tal-elettriku kollha permezz ta’ komponent A4 tat-tariffa tal-elettriku standard. Il-ġestjoni tal-flussi finanzjarji tas-sistema reġgħet ġiet fdata lill-Cassa Conguaglio.
(36)
L-intitolament għat-tariffa kien jiddependi fuq impenn li l-benefiċjarji assumew biex iwettqu investiment produttiv f'Sardegna fuq il-bażi ta’ pjanijiet industrijali li kellhom jiġu sottomessi lill-awtoritajiet reġjonali. Pereżempju, Portovesme għamlet impenn biex tinvesti fl-awtoġenerazzjoni tal-elettriku jew li tipparteċipa fil-bini ta’ impjanti ġodda tal-enerġija.
(37)
L-Italja nnotifikat l-Artikolu 11(12) tal-Liġi Nru 80/2005 skont l-Artikolu 108(3) TFUE. Il-ħlas tat-tariffi tal-2005 kien suġġett għall-awtorizzazzjoni tal-iskema mill-Kummissjoni. Għaldaqstant, it-tariffi tal-2005 ma ġewx implimentati.
2.3. Proċeduri quddiem il-qrati nazzjonali
(38)
Solvay Chimica Italia u Solvay Chimica Bussi SpA, li joperaw fiċ-ċiklu kloru-soda u jinsabu barra minn Sardegna, resqu proċeduri legali quddiem il-Qorti Amministrattiva Reġjonali tal-Lombardija (14) fejn ikkontestaw id-deċiżjonijiet meħudin mill-AEEG fl-implimentazzjoni tal-Artikolu 11(12) tal-Liġi Nru 80/2005, fuq il-bażi li kienu jinvolvu l-għoti ta’ għajnuna mill-Istat illegali u li kisru dispożizzjonijiet oħrajn tal-liġi Taljana (15). Fis-27 ta’ Novembru 2006 il-Qorti ssospendiet il-proċeduri li kellha quddiemha, biex tistenna l-konklużjoni tal-investigazzjoni tal-għajnuna mill-Istat li bdiet il-Kummissjoni fil-Każ C 13/06.
2.4. Għaqda ma’ għajnuna inkumpatibbli ta’ qabel - Deggendorf
(39)
Wara l-ftuħ tal-proċeduri, l-Italja indikat li Eurallumina ma kinitx irrimborżat l-għajnuna inkumpatibbli li kienet is-suġġett tal-Każ C 80/01 (għajnuna għall-produzzjoni tal-allumina) (16), imma li, skont il-kumpannija, l-awtoritajiet reġjonali ta’ Sardegna kienu ħarġu ordni ta’ irkupru fir-rigward ta’ din il-miżura fit-8 ta’ Mejju 2006.
3. DEĊIŻJONI BIEX JINBDEW PROĊEDURI SKONT L-ARTIKOLU 108(2) TFUE
(40)
Il-Kummissjoni ddeċidiet li tibda l-investigazzjoni formali għal dawn ir-raġunijiet.
3.1. Każ C 38/B/04
(41)
Fid-deċiżjoni tagħha biex tiftaħ investigazzjoni formali (17), il-Kummissjoni kkunsidrat jekk kienx possibbli li wieħed jikkonkludi li t-tariffi tal-2004 għal Portovesme, ILA u Eurallumina ma kinux jikkostitwixxu għajnuna mill-Istat, għar-raġuni li kienu simili għat-tariffa preferenzjali mogħtija lil Alcoa fl-1996, li l-Kummissjoni kienet iddeċidiet li ma kinitx tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat fid-deċiżjoni tagħha tal-4 ta’ Diċembru 1996 (“id-deċiżjoni Alumix”) (18).
(42)
Il-Kummissjoni osservat li t-tariffa l-ġdida kienet tidher differenti mit-tariffa ta’ Alumix, billi t-tariffa Alumix kienet ngħatat direttament minn ENEL, l-operatur tal-elettriku monopolista Taljan, filwaqt li t-tariffa l-ġdida kienet tinvolvi l-intervent selettiv tal-Istat biex jikkumpensa għad-differenza bejn il-prezz tas-suq miftiehem mill-benefiċjarji mal-fornituri tal-enerġija tagħhom u l-prezz preferenzali ffissat fl-1996. Il-Kummissjoni kkonkludiet li d-Digriet tal-2004 mhux sempliċiment estenda l-ambitu ta’ miżura eżistenti li ma kinitx tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat lill-benefiċjarji ġodda, imma pjuttost introduċa skema ġdida għall-benefiċċju tat-tliet impriżi kkonċernati, b'mekkaniżmu finanzjarju li kien differenti ħafna mit-tariffa ta’ Alumix.
(43)
Id-deċiżjoni tal-ftuħ ikklassifikat it-tariffi introdotti bid-Digriet tal-2004 bħala għajnuna operattiva u vvalutat jekk din l-għajnuna setgħetx tiġi awtorizzata fuq il-bażi tal-Linji gwida dwar l-Għajnuna Reġjonali Nazzjonali (“il-Linji gwida dwar l-Għajnuna Reġjonali”) (19), minħabba li Sardegna kienet reġjun assistit skont l-Artikolu 107(3)(a) sal-aħħar tal-2006. Il-Kummissjoni esprimiet dubji dwar il-possibbiltà ta’ awtorizzazzjoni tal-għajnuna fuq dik il-bażi minħabba li tali għajnuna ad hoc mogħtija lil numru limitat ta’ impriżi, ma kinitx tidher li tippromwovi l-iżvilupp reġjonali.
(44)
Il-Kummissjoni esprimiet tħassib li l-miżura jista' jkollha l-effett li tnaqqas il-livell tat-tassazzjoni applikabbli għall-elettriku. Tali tnaqqis ikun jeħtieġ bażi legali fid-Direttiva tal-Kunsill 2003/96/KE tas-27 ta’ Ottubru 2003 li tirristruttura l-Qafas Komunitarju dwar it-tassazzjoni fuq prodotti ta’ enerġija u elettriku (20).
3.2. Każ C 13/06
(45)
Fid-deċiżjoni tagħha tas-27 ta’ April 2006 li fetħet l-investigazzjoni formali, il-Kummissjoni kklassifikat l-iskema tat-tariffa tal-2005 bħala għajnuna operazzjonali ġdida.
(46)
Il-Kummissjoni kkunsidrat jekk it-tariffa preferenzjali setgħetx tiġi awtorizzata bħala għajnuna reġjonali fuq il-bażi tal-Linji gwida dwar l-Għajnuna Reġjonali, billi Sardegna kellha tkun reġjun assistit fl-ambitu tal-Artikolu 107(3)(a) TFUE sal-aħħar tal-2006.
(47)
Minkejja l-insistenza tal-Italja li l-prezzijiet tal-elettriku għoljin f'Sardegna kienu ta’ żvantaġġ għall-iżvilupp tal-gżira, il-Kummissjoni kienet tal-fehma li l-Italja ma ppruvatx li l-prezzijiet kienu ogħla b'mod sinjifikanti f'Sardegna, kemm fil-medja jew speċifikament għall-utenti li jikkunsmaw ħafna enerġija (21). Il-Kummissjoni indikat li l-kapaċità żejda li kienet teżisti fil-ġenerazzjoni tal-elettriku f'Sardegna setgħet kellha l-effett biss li tinkoraġġixxi l-produtturi tal-elettriku li jbiegħu l-elettriku bl-aktar prezz baxx possibbli, sakemm it-tlestija tal-proġetti tal-interkonnessjoni, li kienet skedata għall-2010, kienet tippermettilhom jesportaw l-enerġija minn Sardegna.
(48)
Barra minn hekk, l-Italja ma spjegatx għaliex prezzijiet aktar għoljin għandhom jitqiesu bħala żvantaġġ reġjonali, jew kif it-tariffa setgħet tikkontribwixxi għall-iżvilupp reġjonali. Għalhekk, il-Kummissjoni ddubitat jekk l-għajnuna kinitx meħtieġa.
(49)
Il-Kummissjoni ddubitat ukoll jekk għajnuna ad hoc ta’ dan it-tip kinitx proporzjonata mal-iżvantaġġi reġjonali, partikolarment minħabba l-metodu użat għall-kalkolu tal-prezz preferenzjali, li ma kellu l-ebda relazzjoni mal-prezzijiet mitlubin fil-bqija tal-Italja imma kien ibbażat fuq prezzijiet medji mitlubin fl-Ewropa minn utenti li jikkunsmaw ħafna enerġija.
(50)
Il-Kummissjoni nnutat li l-miżura damet aktar minn ħames snin, li solitament kien il-perjodu massimu li għalih kienet tiġi awtorizzata l-għajnuna operazzjonali, u li l-għajnuna ma kinitx ta’ karattru ta’ tnaqqis progressiv f'termini reali, minħabba l-limitu ta’ 4 % impost fuq żidiet fit-tariffa.
(51)
Fir-rigward tal-perjodu kopert mil-Linji gwida dwar l-Għajnuna Reġjonali Nazzjonali 2007-2013 (22), il-Kummissjoni nnutat li Sardegna tispiċċa milli tikkwalifika għall-għajnuna skont l-Artikolu 107(3)(a) TFUE, u b'mod partikolari għall-għajnuna operazzjonali. Il-Linji gwida jippermettu perjodu tranżitorju ta’ sentejn għat-tneħħija gradwali lineari ta’ skemi ta’ għajnuna operazzjonali eżistenti, imma ma kienx jidher xieraq li titħalla l-introduzzjoni ta’ għajnuna operazzjonali ġdida għal ftit xhur imbagħad titneħħa gradwalment, speċjalment minħabba d-dubji msemmijin u n-natura ta’ distorsjoni tal-għajnuna.
(52)
Bħala konklużjoni, il-Kummissjoni ddubitat jekk it-tariffa preferenzjali għal Portovesme, ILA, Eurallumina u Syndial setgħetx tiġi awtorizzata jew bħala għajnuna reġjonali jew għal xi raġuni oħra li, fi kwalunkwe każ, l-Italja naqset milli tidentifika.
(53)
Fir-rigward ta’ Eurallumina, il-Kummissjoni osservat li l-kumpannija kienet għadha ma rrimborżatx għajnuna mill-Istat illegali u inkumpatibbli li kienet irċeviet (23), u skont ir-regola ta’ Deggendorf (24) ma setgħetx, konsegwentement, tirċievi għajnuna taħt xi miżura ġdida.
4. OSSERVAZZJONIJIET MIBGĦUTA MINN PARTIJIET INTERESSATI
4.1. Każ C 38/B/2004
(54)
B'risposta għall-istedina tal-Kummissjoni biex ikunu sottomessi kummenti fuq id-deċiżjoni tal-2004 biex tiftaħ investigazzjoni fil-fond, ġew irċevuti osservazzjonijiet mill-persuna li resqet l-ilment oriġinali, minn diversi benefiċjarji (Portovesme, Eurallumina u Alcoa), u partijiet interessati oħrajn. Huma l-osservazzjonijiet rilevanti għat-tariffa preferenzjali biss għal Portovesme, ILA u Eurallumina li qed jissemmew fil-qosor hawnhekk. L-osservazzjonijiet li għamlet Alcoa mhumiex inklużi, billi huma indirizzati b'mod komprensiv fid-deċiżjoni finali li tirrigwarda speċifikament lil dik il-kumpannija (25).
4.1.1. Osservazzjonijiet mibgħuta minn Portovesme
(55)
Portovesme argumentat li t-tariffa preferenzjali indirizzat nuqqas tas-suq, jiġifieri n-nuqqas tas-suq riċentament liberalizzat tal-elettriku ta’ Sardegna li jipprovdi prezzijiet kompetittivi minħabba l-poter tas-suq tal-operaturi diġà stabbiliti. Portovesme sostniet li ENEL u Endesa (li l-assi ta’ ġenerazzjoni tal-enerġija tagħhom f'Sardegna nbiegħu sussegwentement lil E.ON) iffurmaw duopolju, u żammew artifiċjalment il-prezzijiet tal-elettriku f'Sardegna skont prezzijiet Taljani medji, filwaqt li l-prezzijiet ta’ Sardegna fil-fatt għandhom ikunu ferm orħos, speċjalment għall-konsumaturi l-kbar tal-elettriku minħabba l-kapaċità żejda fil-ġenerazzjoni tal-elettriku li suppost għandha tinkoraġġixxi lill-produtturi li jbiegħu bi prezzijiet kompetittivi.
(56)
Portovesme sostniet li l-prezz preferenzjali li gawdiet kien jikkorrespondi mal-prezz li l-kumpannija kienet tikseb skont kundizzjonijiet tas-suq normali, jiġifieri jekk is-suq tal-elettriku ffunzjona b'mod korrett.
(57)
Skont Portovesme, il-ħlasijiet kumpensatorji rċevuti mill-Cassa Conguaglio (li jammontaw għal Eur 37 kull MWh) ġabu l-prezz imħallas minn Portovesme fuq l-istess livell mal-prezzijiet tal-enerġija mħallsin mill-kompetituri tagħha, u ma għamlu l-ebda distorsjoni fil-kompetizzjoni, billi l-produtturi taż-żingu kollha tal-UE jħallsu prezzijiet ekwivalenti, u l-miżura sempliċiment għamlet tajjeb għall-iżvantaġġ kompetittiv li l-kumpannija issofri bħala riżultat tal-problemi strutturali ta’ Sardegna (li kienu jinkludu n-nuqqas ta’ gass naturali).
(58)
Metalli bħaż-żingu, l-aluminju u ċ-ċomb kienu prodotti li għalihom kien hemm prezz dinji wieħed, iffissat fil-Borża tal-Metalli ta’ Londra [London Metal Exchange]. Varjazzjonijiet fil-kostijiet tal-produzzjoni lokali ma ssarfux f'differenzi fil-prezzijiet dinjija. B'mod partikolari, il-produzzjoni taż-żingu ta’ Portovesme kienet tant żgħira (inqas minn 1 % tal-produzzjoni dinjija) li ma setgħetx taffettwa l-prezz dinji.
(59)
Mingħajr it-tariffa Portovesme jkollha tagħlaq l-impjant, imma bl-għeluq ma jibbenefikawx produtturi taż-żingu oħrajn tal-UE, li ma jkunux f'pożizzjoni li jżidu l-produzzjoni, u l-vojt jimtela b'importazzjonijiet minn pajjiżi terzi. Portovesme kkonkludiet li t-tariffa preferenzjali ma kinitx taffettwa l-kompetizzjoni jew il-kummerċ fl-UE.
(60)
Barra minn hekk, skont Portovesme, il-ħlasijiet kumpensatorji mill-Cassa Conguaglio ma kinux jinvolvu riżorsi tal-Istat, billi l-Cassa Conguaglio sempliċiment kienet tqassam mill-ġdid fondi privati ġejjin mill-utenti finali tal-elettriku.
