ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 12. ledna 2011 o daňových odpisech finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích č. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) zavedených Španělskem
(oznámeno pod číslem K(2010) 9566)
(Pouze španělské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/282/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na první pododstavec čl. 108 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými články (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Několik poslanců Evropského parlamentu v písemných otázkách (č. E-4431/05, E-4772/05 a E-5800/06) uvedlo, že Španělsko zavedlo zvláštní režim, který podle jejich názoru poskytuje nespravedlivou daňovou pobídku španělským podnikům, které získaly významný podíl v zahraničních podnicích, a to na základě čl. 12 odst. 5 zákona o dani z příjmu právnických osob (Real Decreto Legislativo no 4/2004, de 5 de marzo, por el que se aprueba el Texto refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades (2) (královský legislativní dekret č. 4/2004 ze dne 5. března, kterým se schvaluje kodifikované znění zákona o dani z příjmu právnických osob, dále jen „TRLIS“).
(2)
V písemné otázce č. P-5509/06 předložil poslanec Evropského parlamentu David Martin (PSE) Komisi stížnost na nepřátelské převzetí britského výrobce a distributora energie Scottish Power Ltd. španělským elektrárenským a plynárenským podnikem Iberdrola, které se uskutečnilo prostřednictvím nákupu akcií. Podle tohoto poslance získal podnik Iberdrola nedovolený prospěch ze státní podpory ve formě daňové výhody plynoucí z akvizice. Martin požádal Komisi o přezkoumání všech otázek v oblasti hospodářské soutěže, které tato akvizice vyvolala. Uvedená akvizice byla oznámena Komisi dne 12. ledna 2007 za účelem posouzení podle článku 4 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (3) (dále jen „nařízení o spojování“). V rozhodnutí ze dne 26. března 2007 (věc č. COMP/M.4517 - Iberdrola/Scottishpower, SG-Greffe (2007) D/201696) (4) se Komise na základě čl. 6 odst. 1 písm. b) nařízení o spojování rozhodla nevznést proti oznamovanému spojení námitek a prohlásila je za slučitelné s vnitřním trhem.
(3)
Dopisy ze dne 15. ledna 2007 a 26. března 2007 požádala Komise španělské orgány o poskytnutí informací, které by umožnily posoudit, zda by čl. 12 odst. 5 TRLIS vzhledem k svému rozsahu a účinkům mohl představovat státní podporu, a zda je slučitelný s vnitřním trhem.
(4)
Španělské orgány na tuto žádost zareagovaly dopisy ze dne 16. února 2007 a 4. června 2007.
(5)
Faxem ze dne 28. srpna 2007 Komise obdržela stížnost soukromého subjektu, že režim vytvořený čl. 12 odst. 5 TRLIS představuje státní podporu a je neslučitelný s vnitřním trhem. Stěžovatel požádal o zachování důvěrnosti, pokud jde o jeho totožnost.
(6)
Rozhodnutím ze dne 10. října 2007 (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) zahájila Komise ve věci daňových odpisů finančního goodwillu prováděných na základě čl. 12 odst. 5 TRLIS formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování EU (bývalého čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES), protože se zdálo, že tyto odpisy splňují všechny podmínky k tomu, aby se mohly považovat za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU (dále jen SFEU). O rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU Komise informovala Španělsko. Toto rozhodnutí, v němž byly zúčastněné strany vyzvány k předložení připomínek, bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5).
(7)
Dopisem ze dne 5. prosince 2007 Komise obdržela k rozhodnutí o zahájení řízení připomínky Španělska.
(8)
Od 18. ledna do 16. června 2008 Komise obdržela k uvedenému rozhodnutí připomínky třiceti dvou třetích stran. Třetí strany, které si nepřály zůstat v anonymitě, jsou uvedeny v příloze 1 tohoto rozhodnutí.
(9)
Dopisy ze dne 9. dubna 2008, 15. května 2008, 22. května 2008 a 27. března 2009 postoupila Komise uvedené připomínky španělským orgánům, aby se k nim mohly případně vyjádřit. Španělské orgány předložily své stanovisko k připomínkám třetích stran v dopisech ze dne 30. června 2008 a 22. dubna 2009.
(10)
Ve dnech 18. února 2008, 12. května 2009 a 8. června 2009 se uskutečnily odborné schůzky mezi španělskými orgány a zástupci Komise s cílem mimo jiné objasnit určité aspekty používání předmětného režimu a výklad španělských právních předpisů důležitých pro rozbor této věci.
(11)
Dne 7. dubna 2008 se sešli zástupci Komise a Banco de Santander S.A. Následně se 16. dubna 2008 uskutečnilo setkání zástupců Komise a advokátní kanceláře J &A Garrigues SL, zastupující několik třetích zúčastněných stran. Dne 2. července 2008 se konala schůzka zástupců Komise se společností Altadis S.A. a dne 12. února 2009 pak schůzka zástupců Komise a společnosti Telefónica S.A.
(12)
Dne 14. července 2008 předložily španělské orgány ke spornému opatření dodatečné informace, zejména údaje z daňových přiznání za rok 2006, obsahující přehled daňových poplatníků, kteří sporného opatření využili.
(13)
Španělské orgány doplnily dne 16. června 2009 elektronickou poštou další skutečnosti a uvedly, že španělské podniky se při přeshraničním spojování podniků v Unii stále potýkají s různými překážkami.
(14)
Dne 28. října 2009 přijala Komise zamítavé rozhodnutí (6) týkající se vrácení podpory, jež byla na základě sporného ustanovení poskytnuta příjemcům při realizaci akvizic uvnitř Unie (dále jen „dřívější rozhodnutí“). Ve 119. bodě tohoto dřívějšího rozhodnutí ponechala Komise řízení, jež bylo zahájeno podle rozhodnutí o zahájení řízení, otevřené, a sice ve vztahu k akvizicím realizovaným mimo Unii, neboť španělské orgány přislíbily, že jí poskytnou nové podklady týkající se překážek, jež brání přeshraničním fúzím mimo Unii.
(15)
Ve dnech 12., 16. a 20. listopadu 2009 předložily španělské orgány souhrnné informace o přímých investicích španělských podniků mimo Unii.
(16)
Dne 16. prosince 2009 pak útvary Komise požádaly španělské orgány o potřebné informace k transakcím provedeným v zemích mimo Unii, aby mohly státní podporu posoudit s přihlédnutím k jejich připomínkám.
(17)
Španělské orgány zaslaly dopisem ze dne 3. ledna 2010 odpověď s podrobnostmi o patnácti zemích mimo Unii, v nichž byla realizována převážná většina (přibližně 70 %) španělských přímých zahraničních investic. Španělské orgány konkrétně předložily dvě zprávy vypracované advokátní kanceláří Garrrigues a společností KPMG, jež obsahují rozbor údajných daňových a právních překážek v těchto třetích zemích.
(18)
Dne 27. ledna 2010 obdržela Komise dopis s připomínkami banky Banesto ze skupiny Grupo Santander.
(19)
Dne 3. března 2010 odpověděly španělské orgány emailem na odbornou otázku vznesenou 26. února 2010.
(20)
Dne 9. července 2010 obdržela Komise dopis s připomínkami Banco Santander.
(21)
Dne 25. listopadu 2010 obdržela Komise dopis s připomínkami společnosti Telefónica.
(22)
Ve dnech 27. listopadu 2009 a 16. a 29. června 2010 se uskutečnily odborné schůzky mezi útvary Komise a španělskými orgány.
II. PODROBNÝ POPIS SPORNÉHO OPATŘENÍ
(23)
Předmětné opatření je daňový odpis finančního goodwillu, který vznikne nabytím významného podílu v cílovém zahraničním podniku.
(24)
Opatření se řídí ustanovením čl. 12 odst. 5 TRLIS (o tomto článku se dále mluví jako o „sporném opatření“). Tento článek byl na základě čl. 2 odst. 5 zákona č. 24/2001 ze dne 27. prosince 2001 doplněn do zákona o dani z příjmu právnických osob č. 43/1995 ze dne 27. prosince 1995. Konsolidovanou verzí zákona o dani z příjmu právnických osob je královský legislativní dekret č. 4/2004 ze dne 5. března 2005.
(25)
Komise si je vědoma skutečnosti, že španělské právní předpisy prošly od přijetí rozhodnutí o zahájení řízení určitým vývojem (7), přesto se však domnívá, že poslední úpravy nemohou úplně ani částečně změnit povahu pochybností vyjádřených v rozhodnutí o zahájení řízení. V zájmu jasnosti Komise v tomto rozhodnutí odkazuje na čísla španělských právních předpisů tak, jak jsou uvedena v rozhodnutí o zahájení řízení, ačkoli v nich mohlo mezitím dojít ke změnám. Pokud se bude jednat o nový právní předpis, bude tato skutečnost výslovně uvedena.
(26)
Ustanovení čl. 12 odst. 5 TRLIS „Úprava hodnoty: znehodnocení majetku“ vstoupilo v platnost dne 1. ledna 2002. Jeho podstatou je, že podnik podléhající daňové povinnosti ve Španělsku může každoročně snižovat zdanitelný příjem o finanční goodwill, který vznikne nabytím nejméně 5 % podílu v zahraničním podniku, a to nejméně po 20 let následujících po nabytí tohoto podílu.
(27)
Goodwillem se rozumí hodnota dobré pověsti podniku, dobrých vztahů s klienty, kvalifikace zaměstnanců a dalších obdobných faktorů, u nichž lze očekávat, že v budoucnosti přinesou větší než zřejmý zisk. Podle španělských účetních zásad (8) se pojmem goodwill rozumí cena uhrazená za akvizici podniku, která přesahuje tržní cenu aktiv tvořících ve svém součtu podnik, a tento goodwill se musí účtovat odděleně jako dlouhodobý nehmotný majetek od okamžiku, kdy nabývající podnik převezme nad cílovým podnikem kontrolu (9).
(28)
Podle španělských daňových zásad se s výjimkou sporného opatření může goodwill odepisovat výlučně po provedení podnikové kombinace ve formě akvizice či vkladu všech aktiv nezávislých podniků nebo po fúzi či rozdělení podniku.
(29)
Ve španělské daňové soustavě se „finančním goodwillem“ rozumí goodwill, který by byl zaúčtován, pokud by bylo provedeno spojení podniku držícího podíl a podniku, v němž byl podíl získán (cílového podniku). Výrazem „finanční goodwill“ uvedeným v čl. 12 odst. 5 TRLIS se tedy do oblasti nabývání podílů zavádí pojem obecně užívaný při převodu aktiv či při podnikové kombinaci. Podle tohoto článku se finanční goodwill určuje odečtením tržní hodnoty hmotného a nehmotného majetku cílového podniku od kupní ceny za nabytí podílu.
(30)
Podle čl. 12 odst. 5 TRLIS je odpis finančního goodwillu podmíněn splněním následujících požadavků stanovených v článku 21 tohoto právního předpisu:
a)
přímý či nepřímý podíl španělského podniku musí v zahraničním podniku dosahovat nejméně 5 % nepřetržitě alespoň po dobu jednoho roku (10);
b)
zahraniční podnik musí podléhat dani podobného typu jako ve Španělsku. Tato podmínka je považována za splněnou, je-li podnik, v němž byl získán podíl, usazen v zemi, s níž Španělsko podepsalo dohodu o zamezení dvojího mezinárodního zdanění a o zabránění daňovému úniku (11), která obsahuje ustanovení o výměně informací;
c)
příjmy zahraničního podniku pocházejí především z podnikatelské činnosti v zahraničí nebo na ně lze takto pohlížet. Tato podmínka je splněna, pokud nejméně 85 % příjmů podniku, v němž byl získán podíl:
i)
není zahrnuto do základu daně z důvodu použití španělského mechanismu mezinárodní daňové transparentnosti a je zdaněno jako zisk vytvořený ve Španělsku (12). Za příjmy splňující tuto podmínku se považují zejména příjmy z následujících činností:
-
velkoobchodní činnost, pokud je zboží dodáváno kupujícím v zemi nebo na území, kde je usazen cílový subjekt, nebo v každé jiné zemi nebo na jiném území, které se nenachází ve Španělsku,
-
služby poskytované subjektům, které nejsou daňovými rezidenty ve Španělsku,
-
finanční služby poskytované subjektům, které nejsou daňovými rezidenty ve Španělsku,
-
pojišťovací služby v souvislosti s riziky, která se nenacházejí ve Španělsku.
ii)
jsou příjmy z dividend, pokud jsou splněny podmínky ohledně povahy příjmu z podílu stanovené v čl. 21 odst. 1 písm. a) a výše přímého či nepřímého podílu španělského podniku (čl. 21 odst. 1 písm. c) bod 2 TRLIS) (13).
(31)
Kromě sporného opatření je vhodné krátce vyložit ta ustanovení TRLIS, na něž se v tomto rozhodnutí odkazuje:
-
V článku 11 TRLIS (14)„Correcciones de valor: amortizaciones“, který je obsažen v kapitole IV TRLIS definující pojem „základ daně“, stanoví odstavec 4, že odpis goodwillu vzniklého nabytím podílu lze provádět nejméně po dobu 20 let za splnění následujících podmínek: a) goodwill vznikl úplatným nabytím podílu; b) prodávající není spřízněnou osobou nabývajícího podniku. Po vydání rozhodnutí o zahájení řízení byly v tomto ustanovení provedeny změny zákonem č. 16/2007 ze dne 4. července 2007, které objasňují, že pokud není splněna podmínka b), za uhrazenou částku použitou pro výpočet goodwillu se považuje částka, kterou by podnik ze stejné skupiny uhradil za nabytí podílu prodávajícímu, s nímž není v žádném vztahu. Na základě těchto změn se dále vyžaduje, aby c) byla vytvořena nedisponibilní rezerva ve výši, jež by odpovídala přinejmenším částce odečtené v souladu s čl. 12 odst. 5 TRLIS.
-
Ustanovení čl. 12 odst. 3 TRLIS v kapitole IV umožňuje částečný odpočet podílu na kapitálu vnitrostátních a zahraničních podniků, které nejsou kótovány na sekundárním trhu, a to maximálně ve výši rozdílu teoretické účetní hodnoty na začátku a konci zdaňovacího období. Sporné opatření se může použít ve spojení s tímto článkem TRLIS (15).