(61)
Portovesme nnutat li l-użu tal-enerġija minn industriji li jikkunsmawha ħafna kien importanti biex tiġi żgurata s-sigurtà u l-kontinwità tal-provvista f'Sardegna, u biex jiġu evitati l-ineffiċjenzi fil-ġenerazzjoni tal-enerġija li jwasslu għal kostijiet tal-elettriku aktar għoljin għall-utenti finali.
(62)
Fl-aħħar nett, il-kumpannija ssostni li, jekk tkun obbligata tagħlaq l-impjant tagħha, il-konsegwenzi għall-bażi ta’ produzzjoni ta’ Sardegna jkunu serji ħafna, billi jintilfu 790 impjieg dirett u 500 impjieg indirett.
4.1.2. Osservazzjonijiet magħmulin minn Eurallumina
(63)
Eurallumina argumentat li l-kostijiet ta’ produzzjoni ta’ alumina fl-Ewropa kienu ogħla milli f'reġjuni oħrajn tad-dinja, l-aktar minħabba l-prezzijiet ogħla tal-elettriku u tal-fjuwil u minħabba l-kost tat-trasport tal-boksajt (26). Il-kostijiet aktar għoljin ma setgħux jiġu ttrasferiti fil-forma ta’ prezzijiet ogħla, billi l-prezz ta’ alumina kien iffissat fil-London Metal Exchange u l-produtturi individwali ma kellhom l-ebda influwenza fuqu. Il-produzzjoni tal-alumina Ewropea għalhekk sofriet minn żvantaġġ kompetittiv ipparagunat mal-bqija tad-dinja.
(64)
Barra mill-problemi ġenerali li jaffettwaw ir-raffineriji Ewropej tal-alumina, Eurallumina indikat ukoll problemi speċifiċi f'Sardegna li pprevjenu l-industriji lokali milli jiksbu l-benefiċċji mil-liberalizzazzjoni tas-suq tal-elettriku, speċjalment il-poter fis-suq ta’ operaturi tradizzjonali tal-elettriku (ara l-osservazzjonijiet ta’ Portovesme fil-premessa 55 aktar “il fuq). Eurallumina sostniet ukoll li n-nuqqas ta” gass naturali kien żvantaġġ speċifiku għall-produzzjoni ta’ alumina f'Sardegna, billi l-kwantitajiet kbar ta’ fwar meħtieġa għall-proċess kellhom jinkisbu bl-użu ta’ żejt tqil iżjed għoli.
(65)
Skont Eurallumina, wara l-liberalizzazzjoni l-poter tas-suq tal-produtturi tal-elettriku f'Sardegna wassal għal żieda fil-prezzijiet tal-elettriku: mingħajr it-tariffa, Eurallumina kien ikollha tħallas Eur 65,95 kull MWh għall-provvisti tal-elettriku tagħha, kontra Eur 44 kull MWh li kienet tħallas qabel il-liberalizzazzjoni. It-tariffa tal-2004 niżżlet il-prezz għal Eur 35 kull MWh.
(66)
Bħal Portovesme, Eurallumina argumentat li, jekk tiġi mġiegħla tagħlaq in-negozju tagħha, produtturi tal-alumina tal-UE ma jkunux jistgħu jissostitwuha, billi diġà kienu qed jaħdmu b'kapaċità massima, u l-vojt jimtela b'importazzjonijiet minn pajjiżi terzi. L-għeluq kien iwassal għat-telf ta’ 400 impjieg dirett u 250 impjieg indirett (27). Peress li kienet l-unika fornitriċi ta’ alumina għall-funderija ta’ Alcoa, Eurallumina kkunsidrat li l-għeluq tal-impjant tal-alumina jista' jipperikola wkoll il-vijabbiltà ta’ Alcoa f'Sardegna.
(67)
Eurallumina kkonkludiet li t-tariffa introdotta fid-Digriet tal-2004 kienet meħtieġa fil-pendenza tal-iżvilupp tal-infrastruttura l-ġdida li tneħħi l-fatturi ewlenin tal-iżvantaġġ kompetittiv li kien jaffettwa l-industrija ta’ Sardegna.
4.1.3. Osservazzjonijiet magħmulin minn partijiet interessati oħrajn
(68)
Kompetitur ta’ Portovesme - l-istess kumpannija li oriġinarjament kienet ressqet il-każ għall-attenzjoni tal-Kummissjoni - reġgħet kitbet lill-Kummissjoni wara l-ftuħ tal-investigazzjoni formali. Hija ssottomettiet analiżi tat-tariffa preferenzjali tal-2004 fejn ikkonkludiet li t-tariffa kienet tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat illegali. L-iskema tat-tariffa kkontestata kienet fundamentalment differenti mit-tariffa ta’ Alumix mogħtija lil Alcoa: ma kienx possibbli li titqies li ma kinitx tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat. L-għajnuna trid titqies bħala inkumpatibbli mas-suq komuni, billi ma setgħetx tiġi appruvata la bħala għajnuna operazzjonali reġjonali u lanqas bħala għajnuna tar-ristrutturar.
(69)
Solvay Chimica Italia u Solvay Chimica Bussi, li joperaw fl-industrija tal-kloru-soda, bagħtu osservazzjonijiet fuq it-tariffi tal-2004 f'Lulju 2005, wara li għaddiet l-iskadenza ta’ xahar għas-sottomissjoni ta’ kummenti b'risposta għad-deċiżjoni biex tinfetaħ investigazzjoni formali. Minkejja d-dewmien, dawn il-kumpanniji talbu li jiġu kkunsidrati bħala partijiet interessati. Fl-osservazzjonijiet tagħhom issottomettew li kemm it-tariffi tal-2004 u tal-2005 kienu jikkostitwixxu għajnuna tal-Istat illegali u inkumpatibbli.
4.1.4. Osservazzjonijiet magħmulin mill-Italja
It-tariffa tindirizza falliment tas-suq
(70)
L-Italja argumentat li s-suq tal-elettriku fl-UE ma kienx għadu kompetittiv, kif il-Kummissjoni stess irrikonoxxiet fir-raba' Rapport Annwali dwar l-Implimentazzjoni tas-Suq Intern tal-Gass u l-Elettriku (28). Impriżi, b'mod partikolari dawk li jikkunsmaw ħafna enerġija, ma setgħux jagħżlu liberament il-fornituri tagħhom u jiksbu l-elettriku b'kundizzjonijiet paragunabbli fid-diversi Stati Membri. Dawn id-diffikultajiet ma kinux relatati mal-kapaċitajiet kummerċjali tal-impriżi stess, imma kienu r-riżultat tan-nuqqasijiet strutturali tas-swieq tal-enerġija. Is-sitwazzjoni attwali tas-suq tal-enerġija tal-UE kellha effetti negattivi fuq il-kompetizzjoni ħielsa fis-swieq ta’ produzzjoni ta’ utenti li jikkunsmaw ħafna enerġija.
(71)
Fl-Italja, minkejja l-liberalizzazzjoni tas-settur, kien hemm nuqqasijiet strutturali partikolari, bħal interkonnessjoni insuffiċjenti bejn il-partijiet differenti tal-grids nazzjonali u struttura tas-suq ikkonċentrata. F'dawn iċ-ċirkustanzi, il-liberalizzazzjoni ma ssarfitx fi prezzijiet aħjar għall-utenti li jużaw ħafna l-enerġija. Il-problemi kienu akuti b'mod partikolari f'Sardegna, fejn l-interkonnessjoni kienet limitata.
(72)
Għaldaqstant, l-Italja ssottomettiet li sistema ta’ tariffa speċjali li tirrifletti profili ta’ domanda għandha tiġi kkunsidrata ġustifikata, bħala miżura regolatorja li ssimulat il-mekaniżmi li jkunu qed jaħdmu f'suq kompetittiv għal kollox. Il-miżura ġabet lura l-parità tal-kundizzjonijiet bejn impriżi li jużaw ħafna l-enerġija li joperaw fi Stati Membri differenti, bl-eliminazzjoni tal-iżvantaġġi ġeografiċi li jaffettwaw impriżi li jinsabu f'Sardenja. L-iskema antiċipat l-effetti mistennija tal-proċess tal-liberalizzazzjoni. Skont l-Italja, miżuri bħal dawk kienu implimentati fi Stati Membri oħrajn, fejn utenti li jikkunsmaw ħafna enerġija bbenefikaw b'riżultat ta’ tariffi tal-elettriku regolati.
(73)
Skont l-Italja, id-Digriet tal-2004 kellu żewġ għanijiet oħrajn: biex jiġu sostnuti l-impjiegi f'Sardegna, li kienu kkonċentrati fis-settur tal-metall, u biex tinżamm domanda ta’ livell suffiċjenti għall-ġenerazzjoni tal-enerġija f'Sardegna, li batiet minn kapaċità żejda.
It-tariffa mhijiex għajnuna mill-Istat
(74)
L-Italja sostniet li l-iskema tariffarja ġdida kienet ekwivalenti de facto għat-tariffa ta’ Alumix, li l-Kummissjoni kienet iddeċidiet li ma tikkostitwixxix għajnuna mill-Istat. Id-differenzi bejn l-iskema qadima u l-ġdida kienu biss minħabba l-“istruttura tariffarja” ġdida meħtieġa mit-tnedija tas-suq tal-enerġija liberalizzat.
(75)
L-Italja ssottomettiet li l-iskema tariffarja ma kinitx tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat. Fir-rigward tal-użu tar-riżorsi tal-Istat, is-sistema tariffarja kienet paragunabbli mal-arranġament fil-kawża PreussenElektra, fejn l-Qorti tal-Ġustizzja kienet iddeċidiet li ma kienx hemm riżorsi tal-Istat involuti (29). Il-Cassa Conguaglio kienet korp tekniku li kienet iżomm il-kontijiet tas-sistema, u ma setgħetx tiddisponi b'mod liberu mir-riżorsi finanzjarji li kienet tiġġestixxi. Il-fatt li l-AEEG u l-Ministeru tal-Finanzi eżerċitaw ċertu kontroll fuq l-attivitajiet tal-Cassa Conguaglio ma kienx ifisser li l-Istat seta' jiddisponi liberament minn dawk ir-riżorsi. Għalhekk, skont l-Italja, ir-riżorsi użati għall-finanzjament tal-mekkaniżmu tariffarju kienu privati għal kollox.
(76)
L-Italja ssottomettiet ukoll li t-tariffa ma kellhiex impatt fuq il-kummerċ ġewwa l-Unjoni, u ma setgħetx toħloq distorsjoni fil-kompetizzjoni, għal raġunijiet marbutin mal-eżistenza ta’ prezz dinji għall-prodotti, li kienu prodotti bażiċi (ara l-osservazzjonijiet magħmulin minn Portovesme, premessa 55 aktar “il fuq). Barra minn hekk, kemm il-produzzjoni tal-UE kif ukoll dik Taljana naqset milli tlaħħaq mad-domanda li kienet qed tikber tal-metalli kkonċernati. Fl-2005 l-produzzjoni domestika kopriet it-12 % biss tad-domanda Taljana għall-aluminju, 55 % għad-domanda Taljana għaż-żingu, u 80 % għad-domanda Taljana għaċ-ċomb. Kien hemm bilanċ negattiv ta’ produzzjoni li kien qed jeħżien għal dawn il-metalli fl-UE u fl-Italja, u d-domanda kienet qed tiġi dejjem iżjed sodisfatt b”importazzjonijiet minn pajjiżi terzi. Jekk l-industrija tal-metalli fl-Italja kellha tispiċċa, l-ebda operatur ġdid tal-UE ma seta' jissostitwixxi l-kapaċità mitmuma fl-Italja, billi l-impjanti tal-UE kienu diġà qed jaħdmu b'kapaċità sħiħa, u l-ebda produttur eżistenti jew operatur ġdid ma jkollu inċentiv biex iżid il-kapaċità, billi l-prospetti fit-tul għad-disponibbiltà ta’ enerġija bi prezzijiet raġonevoli kienu inċerti. Għaldaqstant, iż-żamma fl-Italja ta’ dawn il-kapaċitajiet ta’ produzzjoni ma setgħetx tagħmel ħsara lill-kompetituri. Billi t-tariffa preferenzjali ma kinitx aktar baxxa mill-prezzijiet tal-elettriku mħallsin fil-medja mill-kompetituri tal-kumpanniji, ma kinitx tinkoraġġixxi esportazzjonijiet minn Sardegna lejn Stati Membri oħrajn.
Jekk it-tariffa kienet tikkostitwixxi għajnuna, tkun għajnuna operazzjonali reġjonali u tkun kumpatibbli
(77)
L-Italja argumentat li, anki jekk il-Kummissjoni kellha tikkonkludi li l-miżura verament kienet għajnuna mill-Istat, it-tariffa setgħet tiġi kkunsidrata kumpatibbli mas-suq intern għar-raġuni li kienet għajnuna operazzjonali reġjonali, li kienet ammissibbli f'Sardegna fuq il-bażi tal-eżenzjoni fl-Artikolu 107(3)(a) TFUE.
(78)
Skont l-Italja, l-imperfezzjonijiet tas-suq tal-elettriku ta’ Sardegna (konċentrazzjoni tas-suq, interkonnessjoni fqira, u kapaċità żejda fil-produzzjoni tal-elettriku) u n-nuqqas ta’ aċċess għall-infrastruttura tal-gass kienu jikkostitwixxu żvantaġġ reġjonali, u t-tariffa riedet ittaffi dan l-iżvantaġġ.
(79)
Il-prezzijiet tal-elettriku fl-Italja kienu 38 % ogħla mill-medja tal-UE għall-utenti li jikkunsmaw ħafna enerġija. Dan ħoloq problema ta’ kompetittività li aggravat ruħha, f'Sardegna, bin-nuqqasijiet tas-suq tal-elettriku lokali u n-nuqqas ta’ aċċess għall-grid tal-gass naturali.
(80)
L-Italja tikkontendi li l-miżura kkontribwiet għall-iżvilupp reġjonali għaliex l-industrija tal-metall għamlet kontribuzzjoni kbira għall-ekonomija u l-impjiegi f'Sardegna. l-industrija tal-metalli kienet tammonta għal 12 % tal-ħaddiema impjegati u għal 12.2 % tal-PNG reġjonali fil-manifattura. It-tariffa kellha riperkussjonijiet pożittivi fuq l-impjiegi u ż-żamma tat-tessut soċjali u ekonomiku tal-gżira.
(81)
Skont l-Italja, it-tariffa kienet proporzjonata mal-iżvantaġġi li kienu jiffaċċjaw il-benefiċjarji, għaliex sempliċiment allinjat il-prezzijiet tal-elettriku mħallsin mill-produtturi ta’ Sardegna mal-prezzijiet medji mħallsin mill-kompetituri tal-UE tagħhom.
(82)
It-tariffa kienet ukoll għal żmien qasir u tranżitorja, billi kienet mistennija li tispiċċa mat-tlestija tal-proġetti tal-infrastruttura mmirati biex itejbu l-interkonnessjoni mal-grids tal-elettriku u tal-gass (il-kejbil ta’ interkonnessjoni SAPEI u l-pajp tal-gass tal-GALSI) (30).
(83)
Skont l-Italja, il-miżura kienet ta’ karattru ta’ tnaqqis progressiv ukoll, billi l-prezz preferenzjali kien indiċjat fuq il-bażi ta’ varjazzjonijiet fil-prezzijiet tal-fjuwil, u seta' jiżdied jew jibqa' l-istess biss.
4.2. Każ C 13/06
4.2.1. Osservazzjonijiet mibgħuta minn Portovesme
(84)
Portovesme kkunsidrat li t-tariffi tal-2005 ma għamlux distorsjoni fil-kompetizzjoni, li kienu meħtieġa biex jiżguraw is-sopravivenza tal-industriji kkonċernati, u setgħu jiġu kkunsidrati kumpatibbli bħala għajnuna reġjonali. L-argumenti tal-kumpannija huma simili għal dawk li għamlet l-Italja u tista' ssir referenza għalihom (ara l-premessa 87 sa 104).
4.2.2. Osservazzjonijiet magħmulin minn Eurallumina
(85)
Eurallumina kkunsidrat ukoll li t-tariffi tal-2005 ma għamlux distorsjoni fil-kompetizzjoni, kienu meħtieġa biex tiġi żgurata s-sopravivenza tal-industriji kkonċernati, u setgħu jkunu kkunsidrati kumpatibbli bħala għajnuna reġjonali. L-argumenti tal-kumpannija huma simili għal dawk li għamlet l-Italja, u tista' ssir referenza għalihom.
4.2.3. Osservazzjonijiet magħmulin minn partijiet interessati oħrajn
(86)
Iż-żewġ kompetituri ta’ Portovesme u Syndial li kienu ssottomettew osservazzjonijiet fil-Każ C 38/B/04 ssottomettew osservazzjonijiet f'dan il-każ ukoll. It-tnejn jikkontendu li l-miżura kkontestata kienet tikkostitwixxi għajnuna operazzjonali li għandha tiġi kkunsidrata inkumpatibbli mas-suq intern.
4.2.4. Osservazzjonijiet magħmulin mill-Italja
It-tariffi huma parti mill-istrateġija ta’ appoġġ reġjonali
(87)
L-Italja sostniet li t-tariffi tal-2005 kienu differenti ħafna mit-tariffi implimentati fl-2004, billi issa jikkonformaw mal-ħtiġijiet tal-Linji gwida dwar l-Għajnuna Reġjonali.
(88)
Skont l-Italja, it-tariffi jistgħu, fuq il-bażi ta’ valutazzjoni superfiċjali, jiġu kklassifikati bħala għajnuna operazzjonali, imma fil-verità kienu parti minn sensiela ta’ miżuri mfassla biex jiffavorixxu l-iżvilupp reġjonali f'Sardegna. L-Italja ġibdet l-attenzjoni, b'mod partikolari, għar-rabta mill-qrib bejn it-tariffi u l-impenn biex isiru investimenti fit-tul li l-benefiċjarji kienu mitlubin jipprovdu. Il-klawżola sospensiva li għamlet l-implimentazzjoni tal-miżura suġġetta għall-awtorizzazzjoni mill-Kummissjoni turi, skont l-Italja, in-natura tagħha ta’ għajnuna reġjonali.
(89)
Il-memorandum ta’ ftehim (protocollo d'intesa) iffirmat mir-Reġjun u l-benefiċjarji kien il-qofol ta’ din l-istrateġija. Kien jinkludi dan li ġej:
(a)
l-investimenti produttivi deskritti fil-pjanijiet industrijali mibgħuta mill-benefiċjarji;
(b)
l-awtorizzazzjoni mgħaġġla tal-infrastruttura tal-interkonnessjoni tal-enerġija li tippermetti lill-benefiċjarji biex jiksbu enerġija bi prezzijiet kompetittivi (il-pajp tal-gass GALSI u l-kejbil ta’ interkonnessjoni SAPEI);
(c)
l-għoti ta’ konċessjoni integrata għall-esplorazzjoni tal-minjiera tal-faħam Sulcis u l-bini/tħaddim ta’ impjant ġdid tal-enerġija li jaħdem bil-faħam intiż biex jissupplixxi enerġija lill-benefiċjarji;
(d)
it-tariffi preferenzjali.
(90)
L-Italja hija tal-fehma li t-tariffi kellhom jitqiesu bħala strument ta’ politika immirat għas-salvagwardja ta’ setturi mhedda mill-prezzijiet tal-enerġija għoljin, li altrimenti jitilqu mill-Italja u l-Ewropa, minħabba kompetizzjoni aggressiva mill-kumpanniji mhux tal-UE b'kostijiet ta’ produzzjoni orħos. It-tariffi kellhom jiġu applikati sa ma titlesta l-infrastruttura ppjanata u l-kisba ta’ suq intern kompetittiv għall-enerġija. Il-miżura tikkonforma mal-ispirtu tal-għajnuna reġjonali, għaliex ippromwoviet tkabbir ekonomiku u impjiegi fi gżira fejn produzzjoni li tikkonsma ħafna l-enerġija sofriet minn żvantaġġ kompetittiv minħabba mhux biss l-istat imperfett tal-liberalizzazzjoni tas-suq tal-elettriku imma wkoll minħabba n-nuqqasijiet infrastrutturali eċċezzjonali f'Sardegna fir-rigward tal-interkonnessjoni mal-grids nazzjonali tal-elettriku u tal-gass.
(91)
B'appoġġ għal dan l-approċċ integrat, l-Italja ċċitat l-Ewwel Rapport tal-Grupp ta’ Livell Għoli fuq il-Kompetittività, l-Enerġija u l-Ambjent (31), li sab li l-proċess tal-liberalizzazzjoni fis-settur tal-enerġija ma kienx ipproduċa riżultati sodisfaċenti, li kienet meħtieġa interkonnessjoni aħjar, u li kienu mixtieqa kuntratti ta’ provvista fit-tul bi prezzijiet prevedibbli jew sħubiji bejn klijenti u fornituri tal-enerġija. L-Italja argumentat li l-miżuri ppjanati għal Sardegna mxew f'din id-direzzjoni, imma l-miżuri għal żmien qasir bħat-tariffi kienu meħtieġa wkoll biex tiġi ssalvagwardata l-kompetittività tal-industrija ta’ Sardegna u biex tiġi żgurata s-sopravivenza tagħha sakemm jitwettqu l-investimenti ppjanati u jiġu solvuti l-problemi strutturali.
L-għajnuna tikkumpensa għal żvantaġġ reġjonali
(92)
L-Italja ssostni li ma kienx possibbli li jiġu pparagunati prezzijiet tal-enerġija mill-benefiċjarji ta’ Sardegna u prezzijiet tal-enerġija medji mħallsin minn impriżi paragunabbli fil-peniżola Taljana, billi impriżi li jikkunsmaw ħafna enerġija xtraw l-elettriku permezz ta’ kuntratti bilaterali li ma kinux fid-dominju pubbliku. Skont l-Italja, il-Kummissjoni żbaljat meta għamlet paragun ibbażat fuq prezzijiet reġistrati fil-boroż tal-enerġija, billi parti marġinali biss mill-provvisti tal-enerġija ta’ dawn l-impriżi nxtrat fil-boroż.
(93)
Skont l-Italja, il-prezzijiet innegozjati permezz ta’ kuntratti bilaterali jkunu favorevoli għall-konsumaturi biss jekk il-konsumaturi jkunu jistgħu jagħżlu liberament il-fornituri tagħhom u s-sors tal-elettriku li kien prodott bl-użu ta’ teknoloġiji kompetittivi. Dan ma kienx possibbli f'Sardegna, fejn impjanti tal-ġenerazzjoni tal-enerġija ma setgħux jipproduċu elettriku bl-irħis billi ma kellhomx aċċess għal gass naturali. Barra minn hekk, investimenti ġodda fil-ġenerazzjoni tal-enerġija moderna kienu skoraġġiti bl-interkonnessjoni elettrika limitata li għamlitha impossibbli li jiġi esportat l-elettriku. Fattur ieħor kien il-konċentrazzjoni tas-suq u r-rwol li kellhom l-operaturi tradizzjonali.
(94)
Skont l-Italja, f'dawn iċ-ċirkustanzi, kien hemm ġustifikazzjoni għall-applikazzjoni ta’ tariffi li stabbilizzaw il-prezzijiet tal-elettriku sakemm tinkiseb kompetizzjoni aktar effettiva fis-suq tal-elettriku. L-Italja reġgħet argumentat li t-tariffi preferenzjali stimulaw il-mekkaniżmu ta’ suq kompetittiv għal kollox.
(95)
Fir-rigward tal-kapaċità żejda fil-ġenerazzjoni tal-elettriku li wasslet lill-Kummissjoni biex tiddubita jekk il-prezzijiet tal-enerġija f'Sardegna kinux ogħla milli fil-peniżola Taljana (billi l-kapaċità żejda għandha pjuttost tinkoraġġixxi lill-produtturi biex ibiegħu bi prezzijiet kompetittivi lill-konsumaturi l-kbar - ara l-premessa 47), l-Italja għamlet l-argumenti li ġejjin. Il-kapaċità żejda fil-ġenerazzjoni tal-elettriku f'Sardegna ma setgħetx twassal għall-prezzijiet orħos għall-konsumaturi, għaliex f'dan il-każ speċifiku l-kapaċità żejda kienet ir-riżultat ta’ interkonnessjoni limitata fejn għalhekk sar meħtieġ biex tiġi stabbilita riżerva tal-enerġija għolja ħafna sabiex tiġi ssalvagwardjata l-kontinwità tal-provvisti tal-elettriku fil-gżira (32). Billi din ir-riżerva kienet fi kwalunkwe każ remunerata permezz ta’ ħlasijiet imposti fuq l-utenti finali tal-elettriku kollha, il-fornituri tal-enerġija ma kellhom l-ebda interess li jbiegħu l-elettriku prodott bl-użu ta’ din il-kapaċità mhux użata bi prezzijiet aktar kompetittivi.
L-għajnuna hija proporzjonata
(96)
Skont l-Italja l-miżura kienet proporzjonata, għaliex il-prezz iffissat mill-AEEG għall-2005 (ara l-premessa 34 aktar “il fuq) kien jikkorrispondi mal-prezz medju mħallas fl-UE mill-kompetituri tal-benefiċjarji, li kien ikkalkulat oġġettivament mir-regolatur. L-Italja indikat ukoll li fi Stati Membri b”tariffi rregolati konsumaturi industrijali kbar ħallsu prezzijiet baxxi ta’ Eur 25 kull MWh għall-provvisti tal-elettriku tagħhom fl-2005.
(97)
Għalhekk l-Italja kkontestat id-dejta sottomessa mill-kwerelanti, li fil-fehma tagħha kienet metodoloġikament diffettuża billi stmat iżżejjed il-prezzijiet tal-elettriku medji mħallsin mill-kompetituri tal-benefiċjarji fl-UE.
L-għajnuna hija temporanja u ta’ karattru ta’ tnaqqis progressiv
(98)
Skont l-Italja, id-durata tal-iskema għal sitt snin pjuttost milli ħamsa, kien iġġustifikat mill-ħtieġa li wieħed jistenna t-tlestija tal-infrastruttura tal-enerġija.
(99)
L-Italja sostniet ukoll li ġiet sodisfatta l-ħtieġa li jkun hemm il-karattru ta’ tnaqqis progressiv: it-tariffi kienu ta’ karattru ta’ tnaqqis progressiv għaliex kienu aġġustati fuq il-bażi ta’ medja peżata ta’ varjazzjonijiet fil-boroż tal-enerġija ta’ Amsterdam u ta’ Frankfurt u setgħu jiżdiedu biss imma mhux jonqsu.
(100)
It-tariffi kienu marbutin ma’ varjazzjonijiet tal-prezz fil-boroż tal-enerġija għaliex, skont l-Italja, dan kien punt ta’ referenza oġġettiva li rrappreżenta inġenerali x-xejret fil-prezzijiet tal-enerġija. Madankollu, l-Italja sostniet li ż-żidiet fil-prezz attwali għall-utenti li jikkunsmaw ħafna enerġija tal-UE kienu ġeneralment orħos konsiderevolment miż-żidiet reġistrati fil-boroż, billi dawn l-utenti ħallsu prezzijiet miftiehma permezz ta’ kuntratti bilaterali, jew iffissati mill-Istat fejn kien hemm tariffi regolati, u l-prezzijiet kienu inqas suġġetti għall-varjazzjoni.
(101)
L-Italja kkonkludiet li ż-żieda annwali ta’ 4 % applikata għat-tariffi ta’ Sardegna kienet konformi maż-żiediet fil-prezzijiet fl-enerġija applikati lill-kompetituri tal-UE diretti tagħhom.
(102)
L-Italja ġibdet l-attenzjoni għall-eżistenza fl-UE ta’ miżuri li kellhom effetti ekwivalenti għat-tariffi preferenzjali kkontestati, u argumentat li kollha kellhom jiġu vvalutati bl-istess mod, irrispettivament mill-forma tagħhom, billi l-għan komuni tagħhom kien li tiġi żgurata s-sopravivenza ta’ industriji li jikkunsmaw ħafna enerġija fl-UE u biex ma jitħallewx jitilqu 'l barra mit-territorju nazzjonali.
L-eliġibbiltà ta’ Sardegna għall-għajnuna reġjonali wara l-2007
(103)
Għalkemm mill-2007 'l quddiem Sardegna ma setgħetx tibbenefika aktar mill-għajnuna operazzjonali reġjonali, l-Italja argumentat li l-Linji gwida dwar l-Għajnuna Reġjonali ħasbu għal tneħħija gradwali ta’ skemi li kienu għaddejjin fi żmien li reġjun waqaf milli jkun eliġibbli għall-eżenzjoni fl-Artikolu 107(3)(a) TFUE. Għalhekk il-Kummissjoni kienet għadha f'pożizzjoni li tawtorizza l-miżura taħt l-Għajnuna Reġjonali tal-2007. Fi kwalunkwe każ, l-Italja sostniet li l-miżura kkontestata ma għandhiex tiġi kkunsidrata bħala għajnuna operazzjonali ordinarja.
L-ebda impatt fuq il-kummerċ ġewwa l-Unjoni
(104)
L-Italja sostniet għal darba'oħra li t-tariffi ma kinux jaffettwaw il-kummerċ bejn l-Istati Membri, fuq il-bażi tal-argumenti msemmijin diġà fir-rigward tal-aluminju, iż-żingu u ċ-ċomb fil-premessa 76. L-Italja argumentat li l-istess raġunament kien japplika għall-industrija kimika. L-Italja indikat li fl-2003 importazzjonijiet ta’ prodotti kimiċi ġewwa l-Italja kienu qabżu l-esportazzjonijiet, u li l-produzzjoni tal-UE u dik Taljana kienet naqset mill-2001. B'referenza speċifika għall-produzzjoni tal-PVC, li kien l-applikazzjoni ewlenija tal-kloru, l-Italja semmiet bilanċ negattiv ta’ produzzjoni fil-pajjiż: fl-2002, 470 000 tunnellata ta’ PVC biss ġew prodotti fl-Italja, filwaqt li l-konsum kien ta’ 970 000 tunnellata.