-
Ustanovení čl. 89 odst. 3 TRLIS v článku 89 s názvem „Participaciones en el capital de la entidad transmitente y de la entidad adquirente“je obsaženo v kapitole VIII hlavy VII„Régimen especial de las fusiones, escisiones, aportaciones de activos y canje de valores y cambio de domicilio de una sociedad Europea o una Sociedad Cooperativa Europea de un Estado miembro a otro de la Unión Europea“. V tomto odstavci se upravuje odpis goodwillu vyplývající z restrukturalizace podniku. Podle tohoto ustanovení je pro použití čl. 11 odst. 4 na goodwill vyplývající z podnikové kombinace nezbytné splnit následující podmínky: a) nejméně 5 % podíl v cílovém podniku před podnikovou kombinací; b) je třeba prokázat, že goodwill byl zdaněn na straně prodávajícího; c) a že mezi prodávajícím a nabyvatelem neexistuje vztah spřízněnosti. Není-li splněna podmínka c), musí daňově uplatněná částka odpovídat nevratnému snížení hodnoty nehmotného majetku.
-
Článek 21 TRLIS s názvem „Exención para evitar la doble imposición económica internacional sobre dividendos y rentas de fuente extranjera derivadas de la transmisión de valores representativos de los fondos propios de entidades no residentes en territorio español“ je součástí hlavy IV TRLIS. Tento článek upravuje podmínky, za nichž jsou osvobozeny od daně dividendy nebo podíl na zisku vyplacený společností neusazenou na španělském území, které obdrží podnik s daňovým domicilem ve Španělsku.
-
Článek 22 s názvem „Exención de determinadas rentas obtenidas en el extranjero a través de un establecimiento permanente“ je začleněn do hlavy IV TRLIS. Tento článek upravuje podmínky, za nichž jsou osvobozeny od daně příjmy plynoucí ze zahraničí prostřednictvím stálé provozovny umístěné mimo španělské území.
(32)
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
-
„převodem aktiv“ transakce, kterou jeden podnik převádí na jiný podnik všechny nebo jednu či několik činností, aniž by to vedlo k jeho zrušení,
-
„podnikovou kombinací“ transakce, kterou jeden nebo více podniků, jež se ruší bez likvidace, převádí všechen svůj majetek a závazky na jiný existující nebo jimi založený podnik s tím, že společníci těchto podniků získají podíly na kapitálu tohoto jiného podniku,
-
„nabytím podílu“ transakce, kterou jeden podnik získá podíly na kapitálu jiného podniku, aniž by v něm získal většinu nebo kontrolu nad hlasovacím právem,
-
„cílovým podnikem“ podnik neusazený ve Španělsku, jehož příjem splňuje podmínky stanovené v bodě 30 písm. c) a v němž podnik usazený ve Španělsku získá podíl,
-
„akvizicemi uvnitř Unie“ nabytí podílů, které splňují všechny příslušné podmínky čl. 12 odst. 5 TRLIS, v cílovém podniku, který byl založen podle právních předpisů některého členského státu a má sídlo, správní ústředí nebo hlavní provozovnu v Unii,
-
„akvizicemi mimo Unii“ nabytí podílů, které splňují všechny příslušné podmínky čl. 12 odst. 5 TRLIS, v cílovém podniku, který nebyl založen podle právních předpisů některého členského státu a nemá sídlo, správní ústředí nebo hlavní provozovnu uvnitř Unie.
III. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(33)
Rozhodnutím o zahájení řízení Komise zahájila ve věci sporného opatření formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (dřívějšího čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES), protože se zdálo, že sporné opatření splňuje všechny podmínky k tomu, aby se mohlo považovat za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Komise měla rovněž pochybnosti o tom, zda je sporné opatření možné považovat za slučitelné s vnitřním trhem, jelikož všechny skutečnosti nasvědčovaly tomu, že není použitelná žádná z výjimek stanovených v čl. 107 odst. 2 a 3.
(34)
Komise byla především názoru, že sporné opatření přesahuje běžný rámec referenčního systému, tedy španělského systému zdanění příjmu právnických osob. Také tvrdila, že daňový odpis finančního goodwillu vzniklého nabytím 5 % podílu v zahraničním podniku zjevně představuje mimořádnou pobídku.
(35)
Komise uvedla, že daňový odpis se týká pouze určité kategorie podniků, jmenovitě těch, které v cílovém podniku získaly podíl ve výši nejméně 5 % základního kapitálu, přičemž tento podnik se musí nacházet v zahraničí a musí být splněna kritéria stanovená v čl. 21 odst. 1 TRLIS. Komise také zdůraznila, že podle judikatury Soudního dvora Evropské unie představuje snížení daně, z něhož těží pouze vývoz vnitrostátních produktů, státní podporu (16). Sporné opatření se tedy jevilo jako selektivní.
(36)
V této souvislosti Komise také vyjádřila názor, že selektivní výhoda se nezdá být odůvodnitelná povahou daňového systému. Především zvážila skutečnost, že diferenciaci vytvořenou sporným opatřením, které se odchyluje od obecných pravidel účetního a daňového systému ve Španělsku, nelze odůvodnit technickými aspekty daňového systému. Goodwill se skutečně může odepsat pouze v případě podnikové kombinace či převodu aktiv, s jedinou výjimkou, jíž je sporné opatření. Komise rovněž vyjádřila názor, že je nepřiměřené, aby sporné opatření usilovalo o dosažení neutrality, která je cílem španělského systému, protože se týká pouze získání významného podílu v zahraničních podnicích.
(37)
Komise dále vyjádřila názor, že sporné opatření předpokládá využití státních prostředků, poněvadž jeho prostřednictvím se ministerstvo financí vzdává daňového příjmu. V neposlední řadě mohlo sporné opatření narušit hospodářskou soutěž na trhu s akvizicemi evropských podniků, protože přináší selektivní hospodářskou výhodu španělským podnikům, které získaly významný podíl v zahraničních podnicích. Komise také nezjistila žádný důvod, který by vedl k domněnce, že sporné opatření je slučitelné s vnitřním trhem.
(38)
Komise tedy dospěla k závěru, že sporné opatření by mohlo představovat státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem. V takovém případě by měla být podpora navrácena podle čl. 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES. Komise v této souvislosti vyzvala španělské orgány a zúčastněné strany k předložení stanoviska, zda se případně může použít zásada ochrany legitimního očekávání či jiná obecná zásada práva Unie, která by výjimečně Komisi umožnila nežádat o navrácení podpory na základě čl. 14 odst. 1 druhé věty uvedeného nařízení Rady.
IV. PRVNÍ, ČÁSTEČNĚ ZAMÍTAVÉ ROZHODNUTÍ
(39)
V dřívějším rozhodnutí Komise dospěla k závěru, že pokud se čl. 12 odst. 5 TRLIS použije na akvizice uvnitř Unie, představuje režim podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(40)
Komise také vyjádřila názor, že sporné opatření bylo provedeno za porušení čl. 108 odst. 3 SFEU, a při použití u akvizic uvnitř Unie proto představovalo režim protiprávní podpory.
(41)
Řízení započaté na základě rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 10. října 2007 ponechala Komise otevřené v případě akvizic mimo Unii s tím, že španělské orgány se jí zavázaly poskytnout nové informace o překážkách pro přeshraniční fúze mimo Unii.
V. PŘIPOMÍNKY ŠPANĚLSKÝCH ORGÁNŮ A ZÚČASTNĚNÝCH TŘETÍCH STRAN
(42)
Komise obdržela připomínky španělských orgánů (17) a třiceti dvou třetích stran (18), z toho osmi sdružení.
(43)
Úhrnem lze říci, že podle španělských orgánů je čl. 12 odst. 5 TRLIS obecným opatřením a nepředstavuje výjimku ze španělské daňové soustavy, jelikož toto ustanovení umožňuje odpis nehmotného majetku, který může provést každý daňový poplatník, jenž získá významný podíl v zahraničním podniku. S ohledem na praxi Komise v této oblasti a na související judikaturu dospěly španělské orgány k závěru, že sporné opatření nemůže představovat státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU. Španělské orgány jsou dále toho názoru, že jiný závěr by byl porušením zásady právní jistoty. Španělské orgány rovněž zpochybňují pravomoc Komise napadnout toto obecné opatření, s odůvodněním, že právní předpisy v oblasti státních podpor neumožňují Komisi harmonizovat daňové otázky.
(44)
Třicet třetích stran (dále jen „třicet zúčastněných stran“) podporuje stanovisko španělských orgánů, zatímco dvě třetí strany (dále jen „dvě zúčastněné strany“) jsou toho názoru, že čl. 12 odst. 5 TRLIS představuje nedovolenou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem. V následujícím textu budou tedy argumenty třiceti třetích stran předloženy spolu se stanoviskem španělských orgánů, zatímco názory dvou třetích stran se vyloží samostatně.
A. Připomínky španělských orgánů a třiceti zúčastněných stran
(45)
Španělské orgány předložily úvodem připomínku, v níž zdůrazňují, že přímé daně spadají do pravomoci členských států. Činnost Komise v této oblasti by tak měla být v souladu se zásadou subsidiarity zakotvenou v článku 5 Smlouvy o ES (nyní nahrazeném článkem 5 SFEU). Španělské orgány dále připomínají, že článek 3 Smlouvy o ES (nyní nahrazený články 3 až 6 SFEU) a ustanovení čl. 58 odst. 1 písm. a) Smlouvy o ES (nyní nahrazené článkem 65 SFEU) umožňují členským státům zavádět různé daňové režimy podle místa, kde je kapitál investován nebo podle daňové rezidence poplatníka, aniž by to bylo považováno za překážku pro volný pohyb kapitálu.
(46)
Třicet zúčastněných stran pak navíc uvádí, že záporné rozhodnutí Komise by představovalo porušení zásady daňové autonomie členských států zakotvené ve Smlouvě o fungování EU i článku 56 Smlouvy o ES (nyní nahrazeného článkem 63 SFEU), kterým se zakazují všechna omezení pohybu kapitálu.
A.1 Sporné opatření nepředstavuje státní podporu
(47)
Španělské orgány a třicet zúčastněných stran se domnívají, že sporné opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože a) neposkytuje hospodářské zvýhodnění; b) nezvýhodňuje určité podniky a c) nenarušuje hospodářskou soutěž mezi členskými státy ani nepředstavuje nebezpečí takového narušení. Podle logiky španělské daňové soustavy se domnívají, že sporné opatření je třeba považovat za obecné opatření, které se uplatňuje bez rozdílu na jakýkoliv podnik a jakoukoliv činnost.
A.1.1 Sporné opatření není hospodářským zvýhodněním
(48)
Odchylně od stanoviska Komise vyjádřeného v rozhodnutí o zahájení řízení podle španělských orgánů nepředstavuje čl. 12 odst. 5 TRLIS výjimku ze španělského systému daně z příjmu právnických osob z těchto důvodů: a) španělský účetní systém nelze považovat za vhodný základ pro odůvodnění existence výjimky z daňové soustavy; b) i pokud by tomu tak bylo, povaha finančního goodwillu jako aktiva odpisovaného v určité lhůtě je historicky zakotvena ve španělském účetním systému a v systému zdanění právnických osob.
(49)
Zaprvé, vzhledem k chybějící harmonizaci účetních pravidel nelze účetní výsledek použít jako referenční bod umožňující určit, zda má sporné opatření povahu výjimky. Ve Španělsku se totiž daňový základ vypočítává na základě účetního výsledku upraveného podle daňových předpisů. Podle Španělska proto v předmětné věci nelze použít účetní aspekty jako referenční bod pro daňové opatření.
(50)
Zadruhé, není správné hledisko, že umořování goodwillu není v souladu s logikou španělského účetního systému, protože goodwill (19) i finanční goodwill (20) se mohou odepisovat maximálně po dobu 20 let. Tato empirická pravidla odrážejí ztrátu hodnoty příslušných aktiv bez ohledu na to, zda jsou hmotná či nikoli. Z těchto důvodů čl. 12 odst. 5 TRLIS nepředstavuje výjimku, protože se neodchyluje od pravidel pro odpisování goodwillu stanovených účetním a daňovým systémem ve Španělsku.
(51)
Zatřetí, španělské orgány uvádějí, že sporné opatření nepředstavuje skutečné hospodářské zvýhodnění, protože při prodeji nabytého podílu se daňově uplatněná částka navrátí prostřednictvím daně z přírůstku hodnoty, a situace daňového poplatníka tak bude stejná, jako by se čl. 12 odst. 5 TRLIS nepoužil.
(52)
Začtvrté, Komise pravděpodobně mylně odkazuje na čl. 11 odst. 4 a čl. 89 odst. 3 TRLIS, aby prokázala existenci hospodářského zvýhodnění. V rozhodnutí o zahájení řízení Komise prohlašuje, že pro získání výhody z použití čl. 12 odst. 5 TRLIS není nutné, aby byla provedena podniková kombinace nebo aby došlo k převzetí kontroly nad cílovým podnikem. Zmíněné prohlášení odráží nesprávné porozumění španělské daňové soustavě, protože uvedené dva články nebrání skupině podniků, která získá společnou kontrolu nad cílovým podnikem, v tom, aby daňově uplatnila odpovídající část goodwillu plynoucího z dané transakce. Pro použití těchto dvou článků se tedy nevyžaduje individuální kontrola nad cílovým podnikem, aby bylo možno těžit ze sporného opatření. V této souvislosti není případná domněnka, že čl. 12 odst. 5 TRLIS poskytuje ve srovnání s čl. 11 odst. 4 nebo čl. 89 odst. 3 TRLIS zvýhodněné zacházení s ohledem na kontrolní postavení, jaké mají příjemci (21). Dále je nezbytné zdůraznit, že kritérium podílu ve výši 5 % je v souladu s podmínkami podle čl. 89 odst. 3 TRLIS a také s pokyny a obvyklou praxí Komise.
(53)
Španělské orgány tvrdí, že Komise také při stanovení údajně zvýhodňující povahy čl. 12 odst. 5 TRLIS nesprávně odkazuje na čl. 12 odst. 3 TRLIS: čl. 12 odst. 3 se použije na snížení hodnoty v případě objektivní ztráty vytvořené cílovým podnikem, zatímco čl. 12 odst. 5 TRLIS toto ustanovení doplňuje a odráží ztrátu hodnoty v důsledku snížení hodnoty finančního goodwillu.
(54)
Zapáté, sdělení Komise o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti (22) (dále jen „sdělení Komise“) výslovně uvádí, že pravidla pro odepisování nepředstavují státní podporu. Vzhledem k tomu, že stávající koeficient pro odepisování finančního goodwillu alespoň po 20 let je stejný jako koeficient pro odepisování goodwillu, uvedené pravidlo nepředstavuje výjimku z obecného systému.
(55)
Třicet zúčastněných stran je pak toho názoru, že pokud by sporné opatření představovalo zvýhodnění, jeho konečnými příjemci by byli společníci cílového podniku, neboť by obdrželi cenu uhrazenou nabývajícím podnikem využívajícím sporné opatření.
A.1.2 Sporné opatření nezvýhodňuje určité podniky nebo určitou výrobu
(56)
Španělsko zaprvé tvrdí, že čl. 12 odst. 5 TRLIS je obecným opatřením, jelikož jej mohou využívat všechny španělské podniky bez ohledu na činnost, odvětví, velikost, formu nebo jinou charakteristiku. Jedinou podmínkou, kterou sporné opatření ukládá daňovému poplatníkovi pro jeho využití, je daňový domicil ve Španělsku. Skutečnost, že ze sporného opatření netěží všichni daňoví poplatníci, neznamená, že toto opatření je selektivní. Ustanovení čl. 12 odst. 5 TRLIS nemůže být selektivní de facto ani de jure ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. V tomto smyslu španělské orgány poskytly dopisem ze dne 14. července 2008 (23) údaje z daňových přiznání z roku 2006, které prokazují, že ze sporného opatření měly prospěch všechny druhy podniků (malé a střední podniky i velké podniky) i podniky činné v různých odvětvích hospodářství. Španělské orgány rovněž zdůrazňují, že v nedávném rozsudku (24) Tribunál rozhodl, že skutečnost, že počet dotčených podniků je omezen, sama o sobě nepostačuje k prokázání selektivity opatření, protože může představovat všechny podniky, které se nacházejí v podobné skutkové a právní situaci. Španělské orgány především zdůrazňují, že sporné opatření se podobá nedávnému případu (25), který je podle Komise obecným opatřením. Z toho důvodu požadují stejné zacházení.
(57)
Zadruhé, podle španělských orgánů a třiceti zúčastněných stran Komise v rozhodnutí o zahájení řízení smísila pojem selektivnosti s objektivními podmínkami sporného opatření, které se vztahují pouze na určité transakce (tj. na účast v cílovém zahraničním podniku). Komise tvrdí, že čl. 12 odst. 5 TRLIS je selektivní, protože s investicemi podobného typu do španělských podniků se nezachází stejným způsobem. Komise nicméně nepřihlíží ke skutečnosti, že kritérium selektivnosti není určeno tím, zda je příjemce sporného opatření skupinou podniků nebo nadnárodním podnikem, který v cílovém podniku vlastní podíl. Skutečnost, že z opatření těží pouze subjekty, které splňují objektivní kritérium stanovené sporným opatřením, sama o sobě neznamená, že by toto opatření bylo selektivní. Kritérium selektivnosti předpokládá, že příjemci sporného opatření je nezbytné uložit subjektivní omezení. Kritérium selektivnosti vytvořené pro toto řízení je v rozporu s předchozí praxí Komise a je příliš neurčité a široké. Pokud by se v tomto duchu uvažovalo dále, vedlo by to k chybnému závěru, že většina daňově odčitatelných nákladů spadá do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU.
(58)
Španělské orgány dodávají, že omezení možnosti odepsat finanční goodwill pouze na goodwill, který vznikl nabytím významného podílu v cílovém podniku, nepostačuje ke zbavení sporného opatření obecného charakteru, protože se bez dalších požadavků vztahuje bez rozdílu na každý podnik, který je daňovým rezidentem ve Španělsku. V souladu s judikaturou Soudního dvora (26) státní opatření, které bez rozdílu zvýhodňuje všechny podniky nacházející se na vnitrostátním území, nemůže být státní podporou.
(59)
Zatřetí, prahová hodnota 5 % nevyžaduje investici v určité minimální výši, a sporné opatření tedy nezvýhodňuje výlučně velké podniky. Pokud jde o skutečnost, že pro použití sporného opatření se nevyžaduje, aby prodávající zdanil přírůstek hodnoty, podle španělských orgánů to není relevantní, jelikož nemají pravomoci ke kontrole příjmů, které v zahraničí plynou usazeným prodávajícím, kteří nepodléhají daňové povinnosti ve Španělsku. V neposlední řadě omezení působnosti opatření z daňově-technických důvodů na akvizice podílů v cílových podnicích je v souladu se stavem vyplývajícím z uplatňování různých směrnic Unie.
(60)
Začtvrté, zavedení sporného opatření je dále odůvodněno zásadou neutrality, kterou se řídí všechny španělské daňové předpisy. Podle této zásady musí být daňový režim pro určitou investici neutrální, a to bez ohledu na použité nástroje - převod aktiv, podnikovou kombinaci nebo nabytí podílu. Daňový odpis investice proto musí být vždy stejný bez ohledu na nástroj použitý pro provedení dané akvizice. Účelem sporného opatření bylo z takovéto širší perspektivy zaručit volný pohyb kapitálu a zabránit diskriminačním rozdílům ve zdaňování transakcí s cílovými podniky a transakcí výlučně vnitrostátních. Vzhledem k tomu, že nabytí významného podílu v podnicích, které jsou daňovými rezidenty, může bez jakékoli právní či daňové překážky vyústit do kombinace nabývajících podniků a nabytých podniků, by se mohl odepsat goodwill, který by v důsledku kombinace vznikl pro daňové účely (27). Goodwill z přeshraničních transakcí však nemůže vzniknout, protože nebyla dokončena harmonizace předpisů na úrovni Unie, nebo, což je ještě horší, protože mimo Unii žádná harmonizace neexistuje.
(61)
V průběhu šetření španělské orgány a některé z třiceti zúčastněných stran poskytly velmi podrobný popis právních překážek, jež existují v legislativě patnácti třetích zemích. Technické informace (dále jen „zprávy“) obsažené v materiálech předložených španělskými orgány a třiceti zúčastněnými stranami jsou shrnuty v přílohách 2 a 3 tohoto rozhodnutí. Tento popis je třeba chápat obecněji v rámci následujícího prohlášení španělských orgánů (28): „tento španělský daňový předpis tak stanovil odlišné daňové režimy, jako je tomu v případě akvizic podílů v zahraničích subjektech oproti akvizicím ve španělských podnicích (ty se liší v možnosti provedení kombinace, v podstupovaném riziku apod.), a za tímto rozlišením stála snaha dosáhnout daňové neutrality, kterou požaduje vnitrostátní španělská legislativa i samotné právo Unie, a také snaha zajistit soudržnost a účinnost španělské daňové soustavy.“ Podle španělských orgánů a třiceti zúčastněných stran překážky popsané ve zprávách neumožňují kombinaci podniků z různých členských států. Sporné opatření tedy usiluje o odstranění záporných dopadů těchto překážek, jejichž existenci nelze přičíst Španělsku. Omezení oblasti působnosti sporného opatření na přeshraniční akvizice je proto nezbytné pro uplatnění zásady neutrality. Tímto způsobem podle španělských orgánů španělská daňová soustava různě zachází s daňovými poplatníky, kteří se nacházejí v různých situacích (29), což je zárukou neutrality španělského daňového systému v souladu s požadavky stanovenými španělskou daňovou soustavou i Smlouvou o fungování EU.
(62)
Závěrem lze uvést, že cílem sporného opatření je odstranit daňové překážky, které španělský daňový systém staví při rozhodování o investici tím, že penalizuje nabytí podílů v zahraničních podnicích v porovnání s akvizicemi v podnicích vnitrostátních. Sporné opatření zaručuje stejné zacházení při zdaňování obou typů akvizic (přímé akvizice aktiv a nepřímé akvizice prostřednictvím nákupu podílu) - tímto způsobem umožňuje určit oba typy goodwillu, které z nich vyplývají (přímý goodwill a finanční goodwill), aby tak byla podpořena integrace různých trhů, než budou odstraněny faktické i právní překážky pro přeshraniční podnikové kombinace. Španělské orgány usilují o to, aby daňoví poplatníci při rozhodování, zda investovat ve své zemi nebo v zahraničí, nebyli dotčeni uvedenými překážkami. Ustanovení čl. 12 odst. 5 TRLIS tak odstraněním záporného dopadu těchto překážek vytváří spravedlivé podmínky pro hospodářskou soutěž.
A.1.3 Sporné opatření nenarušuje hospodářskou soutěž ani neovlivňuje obchod v Unii
(63)
Španělské orgány tvrdí, že Komise na základě požadavků stanovených právními předpisy neprokázala, že by čl. 12 odst. 5 TRLIS omezoval hospodářskou soutěž, protože a) předpokládaný „trh s nabýváním podílů podniků“ nepředstavuje pro účely práva hospodářské soutěže referenční trh a b) i kdyby jím byl, odpisování finančního goodwillu samo o sobě neovlivňuje konkurenceschopnost španělských podniků.
(64)
Zaprvé, Komise tvrdí, že sporné opatření představuje zvýhodnění v rozporu s hospodářskou soutěží, na základě toho, že čl. 12 odst. 5 TRLIS poskytuje španělským daňovým poplatníkům daňové zvýhodnění prostřednictvím nabytí významného podílu v cílovém podniku. Komise však neprovedla žádnou srovnávací hodnotící studii hospodářské situace španělských a mezinárodních podniků.
(65)
Zadruhé, sporného opatření mohou využít bez omezení všechny španělské podniky, a tak nemůže hospodářskou soutěž narušovat. Každý podnik, který se nachází ve stejné situaci jako příjemce sporného opatření, může totiž sporného opatření využít a snížit svou daňovou zátěž, čímž dojde k odstranění každé konkurenční výhody, která by z opatření mohla plynout. Nižší zdanění v některém členském státě umožňující zlepšení konkurenceschopnosti místních podniků by nemělo spadat do působnosti právních předpisů týkajících se státní podpory, pokud je obecné povahy.
(66)
Komise také ve světle nařízení o spojování posoudila mnoho španělských přeshraničních transakcí (30), které by sporné opatření byly mohly využít. V žádném z těchto případů však Komise žádné obavy z narušení hospodářské soutěže nevyjádřila.
(67)
Nejen, že jsou tvrzení Komise vzdálená realitě, ale kromě toho vůbec neodrážejí situaci, jaká panuje v oblasti investic ve španělských podnicích. Sporné opatření ani nenarušuje hospodářskou soutěž, ani nemá záporné účinky na podmínky pro obchod uvnitř Unie v rozporu se společným zájmem.
(68)
Na neharmonizovaném trhu mají vzhledem ke konkurenci různých daňových systémů stejné transakce odlišný daňový dopad podle místa usazení hospodářských subjektů. Takováto situace hospodářskou soutěž narušuje i za předpokladu, že dotčená vnitrostátní opatření jsou obecné povahy. Jinak řečeno, takové narušení hospodářské soutěže není důsledkem státní podpory, nýbrž chybějící harmonizace. Podle těchto svých argumentů by Komise měla zahájit formální vyšetřovací řízení ve věci stovek vnitrostátních opatření, což by vedlo k právní nejistotě s vysoce škodlivými účinky na zahraniční investice.
A.2 Slučitelnost
(69)
I pokud bude Komise považovat čl. 12 odst. 5 TRLIS za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, je toto ustanovení slučitelné s čl. 107 odst. 3 SFEU, protože přispívá k zájmu Unie podporovat integraci mezinárodních podniků.
(70)
Jak je uvedeno v Akčním plánu pro státní podpory (31), opatření lze považovat za slučitelné, pokud napravuje selhání trhu, splňuje jasně definované cíle společného zájmu a nenarušuje hospodářskou soutěž a obchod uvnitř Unie v míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. V uvedeném případě jsou selháním trhu potíže (či téměř nemožnost) provádět přeshraniční kombinace podniků. Účelem čl. 12 odst. 5 TRLIS je podpořit vytváření panevropských podniků tím, že vnitrostátní a přeshraniční akvizice si budou postaveny na roveň.
(71)
Z těchto důvodů je pro španělské orgány uvedené ustanovení slučitelné s vnitřním trhem, jelikož při chybějící daňové harmonizaci v Evropě dosahuje cíle odstranit přiměřeným způsobem překážky pro přeshraniční investice. Konkrétně je cílem sporného opatření odstranit záporný dopad překážek pro přeshraniční podnikové kombinace a přistupovat stejně ke zdaňování přeshraničních i domácích podnikových kombinací, což zaručuje, že rozhodování o takových transakcích nebude založeno na ohledech daňových, ale výlučně na ohledech hospodářských.
A.3 Legitimní očekávání a právní jistota
(72)
Konečně, pokud Komise prohlásí, že čl. 12 odst. 5 TRLIS představuje státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem, měla by uznat, že existují určité okolnosti odůvodňující nenavrácení předpokládané státní podpory obdržené podle čl. 12 odst. 5 TRLIS. U akvizic provedených před dnem zveřejnění konečného rozhodnutí musí mít příjemci právo na provedení výjimečného odpisu finančního goodwillu.
(73)
Zaprvé, zdá se, že v rozhodnutí o zahájení řízení Komise uznává pravděpodobnost existence legitimního očekávání. Proto v souladu s judikaturou Tribunálu (32) takové tvrzení jasně svědčí o existenci takového očekávání. Vzhledem k tomu, že rozhodnutí o zahájení řízení nepředjímá výsledek formálního vyšetřovacího řízení, je třeba uznat existenci legitimního očekávání u všech transakcí, které se uskutečnily před zveřejněním konečného rozhodnutí.