5. VALUTAZZJONI TAL-MIŻURA
5.1. L-eżistenza tal-għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107(1) TFUE
(105)
Miżura tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat fit-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE jekk jiġu sodisfatti l-kundizzjonijiet li ġejjin: il-miżura (a) tagħti vantaġġ ekonomiku lill-benefiċjarju; (b) tingħata mill-Istat jew permezz tar-riżorsi tal-Istat; (c) hija selettiva; u (d) taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri u tista' toħloq distorsjoni fil-kompetizzjoni fi ħdan l-UE.
5.1.1. Eżistenza ta’ vantaġġ
(106)
Taħt l-arranġamenti tat-tariffa tal-2004 u l-2005, l-Istat intervjena biex jissussidja l-prezz tal-elettriku negozjat mill-benefiċjarji mal-fornituri tagħhom. Pereżempju, fl-2004 fuq il-bażi ta’ kuntratti ta’ provvista bilaterali fis-seħħ dak iż-żmien u fin-nuqqas ta’ ħlasijiet kumpensatorji, Portovesme kienet tħallas Eur 63 kull MWh (33) u Eurallumina Eur 65.95. Dawn iċ-ċifri ġew ipprovduti mill-Italja u l-benefiċjarji nnifishom u għalhekk mhumiex ikkontestati.
(107)
Skont dejta li pprovdiet l-Italja, fl-2005 l-prezz tal-elettriku nnegozjat minn Syndial mal-fornitur tagħha qabeż Eur 60 kull MWh, filwaqt li t-tariffa niżżlitu għal Eur 27 kull MWh. Ir-raġuni wara ż-żewġ miżuri kienet li l-Istat kien jirrimborża lill-benefiċjarji l-kostijiet żejda li kellhom biex jixtru l-elettriku f'Sardegna paragunat ma’ prezzijiet medji mħallsin mill-kompetituri tal-UE tagħhom.
(108)
Portovesme tikkontendi li l-prezz preferenzjali jikkorrispondi mal-prezz li jipprevali f'suq kompetittiv kollu kemm hu, u għalhekk ma jipprovdix vantaġġ. Il-Kummissjoni diġà ċaħdet din il-forma ta’ raġunament fil-każ Alcoa, li kien jrrigwarda prattikament tariffi identiċi. Meta tiġi vvalutata l-preżenza ta’ vantaġġ, la l-qrati tal-Unjoni u lanqas il-Kummissjoni qatt ma kkunsidraw il-kundizzjonijiet li jipprevalu f'suq ipotetiku li ffunzjona aħjar. Il-qafas ta’ referenza dejjem kien il-kundizzjonijiet li jipprevalu fis-swieq attwali kkonċernati (34).
(109)
Dan l-argument jippresupponi wkoll li fejn suq ma kienx qed jiffunzjona sew Stat Membru jkun ġġustifikat li jiffissa prezzijiet li jissimulaw kundizzjonijiet ta’ kompetizzjoni effettiva (ara l-kumment tal-Italja fil-premessa 72 aktar 'il fuq).
(110)
Dan ir-raġunament ma jistax jiġi aċċettat billi jmur kontra l-prinċipju stabbilit fil-ġurisprudenza tal-UE li jgħid li “il-fatt li Stat Membru jipprova japprossima, permezz ta” miżuri unilaterali, il-kundizzjonijiet ta’ kompetizzjoni eżistenti f'ċertu settur ekonomiku ma’ dawk li jipprevalu fi Stati Membri oħra ma jistax ineħħi minn dawn il-miżuri l-karattru ta’ għajnuna (35). Il-Kummissjoni tikkunsidra li l-istess prinċipju japplika għal sitwazzjonijiet meta Stat Membru jipprova japprossima kundizzjonijiet ta’ kompetizzjoni ma’ dawk li jipprevalu f'suq kompetittiv għal kollox.
(111)
Barra minn dan, jekk din is-sottomissjoni kellha tiġi aċċettata, ma jkunx hemm għajnuna mill-Istat meta Stat Membru jagħti sussidju biex ineħħi d-differenza bejn prezz negozjat liberament bejn żewġ operaturi tas-suq u l-prezz teoretiku fejn seta' ntlaħaq ftehim f'kundizzjonijiet ta’ kompetizzjoni sħiħa. Dan ixejjen l-iskop fundamentali tal-kontroll tal-għajnuna mill-Istat.
(112)
L-Italja tikkontendi li dawn it-tariffi huma identiċi mat-tariffa Alumix, li l-Kummissjoni kkunsidrat li ma tikkostitwixxix għajnuna (ara l-premessa 72 aktar 'il fuq), u għandhom bl-istess mod jiġu kkunsidrati bħala ħielsa mill-għajnuna.
(113)
Il-Kummissjoni tindika li s-sitwazzjoni li fiha l-Kummissjoni ħadet pożizzjoni fil-każ Alumix kienet differenti ħafna. F’Alumix, it-tariffa ngħatat minn ENEL, li f'dak iż-żmien kien korp pubbliku li jissupplixxi l-elettriku fuq bażi ta’ monopolju f'suq tal-elettriku li kien għadu jrid jiġi liberalizzat (36). F'dik is-sitwazzjoni, il-Kummissjoni kellha tiżgura jekk ENEL kienx qed ibiegħ bi prezz baxx artifiċjali jew kiex qed jaġixxi bħala operatur ta’ ekonomija tas-suq razzjonali. Minħabba l-monopolju fuq il-ġenerazzjoni tal-elettriku u l-provvista f'idejn ENEL, ma kienx hemm prezz tas-suq kompetittiv li l-Kummissjoni setgħet tirriferi għalih biex tiġi vvalutata l-eżistenza ta’ vantaġġ. Għaldaqstant, il-Kummissjoni fasslet metodu biex tidentifika l-orħos prezz tas-suq teoretiku li bih fornitur razzjonali jkun ippreparat li jbiegħ lill-“aħjar klijent tiegħu”.
(114)
Madankollu, dan il-metodu ma jistax jiġi applikat f'sitwazzjoni fejn il-prezzijiet jiġu nnegozjati mill-utenti finali mal-fornituri tal-enerġija f'suq liberalizzat u huma ssussidjati minn ħlasijiet kumpensatorji ex post. Għalhekk l-analiżi fid-deċiżjoni Alumix, u l-konstatazzjonijiet tal-Kummissjoni f'dak il-każ, huma manifestament mingħajr rilevanza hawnhekk. Dan deher ċar fis-sentenza tal-Qorti tal-Prim'Istanza li kkonfermat id-deċiżjoni għall-ftuħ ta’ investigazzjoni formali f'Alcoa (37) (paragrafu 132 tas-sentenza).
(115)
F'dan il-każ, il-prinċipju ta’ operatur tas-suq ma japplikax. Il-pożizzjoni jkollha tiġi vvalutata fid-dawl tat-test tal-operatur tas-suq jekk l-Istat biegħ l-elettriku lill-kumpanniji kkonċernati, jew direttament jew permezz ta’ kumpannja li tkun proprjetà tal-Istat, kif għamlet f'Alumix. Imma hawnhekk l-elettriku huwa pprovdut minn kumpanniji privati. Għalhekk ma hemm l-ebda bżonn, kif kien hemm f'Alumix, li jiġi eżaminat jekk l-aġir tal-Istat kienx paragunabbli ma’ dak ta’ operatur razzjonali fis-suq.
(116)
Għandu jiġi konkluż li s-sistemi ta’ ħlas kumpensatorju tal-2004 u l-2005 jimmitigaw l-imposti pagabbli skont il-kuntratti ta’ provvista konklużi mill-benefiċjarji li normalment ikollhom jiġu inklużi fil-baġits tal-kumpanniji. Għalhekk skont ġurisprudenza stabbilita, il-miżuri kkontestati jagħtu vantaġġ ekonomiku lill-benefiċjarji (38).
5.1.2. Selettività
(117)
Billi t-tariffi tal-elettriku preferenzjali fl-Italja jingħataw esklussivament lil impriżi li joperaw faċilitajiet eżistenti li jinsabu f'Sardegna u li jappartjenu għal lista magħluqa ta’ industriji identifikati fl-istrumenti leġiżlattivi u regolatorji li jagħmlu l-bażi legali tal-miżuri, il-vantaġġ li jipprovdu huwa wieħed selettiv.
5.1.3. Riżorsi tal-Istat u attribwibbiltà lill-Istat
(118)
Hija ġurisprudenza stabbilita li vantaġġ jikkostitwixxi għajnuna mill-Istat fl-ambitu tal-Artikolu 87(1) TFUE biss jekk jingħata direttament jew indirettament permezz tar-riżorsi tal-Istat (39) u huwa imputabbli lill-Istat (40).
(119)
Kif spjegat fil-premessa 28, dawn il-ħlasijiet kumpensatorji inkwistjoni huma ffinanzjati permezz ta’ imposta parafiskali miġbura mill-Cassa Conguaglio permezz tal-komponent A4 tat-tariffa tal-elettriku. Din l-imposta hija obbligatorja billi tiġi imposta permezz ta’ deċiżjonijiet tal-AEEG li jimplimentaw il-leġiżlazzjoni nazzjonali. Il-Cassa Conguaglio hija korp pubbliku stabbilit bil-liġi li jaqdi l-funzjonijiet tiegħu fuq il-bażi ta’ struzzjonijiet preċiżi preskritti fid-deċiżjonijiet tal-AEEG.
(120)
Hija ġurisprudenza stabbilita wkoll li d-dħul mill-imposta li hija obbligatorja skont il-liġi nazzjonali u titħallas lil korp stabbilit bil-liġi jikkostitwixxi riżorsa tal-Istat fit-tifsira tal-Artikolu 87(1) tat-Trattat meta jkun intiż għall-finanzjament ta’ miżura li tissodisfa kriterji oħrajn ta’ dak l-Artikolu (41).
(121)
L-Italja tistrieħ fuq is-sentenza tal-Qorti tal-Ġustizzja PreussenElektra (42) biex tissostanzja t-teżi li l-miżura inkwistjoni mhijiex iffinanzjata permezz tar-riżorsi tal-Istat. L-Italja targumenta li l-fondi meħtieġa biex tiġi ffinanzjata t-tariffa jiġu ttrasferiti minn terzi privati (il-konsumaturi tal-elettriku) lil terzi privati (il-benefiċjarji); ir-rwol tal-Istat huwa ristrett għall-adozzjoni ta’ liġi li teħtieġ il-ħlas tas-somom meħtieġa, mingħajr diskrezzjoni biex wieħed jiddisponi mill-fondi ħlief għall-implimentazzoni tal-iskema statutorja. B’mod partikolari, skont l-Italja u ħafna mill-benefiċjarji, il-Cassa Conguaglio ma tista' teżerċita l-ebda kontroll fuq il-fondi u hija sempliċiment intermedjarju ta’ kontabbiltà.
(122)
Fil-kawża PreussenElektra, il-Qorti tal-Ġustizzja kkunsidrat li obbligu impost fuq impriżi privati li jipprovdu l-elettriku biex jixtru elettriku prodott minn sorsi ta’ enerġija rinnovabbli bi prezzijiet minimi ogħla mill-valur ekonomiku reali ta’ dak it-tip ta’ elettriku ma kienx jikkostitwixxi għajnuna mill-Istat għaliex il-miżura ma kienet tinvolvi l-ebda trasferiment dirett jew indirett ta’ riżorsi tal-Istat.
(123)
Il-Kummissjoni tindika li fi PreussenElektra r-riżorsi meħtieġa għall-finanzjament tal-miżura ġew ipprovduti mill-fornituri tal-elettriku direttament lill-produtturi ta’ enerġiji rinnovabbli, mingħajr ma għaddew minn kwalunkwe korp pubbliku. F'dik is-sistema, is-somom li għandhom jiġu ttrasferiti qatt ma setgħu jkunu għad-dispożizzjoni tal-awtoritjaiet tal-Istat Membru. Madankollu, f'dan il-każ partikolari, il-flus jgħaddu minn korp pubbliku, il-Cassa Conguaglio qabel ma jiġu mgħoddija lill-benefiċjarju finali. Għalhekk PreussenElektra tindirizza ċirkustanzi fattwali differenti, u mhijiex rilevanti għall-każ preżenti.
(124)
Lanqas is-sentenza f'Pearle (43) ma hija ta’ għajnuna għall-Italja jew il-benefiċjarji. F'Pearle, il-Qorti tal-Ġustizzja kkonstatat li, f'ċerti kundizzjonijiet speċifiċi, id-dħul tal-imposta li għadda minn korp pubbliku ma kienx jikkostitwixxi riżorsi tal-Istat. F'Pearle, il-miżuri kienu ffinanzjati għal kollox minn settur kummerċjali partikolari fuq l-inizjattiva esklussiva ta’ dak is-settur kummerċjali. Il-flus inġabru permezz ta’ imposta parafiskali li għaddiet minn korp pubbliku li dak iż-żmien ma setax jiddisponi mill-fondi b'mod liberu. Barra minn hekk, kien hemm korrispondenza bejn l-entitajiet li ħallsu l-imposta u dawk li rċevew il-benefiċċji tal-miżura.
(125)
L-Italja tikkontendi li l-Cassa Conguaglio ma għandha l-ebda diskrezzjoni fil-ħlas tal-fondi, li huma intiżi għall-finanzjament tat-tariffi u qatt ma jidħlu fil-“perimetru tal-finanzi pubbliċi”. Għalhekk l-Istat ma jistax jiddisponi minn dawk il-fondi u, konsegwentement, il-fondi ma jikkostitwixxux riżorsi tal-Istat.
(126)
Bħala osservazzjoni preliminari, għandu jiġi indikat li, filwaqt li ċerti kriterji ta’ Pearle jistgħu jiġu kkunsidrati suġġettivament bħala aktar ċentrali minn oħrajn, ma hemmx “kriterju ewlieni” f'Pearle. It-testijiet enumerati fis-sentenza huma kumulattivi. Din hija l-interpretazzjoni wkoll li tat il-Qorti tal-Prim'Istanza f'Earl Salvat, meta eżaminat imposta parafiskali sfidata f'dik il-kawża fid-dawl tal-kriterji kollha ta’ Pearle (44).
(127)
Qabel ma kkunsidrat ir-rwol tal-Cassa Conguaglio, il-Kummissjoni aċċertat ruħha jekk humiex sodisfatti l-kriterji l-oħrajn enumerati f'Pearle. Hawnhekk huwa ċar, b'kuntrast mal-kawża Pearle, li t-tariffi kkontestati kienu stabbiliti fuq inizjattiva tal-Istat u mhux fuq l-inizjattiva ta’ settur ekonomiku. Barra minn hekk, f'Pearle, il-benefiċjarji tal-miżura kienu wkoll l-uniċi kontributuri tar-riżorsi użati, u għalhekk l-intervent tal-korp pubbliku ma ħoloqx vantaġġ li kien jikkostitwixxi piż addizzjonali fuq l-Istat. F'dan il-każ inkwistjoni, il-benefiċjarji ma jġorrux il-piż finanzjarju tal-imposta, li jistrieħ biss fuq il-konsumaturi tal-elettriku. Għalhekk wieħed ma jistax jistrieħ validament fuq is-sentenza Pearle irrispettivament minn jekk hemmx mertu fl-argument li l-Cassa Conguaglio hija sempliċiment intermedjarju ta’ kontabbiltà.
(128)
Issa fir-rigward tal-Cassa Conguaglio, il-Kummissjoni tindika li, skont ġurisprudenza stabbilita, ma għandha ssir l-ebda distinzjoni bejn każijiet fejn l-għajnuna tingħata direttament mill-Istat u każijiet fejn tingħata minn korp pubbliku jew privat maħtur jew stabbilit mill-Istat (45). Għalhekk l-istatus pubbliku jew privat tal-Cassa Conguaglio mhuwiex fattur determinanti għall-finijiet tal-applikazzjoni tar-regoli tal-għajnuna mill-Istat. Il-fatt li l-Cassa Conguaglio hija korp pubbliku ma jfissirx awtomatikament li huwa applikabbli l-Artikolu 107 TFUE (46); bl-istess mod, l-intervent ta’ korp privat fih innifsu ma jipprekludix l-applikazzjoni ta’ dak l-Artikolu.
(129)
Madankollu, l-analiżi ma tistax tiġi limitata għall-poteri tal-Cassa Conguaglio fil-kapaċità tagħha ta’ korp pubbliku. Anzi, li għandha tiġi aċċertata hija l-kwistjoni aktar ġenerali jekk l-Istat, kemm direttament jew permezz ta’ xi korp ieħor maħtur minnu, jistax jeżerċita kontroll fuq fondi użati għall-finanzjament tat-tariffa. L-istess test għandu jiġi applikat jekk il-Cassa Conguaglio kienet korp privat.
(130)
Is-sentenza riċenti tal-Qorti tal-Ġustizzja fil-kawża Essent (47) tipprovdi gwida definittiva fuq dan il-punt. Fil-każ Essent, il-Pajjiżi l-Baxxi kienu introduċew permezz ta’ liġi soprataxxa fuq it-tariffi tal-elettriku. Is-soprataxxa tħallset mill-konsumaturi tal-elettriku lill-operaturi tan-netwerks, li min-naħa tagħhom ittrasferixxew il-flejjes lill-kumpanija SEP. SEP ma kellhiex diskrezzjoni fil-ġestjoni tal-fondi u kienet topera taħt kontroll mill-qrib tal-awtoritajiet. Il-Qorti kkonkludiet li d-dħul mis-soprataxxa kien jikkostitwixxi riżorsi Statali, għaliex is-soprataxxa fuq it-tariffa kienet imposta permezz ta’ liġi nazzjonali, u għaldaqstant kienet tikkostitwixxi imposta. SEP ma kinitx awtorizzata tutilizza d-dħul mis-soprataxxa għal raġunijiet diversi minn dawk stipulat fil-liġi, u għalhekk ir-riżorsi baqgħu taħt il-kontroll pubbliku u għalhekk baqgħu għad-dispożizzjoni tal-awtoritajiet nazzjonali. Il-Qorti kkunsidrat li dan kien biżżejjed biex dawn il-flus jiġu kkaratterizzati bħala riżorsi tal-Istat.
(131)
Ix-xebħ mal-każ inkwistjoni huwa evidenti. Is-soprataxxa fuq il-prezz tal-elettriku użata biex tiffinanzja t-tariffi kkontestati hawnhekk hija imposta, bħal fil-każ Essent, bil-liġi. Il-Cassa Conguaglio għandha l-istess rwol bħal SEP, minħabba li tiċċentralizza u tamministra d-dħul mill-imposta parafiskali, u hija suġġetta għall-istess obbligi, għaliex ma tistax tutilizza d-dħul mis-soprataxxa għal għanijiet differenti minn dawk preskritti mil-liġi (il-finanzjament tal-iskemi tariffarji preferenzjali). L-Istat jista' jikkontrolla u jorjenta l-użu tar-riżorsi: il-Cassa Conguaglio twettaq il-funzjoni tagħha ta’ kontabbiltà fuq struzzjonijiet preċiżi tal-AEEG, li taġixxi skont poteri statutorji u/jew timplimenta l-liġi nazzjonali. Għalhekk, ir-riżorsi amministrati mill-Cassa Conguaglio jibqgħu dejjem taħt il-kontroll pubbliku.
(132)
Din l-analiżi hija konsistenti mad-deċiżjoni tal-Kummissjoni fil-każ Taljan dwar kostijiet mhux rekuperabbli li kienet ikklassifikat bħala riżorsi pubbliċi l-flus amministrati mill-Cassa Conguaglio fil-kont A6 (48).
(133)
Il-klassifikazzjoni bħala riżorsi tal-Istat tal-flus amministrati mill-Cassa Conguaglio ġiet ikkonfermata mis-sentenza tal-Qorti tal-Prim'Istanza fil-kawża Iride (49).
(134)
Il-Qorti Suprema tal-Kassazzjoni tal-Italja kienet diġà ddeċidiet li l-Cassa Conguaglio mhijiex persuna ġuridika distinta mill-Istat Taljan, u li huwa dan tal-aħħar li jeħtieġ jiġi kkunsidrat is-sid tal-flus trasferiti lill-Cassa Conguaglio, anki jekk dawn il-flus kienu ġejjin minn entitajiet privati u kienu intiżi għal impriżi privati (Sentenza Nru 11632/03 tat-3 ta’ April 2003). Fil-kawża Iride, ir-rikorrenti Iride SpA u Iride Energia SpA fetħu kawża fil-Qorti tal-Prim'Istanza fejn ikkontestaw deċiżjoni li biha l-Kummissjoni kienet kkategorizzat bħala riżorsi Statali l-fondi amministrati mill-Cassa Conguaglio fuq il-kont A6. L-argumenti mressqa mir-rikorrenti kienu simili ħafna. Huma kkontestaw is-sustanza tas-sentenza tal-Qorti Suprema tal-Kassazzjoni, bl-argument li r-rwol tal-Cassa Conguaglio kien dak ta’ sempliċi intermedjarja tal-kontabbiltà bejn ċittadini privati suġġetti għal obbligu finanzjarju u l-benefiċjarji tal-fondi kkonċernati, rwol li ma kienx jippermetti lill-Cassa Conguaglio, lanqas għal żmien qasir, tutilizza l-flus depożitati. Ir-rikorrenti, sostnew ukoll li l-ġurisprudenza żviluppata fi PreussenElektra kienet applikabbli.
(135)
Il-Qorti tal-Prim'Istanza, wara li enfasizzat li ma kellhiex il-ġurisdizzjoni li tistħarreġ l-interpretazzjoni tal-leġiżlazzjoni Taljana tal-Qorti tal-Kassazzjoni, ikkonfermat li l-flus depożitati fil-kont A6 tal-Cassa Conguaglio kellhom jiġu kklassifikati bħala riżorsi tal-Istat mhux biss għaliex huma proprjetà tal-Istat iżda wkoll għaliex baqgħu taħt il-kontroll kostanti tiegħu (50).
(136)
Din il-konklużjoni kienet tirrigwarda il-kont A6 tal-Cassa Conguaglio, użat biex jiffinanzja l-kostijiet mhux rekuperabbli fis-settur tal-elettriku tal-Italja. Madankollu, tista’ loġikament tiġi estiża għall-komponent A4, li jiffinanzja t-tariffi kkontestati. Is-sentenza tal-Qorti tal-Kassazzjoni kienet ibbażata fuq analiżi tal-persuna ġuridika tal-Cassa Congiaglio, u l-konklużjoni tagħha rigward il-proprjetà tal-Istat għalhekk tapplika għall-flejjes kollha amministrati mill-Cassa Conguaglio. L-istess ħaġa hija valida għall-konklużjoni tal-Qorti tal-Prim'Istanza li l-Istat jista' jikkontrolla r-riżorsi amministrati mill-Cassa Conguaglio. M'hemmx differenza bejn il-kont A6 u l-komponent A4, għajr għad-destinazzjoni tar-riżorsi (li jkopru il-ħlas tal-kostijiet mhux rekuperabbli fil-każ tal-kont A6, u l-finanzjament tat-tariffi preferenzjali fil-każ tal-komponent A4). Għalhekk, il-flejjes trasferiti lil benefiċjarji f'Sardegna mill-komponent A4 jeħtieġu wkoll jiġu kklassifikati bħala riżorsi pubbliċi.
(137)
Barra milli jiġu ffinanzjati permezz ta’ riżorsi tal-Istat, it-tariffi kkontestati huma attribwibbli wkoll lill-Istat minħabba li l-bażi legali tal-miżuri hija stipulata fil-leġiżlazzjoni nazzjonali u digrieti u fid-deċiżjonijiet tal-AEEG li hija korp pubbliku, fl-eżerċizzju tal-funzjonijiet ta’ awtorità pubblika tagħha (51).
5.1.4. Effett fuq il-kummerċ u d-distorsjoni tal-kompetizzjoni
(138)
Fir-rigward tal-effett tal-miżuri fuq il-kummerċ bejn l-Istati Membri u d-distorsjoni fil-kompetizzjoni riżultanti, ma hemmx dubju li s-swieq kkonċernati (ċomb, żingu, fidda, aluminju u kloru/soda) huma mftuħin għal kollox għall-kompetizzjoni. Dan fih innifsu huwa biżżejjed biex jistabbilixxi li t-tariffi għandhom effett fuq il-kummerċ intra-Unjoni.
(139)
Minkejja dan, il-Kummissjoni kkunsidrat l-argument magħmul mill-benefiċjarji u mill-Italja li fl-industrija tal-metalli (l-argument ma sarx espressament fir-rigward tal-kloru) it-tariffi ma għandhom l-ebda effett fuq il-kummerċ u ma jagħmlux distorsjoni fil-kompetizzjoni għaliex ma hemmx flussi tal-kummerċ attwali bejn l-Istati Membri; flussi tal-kummerċ bħal dawn mhumiex probabbli li jiżviluppaw, u fid-dawl tal-karatteristiċi partikolari tal-industrija t-tariffi ma jagħmlux ħsara lill-kompetituri tal-benefiċjarji fl-Unjoni.
(140)
Fid-deċiżjonijiet tal-Kummissjoni u s-sentenzi tal-Qorti tal-Ġustizzja qatt ma ġie aċċettat li nuqqas ta’ flussi tal-kummerċ attwali juri li miżura ta’ għajnuna m'għandhiex effett fuq il-kummerċ intra-Unjoni. Il-Qorti fil-fatt dejjem affermat li l-għajnuna lil impriża tista' tkun ta’ natura tali li jkollha impatt fuq il-kummerċ bejn l-Istati Membri u li toħloq distorsjoni fil-kompetizzjoni anki jekk din l-impriża li tibbenefika ma tipparteċipax hija stess fil-kummerċ intra-Unjoni. Fejn Stat Membru jagħti għajnuna lil impriża, il-produzzjoni domestika tista' għal dik ir-raġuni ma tvarjax jew tiżdied, bir-riżultat li impriżi stabbiliti fi Stati Membri oħrajn għandhom inqas possibbiltà jesportaw il-prodotti tagħhom lejn is-suq ta’ dak l-Istat Membru (52).
(141)
Barra minn hekk, il-bixra ta’ tnaqqis fil-produzzjoni fl-UE u żieda fl-importazzjoni minn pajjiżi mhux tal-Unjoni, bi flussi kummerċjali limitati jew ineżistenti bejn l-Istati Membri mhix ħaġa rari: anzi hija tipika tas-setturi li jiltaqgħu ma’ diffikultajiet strutturali u/jew huma suġġetti għal pressjoni kompetittiva qawwija. Dawn l-industriji huma partikolarment sensittivi għall-miżuri adottati mill-Istati Membri biex itejbu l-pożizzjoni kompetittivà tal-industriji nazzjonali tagħhom.
(142)
Huwa irrilevanti l-fatt li l-produzzjoni taż-żingu, iċ-ċomb u l-fidda fl-Italja hija żgħira wisq biex taffettwa l-prezz ta’ referenza. L-eżistenza ta’ prezz ta’ referenza għal dawn il-metalli, li mhux influwenzat faċilment mill-kundizzjonijiet ta’ produzzjoni fi Stat Membru wieħed, ma teskludix l-eżistenza ta’ kompetizzjoni bejn impriżi li jinsabu fiż-ŻEE u li jbiegħu fuq is-suq globali tal-metalli. Wieħed jifhem li l-għajnuna lill-benefiċjarji ta’ Sardegna ma tippermettilhomx li jnaqqsu l-prezz dinji għall-prodotti tagħhom u li tkeċċi kompetituri barra mis-suq u li produtturi Ewropej oħrajn jistgħu jibqgħu attivi sakemm jirnexxielhom ibiegħu bi profitt għall-prezz dinji. Madankollu, il-profitti miksubin fl-Italja grazzi għat-tariffi tal-elettriku sussidjati jsaħħu, f'sens ġenerali, il-pożizzjoni kompetittiva tal-kumpanniji. Pereżempju, ir-riżervi kapitali akkumulati jistgħu jintużaw biex jieħdu f'idejhom kompetituri u jkabbru s-sehem tagħhom fis-suq. Dan ir-raġunament huwa aktar u aktar rilevanti meta jiġi kkunsidrat li wħud mill-benefiċjarji jappartjenu lil kumpanniji multinazzjonali (53).
(143)
Kuntrarjament għal dak li qed isostnu l-benefiċjarji, il-fatt li l-prezz imħallas fl-Italja fis-setturi kkonċernati huwa paragunabbli mal-prezz tal-elettriku medju mħallas fl-Ewropa mill-produtturi kompetituri ma jistax jitqies bħala evidenza li l-interessi ta’ produtturi Ewropej oħrajn mhumiex mhedda mit-tariffa Taljana. Ġie stabbilit b'mod ċar fil-Kawża C-372/97 l-Italja vs Il-Kummissjoni li miżuri unilaterali immirati biex japprossimaw il-kundizzjonijiet tal-kompetizzjoni fi Stat Membru ma’ dawk prevalenti fi Stati Membri oħra għandhom impatt fuq il-kummerċ (u għaldaqstant ma jistgħux jaħarbu mid-definizzjoni ta’ għajnuna). Barra minn hekk, uħud mill-ftehimiet għall-provvista tal-enerġija fis-seħħ f'pajjiżi Ewropej oħra jistgħu jinvolvu għajnuna mill-Istat u l-Kummissjoni bdiet investigazzjonijiet fil-fond rigward diversi miżuri ta’ dan it-tip (54). Anke jekk din id-difiża ma tressqitx espliċitament mill-Italja jew Alcoa, il-Kummissjoni tikkunsidra li huwa importanti li tfakkar il-prinċipju li l-eżistenza ta’ għajnuna illegali f'ċerti Stati Membri ma tiġġustifikax l-adozzjoni ta’ miżuri simili minn xi Stat Membru ieħor.