(74)
Za druhé, v odpovědích na písemné otázky (33) poslanců Evropského parlamentu Komise prohlásila, že čl. 12 odst. 5 TRLIS nepředstavuje státní podporu. Toto prohlášení je vyjádřením jasného stanoviska Komise, které dává španělským orgánům a příjemcům sporného opatření důvod k legitimnímu očekávání.
(75)
Zatřetí, na základě závěrů, ke kterým dospěla v podobných případech (34), Komise poskytla řadu nepřímých důkazů o tom, že čl. 12 odst. 5 TRLIS státní podporu nepředstavuje. S ohledem na tato rozhodnutí nemohl obezřetný podnik předpokládat, že by Komise mohla zaujmout opačné stanovisko.
(76)
Konečně, sporné opatření se musí nadále používat na všechny transakce před dnem zveřejnění záporného rozhodnutí, dokud nebude ukončen odpis finančního goodwillu. Konkrétně je obsahem sporného opatření právo odečítat stanovenou částku, určenou v okamžiku nabytí podílu po dobu dvaceti následujících let. Dále se dá vzhledem ke stanovisku Komise v podobných případech (35) důvodně předpokládat, že legitimní očekávání je nezbytné zachovat až do dne zveřejnění konečného rozhodnutí.
B. Připomínky dvou zúčastněných stran
(77)
Podle dvou zúčastněných stran představuje článek 12 odstavec 5 TRLIS státní podporu. Strany jsou názoru, že v souvislosti s předmětnou záležitostí neexistují žádná legitimní očekávání, a žádají proto Komisi, aby nařídila vrácení jakékoli vyplacené protiprávní podpory. Jejich argumenty jsou shrnuty na následujících stránkách.
B.1 Sporné opatření představuje státní podporu
B.1.1 Sporné opatření je hospodářským zvýhodněním
(78)
Článek 12 odstavec 5 TRLIS je podle obou stran výjimečné povahy, neboť španělský daňový systém nedovoluje s výjimkou tohoto ustanovení žádné odpisy finančního goodwillu, nýbrž pouze odpočty v případech, kdy je potvrzeno snížení hodnoty. Před zavedením čl. 12 odst. 5 TRLIS španělské právní předpisy o dani z příjmů právnických osob odpisy podílů nepřipouštěly, a to ani tehdy, když došlo ke snížení jejich hodnoty. Strany zdůrazňují, že článek 12 odstavec 5 TRLIS je pravděpodobně jediným svého druhu v Evropě, jelikož podobný režim, pokud jde o přeshraniční transakce nespočívající v nabývání většinového podílu, v žádném jiném členském státě neexistuje.
(79)
V rámci španělského daňového systému lze goodwill odepisovat pouze u podnikových kombinací - výjimkou je jen toto sporné opatření, které odpisy umožňuje v mimořádných případech, kdy při akvizici v cílovém podniku dochází k nabytí menšinového podílu. Jedná se o odchylku od obecného daňového systému, protože odpis je možný nejen tehdy, když nedochází k žádné podnikové kombinaci, ale kupující jej může provést, i když nad cílovým zahraničním podnikem nezíská kontrolu. Ustanovení čl. 12 odst. 5 TRLIS tak jisté španělské podniky zvýhodňuje oproti i) jiným španělským podnikům, které působí jen na vnitrostátní úrovni, a ii) jiným hospodářským subjektům v Unii, kteří se španělskými příjemci sporné podpory soutěží na mezinárodní úrovni.
(80)
Soudě z hospodářského hlediska, španělské orgány nejenže poskytují příjemcům bezúročnou půjčku, jíž budou (v podobě bezúročného odkladu daňové povinnosti) užívat po dobu dvaceti let, ale ponechávají navíc zcela na uvážení dlužníka, kdy tuto bezúročnou půjčku splatí, pokud k jejímu navrácení vůbec dojde. Jestliže investor významný podíl dále nepřevede, bude výsledek stejný, jako by mu španělské orgány dluh odpustily. V tomto případě se z opatření stává trvalé osvobození od daně.
(81)
Jedna ze stran vypočítala, že španělští nabyvatelé, např. z bankovního sektoru, jsou v důsledku sporného opatření schopni zaplatit přibližně o 7 % více, než by mohli zaplatit v opačném případě. Strana ovšem také připouští, že sporné opatření není v této souvislosti jediným určujícím vlivem, protože nabídková cena je kombinací různých dodatečných aspektů. Pravděpodobně však podle ní jde o jeden z nejvýznamnějších faktorů, které u příjemců z řad potenciálních španělských nabyvatelů stupňují agresivitu. Sporné opatření navíc dle názoru této strany jednoznačně zvýhodňuje potenciální španělské nabyvatele při mezinárodních dražbách.
B.1.2 Sporné opatření zvýhodňuje určité podniky nebo určitou výrobu
(82)
Předmětná záležitost se nápadně podobá okolnostem, jež ovlivnily rozsudek Soudního dvora ze dne 15. července 2004 (36). Španělské orgány tehdy ve věci argumentovaly, že sporné opatření není selektivní, protože článek 37 TRLIS se vztahuje na všechny španělské podniky, které uskutečňují zahraniční investice, Soudní dvůr však i přesto dospěl k závěru, že opatření státní podporou bylo, neboť jeho působnost byla omezena jen na určitou kategorii podniků, a sice na podniky, jež prováděly zahraniční investice jistého typu. Tytéž úvahy je možno vztáhnout na čl. 12 odst. 5 TRLIS. Jeho selektivnost totiž tkví v tom, že z tohoto ustanovení mohou mít prospěch pouze podniky, které získávají podíly v zahraničních podnicích.
(83)
Ustanovení čl. 12 odst. 5 mohou navíc využívat jen podniky určité velikosti a podniky, které mají určitou finanční sílu a působí v mezinárodním měřítku. I když rozvaha podniku uvádí účetní hodnotu aktiv, je málo pravděpodobné, že by odrážela i jejich skutečnou tržní hodnotu. V praxi proto skutečnou tržní hodnotu aktiv mohou zjistit jen hospodářské subjekty, které mají v cílových podnicích kontrolní podíl a tedy i dostatečný přístup k podnikovým dokumentům. Pětiprocentní práh tudíž zvýhodňuje podniky, které vyvíjejí činnost v zahraničí.
(84)
Na druhé straně španělský daňový základ a možnost využít snížení hodnoty se vztahuje pouze na španělské hospodářské subjekty podnikající ve Španělsku. V praxi toho proto mohou využít pouze podniky usazené na španělském území, které mají dostatečný španělský daňový základ, jelikož potenciální úleva se odvíjí od rozsahu podnikání ve Španělsku, nikoli od rozsahu akvizice. Přestože je čl. 12 odst. 5 TRLIS zformulován tak, aby se vztahoval na všechny hospodářské subjekty usazené ve Španělsku, výhodě, jež z tohoto opatření každoročně vyplývá, se v praxi může těšit jen omezený a zjistitelný počet podniků, které mají španělský daňový základ, v příslušném zdaňovacím období realizovaly zahraniční akvizice a jejichž daňový základ dosahuje určité výše, která jim daňový odpočet finančního goodwillu umožňuje. Opatření tudíž fakticky zavádí odlišný daňový přístup i ke španělským hospodářským subjektům, které jsou pro realizaci zahraničních investic ve stejné pozici.
(85)
Dvě zúčastněné strany uvádějí, že se jim nepodařilo nalézt žádné kritérium nebo objektivní či horizontální podmínku, která by sporné opatření ospravedlňovala. Jsou naopak názoru, že hlavním záměrem předmětného opatření je nějakým způsobem zvýhodnit určité španělské hospodářské subjekty. Jestliže je navíc sporné opatření španělskému daňovému systému vlastní, jeho výhody by měly mít možnost využívat i dřívější zahraniční akvizice, avšak tak tomu není, protože daňovou úlevu lze uplatnit pouze u podílů nabytých po 1. lednu 2002.
(86)
S ohledem na politiku Komise (37) a výše uvedené by proto mělo být sporné opatření považováno za selektivní.
B.1.3 Sporné opatření narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod v Unii
(87)
Sporné opatření je zjevně diskriminační, neboť španělským hospodářským subjektům poskytuje zřejmou daňovou a finanční výhodu, které zahraniční subjekty využívat nemohou. V případě dražby nebo jiného soutěžního postupu za účelem akvizice podniku přitom zvýhodnění tohoto typu hraje významnou roli.
(88)
V akvizičních nabídkách se obvykle počítá s tím, že se kromě ceny podílů cílového podniku zaplatí prémie, čímž téměř vždy vznikne finanční goodwill. Ve finančním tisku se několikrát objevily informace o významných akvizicích ze strany španělských podniků a o příslušných daňových úlevách vyplývajících ze španělských daňových zákonů o odpisech finančního goodwillu. U jedné z těchto akvizic, kterou realizovala jistá investiční banka, bylo přitom spočítáno, že daňové zvýhodnění na základě čl. 12 odst. 5 TRLIS dosáhlo 1,7 miliard eur, respektive 6,5 % nabídkové ceny. Podle jiného zdroje pak španělský nabyvatel mohl předložit nabídku, jež byla o 15 % vyšší než nabídka nešpanělských konkurentů.
(89)
Sporné opatření také zřejmě zvýhodňuje určitou vývozní činnost španělských podniků (podporuje export za účelem nabývání zahraničních podílů), což je v rozporu s politikou, kterou v této oblasti uplatňuje Komise (38).
B.1.4 Sporné opatření má dopad na státní prostředky
(90)
Sporné opatření zvýhodňuje subjekty, jež splňují určité podmínky, neboť jim umožňuje snížit daňový základ, a tedy i daň, kterou by jinak v konkrétním zdaňovacím období musely státu zaplatit. Předmětné ustanovení tak podnikům poskytuje finanční zvýhodnění, jehož cena má přímý dopad na rozpočet postiženého členského státu.
VI. ODPOVĚĎ ŠPANĚLSKA NA PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH STRAN
(91)
Španělské orgány ve věci uvedly, že většina připomínek třetích stran podporuje jejich názor. Na skutečnosti, že je sporné opatření státní podporou, se shodují jen dvě zúčastněné strany, zatímco všechny ostatní dospěly k závěru, že čl. 12 odst. 5 TRLIS státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU nepředstavuje. Kdyby tomu tak nebylo, hospodářských subjektů, které ve věci předložily připomínky, by bylo méně. Skutečnost, že zúčastněné třetí strany jsou subjekty různé velikosti a věnují se rozličné škále činností, navíc dokládá, že sporné opatření je všeobecného zaměření.
(92)
Pokud jde o výjimečnost sporného opatření, španělské orgány tuto kvalifikaci odmítají a připomínají, že odpis goodwillu i finančního goodwillu se řídí stejnými španělskými účetními pravidly (39). Odpis goodwillu je navíc podle ustanovení čl. 11 odst. 4 a čl. 89 odst. 3 TRLIS obecným pravidlem španělského systému pro zdaňování příjmu právnických osob. Ustanovení čl. 12 odst. 5 TRLIS se zakládá na stejné logice. Mluvit o čl. 12 odst. 3 TRLIS jakožto o obecném pravidlu pro odpisování finančního goodwillu není správné, protože uvedené ustanovení se týká odpočtu podílů v nekótovaných subjektech. Opatření se vztahuje na snížení teoretické účetní hodnoty, nikoli na finanční goodwill. Odstavce 3 a 5 článku 12 TRLIS jsou dvě vzájemně se doplňující obecná pravidla: první z nich se týká snížení hodnoty v důsledku ztráty vytvořené cílovým podnikem a druhá pak odpočtu té části snížení hodnoty, která souvisí se snížením hodnoty finančního goodwillu. Skutečnost, že v jiných členských státech žádné podobné opatření neplatí, není v této souvislosti významná, neboť daňové systémy nejsou v Unii harmonizovány.
(93)
Co se týče selektivnosti sporného opatření, paralela načrtnutá mezi předmětným ustanovením a rozsudkem Soudního dvora ze dne 15. července 2004 (40) také není správná, protože zatímco v uvedeném případě Komise jasně definovala profil příjemce, v této věci jej nebylo možné definovat. Ustanovení čl. 12 odst. 5 TRLIS nepožaduje žádnou souvislost mezi nabytím podílu a vývozem zboží či služeb. Sporné opatření proto ke zvýšení vývozu španělského zboží či služeb nevede. Fakt, že toto neselektivní opatření nelze uplatnit na vnitrostátní transakce, nemá vliv na jeho všeobecnost. Účel sporného opatření je ve skutečnosti stejný jako účel směrnice o přeshraničním daňovém režimu, neboť má zajistit, aby se investiční rozhodnutí zakládala na hospodářských úvahách, nikoli na fiskálních podmínkách. Zohlední-li se, že kombinace podniků je možné provádět v případě vnitrostátních akvizic, ale ne v případě akvizic přeshraničních, uplatňování rozdílného přístupu k vnitrostátním a přeshraničním transakcím je nejen právně opodstatněné, protože má zaručit v daňovém systému neutralitu, nýbrž i nutné.
(94)
K domněnce, podle které sporné opatření narušuje hospodářskou soutěž, španělské orgány uvádějí, že jakákoli daňová úleva snižující provozní náklady podniku zvyšuje konkurenceschopnost příjemce. Toto tvrzení je však irelevantní, protože sporné opatření je opatřením obecným. Rozdílné daňové sazby, které členské státy uplatňují a které ovlivňují konkurenceschopnost podniků v nich usazených, nespadají do působnosti předpisů o státní podpoře. Kromě toho se ani neprokázalo, že by mělo sporné opatření dopad na obchod mezi členskými státy. Odpisování finančního goodwillu navíc nemusí nutně vést k tomu, že konkurenční subjekt navýší nabízenou cenu.
(95)
Pokud jde o slučitelnost sporného opatření s vnitřním trhem, španělské orgány se domnívají, že čl. 12 odst. 5 TRLIS je vhodným a úměrným způsobem, jak napravit selhání trhu, protože vytváří pro vnitrostátní a přeshraniční transakce neutrální daňový systém, který podporuje rozvoj podniků působících v celoevropském měřítku.