(144)
Fi kwalunkwe każ, l-ilmenti rċevuti mill-kompetituri tal-benefiċjarji jipprovdu indikazzjoni li t-tariffi kkontestati jqajmu problemi ta’ kompetizzjoni u jaffettwaw il-kummerċ ġewwa l-Unjoni.
(145)
Barra minn hekk, l-Italja ma nnotifikatx it-tariffi tal-2004. Skont ġurisprudenza stabbilita, meta għajnuna ma tkunx ġiet innotifikata, il-Kummissjoni mhijiex obbligata li turi l-konsegwenzi attwali tal-miżura fuq il-kompetizzjoni u l-kummerċ bejn l-Istati Membri: ’Fil-fatt, kieku l-Kummissjoni kellha turi fid-Deċiżjoni tagħha l-konsegwenzi effettivi ta’ għajnuniet diġà mogħtija, dan jiffavorixxi l-Istati Membri li jagħtu għajnuna bi vjolazzjoni tal-obbligu ta’ notifika skont l-Artikolu 93(3) tat-Trattat KE, għad-detriment ta’ dawk li jinnotifikaw il-pjanijiet ta’ għajnuna.’ (55)
(146)
Għaldaqstant, wieħed irid jikkonkludi li t-tariffi preferenzjali tal-elettriku kkontestati x'aktarx itejbu l-pożizzjoni kompetittiva tal-benefiċjarji tagħhom fil-konfront tal-impriżi kompetituri fl-UE. Hija ġurisprudenza stabbilita li f'tali ċirkustanzi għandu jiġi kkunsidrat li kien hemm effett fuq il-kummerċ bejn l-Istati Membri u li kien hemm distorsjoni tal-kompetizzjoni (56).
5.1.5. Konklużjonijiet fuq il-preżenza tal-għajnuna
(147)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li t-tariffi tal-2004 u l-2005 jikkostitwixxu għajnuna mill-Istat fit-tifsira tal-Artikolu 87(1) TFUE u jistgħu jiġu awtorizzati biss jekk jikkwalifikaw għal waħda mill-eżenzjonijiet ipprovduti fit-Trattat. Din il-konklużjoni hija konsistenti ma’ dik fil-każ Alcoa, li kien jikkonċerna prattikament l-istess tariffi.
5.2. Għajnuna ġdida jew għajnuna eżistenti
(148)
Is-sitwazzjonijiet fejn miżura tikkostitwixxi għajnuna eżistenti huma elenkatii b'mod eżawrjenti fl-Artikolu 1 tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 659/1999 tat-22 ta’ Marzu 1999 li jistabbilixxi regoli dettaljati għall-applikazzjoni tal-Artikolu 93 tat-Trattat tal-KE (57).
(149)
M'hemmx dubju li l-miżuri inkwistjoni ma ġewx implimentati qabel l-adeżjoni tal-Italja fl-Unjoni (l-Artikolu 1(b)(i) tar-Regolament), ma jistgħux jiġu kkunsidrati awtorizzati minħabba n-nuqqas min-naħa tal-Kummissjoni li tieħu deċiżjoni fiż-żmien preskritt mill-iskadenzi proċedurali (l-Artikolu 1(b)(iii)) u ma jistgħux jiġu kkunsidrati għajnuna eżistenti minħabba l-iskadenza tal-preskrizzjoni (l-Artikolu 1(b)(iv)). Ma sarux għajnuna bħala riżultat tal-evoluzzjoni tas-suq komuni u mingħajr ma nbidlu mill-Istat Membru (l-ewwel sentenza tal-Artikolu 1(b)(v)).
(150)
Fid-dawl ta’ dan li ntqal aktar 'il fuq, il-Kummissjoni tikkunsidra li t-tariffi kkontestati jikkostitwixxu għajnuna ġdida.
5.3. Leġittimità tal-għajnuna
(151)
Skont l-Artikolu 108(3) TFUE, l-Istati Membri għandhom jinnotifikaw il-pjanijiet li jagħtu jew jimmodifikaw l-għajnuna, u ma jistgħux jagħtu bidu għal dawn il-miżuri proposti sakemm tkun ittieħdet deċiżjoni finali.
(152)
Billi l-Italja ma nnotifikatx l-Artikolu 1 tad-Digriet tal-2004, it-tariffi tal-2004 jikkostitwixxu għajnuna illegali.
(153)
Iżda l-Italja nnotifikat l-Artikolu 11(12) tal-Liġi Nru 80/2005, u ma implimentatx dik il-miżura. Għaldaqstant ikkonformat mal-obbligi tagħha taħt l-Artikolu 108(3) TFUE.
6. KUMPATIBBILTÀ TAL-GĦAJNUNA
(154)
B'deroga mill-projbizzjoni ġenerali dwar l-għajnuna mill-Istat kif stabbilita fl-Artikolu 107(1) TFUE, għajnuna tista' tiġi ddikjarata kumpatibbli jekk tikkwalifika għal waħda mill-eċċezzjonijiet elenkati fit-Trattat.
(155)
It-tariffi tal-2004 u l-2005 jikkostitwixxu għajnuna operazzjonali. Għandu jiġi mwarrab l-argument tal-Italja li t-tariffi tal-2005 m'għandhomx jiġu kkunsidrati bħala għajnuna operazzjonali għaliex huma parti minn strateġija ta’ appoġġ reġjonali u huma suġġetti għal investiment produttiv. Minkejja li l-memorandum ta’ ftehim jipprovdi li l-benefiċjarji għandhom jagħmlu ċerti investimenti, il-komponent tal-għajnuna fit-tariffi preferenzjali tal-2005 mhuwiex proporzjonat man-nefqa eliġibbli, u mhuwiex suġġett għal intensità ta’ għajnuna massima. Ma hemmx indikazzjonijiet li l-miżura tikkonforma mal-kriterji ta’ investiment, jew li l-għajnuna hija proporzjonata. Minflok, il-miżura hija marbuta b'mod ċar mal-konsum tal-elettriku u mmirata biex ittaffi l-kostijiet biex ikun akkwistat l-elettriku, li huma kostijiet operazzjonali mġarrba mill-kumpanniji kkonċernati. Għaldaqstant ma tistax tiġi interpretata bħala għajnuna ta’ investiment.
(156)
Fil-prinċipju, l-għajnuna operazzjonali hija inkumpatibbli mas-suq intern. Fil-Kawża C-86/89 L-Italja vs Il-Kummissjoni, il-Qorti tal-Ġustizzja kkonstatat li ’l-għajnuna inkwistjoni, li ngħatat mingħajr kundizzjonijiet speċifiċi u unikament skont il-kwantitajiet utilizzati, għandha titqies bħala għajnuna operazzjonali lill-impriżi kkonċernati u li, bħala tali, affettwat il-kundizzjonijiet tal-kummerċ sa punt kuntrarju għall-interess komuni’ (58).
(157)
Fil-Kawża T-459/93 Siemens vs Il-Kummissjoni, il-Qorti tal-Prim'Istanza kkonfermat il-prinċipju li “l-għajnuna operazzjonali, jiġifieri għajnuna mmirata biex tgħin impriża għall-ispejjeż li normalment hija stess ikollha ġġorr fil-kuntest tal-ġestjoni ta’ kuljum jew tal-attività normali tagħha, fil-prinċipju ma taqax fl-ambitu tal-Artikolu 92(3) msemmi [issal-Artikolu 107(3) TFUE]…Skont il-ġurisprudenza rilevanti, l-effett ta’ din l-għajnuna huwa fil-prinċipju li toħloq distorsjoni tal-kompetizzjoni f'setturi fejn tingħata, filwaqt li, min-natura tagħha stess, ma tista' tilħaq l-ebda għan tal-eċċezzjonijiet imsemmijin aktar“il fuq”.
(158)
Madanakollu, hemm sitwazzjonijiet definiti b'mod ċar fejn huwa possibbli li tingħata għajnuna operazzjonali. B'mod partikolari, għajnuniet operazzjonali għal għanijiet ambjentali jistgħu jingħataw taħt il-linji gwida tal-Komunità dwar għajnuna mill-Istat għall-protezzjoni tal-ambjent (59). Anki l-għajnuniet operazzjonali fir-reġjuni assistiti jistgħu jkunu awtorizzati fuq bażi eċċezzjonali bħala għajnuna reġjonali. Il-Kummissjoni eżaminat jekk it-tariffi kkontestati jistgħux jikkorrispondu ma’ waħda minn dawn il-kategoriji.
(159)
Il-Kummissjoni tinnota li m'hemmx il-possibbiltà li t-tariffi jiġu awtorizzati bħala għajnuna ambjentali peress li l-għan tagħhom mhuwiex ta’ natura ambjentali.
6.1. Kumpatibbiltà mal-Linji gwida tal-1998 dwar għajnuna Reġjonali
(160)
Tista' tingħata għajnuna operazzjonali b'mod eċċezzjonali f'żoni assistiti eliġibbli għal għajnuna taħt l-eżenzjoni tal-Artikolu 107(3)(a) TFUE. Ir-reġjun ta’ Sardegna, kien eliġibbli għal din l-għajnuna sal-aħħar tal-2006. Il-Kummissjoni għalhekk eżaminat jekk, matul dak il-perjodu, it-tariffi tal-2004 u tal-2005 setgħux jiġu awtorizzati taħt il-Linji gwida tal-1998 dwar l-Għajnuna Reġjonali.
(161)
Skont il-paragrafu 4.15 tal-Linji gwida, l-għajnuna operazzjonali tista' tingħata f'każ eċċezzjonali, jekk (i) tkun ġustifikata skont il-kontribut li tagħti għall-iżvilupp reġjonali u min-natura tagħha u (ii) il-livell tagħha jkun proporzjonat mal-iżvantaġġi li tkun intiża biex itaffi. Huwa d-dmir tal-Istat Membru li juri l-eżistenza ta’ kwalunkwe nuqqas u jkejjel l-importanza tiegħu. Skont il-punt 4.17 tal-Linji gwida, l-għajnuna operazzjonali trid tkun limitata fiż-żmien u tonqos progressivament.
(162)
Skont il-paragrafu 2 tal-Linji gwida, ’Ħlas wieħed ad hoc mogħti lil impriża waħda, jew għajnuna limitata għal qasam wieħed ta’ attività jistgħu jkollhom impatt qawwi fuq il-kompetizzjoni tas-suq ikkonċernat, filwaqt li hemm ir-riskju li l-effetti fuq l-iżvilupp reġjonali jkunu limitati żżejjed … Bħala konsegwenza, id-derogi inkwistjoni [mill-projbizzjoni ġenerali ta’ għajnuna] normalment jingħataw l-aktar għal skemi ta’ għajnuna multisettorjali miftuħa, f'reġjun determinat, għall-impriżi kollha fis-setturi kkonċernati.’ Tariffa għall-enerġija elettrika li tingħata b'mod selettiv lil impriżi individwali f'ċerti setturi, hija manifestament mhux konformi mal-ispirtu tal-għajnunia reġjonali li trid tkun multisettorjali. Madanakollu, minħabba li ma hemmx projbizzjoni assoluta għal għajnuna ad hoc, il-Kummissjoni eżaminat jekk hemmx ċirkustanzi eċċezzjonali li jiġġustifikawx l-għoti tat-tariffa.
(163)
Il-Kummissjoni kkunsidrat, b'mod partikolari, in-nuqqasijiet tas-suq tal-elettriku f'Sardegna, kif iddokumentat mill-Italja u l-benefiċjarji, biex jiġi vvalutat jekk jikkostitwixxux żvantaġġ reġjonali.
6.1.1. Is-suq tal-elettriku ta’ Sardegna fil-kuntest Taljan
(164)
Is-suq Taljan tal-enerġija elettrika huwa ġeneralment ikkonċentrat ħafna, għalkemm inqas fit-Tramuntana tal-pajjiż. L-operatur dominanti fiż-żoni kollha hija l-kumpanija monopolistika ENEL, ħlief f'Sardegna fejn jeżisti duopolju mal-E.ON. ENEL hija b'saħħitħa fis-suq u l-awtorità Taljana għall-kompetizzjoni sabet li kienet abbużat dan il-poter f'diversi okkażjonijiet. Il-prezzijiet tal-enerġija elettrika fl-Italja huma normalment għoljin, minħabba taħlita produttiva fil-parti l-kbira bbażata fuq fjuwil fossili (essenzjalment il-gass), in-nuqqas ta’ kapaċità nukleari u l-konġestjoni fl-interkonnetturi mal-kumplament tal-Ewropa.
(165)
F'Sardegna, li tirrappreżenta 4,1 % tal-enerġija netta installata fl-Italja (60) l-elettriku huwa ġġenerat fil-parti l-kbira f'impjanti termoelettriċi bl-użu ta’ fjuwils fossili (faħam, żejt, qatran tar-raffinerija). Il-gżira m'għandhiex infrastruttura għad-distribuzzjoni tal-gass naturali.
(166)
Sardegna tbati minn sitwazzjoni ta’ kapaċità żejda ta’ produzzjoni, l-aktar f'dik il-parti ta’ kostijiet għoljin (impjanti imħaddma biż-żejt), minħabba li l-gvern abbanduna l-pjanijiet li jikkonċentra fuq il-gżira l-industrija tqila Taljana u dan wassal għal investiment żejjed minn ENEL fl-impjanti tal-ġenerazzjoni tal-elettriku. Minbarra li strutturalment jinvolvu aktar spejjeż, dawn l-impjanti qegħdin isiru teknikament antikwati b'mod mgħaġġel. Matul il-perjodu li qed jiġi kkunsidrat, l-esportazzjoni tal-enerġija elettrika minn Sardegna lejn il-peniżola Taljana kienet limitata wkoll mill-kapaċità żgħira tal-interkonnetturi, li kienet suġġetta għall-konġestjoni (61).
(167)
Żewġ kumpaniji tal-enerġija ENEL u E.ON, flimkien għandhom 95 % mis-sehem tas-suq tal-provvista tal-enerġija elettrika f'Sardegna (madwar 58 % għal E.ON. u 42 % għal ENEL). Skont l-Inkjesta fuq is-Settur tal-Elettriku (62), f'termini ta’ kompetizzjoni Sardegna tista' titqies bħala duopolju b'dominanza kollettiva. Il-konċentrazzjoni tas-suq hija għolja, għalkemm mhux l-ogħla fl-Italja (63). Minħabba l-kontroll li għandhom fuq prattikament l-impjanti kollha minn dawk għal ħtieġa medja sa dawk li jilħqu l-quċċata E.ON u ENEL jiddeterminaw il-prezz prattikament għall-ħinijiet kollha tal-ġurnata. Madanakollu, il-pożizzjoni f'Sardegna tidher li hi inqas kritika minn dik fin-Nofsinhar tal-Italja fejn ENEL tiddetermina weħeda l-prezzijiet fis-sigħat kollha tal-jum (64).