VII. POSOUZENÍ REŽIMU PODPORY
(96)
Aby mohla Komise určit, zda určité opatření představuje státní podporu, musí u něho posoudit, jestli splňuje podmínky čl. 107 odst. 1 SFEU. Ten stanoví následující: „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak.“ S ohledem na toto ustanovení bude tedy Komise v následujících odstavcích zkoumat, zda je sporné opatření státní podporou či nikoliv.
A. Selektivnost opatření a povaha poskytovaného zvýhodnění
(97)
Za státní podporu se považuje opatření, které je zvláštní nebo selektivní tím, že podporuje určité podniky nebo výrobu určitého zboží.
(98)
Ve svém sdělení (41) Komise uvádí: „Hlavním kritériem pro použití čl. 92 odst. 1 [nyní čl. 107 odst. 1 SFEU] v případě daňového opatření je, že toto opatření zavádí ve prospěch některých podniků členských států výjimku v použití daňového systému. Je tedy vhodné nejprve stanovit společný použitelný daňový systém. Poté je nezbytné přezkoumat, zda výjimka nebo rozlišování uvnitř tohoto systému jsou odůvodněné ‚povahou nebo vnitřním uspořádáním daňového systému‘, tedy zda vyplývají přímo ze základních nebo řídících zásad daňového systému dotyčného členského státu.“
(99)
V judikatuře Soudního dvora (42) se píše: „Pokud jde o posouzení podmínky selektivity, která je definičním znakem pojmu státní podpory, z judikatury vyplývá, že článek 87 odstavec 1 [nyní čl. 107 odst. 1 SFEU] ukládá povinnost určit, zda v rámci daného právního režimu může vnitrostátní opatření zvýhodňovat ‚určité podniky či určitou výrobu‘ vůči ostatním, které se s ohledem na cíl sledovaný uvedeným režimem nacházejí ve srovnatelné skutkové a právní situaci. (43)“
(100)
Soudní dvůr také v několika případech rozhodl, že ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU nerozlišuje mezi příčinami a cílem státních intervencí, ale definuje je ve vztahu k jejich účinku (44). Čl. 107 odst. 1 SFEU se konkrétně vztahuje na daňová opatření, která nepřizpůsobují obecný systém zvláštním charakteristikám určitých podniků, ale která byla navržena jako prostředek pro zlepšení jejich konkurenceschopnosti (45).
(101)
Pojem státní podpora ovšem nezahrnuje podpůrná státní opatření, jež zavádějí určité rozlišení mezi podniky, pokud toto rozlišení vyplývá z povahy nebo struktury soustavy, do níž tato opatření patří. Jak je vysvětleno ve sdělení Komise (46)„některé podmínky mohou být odůvodněné objektivními rozdíly mezi poplatníky“.
(102)
Jak bude v následujícím oddíle podrobněji vysvětleno, Komise se domnívá, že sporné opatření je selektivní, neboť zvýhodňuje výhradně určité skupiny podniků, které provádějí jisté investice v zahraničí, a že zvláštní charakter tohoto režimu není opodstatněn jeho povahou. Komise je názoru, že sporné opatření je nutno posoudit s přihlédnutím k obecným ustanovením předpisů o zdaňování příjmu právnických osob, konkrétně pak k pravidlům pro zdaňování finančního goodwillu (viz body 48 až 69).
(103)
Komise rovněž zkoumá, zda je skutkový předpoklad, o který se opírají španělské orgány, opodstatněný a ověřuje, zda existují překážky v právních předpisech třetích zemí. Je však třeba zmínit, že tento krok není uznáním toho, že takové překážky mohou v předmětném případě ospravedlňovat rozdílný daňový režim. Cílem tohoto rozhodnutí není stanovit podmínky, jež by zúčastněnému členskému státu umožnily vyhnout se klasifikaci sporného opatření jako státní podpory.
(104)
Komise dospěla k závěru, že sporné opatření by bylo selektivním zvýhodněním, i kdyby byl zvolen jiný referenční systém po vzoru toho, který navrhují španělské orgány, a to zejména kvůli neexistenci rozdílných skutkových a právních podmínek, které je třeba splnit, aby bylo ustanovení o goodwillu nebo finančním goodwillu v zahraničních transakcích možné uplatnit na různé případy. Ještě důležitější je skutečnost, že sporné opatření dovoluje, aby finanční goodwill vznikal samostatně a odepisoval se i tehdy, když příjemce nabude 5 % menšinového podílu, který je o mnoho nižší než podíl, jehož je zapotřebí pro uplatnění obecných pravidel o odpisu goodwillu (47). Sporné opatření proto představuje výjimku z referenčního systému, ať už je tento definován jakkoli.
(105)
Pokud jde o podmínky pro použití sporného opatření a o ustanovení referenčního systému, Komise vnímá i jiné odlišnosti. Podle sporného opatření se do výpočtu základu pro odpis nezahrnují podíly nabyté před 1. lednem 2002. V případě podnikových kombinací však pro výpočet goodwillu žádné omezující datum neplatí a daňový poplatník musí doložit, že ke kombinaci došlo z uznatelných hospodářských důvodů, aby se zabránilo kombinacím, jimiž se sleduje pouze získání daňových výhod (48) (zatímco sporné opatření přináší pouze daňové výhody). Jelikož španělské orgány nedokázaly předložit přesvědčivé argumenty, které by tyto rozdíly ospravedlňovaly, opatření nelze považovat za opodstatněné logikou španělské daňové soustavy.
(106)
Sporné opatření je tudíž příliš nepřesné a neurčité, neboť jeho uplatňování není podmíněno existencí zvláštních a právně vymezených situací, jež by rozdílný daňový režim opodstatňovaly. Ze sporného opatření tak lze získat prospěch i v případech, u kterých se dostatečně neprokázalo, že by byly odlišné, a měly tudíž nárok na selektivní výjimku z obecně platných pravidel týkajících se goodwillu. S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že sporné opatření spočívá v daňovém odpočtu nákladů určitého typu a diskriminačně se vztahuje na obsáhlou kategorii transakcí, přičemž tento odpočet nelze opodstatnit existencí objektivních rozdílů mezi daňovými poplatníky.
(107)
S přihlédnutím k judikatuře Soudního dvora (49) se Komise domnívá, že k tomu, aby byl určitý systém prohlášen za státní podporu, není třeba dokázat, že charakter státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU má veškerá individuální podpora, která byla v rámci něho poskytnuta. K závěru, že systém obsahuje prvky podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU dostačuje, pokud uplatňování dotčeného systému vede k případům, které státní podporu představují. V kontextu tohoto rozhodnutí proto není zapotřebí zkoumat právní předpisy všech potenciálních třetích zemí, pro něž je vyšetřovací řízení Komise dosud otevřené. Jak již bylo uvedeno v dřívějším rozhodnutí (50) v bodě 115 a bodech po něm následujících, Komise tedy níže podrobně vysvětlenou metodou ověřila, zda některé individuální případy použití sporného režimu na transakce mimo Unii představují státní podporu. Analýza se zaměřila na ty z třetích zemí, se kterými Španělsko udržuje úzké hospodářské vztahy, aby výběr odrážel vztahy, jež jsou významné z hlediska přímých zahraničních investic (dále jen „PZI“) mezi 1. lednem 2002 a 1. červnem 2009. Mezi těmito třetími zeměmi soustředila Komise svou analýzu na státy, kde bylo možné očekávat vyšší počet případů individuálního použití sporného opatření: na Spojené státy americké (PZI v hodnotě 35 miliard eur), Mexiko (PZI v hodnotě 18 miliard eur), Argentinu (PZI v hodnotě 15 miliard eur) a Brazílii (PZI v hodnotě 13 miliard eur). Informace, které během řízení dodaly španělské orgány, nasvědčují tomu, že z patnácti třetích zemí, pro něž Španělsko údaje poskytlo, se prováděly transakce nejen ve čtyřech výše uvedených státech, ale i v Kolumbijské republice, Peruánské republice a Ekvádorské republice. Komise proto přistoupila k šetření i v případě těchto třetích zemí.
(108)
Výše shrnuté argumenty Komise jsou dále rozvedeny v následujících bodech.
A.1 Zdaňování finančního goodwillu v rámci španělského daňového systému v případě akvizic realizovaných mimo Unii
A.1.1 Referenční systém
(109)
V rozhodnutí o zahájení řízení a v dřívějším rozhodnutí Komise vyjádřila názor, že odpovídajícím referenčním systémem je v tomto případě španělský systém zdaňování příjmu právnických osob, konkrétně pak předpisy, jež ve španělském daňovém systému upravují daňový režim finančního goodwillu. Tento postoj je v souladu s dřívější praxí Komise i s judikaturou evropských soudů, které se domnívají, že referenčním systémem je běžný systém zdaňování příjmu právnických osob (51), a je zachován i v tomto rozhodnutí.
(110)
Španělské orgány podtrhují skutečnost, že překážky ztěžující přeshraniční podnikové kombinace staví obecně daňové poplatníky, kteří nakupují podíly ve vnitrostátních podnicích, do jiné právní a skutkové situace než ty, kteří nabývají podíly v podnicích s domicilem mimo Španělsko, zejména pak v podnicích usazených ve třetích zemích. Španělské orgány vysvětlují, že sporné opatření má zabránit tomu, aby se z hlediska zdaňování zacházelo rozdílně s akvizicemi, po nichž následuje provedení úplatné podnikové kombinace, a s akvizicemi, kde po nabytí podílu k podnikové kombinaci nedojde. Na tomto základě by se působnost sporného režimu omezovala na akvizice významného podílu v podnicích usazených mimo Španělsko, neboť přeshraniční podniková kombinace by byla kvůli určitým překážkám složitější než kombinace domácí (52). V důsledku těchto překážek by se španělští daňoví poplatníci investující v zahraničí nacházeli z právního i skutkového hlediska v jiné situaci než daňoví poplatníci investující ve Španělsku. Španělské orgány k tomu uvádějí (53): „Rozdílnost v některých daňových opatřeních nemusí nutně znamenat, že jde o státní podporu. Jak se uvádí ve sdělení Komise, je nutné zabývat se i tím, zda jsou taková opatření potřebná nebo funkční z hlediska efektivnosti daňové soustavy. Tento španělský daňový předpis tak upravil odlišné daňové režimy pro objektivně rozdílné situace, mezi něž patří i akvizice podílů v zahraničích subjektech oproti akvizicím ve španělských podnicích (ty se liší v možnosti provedení kombinace, v podstupovaném riziku apod.), přičemž za tímto rozlišením stála snaha dosáhnout daňové neutrality, kterou požaduje vnitrostátní španělská legislativa i samotné právo Unie, a také snaha zajistit soudržnost a účinnost španělské daňové soustavy.“
(111)
Španělské orgány tvrdí, že zvláštní zdaňování přeshraničních akvizic je potřeba k zajištění neutrality ve španělské daňové soustavě a má zabránit tomu, aby byly zvýhodněny akvizice španělských podílů. Z tohoto důvodu se španělské orgány a třicet zúčastněných stran také domnívá, že správným referenčním rámcem pro hodnocení sporného opatření by bylo zdaňování goodwillu u zahraničních akvizic.
(112)
V dřívějším rozhodnutí ponechala Komise řízení otevřené, aby jí španělské orgány mohly předložit nové informace o existenci výslovných právních překážek, jež brání přeshraničním podnikovým kombinacím ve třetích zemích.
(113)
Komise v této souvislosti prozkoumala právní předpisy několika různých třetích zemí (především na základě prvků obsažených ve zprávách), aby si tvrzení španělských orgánů o existenci výslovných právních překážek pro přeshraniční kombinace ověřila; toto přešetření však v žádném případě není uznáním toho, že takové překážky mohou v předmětném případě ospravedlňovat rozdílný referenční systém. Za tímto účelem Komise zejména ověřovala, zda je španělská mateřská společnost právně způsobilá ke kombinaci s dceřinou společností usazenou ve třetí zemi.
(114)
Toto šetření, jež se omezuje na ověření pravdivosti tvrzení obsažených ve vznesených argumentech, vychází z následujícího:
-
Komise zaprvé ověří, zda španělské podniky narážejí na nějakou výslovnou právní překážku (jak se uvádí v dřívějším rozhodnutí (54)), kterou lze přičíst třetí zemi, nikoliv Španělsku (55), a která jim znemožňuje přeměnit zahraniční dceřinou společnost na pobočku. Taková právní ustanovení však mohou být překážkou jen tehdy, pokud by zúčastněný podnik mohl uplatňovat skutečný vliv na cílový podnik, především ve formě většinového podílu, v míře, jež by mu bez daných překážek umožňovala fúzi. Právní ustanovení třetích zemí, která španělskému daňovému poplatníkovi znemožňují získat kontrolu nad cílovým podnikem v dané třetí zemi, proto za výslovnou právní překážku ve smyslu tvrzení španělských orgánů považovat nelze: výsledkem takových ustanovení by bylo, že by španělské podniky/španělští daňoví poplatníci nikdy nemohli splnit podmínku v podobě skutečného vlivu, neboť by byli v cílovém podniku stále menšinovými akcionáři. Z tohoto důvodu by také nikdy neměli potřebnou způsobilost k prosazení podnikové kombinace. Komise by také ráda vyjasnila, že podmínka týkající se kontroly byla posuzována na úrovni příjemce opatření (nikoliv na úrovni skupiny, do které by mohl patřit) podle španělské daňové soustavy. Na základě téhož argumentu se Komise domnívá, že výslovnou právní překážkou nemůže být v této souvislosti ani explicitní zákaz, jež by neusazeným subjektům znemožňoval přímé vlastnictví určitých aktiv (např. nemovitostí u moře).
Za výslovnou právní překážku nelze podle Komise dále považovat pouhou administrativní zátěž nebo administrativní formality (56), které třetí země požadují od neusazených podniků, protože tato administrativa musí být spojena s dodatečnými náklady, jež lze podle španělského daňového systému odečíst od daně, a podnikovou kombinaci přitom neznemožňuje.
-
Zadruhé, tvrzení, že chybí známé příklady přeshraničních kombinací mezi španělskými podniky a určitými třetími zeměmi, nemůže být dostatečným důkazem a nemůže ani doložit existenci překážek. Když se podniky rozhodnou provést kombinaci, zvažují se rozličné aspekty, které se neomezují výlučně na schopnost dotčených podniků zkombinovat jejich činnosti. Názorným příkladem je toho skutečnost, že některé ze třiceti zúčastněných stran mají pod stoprocentní kontrolou četné španělské dceřiné společnosti, aniž by jejich podnikání ve Španělsku bylo kombinované, a to i přesto, že španělské orgány uznávají, že pro vnitrostátní podnikové kombinace neexistují překážky. S ohledem na výše uvedené je Komise názoru, že z prvků uvedených ve zprávách lze přijmout pouze výslovné zákazy přeshraničních podnikových kombinací podle právních předpisů třetích zemí. Jak již bylo ostatně uvedeno v 93. bodě dřívějšího rozhodnutí, pokud by se zohledňovaly neopodstatněné obecné prvky, hrozilo by nebezpečí, že tato analýza by se stala do značné míry nahodilou.
(115)
Závěry prezentované na následujících řádcích se zakládají na informacích, které španělské orgány uvedly ve zprávách. Pravdivost a úplnost těchto informací byla Komisí ověřena podle výše uvedených metodických poznámek. Komise se domnívá, že v rozporu s tvrzeními španělských orgánů nelze mít za to, že všechny právní předpisy třetích zemí kladou přeshraničním podnikovým kombinacím výslovné právní překážky. Názor španělských orgánů na obecnou existenci těchto domnělých překážek, který svými tvrzeními podpořilo třicet zúčastněných stran, proto Komise nemůže sdílet (podobně jako tomu bylo v dřívějším rozhodnutí ve vztahu k transakcím v rámci Unie (57)). Komise se domnívá, že mimo členské státy Unie - přinejmenším v níže uvedených třetích zemích - nelze žádnou výslovnou právní překážku uznat. Argumenty jsou následující:
-
Spojené státy americké:
i)
Komise by ráda zmínila, že ve zprávě předložené španělskými orgány (58) autor při posuzování existence předchozích přeshraničních podnikových kombinací uvádí: „nebyly zjištěny, je však pravděpodobné, že k tomu došlo ve státě Delaware“. V rozporu s hlavními tvrzeními španělských orgánů je tedy závěr jedné ze zpráv (59) týkajících se tohoto státu zjevně takový, že přeshraničním podnikovým kombinacím nestojí v cestě žádný obecný výslovný právní zákaz.
ii)
Podle obecných pravidel práva obchodních společností (60) a práva daňového (61) neexistuje výslovný zákaz podnikových kombinací se zahraničními subjekty.
iii)
Pro vnitrostátní podnikové kombinace platí zvláštní ustanovení práva obchodních společností (62). Pokud je Komisi známo, používání těchto ustanovení na podnikové kombinace přeshraniční není nijak explicitně zakázáno, i když související administrativní formality se mohou lišit. Komise zdůrazňuje, že přinejmenším stát Delaware přeshraniční podnikové kombinace výslovně umožňuje (63), a sice za podmínky, že právní předpisy státu, v němž je zahraniční podnik usazen, dovolují transakci i naopak. Pokud by tedy transakce tohoto typu nebyla mezi podnikem usazeným ve Španělsku a podnikem usazeným v Delawaru možná, dané překážky by podle Komise ležely na straně Španělska, a z tohoto důvodu by nebyly pro toto posouzení případné. Tento závěr je třeba chápat s přihlédnutím k významu, který má stát Delaware z hlediska usazování/zřizování podniků v USA (64).
iv)
Na vnitrostátní podnikové kombinace se vztahují zvláštní fiskální ustanovení, aby se zabránilo nepříznivé daňové situaci při provádění restrukturalizačních operací. Komisi není známo, že by používání těchto ustanovení na přeshraniční podnikové kombinace bylo nějak výslovně zakázáno, i když související administrativní formality se mohou lišit.
v)
Komise navíc nenalezla v judikatuře příslušných soudů USA žádný případ, jenž by mluvil proti jejímu závěru, že neexistují žádné výslovné právní překážky, které by přeshraničním podnikovým kombinacím s podniky usazenými ve Spojených státech bránily.
-
Mexiko
i)
Komise by ráda uvedla, že přeshraniční podnikové kombinace jsou výslovně upraveny v čl. 8 odst. 3 protokolu k dosud platné úmluvě o daních mezi Španělskem a Mexikem (65), podepsané dne 6. října 1994. Na základě tohoto ustanovení se tyto operace těší daňovým úlevám pro podnikovou reorganizaci v tom smyslu, že se nezdaňují nerealizované kapitálové zisky. Komise rozumí této mezinárodní daňové úmluvě tak, že jejím cílem je vyrovnat možné vyloučení (66) přeshraničních podnikových kombinací z výhod, jež přinášejí určitá daňová pravidla použitelná na podnikové kombinace vnitrostátní.
ii)
Podle mexických právních předpisů (práva obchodních společností a práva daňového) a při zohlednění uvedené daňové úmluvy nejsou podnikové kombinace se španělskými subjekty nijak výslovně právně zakázány.
iii)
Komise navíc nenalezla v judikatuře příslušných mexických soudů žádný případ, jenž by mluvil proti jejímu závěru, že neexistují žádné výslovné právní překážky, které by přeshraničním podnikovým kombinacím s podniky usazenými v Mexiku bránily.
-
Brazílie
i)
Komise uvádí, že španělské orgány zjistily jeden precedent přeshraniční podnikové kombinace (nikoli se Španělskem) (67).
ii)
Podle obecných pravidel práva obchodních společností a práva daňového (68) neexistuje žádný výslovný právní zákaz podnikových kombinací se zahraničními subjekty, i když související administrativní formality se mohou lišit (69).
iii)
Na provozování hospodářské činnosti v určitých odvětvích ze strany subjektů kontrolovaných zahraničními podniky se vztahují některá výslovná právní omezení (70). Nicméně jak již bylo dříve vyloženo (viz bod 114), právní ustanovení třetích zemí, která španělskému daňovému poplatníkovi znemožňují získat kontrolu nad cílovým podnikem v dané třetí zemi, za výslovnou právní překážku ve smyslu tvrzení španělských orgánů považovat nelze: výsledkem takových ustanovení je, že španělské podniky/španělští daňoví poplatníci nikdy nemohou splnit podmínku v podobě skutečného vlivu, neboť zůstávají v cílovém podniku stále menšinovými akcionáři. Pokud je Komisi známo, brazilská legislativa uvedená v obou zprávách upravuje právě tuto situaci.
iv)
V judikatuře pak Komise nenalezla žádný případ, jenž by mluvil proti jejímu závěru, že neexistují žádné výslovné právní překážky, které by přeshraničním podnikovým kombinacím s podniky usazenými v Brazílii bránily.
-
Argentina
i)
Komise konstatuje, že přeshraniční podnikové kombinace jsou výslovně upraveny v čl. 5 protokolu k dosud platné úmluvě o daních mezi Španělskem a Argentinou (71), podepsané dne 26. srpna 1994. Díky tomuto ustanovení nevedou přeshraniční restrukturalizační operace k nepříznivému daňovému režimu.
ii)
Podle obecných pravidel práva obchodních společností (72) a práva daňového (73) neexistuje výslovný zákaz podnikových kombinací se zahraničními subjekty.
iii)
V judikatuře Komise nenalezla žádný případ, jenž by mluvil proti jejímu závěru, že neexistují žádné výslovné právní překážky, které by přeshraničním podnikovým kombinacím s podniky usazenými v Argentinské republice bránily. Komise nesouhlasí s tím, jak jsou v obou zprávách interpretována rozhodnutí (74), jež v případě jistých plánovaných přeshraničních transakcí vynesla daňová správa. Tato rozhodnutí pouze vyjasňují podmínky pro uplatňování argentinského daňového režimu pro úlevy při podnikových reorganizacích, ale o tom, že by platil obecný výslovný zákaz používat tento režim na restrukturalizační operace přeshraniční se nezmiňují. Interpretace těchto rozhodnutí, která je uvedena ve zprávách, je navíc v rozporu s obecným ustanovením protokolu k výše uvedené daňové úmluvě (75) mezi Španělským královstvím a Argentinskou republikou.
-
Ekvádor
i)
Komise upozorňuje na skutečnost, že podle obecných pravidel práva obchodních společností a práva daňového neexistuje výslovný zákaz podnikových kombinací se zahraničními subjekty (76).
ii)
Komise také připomíná, že jedna ze zpráv předložených španělskými orgány (77) přiznává, že podnikovou kombinaci lze provést, a to pokud španělský nabyvatel v Ekvádoru dříve zřídí pobočku.
-
Peru
i)
Komise upozorňuje na skutečnost, že pokud je jí známo, podle obecných pravidel práva obchodních společností a práva daňového neexistuje výslovný právní zákaz podnikových kombinací se zahraničními subjekty (78).
ii)
Komise rovněž uvádí, že zásady provádění přeshraničních podnikových kombinací jsou stanoveny v článku 2074 peruánského občanského zákoníku a že obecný zákon o obchodních společnostech umožňuje kombinaci mezi pobočkou zahraničního subjektu a podnikem usazeným v Peru (79).
iii)
Zákon o dani z příjmu pak zaručuje, že pro kombinaci mezi pobočkou zahraničního subjektu a podnikem usazeným v Peru platí neutrální přístup (80).
iv)
S ohledem na výše uvedené tomu tedy Komise rozumí tak, že přeshraniční podniková kombinace je přinejmenším proveditelná, a sice za podmínky že španělský nabyvatel před transakcí zřídí v Peru pobočku.
-
Kolumbie
i)
Komise upozorňuje na skutečnost, že úřad Superintendencia de Sociedades (81) výslovně potvrzuje, že podle kolumbijské legislativy jsou přeshraniční podnikové kombinace možné (82).
ii)
Podle pravidel práva obchodních společností a práva daňového (83) neexistuje žádný výslovný právní zákaz podnikových kombinací se zahraničními subjekty, i když související administrativní formality se mohou lišit.
iii)
Komise také připomíná, že jedna ze zpráv předložených španělskými orgány (84) přiznává, že podnikovou kombinaci lze provést, a to pokud španělský nabyvatel v Kolumbii dříve zřídí pobočku.
(116)
Španělské orgány poskytly informace o právních předpisech dalších osmi třetích zemí. Jak jsme již napsali v bodě 107, dříve vyvozené závěry podle Komise dostatečně potvrzují, že i kdyby se připustilo, že v oblasti přeshraničních podnikových kombinací existují významné právní překážky, referenčním systémem jsou předpisy, jež upravují zdaňování finančního goodwillu ve španělské soustavě. Nicméně použijeme-li tutéž metodiku a tatáž kritéria, která jsme popsali v bodě 114 a následujících, Komise se na základě dostupných informací domnívá, že v legislativě Chile, Venezuely, Alžírska, Kanady, Austrálie, Japonska ani Maroka kombinacím žádné výslovné obecné právní překážky nebrání.
(117)
S přihlédnutím k dříve vyvozeným závěrům tedy Komise nemůže sdílet názor španělských orgánů, že každý potenciální jednotlivý příjemce sporného opatření by při přeshraniční podnikové kombinaci čelil (byť třeba jen v praxi) nepřekonatelným překážkám.
(118)
S ohledem na všechny výše uvedené argumenty se Komise domnívá, že není důvod k odklonu od referenčního systému uvedeného v rozhodnutí o zahájení řízení a v dřívějším rozhodnutí: odpovídajícím referenčním systémem pro posouzení sporného opatření je systém stanovený obecným španělským systémem zdaňování příjmu právnických osob, konkrétně pak předpisy o zdaňování finančních goodwillů, které jsou v tomto daňovém systému obsaženy. Na tomto závěru nemůže nic změnit fakt, že Komise nalezla dvě třetí země, kde výslovné právní překážky existují (v Indii a Číně). Jak již bylo dříve uvedeno v bodě 107, Komise se podle judikatury Tribunálu (85) domnívá, že k tomu, aby byl určitý systém označen za státní podporu, není třeba dokázat, že charakter státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU má veškerá individuální podpora, která byla v rámci něho poskytnuta.
(119)
Co se týče Číny, zákon o obchodních společnostech z roku 2005, který se vztahuje pouze na fúze podniků s ručením omezeným nebo akciových společností s ručením omezeným usazených v Číně, a články 2 a 55 předpisu „Ustanovení o akvizicích státních podniků zahraničními investory“ zveřejněného čínským ministerstvem obchodu dne 22. června 2009 explicitně vylučují neusazené podniky z působnosti předpisů o podnikových kombinacích, pročež španělský podnik nemůže vytvořit kombinaci s kontrolovanou čínskou dceřinou společností.
(120)
Pokud jde o právní předpisy platné v Indii, zákon o obchodních společnostech z roku 1956 v článcích 391-394 explicitně vylučuje neusazené podniky z působnosti předpisů o podnikových kombinacích - španělský podnik tudíž nemůže vytvořit kombinaci s kontrolovanou indickou dceřinou společností.
A.1.2 Výjimka z uvedeného referenčního systému
(121)
Ve španělském daňovém systému se při výpočtu daňového základu vychází z účetního výsledku, který je následně upravován v souladu se zvláštními daňovými předpisy. Úvodem a na okraj Komise uvádí, že sporné opatření je výjimkou ze španělských účetních předpisů. Vznik finančního goodwillu lze vypočítat pouze abstraktně, a to konsolidací účtů cílového podniku s účty nabyvatele. Podle španělských účetních předpisů je však účetní konsolidace povinná v případě kontrolních podílů (86) a uplatňuje se jak na vnitrostátní, tak na zahraniční podniková uskupení, aby se zjistila celková situace určité skupiny podniků, které podléhají kontrole stejného subjektu. Taková situace (87) nastává například tehdy, když mateřská společnost disponuje většinou hlasovacích práv ovládaného podniku. Sporné opatření však žádnou kontrolu tohoto druhu nepožaduje a uplatňuje se na podíly ve výši minimálně 5 %. Komise také konečně poznamenává, že ode dne 1. ledna 2005 (88) již většina španělských podniků finanční goodwill podle účetních pravidel odepisovat nemůže. Třicet zúčastněných třetích stran proto odkazuje na ustanovení (89), která již podle současných španělských účetních předpisů nejsou platná. Na základě španělského zákona č. 16/2007 ze dne 4. července 2007 o reformě a změně obchodního práva z hlediska účetnictv za účelem jeho mezinárodní harmonizace podle předpisů Unie (Ley 16/2007, de 4 de julio de 2007, de reforma y adaptación de la legislación mercantil en materia contable para su armonización internacional con base en la normativa de la Unión) a na základě královského dekretu č. 1514/2007 ze dne 16. listopadu 2007, kterým se schvaluje všeobecná účetní osnova (Real Decreto 1514/2007, de 16 de noviembre de 2007, por el que se aprueba el Plan General de Contabilidad), se již účetní odpis goodwillu ani finančního goodwillu nepřipouští. Těmito úpravami se španělské právní předpisy o účetnictví přizpůsobily nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 ze dne 19. července 2002 o uplatňování mezinárodních účetních standardů (90). S ohledem na výše uvedené je tedy sporné opatření výjimkou z účetních pravidel běžně uplatňovaných ve Španělsku.