(168)
Il-prezzijiet bl-ingrossa tal-elettriku fl-Italja huma fost l-ogħla fl-Ewropa (65), u l-prezzijiet f'Sardegna huma fost l-ogħla fl-Italja. Fl-2007, il-prezz medju nazzjonali (PUN) kien ta’ Eur 70,99 kull MWh, filwaqt li l-prezz żonali ta’ Sardegna medju kien ta’ Eur 75,00 kull MWh, li kien inqas minn tal-2006 meta kien Eur 80 kull MWh (66). Fl-2008 u 2009 kompliet it-tendenza li l-prezz medju reġjonali ta’ Sardegna jiżdied. Fl-ewwel nofs tal-2009, il-prezzijiet f'Sardegna baqgħu kostantement 'il fuq mill-medja nazzjonali (bi prezz medju ta’ Eur 106,60 kull MWh imqabbel ma’ PUN ta’ Eur 60,50 kull MWh).
(169)
Il-prezzijiet imħallsin f'Sardegna mill-benefiċjarji tat-tariffi fl-2004/2005, fuq il-bażi ta’ kuntratti bilaterali kienu bejn Eur 60 sa Eur 65 kull MWh. Ma kienx possibbli li dawn il-prezzijiet jiġu pparagunati ma’ dawk reġistrati fuq il-peniżola Taljana, billi l-Kummissjoni m'għandhiex id-dejta rilevanti (li l-Italja qalet li ma setgħetx tipprovdi - ara l-premessa 92 aktar 'il fuq). Madankollu, skont l-analiżi ta’ hawn fuq ix-xejriet tal-prezzijiet ġenerali, li jistgħu jkunu inġenerali rappreżentattivi tal-kuntratti bilaterali, wieħed jista' jippreżumi li, fil-perjodu li qed jiġi kkunsidrat, impriżi li jikkunsmaw ħafna enerġija f'Sardegna ħallsu prezz ogħla minn dak fil-peniżola Taljana.
(170)
Fl-aħħar nett, is-suq tal-enerġija elettrika f'Sardegna jippreżenta sensiela ta’ problemi inklużi prezzijiet għoljin, grad għoli ta’ konċentrazzjoni tas-suq, saħħa tas-suq tal-operaturi dominanti, kapaċità eċċessiva ta’ ġenerazzjoni fil-parti bi prezz għoli, ineffiċjenza relattiva tal-impjanti tal-produzzjoni obsoleti, nuqqas ta’ aċċess għall-infrastruttura tal-gass natural u interkonnettività insuffiċjenti. Dawn il-problemi x'aktar jirriżultaw fi prezzijiet tal-elettriku ogħla għall-utenti finali, inklużi dawk li jikkunsmaw ħafna enerġija.
6.1.2. Eżistenza ta’ żvantaġġ reġjonali
(171)
L-ewwel kwistjoni li teħtieġ li tiġi indirizzata hija jekk dawn il-problemi jikkostitwixxux żvantaġġ reġjonali, jiġifieri jekk għandhomx impatt gravi fuq l-iżvilupp ekonomiku ta’ Sardegna. Fil-każ C 34/02, il-Kummissjoni ma aċċettatx li n-nuqqas ta’ interkonnessjoni tal-enerġija tikkostitwixxi żvantaġġ (67). Filwaqt li huwa minnu li l-SMEs iħossu l-prezzijiet għoljin inqas mill-industriji l-kbar li jikkunsmaw ħafna enerġija, madanakollu l-interessi ta’ industrija waħda mhumiex awtomatikament l-ekwivalenti għall-interessi ta’ reġjun. Il-Kummissjoni hija tal-fehma li l-iżvantaġġ reġjonali li ġej mill-istat tas-suq tal-elettriku reġjonali f'Sardegna ma ġewx sostanzjati biżżejjed mill-Italja.
(172)
Iżda anke jekk wieħed kellu jammetti l-eżistenza ta’ żvantaġġ reġjonali, iridu xorta waħda jiġu ssodistfati l-kriterji tal-Linji gwida Reġjonali. Għalhekk il-Kummissjoni vvalutat jekk dawn it-testijiet humiex sodisfatti.
6.1.3. Kontribuzzjoni għall-iżvilupp reġjonali
(173)
L-għajnuna għandha tagħmel kontribut sostenibbli għall-iżvilupp reġjonali u tkun propozjonata mal-iżvantaġġi li tipprova ttaffi. L-għajnuna operazzjonali f'reġjun assistit ma tistax tiġi awtorizzata minħabba d-diffikultajiet li tgħaddi minnhom industrija waħda, imma għandu jidher li tagħmel kontribuzzjoni dejjiema għall-iżvilupp reġjonali. Fil-każ preżenti, dan mhuwiex probabbli. Anki jekk wieħed kellu jammetti li ż-żamma fil-gżira ta’ xi faċilitajiet ta’ produzzjoni industrijali jikkontribwixxi għall-impjiegi u għaż-żamma ta’ bażi ta’ manifattura fuq il-gżira, dawn l-impatti ma jkunux dejjiema. Jekk il-prezzijiet tal-elettriku għoljin huma problema strutturali f'Sardegna, kif issostni l-Italja, id-diffikultajiet li jġarrbu industriji li jikkunsmaw ħafna enerġija ser joħorġu hekk kif jitneħħew it-tariffi.
(174)
L-awtoritajiet Taljani jippreżentaw it-tariffi bħala miżura temporanja, immirata biex isservi biss sakemm fl-2010 jitlestew il-proġetti infrastrutturali relatati mal-produzzjoni tal-enerġija u mal-interkonnessjoni (il-pajp tal-gass GALSI u l-kejbil tal-baħar SAPEI) li qed isiru bħalissa (68). L-argument tal-Italja huwa li interkonnessjoni aħjar ser troħħos il-prezzijiet imposti fuq dawn il-kumpanniji. Il-Kummissjoni tikkunsidra li filwaqt li l-infrastruttura ġdida tista' tnaqqas jew tistabbilizza d-differenzi fil-prezz bejn Sardegna u l-peniżola Taljana, ma tarax kif tali proġetti jistgħu inaqqsu l-prezzijiet tal-enerġija elettrika bin-nofs biex iwassluhom għal livelli allegatament meħtieġa biex jagħmlu dawn l-attivitajiet industrijali jħallu l-qligħ fit-tul.
(175)
Il-Kummissjoni tinnota wkoll li l-eżistenza ta’ sussidju Statali immirat biex inaqqas il-kostijiet tal-elettriku għal utenti kbar ma jimmotivax lill-fornituri tal-elettriku biex ibaxxu l-prezzijiet biex ma jitilfux l-ikbar klijenti tagħhom, u lanqas timpedixxi lill-istrutturi tal-kostijiet milli jmmoru għall-agħar. Is-sussidju pjuttost isaħħaħ l-inċentiv biex il-fornituri tal-enerġija elettrika jkomplu jisfruttaw is-saħħa tagħhom fis-suq. Għalhekk, anki jekk huwa minnu, minħabba s-sitwazzjoni ta’ kapaċità żejda, kumpanniji li jikkunsmaw ħafna enerġija normalment ikunu jistgħu jġibu prezz kompetittiv, li kieku ma kienx għas-saħħa fis-suq li għandhom il-fornituri tal-enerġija elettrika (li, skont l-Italja u l-benefiċjarji, għandhom interess li jżommu l-prezzijiet għoljin), il-Kummissjoni tkkunsidra li t-tariffa preferenzjali mhijiex l-istrument xieraq biex tnaqqas din is-saħħa fis-suq.
6.1.4. Prorporzjonalità
(176)
Is-sussidju mogħti lill-benefiċjarji tat-tariffi mhuwiex ikkalkulat b'tali mod li jagħmel tajjeb għad-differenza reġjonali (jiġifieri d-differenza bejn il-prezzijiet tal-elettriku fil-peniżola Taljana u l-prezzijiet f'Sardegna għall-istess kategorija ta’ klijent), imma jimmira pjuttost li jallinja l-prezzijiet f'Sardegna ma’ dawk imħallsin mill-kompetituri tal-benefiċjarji fl-UE. Il-prezzijiet iffisati għall-benefiċjarji ta’ Sardegna huma partikolarment baxxi, u ċertament orħos mill-prezzijiet fil-peniżola Taljana, li huma fost l-ogħla fl-UE. Għaldaqstant, it-tariffi mhumiex proporzjonati mal-iżvantaġġ reġjonali li allegatament iridu jtaffu.
(177)
Il-metodu stess magħżul biex jiġi kkalkulat l-ammont tas-sussidju jissuġġerixxi li l-miżura issegwi għan ta’ politika industrijali aktar minn għan reġjonali. Fil-fatt id-dimensjoni tal-politika industrijali tat-tariffi ġiet enfasizzata ripetutament mill-Italja fis-sottomissjonijiet tagħha.
6.1.5. Karattru ta’ tnaqqis progressiv
(178)
L-għajnuna operazzjonali reġjonali trid tonqos progressivament (punt 4.17 tal-Linji gwida Reġjonali). Billi l-mekkaniżmi ta’ aġġornament għat-tariffi tal-2004 u l-2005 huma differenti, dawn ġew ivvalutati separatament.
(179)
It-tariffi tal-2004 huma indiċjati fuq il-bażi ta’ varjazzjonijiet fil-prezzijiet tal-fjuwil u jistgħu jiżdiedu jew jibqgħu l-istess. Skont l-Italja, dan jiżgura li l-għajnuna titnaqqas progressivament. Il-Kummissjoni tikkunsidra li r-rekwiżit tal-karattru ta’ tnaqqis progressiv jista' jitqies sodisfatt biss jekk il-ħlasijiet kumpensatorji - li huma daqs l-ammont tal-għajnuna effettiva - huma ggarantiti li jonqsu maż-żmien. Mhuwiex biżżejjed li t-tariffa għandha tiżdied maż-żmien, billi tariffa ogħla tista' minkejja dan tirrappreżenta volum ta’ għajnuna ogħla jekk, fil-frattemp, il-prezzijiet imposti fuq l-utenti finali fis-suq ikkonċernat ikunu żdiedu aktar malajr mit-tariffa. Il-metodu Taljan ma jipprovdi l-ebda garanzija f'dan ir-rigward (69).
(180)
Fir-rigward tat-tariffi tal-2005, il-Kummissjoni vvalutat il-mekkaniżmu ta’ indiċjar introdott bl-Artikolu 11(13) tal-Liġi Nru 80/2005, kif interpretat mill-AEEG fid-deċiżjoni 217/05 (ara l-premessa 33). Skont ir-regoli ta’ implimentazzjoni stabbiliti mill-AEEG, it-tariffa għandha tiżdied kull sena b'perċentwal li jirrifletti x-xejriet fil-prezzijiet tal-elettriku fl-UE, imma ż-żieda ma tistax taqbeż l-4 %. Skont l-Italja, dan il-mekkaniżmu jiżgura tnaqqis progressiv.
(181)
Madankollu, il-Kummissjoni hija tal-fehma li l-fatt li t-tariffa nominali hija suġġetta għal żieda annwali pjuttost limitata ma jfissirx li l-ammont nett ta’ għajnuna - kif imkejjel bi ħlasijiet kumpensatorji - ser jonqos matul iż-żmien.
(182)
Jekk jiġi aċċettat li x-xejriet tal-prezzijiet fil-boroż tal-elettriku jistgħu jiġu kkunsidrati, ġeneralment, rappreżentattivi tal-bidliet fi prezzijiet ta’ kuntratt bilaterali, kif issuġġeriet l-Italja, it-tariffi tal-2005 jkunu ta’ karattru ta’ tnaqqis progressiv biss fil-każ ta roħs fil-prezzijiet medji tal-UE (billi t-tariffi ma jistgħux jorħsu, imma jiżdiedu biss). Fil-każijiet l-oħrajn kollha t-tariffi jagħtu vantaġġ dejjem jikber (70). Billi, mill-2004 sa mill-inqas l-2007, il-prezzijiet medji tal-elettriku tal-UE wrew tendenza qawwija li jogħlew (żdiedu b'aktar minn 4 % fis-sena) l-element ta’ għajnuna li kien hemm fit-tariffi tal-2005 ikun żdied matul iż-żmien.
(183)
L-Italja ssostni wkoll li fil-verità, il-kuntratti bilaterali huma suġġetti inqas għal żieda fil-prezz milli prezzijiet fil-boroż tal-elettriku, u li għalhekk it-tariffi tal-2005 huma de facto ta’ karattru ta’ tnaqqis progressiv. Il-Kummissjoni tindika li l-metodu ta’ indiċjar mibgħut għall-valutazzjoni huwa bbażat fuq varjazzjonijiet fil-prezzijiet fil-boroż tal-elettriku, u li l-Italja ma bagħtitx dejta fuq l-evoluzzjoni tal-prezzijiet tal-kuntratti bilaterali. Għalhekk, l-istqarrija tal-Italja ma ġietx issostanzjata biżżejjed.
(184)
Fil-fatt, l-informazzjoni limitata li għandha f'idejha l-Kummissjoni tissuġġerixxi bil-maqlub, jiġifieri li l-prezzijiet tal-kuntratt bilaterali żdiedu b'mod qawwi f'Sardegna (ara, pereżempju, l-istqarrija ta’ Eurallumina li fl-2005/2006 ħallset prezz ta’ Eur 80 kull MWh fis-suq liberu, żieda ta’ Eur 65 kull MWh mill-2004). F'dawn iċ-ċirkustanzi, kieku ġew implimentati dawn it-tariffi, il-ħlasijiet kumpensatorji għolew matul iż-żmien.
(185)
Għalhekk la t-tariffi tal-2004 u lanqas it-tariffi tal-2005 ma jissodisfaw ir-rekwiżit tal- karattru ta’ tnaqqis progressiv.
6.1.6. Konklużjonijiet fuq il-kumpatibbiltà tal-miżura bħala għajnuna reġjonali
(186)
Il-Kummissjoni tikkonkludi li t-tariffi kkontestati ma jistgħux jiġu kkunsidrati kumpatibbli bħala għajnuna reġjonali skont il-Linji gwida tal-1998 dwar l-Għajnuna Reġjonali. Billi Sardegna ma baqgħetx tiġi aktar assistita skont l-Artikolu 107(3)(a) wara Diċembru 2006, mhuwiex meħtieġ li tiġi eżaminata l-kumpatibbiltà tal-għajnuna fid-dawl tal-Linji gwida dwar l-Għajnuna Reġjonali 2007-2013.