(122)
Vzhledem k dříve uvedenému a k fiskální povaze sporného opatření je třeba existenci výjimky posuzovat ve srovnání s referenčním daňovým systémem, nikoliv pouze na účetním základě. Komise v tomto směru upozorňuje, že španělský daňový systém odpis finančního goodwillu nikdy neumožňoval a že jedinou výjimku představoval odpis v souladu s čl. 12 odst. 5 TRLIS. Přesněji řečeno, tento odpis není možný u vnitrostátních transakcí. Tato skutečnost vyplývá z následujícího:
(123)
Pro daňové účely lze ve Španělsku goodwill účtovat jen samostatně a jen v případě podnikových kombinací (91), k nimž dochází akvizicí či vkladem aktiv utvářejících nezávislé podniky nebo fúzí podniků. V těchto případech je goodwillem účetní rozdíl mezi kupní cenou a tržní hodnotou předmětných aktiv, jež vytvářejí podnik, který kombinovaný subjekt získal nebo kterého je držitelem. Pokud dojde k nabytí podniku prostřednictvím akvizice jeho podílů, jako tomu je v případě sporného opatření, goodwill může vzniknout jen tehdy, pokud nabyvatel později vytvoří s nabytým podnikem kombinaci a získá nad ním kontrolu.
(124)
Podle sporného opatření však není ani kontrola, ani podniková kombinace potřeba, a k jeho uplatnění postačuje nabytí minimálního 5 % podílu v zahraničním podniku. Tím, že je umožněno, aby finanční goodwill, tedy goodwill, jenž by byl účtován v případě podnikové kombinace, vznikal samostatně bez kombinace podniků, představuje sporné opatření výjimku z referenčního systému. Zdůraznit je třeba skutečnost, že výjimka nespočívá v délce období, po jaké se finanční goodwill odepisuje v porovnání s dobou odpisování tradičního goodwillu (92), nýbrž v rozdílném přístupu k vnitrostátním a přeshraničním transakcím. Sporné opatření nelze považovat za nové samostatné obecné účetní pravidlo, neboť odpis finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu ve vnitrostátních podnicích dovolen není.
(125)
S ohledem na vše, co zde bylo uvedeno, Komise dospěla k závěru, že sporné opatření představuje výjimku z referenčního systému. Komise zastává názor, že španělské orgány ani třicet zúčastněných stran nepředložilo žádný dostatečně pádný argument, který by tento závěr dokázal změnit, a tento svůj postoj podloží výkladem v bodech 153-163.
A.1.3 Existence výhody
(126)
Ustanovení čl. 12 odst. 5 TRLIS umožňuje prostřednictvím výjimky z referenčního systému odečítat od daňového základu část finančního goodwillu, který vznikne nabytím podílu v zahraničních podnicích. Toto ustanovení tudíž příjemce snížením daňové zátěže hospodářsky zvýhodňuje. Výhoda spočívá ve snížení daně, kterou by podniky musely v opačném případě zaplatit. Snížení je úměrné rozdílu mezi zaplacenou kupní cenou a tržní hodnotou zaúčtovaných aktiv, jež tvoří podstatu nabytého podílu.
(127)
Přesná výše zvýhodnění ve vztahu k zaplacené kupní ceně odpovídá čisté aktualizované hodnotě snížení daňové zátěže, které je po akvizici umožněno odpisy uplatnitelnými po celou dobu odpisování. Záleží tudíž na sazbě daně použitelné pro daný podnik v příslušných letech a na platné úrokové diskontní sazbě.
(128)
V případě, že by byly nabyté podíly opět prodány, část tohoto zvýhodnění by se získala zpět v podobě daně z přírůstku hodnoty. Za situace, kdy je dovoleno odpisovat goodwill, by totiž při odprodeji daných zahraničních podílů odpisovaná částka zvýšila přírůstek hodnoty, který při odprodeji podléhá dani. Nicméně i kdyby tato nepravděpodobná situace nastala, zvýhodnění by nebylo plně vyloučeno, protože zdanění v pozdější fázi nezohledňuje cenu likvidity. Jak výstižně poukazují dvě zúčastněné strany, z ekonomického hlediska se vyčíslené zvýhodnění přinejmenším podobá ceně bezúročné úvěrové linie, jež by umožňovala až dvacet ročních půjček ve výši dvacetiny finančního goodwillu, a to po celou dobu, po kterou bude předmětný podíl veden v účetnictví daného daňového poplatníka.
(129)
V hypotetickém příkladu, který již Komise použila v rozhodnutí o zahájení řízení, by při uplatnění 5 % diskontní sazby (93) a při zohlednění aktuální struktury sazeb pro daň z příjmu právnických osob do roku 2022, jak je v současné době stanovena zákonem č. 35/2006 (94), podíl nabytý v roce 2002 znamenal zvýhodnění rovnající se přibližně 20,6 % výše finančního goodwillu. Třetí strany se proti těmto číslům nijak nevyslovily. Pokud by byly nabyté podíly odprodány, zvýhodnění by odpovídalo úrokům, které by daňový poplatník musel zaplatit za úvěrovou linii popsanou v předchozím článku.
(130)
Komise nemůže souhlasit s názorem španělských orgánů a třiceti zúčastněných stran, podle něhož by byl konečným příjemcem výhod plynoucích ze sporného opatření pouze ten, kdo zahraniční podíl prodává, protože by za podíl získal vyšší cenu. Komise posoudila účinek sporného opatření v jeho stávajícím znění, a tento argument zamítá. Zaprvé neexistuje žádný mechanismus, který by převod veškerého či částečného zvýhodnění na prodávajícího zaručoval, zadruhé kupní cena není dána výhradně sporným opatřením, ale celou řadou různých prvků, a za třetí španělského daňového poplatníka, který je příjemcem sporného opatření, je třeba považovat za příjemce opatření, i kdyby byly dvě předchozí podmínky splněny. I kdyby se určité ekonomické zvýhodnění na prodávajícího přeneslo, nabyvatel by byl díky spornému opatření stále schopen zvýšit v nabídce svoji akviziční cenu, která je v transakci z hlediska hospodářské soutěže nanejvýš důležitým faktorem.
(131)
S ohledem na výše uvedené Komise dospívá závěru, že sporné opatření při nabývání zahraničních podílů přináší v každém případě zvýhodnění.
A.1.4 Oprávněnost opatření z hlediska logiky španělského daňového systému
(132)
Komise zastává názor založený na ustálené judikatuře (95), a to že opatření, která činí rozdíly mezi podniky, nepředstavují státní podporu tehdy, když toto rozlišování vyplývá z povahy nebo obecné struktury daňového systému, jehož jsou součástí. Ospravedlnění založené na povaze nebo obecné struktuře daňového systému znamená, že zvláštní daňové opatření je v souladu s vnitřní logikou obecného daňového systému.
(133)
Komise se domnívá, že španělské orgány neprokázaly, že by sporné opatření ve svém důsledku odstraňovalo dvojí zdanění. Režim vlastně nestanoví podmínky, jak dokázat, že prodávající zisk z převodu podílu skutečně zdanil, i když tato podmínka je závazná pro odpis goodwillu plynoucího z podnikové kombinace (96). V této souvislosti je třeba zdůraznit, že i když španělské orgány nemají podle svých slov pravomoc ke kontrole zahraničního prodávajícího, který provádí transakce v zahraničí, Komise poukazuje na skutečnost, že tato podmínka se vyžaduje při uplatňování jiných španělských daňových ustanovení (97), avšak ne při uplatňování sporného opatření.
(134)
Sporné opatření není mechanismem, který by zamezoval dvojímu zdanění budoucích dividend, jež by se zdaňovaly při dosažení budoucích zisků a neměly by být zdaňovány podruhé při jejich výplatě podniku, který drží významný podíl, za jehož akvizici byl zaplacen finanční goodwill. Sporné opatření nepředpokládá žádnou spojitost mezi získanými dividendami a odpočtem, který se na něm zakládá. Na dividendy plynoucí z významného podílu se naopak vztahuje jak úleva podle článku 21 TRLIS, tak přímá daňová neutralita upravená článkem 32 TRLIS za účelem zamezení mezinárodnímu dvojímu zdanění. Odpisování finančního goodwillu v tomto směru přináší dodatečné zvýhodnění, pokud jde o nabývání významných podílů v zahraničních podnicích.
(135)
Španělské orgány nedokázaly, že by sporné opatření bylo rozšířením pravidel souvisejících se snížením hodnoty, které by předpokládalo, že existují objektivní důkazy o ztrátách založené na podrobném a objektivním výpočtu, který sporné opatření nevyžaduje. Ustanovení čl. 12 odst. 3 TRLIS naopak umožňuje provádět částečný odpočet takového snížení hodnoty podílu na vlastním kapitálu vnitrostátních a zahraničních subjektů nekótovaných na sekundárních trzích, k němuž dojde mezi počátkem a koncem zdaňovacího období. Sporné opatření, které je (pro příjemce) slučitelné s čl. 12 odst. 3 TRLIS (98), umožňuje kromě snížení teoretické účetní hodnoty i jiné daňové odpočty.
(136)
Komise poukazuje na skutečnost, že finanční goodwill vzniklý nabytím podílů ve španělských podnicích není možné odepisovat, zatímco finanční goodwill pocházející z podniků zahraničních za určitých podmínek odepisovat lze. Sporné opatření zavádí rozdílný přístup ke zdaňování finančního goodwillu podle toho, zda jde o podnik zahraniční či španělský, a toto rozdílné zacházení není vzhledem k logice daňového systému ani nutné, ani přiměřené. Komise považuje za neúměrné, že předmětný režim stanoví pro podniky ve srovnatelné situaci zcela odlišné nominální a efektivní zdanění jen proto, že některé podniky využijí investičních příležitostí v zahraničí.
(137)
Připomínky jedné ze třiceti zúčastněných stran (99) navíc podle Komise znamenají, že v rozporu s logikou španělského daňového systému by byla i argumentace, kterou situaci zdůvodňuje Španělsko. V těchto připomínkách se uvádí, že při přeshraniční podnikové kombinaci by vzniklý goodwill s nejvyšší pravděpodobností patřil do zahraničí, a to konkrétně ke stálé provozovně v zahraničí, která vznikne zrušením cílového podniku. Podle uvedených připomínek by tudíž ani při přeshraniční podnikové kombinaci Španělsko nedovolilo, aby se goodwill ve Španělsku odepisoval, protože se v této zemi nenachází. Komise také poukazuje na skutečnost, že v podmínkách, které platí pro každou z těchto dvou situací, existují ještě další rozdíly. Podle sporného opatření se do výpočtu základu pro odpis nezahrnují podíly nabyté před 1. lednem 2002. V případě podnikové kombinace se však toto hraniční datum pro výpočet goodwillu nezohledňuje. U podnikové kombinace musí daňový poplatník doložit, že kombinace byla motivována především hospodářskými důvody, aby se zabránilo kombinacím, jimiž se sleduje pouze získání daňových výhod (100) (zatímco sporné opatření přináší pouze daňové výhody). Jelikož španělské orgány nedokázaly předložit přesvědčivé argumenty, které by tyto rozdíly ospravedlňovaly, rozdíly nelze považovat za náležitě opodstatněné logikou španělské daňové soustavy.
(138)
Španělské orgány v neposlední řadě také argumentují, že sporné opatření lze ospravedlnit zásadou neutrality, kterou je třeba uplatňovat v oblasti zdaňování příjmů právnických osob (101). Důvodová zpráva k zákonu o dani z příjmu právnických osob (102), který platil v době, kdy bylo sporné opatření zavedeno, k této zásadě jasně odkazuje. Komise v tomto směru uvádí, že důvodem k úpravě je i „zásada konkurenceschopnosti“ (103) citovaná španělskými orgány, které mluví výslovně o „navýšení vývozu“. V této souvislosti je však třeba připomenout, že podle dřívějších rozhodnutí Komise (104) je neúměrné, aby se podnikům, jež se nacházejí ve srovnatelné situaci, ukládala rozdílná efektivní daňová povinnost jen proto, že některé podniky se věnují činnosti související s vývozem nebo se snaží investovat v zahraničí. Komise rovněž připomíná vyjádření Soudu (105): „[…] ačkoli zásady rovnosti před daní a daňové schopnosti jsou zajisté součástí základů španělské daňové soustavy, tyto zásady neukládají, aby s poplatníky nacházejícími se v jiných situacích bylo zacházeno stejným způsobem […].“
(139)
S ohledem na výše uvedenou argumentaci se Komise domnívá, že zásada neutrality sporné opatření neospravedlňuje. Jak uvádějí dvě zúčastněné strany, skutečnost, že sporného opatření lze využít při nabytí menšinového 5 % podílu, který byl získán po určitém datu, je dokladem toho, že sporné opatření by se vztahovalo na určité ne příliš podobné situace. Bylo by tak možné tvrdit, že se situacemi, které jsou ze skutkového i právního hlediska rozdílné, se v referenčním systému nakládá stejně. Komise je proto názoru, že zásadu neutrality nelze použít jako argument, jenž by sporné opatření ospravedlňoval.