(187)
Il-Kummissjoni ħadet pożizzjoni negattiva simili fl-2005 fir-rigward ta’ miżura maħsuba biex tnaqqas il-kostijiet enerġetiċi ta’ Eurallumina f'Sardegna. Il-Kummissjoni kkunsidrat li l-miżura kkontestata, li kienet f'forma ta’ eżenzjoni mid-dazji tas-sisa fuq żjut tqal, ma setgħetx tkun awtorizzati fuq il-bażi tal-Linji gwida dwar l-Għajnuna Reġjonali (71).
6.2. Kunsiderazzjonijiet oħrajn rilevanti għall-kumpatibbiltà
(188)
L-Italja u l-impriżi kkonċernati ssottomettew li l-iskemi jservu l-iskop li jirrimedjaw għan-nuqqasijiet tas-swieq tal-elettriku, li għadhom ma pprovdewx prezzijiet kompetittivi. Huma jargumentaw li l-prezzijiet tal-enerġija qed jheddu l-kompetittività ta’ industriji li jikkunsmaw ħafna enerġija. Isostnu li l-għajnuna għandha effett ta’ inċentiv, peress li mingħajrha l-kumpanniji jagħlqu.
(189)
Il-Kummissjoni ma tikkunsidrax li huwa possibbli li tiġi aċċettata li l-għajnuna operazzjonali għal ftit kumpanniji industrijali hija risposta xierqa għan-nuqqas ta’ kompetizzjoni fis-suq lokali tal-elettriku, li taffettwa l-utenti kollha tal-elettriku.
(190)
Huwa dubjuż ukoll jekk l-għajnuna hijiex mezz xieraq u proporzjonat biex tiġi pprevenuta r-rilokazzjoni barra l-UE. Mhemmx preċedent fid-deċiżjonijiet tal-Kummissjoni jew fis-sentenzi tal-qrati tal-Unjoni biex dan l-argument jiġi aċċettat bħala ġustifikazzjoni għall-għoti tal-għajnuna mill-Istat. Deċiżjonijiet għar-rilokazzjoni tal-produzzjoni, għal kollox jew parzjalment, huma parti mill-istrateġija tan-negozju ta’ kumpannija, u l-Kummissjoni qatt ma ddeċidiet li jikkostitwixxu falliment tas-suq. Fil-każijiet Terni (72) u Alcoa (73) il-Kummissjoni esprimiet dubji dwar argumenti simili li jorbtu l-miżura tal-għajnuna mal-għan li tiġi pprevenuta r-rilokazzjoni tal-industrija barra l-UE.
(191)
Għandu jiġi osservat ukoll li l-konklużjonijiet ta’ korpi speċjalizzati bħall-Ewwel Rapport tal-Grupp ta’ Livell Għoli fuq il-Kompetittività, l-Enerġija u l-Ambjent (74), li ġew iċċitati matul il-proċeduri, ma jissuġġerixxux li l-għajnuna speċjali mill-Istat għandha tingħata biex tindirizza l-kwistjonijiet tal-kompetittività mqajmin mill-prezzijiet għoljin tal-enerġija, imma minflok jiddefendu l-bżonn għal konformità sħiħa mar-regoli tal-għajnuna applikabbli (75).
(192)
Fid-dawl ta’ dak li ngħad hawn fuq, il-Kummissjoni tikkunsidra li t-tariffi kkontestati tal-2004 u l-2005 ma jikkwalifikaw għal ebda eżenzjoni fl-Artikolu 107 TFUE. L-eżenzjonijiet fl-Artikolu 107(2) TFUE mhumiex applikabbli, billi l-għajnuna mhijiex ta’ karattru soċjali, mhijiex imfassla biex tirrimedja l-ħsara kkawżata minn diżastri naturali jew avvenimenti straordinarji oħra, u ma ngħatatx biex tikkumpensa għall-iżvantaġġi ekonomiċi kkawżati bid-diviżjoni tal-Ġermanja. L-eżenzjonijiet fl-Artikolu 107(3)(b) u (d) TFUE ma japplikawx ukoll, billi l-miżura mhijiex intiża biex tippromwovi l-eżekuzzjoni ta’ proġett fuq skala kbira ta’ interess Ewropew komuni, jew tirrimedja taħwid serju fl-ekonomija ta’ Stat Membru, jew tippromwovi l-konservazzjoni tal-kultura u l-patrimonju. Fir-rigward tal-eżenzjoni fl-Artikolu 107(3)(a) TFUE, l-analiżi li saret aktar 'il fuq fil-premessa 160 sa 187 turi li t-tariffa ma tistax tiġi approvata bħala għajnuna maħsuba għall-promozzjoni tal-iżvilupp ekonomiku ta’ reġjun fejn il-livell tal-għajxien huwa baxx b'mod anormali jew fejn hemm stat serju ta’ nuqqas ta’ impjieg. Fir-rigward tal- Artikolu 107(3)(c) TFUE, l-għajnuna operazzjonali ma tikkwalifikax għal din l-eżenzjoni fil-prinċipju, kif indikat fil-premessi 155 sa 158, u l-Kummissjoni ma setgħet tidentifika l-ebda ċirkustanza speċifika li setgħet tiġġustifika l-għoti ta’ din l-għajnuna f'dan il-każ.
(193)
Għalhekk il-Kummissjoni tikkunsidra li kemm it-tariffa tal-2004 kif ukoll dik tal-2005 huma inkumpatibbli mas-suq intern.
(194)
Peress li l-Kummissjoni waslet għal din il-konklużjoni, m'għandhiex għalfejn teżamina l-effett kumulattiv possibbli tal-għajnuna l-ġdida u l-għajnuna l-qadima inkompatibbli msemmija fil-premessa 31 fid-dawl tas-sentenza Deggendorf.
7. IRKUPRU
(195)
Skont l-Artikolu 14(1) tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 659/1999 fil-każ ta’ għajnuna illegali li mhijiex kumpatibbli mas-suq komuni, jeħtieġ li l-kompetizzjoni effettiva tiġi rrestawrata mingħajr dewmien, sakemm l-irkupru ma jkunx imur kontra l-prinċipju ġenerali tal-liġi Komunitarja.
(196)
Fil-każ preżenti, it-tariffi tal-2004 biss (Każ C 38/A/04) huma suġġetti għall-irkupru, billi t-tariffi tal-2005 (Każ C 13/06) ma ġewx implimentati.
7.1. Aspettattivi leġittimi u prinċipji ġenerali oħrajn tad-dritt Komunitarju li jistgħu jipprevjenu l-irkupru
(197)
Skont ġurisprudenza stabbilita, meta għajnuna tingħata mingħajr notifika minn qabel skont l-Artikolu 108(3) TFUE, il-benefiċjarju tal-għajnuna ma jistax ikollu aspettattiva leġittima li l-għotja kienet legali (76). Impriża diliġenti hija kapaċi tistabbilixxi jekk il-proċedura ta’ notifika ġietx segwita u jekk l-għajnuna hijiex leġittima.
(198)
Madanakollu, benefiċjarju ta’ għajnuna illegali mhuwiex prekluż milli jistrieħ fuq ċirkustanzi eċċezzjonali li fuqhom ikun seta' leġittimament jassumi li l-għajuna kienet legali u jiċħad għalhekk li jirrifondi dik l-għajnuna (77).
(199)
Il-benefiċjarji tat-tariffi tal-2004 m'għamlux sottomissjonijiet f'dan ir-rigward, u l-Kummissjoni lanqas ma identifikat xi ċirkustanzi eċċezzjonali li setgħu jwasslu lill-benefiċjarji illi jkollhom xi aspettattiva leġittima. B'mod partikolari, ma seta' jkun hemm l-ebda aspettattiva li t-tariffi ma kinux jikkostitwixxu għajnuna mill-Istat bħala r-riżultat tad-deċiżjoni tal-1996 Alumix. Kif ġie indikat fid-deċiżjoni tal-ftuħ tal-2004 (ara l-premessa 37 it-tariffa li serviet bħala l-galvu għat-tariffi tal-2004 ma kinitx l-arranġament oriġinali ta’ Alumix, li l-Kummissjoni kkonstatat li ma kinitx għajnuna fl-1996, imma miżura kompletament ġdida, li kienet ġiet immodifikata b'mod sostanzjali (partikolarment fir-rigward tal-mekkaniżmu ta’ finanzjament tagħha) (78) u estiża fiż-żmien mill-awtoritajiet Taljani. F'din is-sitwazzjoni benefiċjarju prudenti kellu jivverifika li l-miżura l-ġdida kienet legali.
(200)
Il-Kummissjoni tikkunsidra ukoll li l-irkupru ma jikser l-ebda prinċipju ġenerali ieħor tad-dritt Komunitarju.
7.2. Kwantifikazzjoni tal-ammonti li għandhom jiġu rkuprati
(201)
L-għajnuna inkumpatibbli kollha li rċevew Portovesme, ILA u Eurallumina skont Artikolu 1 tad-Digriet tal-2004 għandha tiġi rkuprata, bl-imgħax, skont il-Kapitolu V tar-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 794/2004 tal-21 ta’ April 2004 li jimplimenta r-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 659/1999 li jippreskrivi regoli dettaljati għall-applikazzjoni tal-Artikolu 93 tat-Trattat (79).
(202)
L-irkupru għandu l-għan li jpoġġi lill-benefiċjarji fil-pożizzjoni kompetittiva li kellhom qabel ma ngħatat l-għajnuna inkumpatibbli billi jiġi eliminat kull żvantaġġ indebitu mogħti biha. F'dan il-każ preżenti, il-vantaġġ mogħti huwa daqs id-differenza bejn it-tariffa preferenzjali u l-prezz tal-elettriku li l-benefiċjarji kienu jħallsu fis-suq fin-nuqqas tat-tariffi kkontestati.
(203)
Il-kumpanniji kollha kkonċernati kienu qed jixtru l-elettriku fuq il-bażi ta’ kuntratti bilaterali meta t-tariffi kienu introdotti. L-Istat intervjena biex jissussidja l-prezz miftiehem kuntrattwalment billi jsiru ħlasijiet kumpensatorji. L-ammonti li kellhom jiġu rkuprati huma għaldaqstant daqs il-ħlasijiet kumpensatorji rċevuti mill-benefiċjarji matul il-perjodu kkonċernat (ara l-premessa 30).
8. KONKLUŻJONI
Il-Kummissjoni ssib li kemm it-tariffi tal-2004 kif ukoll it-tariffi tal-2005 jikkostitwixxu għajnuna operazzjonali li ma hija eliġibbli għal ebda eżenzjoni mill-projbizzjoni ġenerali tal-għajnuna mill-Istat skont it-Trattat KE, u għalhekk hija inkompatibbli mas-suq intern.
Fil-każ tat-tariffi tal-2004, li ġew implimentati bi ksur tal-Artikolu 108(3) TFUE, il-ħlasijiet kollha ta’ għajnuna pendenti għandhom jiġu kkanċellati, filwaqt li l-għajnuna mħallsa diġà għandha tiġi rkuprata. L-ammont li għandu jiġi rkuprat jikkorrispondi mas-somma tal-ħlasijiet kumpensatorji kollha magħmulin mill-Cassa Conguaglio lil Portovesme, ILA u Eurallumina.
Ma għandhomx jiġu applikati t-tariffi tal-2005, li ġew debitament innotifikati mill-Italja kif meħtieġ bl-Artikolu 108(3) TFUE.
ADOTTAT DIN ID-DEĊŻIJONI:
Artikolu 1
1. L-għajnuna mill-Istat li l-Italja għandha l-ħsieb li tagħti lil Portovesme Srl, Eurallumina SpA, ILA SpA u Syndial SpA skont Artikolu 11(12) tad-Digriet-Liġi Nru 35 tal-14 ta’ Marzu 2005, ikkonvertit f'liġi statutorja permezz tal-Liġi Nru 80/2005 tal-14 ta’ Mejju 2005, hija inkumpatibbli mas-suq intern.
2. Għalhekk l-għajnuna ma tistax tingħata.
Artikolu 2
L-għajnuna mill-Istat mogħtija illegalment mill-Italja bi ksur tal-Artikolu 108(3) TFUE, fuq il-bażi tal-Artikolu 1 tad-Digriet tal-Prim Ministru tas-6 ta’ Frar 2004, li tammonta għal Eur 12 845 892,82 lil Portovesme Srl, Eur 5 208 152,05 lil Eurallumina SpA, u Eur 291 120,27 lil ILA SpA, hija inkumpatibbli mas-suq intern.
Artikolu 3
1. L-Italja għandha tirkupra mill-benefiċjarji l-għajnuna msemmija fl-Artikolu 2.
2. L-ammonti li għandhom jiġu rkuprati għandu jkollhom miżjud magħhom l-imgħax mid-data meta tpoġġew għad-dispożizzjoni tal-benefiċjarju sad-data li jiġu attwalment irkuprati.
3. L-imgħaxijiet għandhom ikunu kkalkolati fuq il-bażi ta’ imgħax kompost skont l-Kapitolu V tar-Regolament (KE) Nru 794/2007.
4. L-Italja għandha tikkanċella l-pagamenti futuri kollha tal-għajnuna kif imsemmi fl-Artikolu 2 b'effett mid-data tal-adozzjoni ta’ din id-Deċiżjoni.
Artikolu 4
1. L-irkupru tal-għajnuna msemmija fl-Artikolu 1 għandu jkun immedjat u effettiv.
2. L-Italja għandha tiżgura li din id-Deċiżjoni tiġi implimentata fi żmien erba' xhur mid-data tan-notifika ta’ din id-Deċiżjoni.
Artikolu 5
1. Fi żmien xahrejn wara n-notifika ta’ din id-Deċiżjoni, l-Italja għandha tippreżenta l-informazzjoni li ġejja lill-Kummissjoni:
(a)
l-ammont totali (kapital u imgħaxijiet) li għandhom jiġu rkuprati mingħand il-benefiċjarju;
(b)
deskrizzjoni dettaljata tal-miżuri li diġà ttieħdu u dawk ippjanati biex ikun hemm konformità ma’ din id-Deċiżjoni;
(c)
dokumenti li juru li l-benefiċjarju ġie ordnat iħallas lura l-għajnuna.
2. L-Italja għandha żżomm lill-Kummissjoni infurmata dwar il-progress tal-miżuri nazzjonali li ttieħdu għall-implimentazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni sakemm l-għajnuna msemmija fl-Artikolu 2 tkun irkuprata għal kollox. Hija għandha tibgħat minnufih, fuq talba tal-Kummissjoni, l-informazzjoni dwar il-miżuri li diġà jkunu ttieħdu u dawk ippjanati għall-konformità ma’ din id-Deċiżjoni. Għandha tibgħat ukoll informazzjoni dettaljata dwar l-ammonti ta’ għajnuna u l-imgħaxijiet diġà irkuprati mingħand il-benefiċjarju.
Artikolu 6
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lir-Repubblika Taljana.
Magħmul fi Brussell, it-23 ta’ Frar 2011.