(140)
Na základě výše uvedeného dospěla Komise k závěru, že selektivní zvýhodnění předmětného daňového režimu není možné ospravedlnit povahou daňové soustavy. Sporné opatření tudíž podle všeho obsahuje diskriminační prvek v podobě omezení daňového zvýhodnění v závislosti na zemi, kde transakce proběhla, a tuto diskriminaci nelze ospravedlnit logikou španělské daňové soustavy.
A.2 Dodatečná argumentace: Analýza sporného opatření podle referenčního systému, který vychází z návrhu španělských orgánů
(141)
V předcházejících bodech Komise sice vyložila svou domněnku, podle níž jsou argumenty španělských orgánů založeny na nesprávném rozboru právních předpisů třetích zemí, stejně jako v dřívějším rozhodnutí však sporné opatření posoudila také z hlediska hypotetického referenčního systému po vzoru toho, který navrhují španělské orgány.
(142)
Španělské orgány vysvětlují, že sporné opatření má zabránit tomu, aby se z hlediska zdaňování zacházelo rozdílně s akvizicemi, po nichž následuje provedení úplatné podnikové kombinace, a s akvizicemi, kde po nabytí podílu k podnikové kombinaci nedojde. Na tomto základě by se působnost sporného režimu omezovala na akvizice významného podílu v podnicích usazených mimo Španělsko, neboť přeshraniční podniková kombinace by byla kvůli určitým překážkám složitější než kombinace domácí (106). V důsledku těchto překážek by se španělští daňoví poplatníci investující v zahraničí nacházeli z právního i skutkového hlediska v jiné situaci než daňoví poplatníci investující ve Španělsku. Španělské orgány k tomu uvádějí (107): „Rozdílnost v některých daňových opatřeních nemusí nutně znamenat, že jde o státní podporu. Jak se uvádí ve sdělení Komise, je nutné zabývat se i tím, zda jsou taková opatření potřebná nebo funkční z hlediska efektivnosti daňové soustavy. Tento španělský daňový předpis tak upravil odlišné daňové režimy pro objektivně rozdílné situace, mezi něž patří i akvizice podílů v zahraničích subjektech oproti akvizicím ve španělských podnicích (ty se liší v možnosti provedení kombinace, v podstupovaném riziku apod.), přičemž za tímto rozlišením stála snaha dosáhnout daňové neutrality, kterou požaduje vnitrostátní španělská legislativa i samotné právo Unie, a také snaha zajistit soudržnost a účinnost španělské daňové soustavy.“ Z tohoto důvodu je zvláštní zdaňování přeshraničních akvizic potřeba k zajištění neutrality ve španělské daňové soustavě a má zabránit tomu, aby byly zvýhodněny akvizice španělských podílů. Z tohoto důvodu se španělské orgány a třicet zúčastněných stran také domnívá, že správným referenčním rámcem pro posouzení sporného opatření by bylo zdaňování goodwillu u zahraničních akvizic.
(143)
Komise je nicméně názoru, že i podle tohoto alternativního referenčního systému, který lze definovat jako daňový režim goodwillu a finančního goodwillu vzniklého nabytím hospodářské účasti v podniku usazeném v jiné zemi než ve Španělsku, sporné opatření zůstává výjimkou, jež nezapadá do logiky španělské daňové soustavy. Skutečnost, že při akvizici minoritního, 5 % podílu po určitém konkrétním datu lze využít sporného opatření, je dokladem toho, že opatření se vztahuje na jisté situace, které nemají nic výrazně společného s jinými transakcemi, které vyžadují alespoň většinovou účast. Nezbývá tedy než prohlásit, že podle tohoto alternativního, hypotetického referenčního systému se uplatňuje stejný přístup k situacím, které jsou rozdílné ze skutkového i právního hlediska. Komise se proto domnívá, že sporné opatření je i podle tohoto alternativního referenčního systému výjimkou a že k jeho opodstatnění nelze argumentovat zásadou neutrality.
B. Souvislost se státními prostředky
(144)
Opatření souvisí s využíváním státních prostředků, jelikož stát se jím vzdává nároku na příjem z daně v hodnotě, jež odpovídá snížení daňové povinnosti podniků, které jsou poplatníky ve Španělsku a které nabývají významného podílu v zahraničních subjektech; přičemž tuto slevu na dani stát poskytuje po dobu minimálně 20 let po realizaci akvizice.
(145)
Takové odpouštění daně snižuje podnikům zátěž, kterou by jinak musely hradit, a přestože se nejedná o subvence v pravém slova smyslu, má toto opatření podobnou povahu a totožné účinky. Jakékoli opatření, jež umožňuje určitým podnikům využívat slevy na dani nebo odkladu pro platbu daně, kterou by za obvyklých okolností musely uhradit, se rovná státní podpoře. Z rozpočtového hlediska a v souladu s judikaturou Soudu (108) a sdělením Komise (109) přichází stát v důsledku sporného opatření, resp. v důsledku snížení daňového základu, o daňové příjmy, což se ve výsledku rovná vynakládání státních prostředků.
(146)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že sporné opatření souvisí s využíváním státních prostředků.
C. Narušení hospodářské soutěže a obchodu mezi členskými státy
(147)
V judikatuře Soudního dvora (110) se uvádí: „[…] Za účelem kvalifikace vnitrostátního opatření jako zakázané státní podpory není namístě zjistit skutečný dopad podpory na obchod mezi členskými státy a skutečné narušení hospodářské soutěže, ale pouze přezkoumat, zda může podpora ovlivnit tento obchod a narušit hospodářskou soutěž. Konkrétně, pokud podpora poskytnutá členským státem posiluje postavení podniku vzhledem k jiným konkurenčním podnikům v obchodě v rámci Unie, musí být tento obchod považován za ovlivněný podporou. […] Krom toho není nezbytné, aby se zvýhodněný podnik sám o sobě podílel na obchodu uvnitř Unie. Pokud totiž členský stát poskytne podniku podporu, může zůstat vnitrostátní činnost zachována nebo může být zvýšena s tím důsledkem, že možnosti podniků usazených v jiných členských státech proniknout na trh tohoto členského státu jsou snížené.“ Abychom mohli dojít k závěru, že opatření narušuje hospodářskou soutěž, je navíc podle ustálené judikatury (111) dostačující, že na trzích otevřených hospodářské soutěži příjemce podpory konkuruje jiným podnikům. Komise se domnívá, že podmínky uvedené v judikatuře jsou splněny z následujících důvodů.
(148)
Zaprvé sporné opatření poskytuje výhodu z hlediska financování, a posiluje tudíž postavení hospodářské jednotky, jež může být tvořena příjemcem a cílovým podnikem. V tomto ohledu a v souladu s judikaturou Soudního dvora (112) je třeba pouhou kontrolu nad cílovým podnikem a skutečný výkon této kontroly prostřednictvím přímého či nepřímého zasahování do řízení uvedeného podniku chápat jako účast na hospodářské činnosti ovládaného podniku.
(149)
Zadruhé může toto sporné opatření narušit hospodářskou soutěž - zejména mezi evropskými soutěžiteli - tím, že umožní snížení daně ve prospěch španělských podniků, které nabyly významného podílu v cílových podnicích. Tato analýza je potvrzena skutečností, že mnohé podniky poté, co bylo přijato rozhodnutí o zahájení řízení, prohlásily nebo si stěžovaly, že sporné opatření představuje podstatnou výhodu a španělské podniky podporuje v jejich úsilí o spojení, a to zejména v kontextu dražebních postupů. Tyto skutečnosti přinejmenším potvrzují názor řady jiných než španělských podniků, že je jejich postavení na trhu sporným opatřením ovlivněno, bez ohledu na správnost jejich podrobných argumentů, pokud jde o existenci podpory.
(150)
Nakonec by Komise ráda zdůraznila, že selektivní zvýhodnění se poskytuje podnikům, které jsou španělskými daňovými poplatníky, a nevztahuje se na činnost, kterou španělští daňoví poplatníci provozují mimo Unii. Daňový základ, který se snižuje, je založen na hospodářské činnosti zdanitelné ve Španělsku. Zvýhodnění se proto uplatňuje přímo na činnost, již příjemce provozuje ve Španělsku, nikoliv ve stálé provozovně mimo Unii. S přihlédnutím k výše uvedenému nelze podle Komise v tomto případě tvrdit, že zvýhodnění nemůže narušit hospodářskou soutěž nebo obchod mezi členskými státy, protože sporné opatření se použije na třetí země. Skutečnost, že zvýhodnění se odvíjí od objektivních podmínek, jež souvisejí s transakcemi se státy mimo Unii, nebrání tomu, aby účinek opatření vedl ke snížení daňového základu za hospodářskou činnost vyvíjenou na vnitřním trhu.
(151)
Komise tudíž došla k závěru, že sporné opatření může ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž - zejména na vnitřním trhu - tím, že potenciálně zlepší operativní podmínky příjemců, kteří se přímo účastní hospodářských činností, jež ve Španělsku podléhají daňové povinnosti.
D. Reakce Komise na obdržené připomínky
(152)
Před přijetím závěrů ohledně kvalifikace opatření považuje Komise za vhodné provést podrobnější analýzu určitých argumentů předložených španělskými orgány a třetími stranami, které v odstavcích týkajících se posouzení režimu (bod 96 a další) ještě nebyly explicitně či implicitně projednány.
D.1 Reakce na údaje z daňových přiznání z roku 2006 a na připomínky k rozsudku Soudního dvora C-501/00
(153)
Co se týká údajů z daňových přiznání z roku 2006 získaných španělskými orgány za účelem prokázání té skutečnosti, že sporné opatření (113) není selektivní, Komise zdůrazňuje obecné nedostatky, pokud jde o přesnost předložených informací. Zaprvé: údaje jednotlivé příjemce rozdělují podle kategorií (činnost, obrat), ale neuvádějí, zda dotyční příjemci představují malou či velkou část každé z dotčených kategorií. Zadruhé: ačkoli by statistické údaje založené na výši obratu příjemců mohly být zajímavým ukazatelem, kterým by bylo možno prokázat použitelnost sporného opatření na všechny podniky ve Španělsku, je třeba zdůraznit, že se sporné opatření týká nabývání podílů. Tento typ investic nutně nevytváří velký obrat, což například naznačuje, že holdingové společnosti mohou v uvedených údajích figurovat jako malé a střední podniky. Aby tudíž bylo možno tyto údaje považovat za relevantní, bylo by nutné zohlednit dodatečné ukazatele, jako například celkové údaje z rozvahy, stejně jako otázku, zda mohou příjemci konsolidovat svůj daňový základ s ostatními daňovými poplatníky ve Španělsku. Zatřetí: údaje se také nezdají být reprezentativní, neboť neuvádějí velikost podílů (většinových nebo pouze menšinových), které příjemci získali. Na závěr lze říci, že v získaných údajích se nevyskytuje žádná informace, jež by umožnila určit, zda jsou splněny podmínky stanovené v doporučení Komise z roku 2003 o malých a středních podnicích (114). Komise se tudíž domnívá, že neúplné a ne příliš reprezentativní údaje poskytnuté španělskými orgány nevyvrátily její důkaz o tom, že má sporné opatření vzhledem k samotným charakteristikám dotyčných právních předpisů selektivní charakter.
(154)
Nicméně i kdyby byly argumenty poskytnuté španělskými orgány doplněny dodatečnými důkazy, neodstranilo by to selektivní charakter sporného opatření, neboť tohoto opatření využívají pouze určité podniky, rovněž ve smyslu rozsudku Soudního dvora ve věci Španělské království v. Komise C-501/00 (115). Tento rozsudek Soudního dvora je třeba připomenout v souvislosti s kvalifikací tohoto opatření jako opatření obecného (116), kterou mu přiřkly španělské orgány z toho důvodu, že jej může využít jakýkoli podnik se sídlem ve Španělsku. Tento případ se týkal rovněž výjimky ze španělské daně z příjmů právnických osob, konkrétněji opatření nazvaného „Daňový odpočet u vývozních činností“. Španělské orgány před Soudním dvorem tvrdily, že je režim otevřený všem podnikům, které jsou daňovými rezidenty ve Španělsku. Soudní dvůr se nicméně domníval, že „daňový odpočet by mohl totiž svědčit pouze jedné kategorii podniků, tedy podnikům, které mají vývozní aktivity a provádějí určité investice uvedené ve sporných opatřeních“ (117). Komise se domnívá, že i ve stávajícím případě má sporné opatření za cíl upřednostnit vývoz kapitálu ze Španělska, a posílit tak postavení španělských podniků v zahraničí, což vede ke zlepšení konkurenceschopnosti příjemců režimu podpory.
(155)
V této souvislosti je třeba zdůraznit, že podle Soudního dvora „pro odůvodnění sporných opatření vzhledem k povaze nebo uspořádání daňové soustavy, do níž jsou začleněna, nestačí tvrdit, že směřují k podpoře mezinárodního obchodu. Takový účel sice představuje hospodářský cíl, ale nebylo prokázáno, že odpovídá obecné logice platné daňové soustavy. […] Proto okolnost, že sporná ustanovení sledují cíl obchodní nebo průmyslové politiky, jako je podpora mezinárodního obchodu podporou investic v zahraničí, nestačí k tomu, aby byly bez dalšího vyjmuty z kvalifikace jako ‚podpory‘ ve smyslu čl. 4 písm. c) UO.“ (118) Ve stávajícím případě španělské orgány jednoduše prohlásily, že sporné opatření má za cíl podpořit mezinárodní obchod a konsolidaci podniků. Nepředložily však důkaz o tom, že by toto opatření bylo odůvodněné logikou systému. Vzhledem k výše uvedenému Komise potvrzuje svou analýzu, že má sporné opatření selektivní charakter.
D.2 Reakce na připomínky k postupu Komise
(156)
Co se týká odkazu na údajně novátorskou interpretaci pojmu selektivnosti ve stávajícím případě, je třeba v prvé řadě zdůraznit, že je tento přístup naprosto v souladu s rozhodovacími postupy Komise a judikaturou Soudního dvora popsanými v bodě 109. Přístup se v tomto konkrétním případě rovněž neliší od rozhodnutí Komise č. 480/2007 (119), na které odkazují španělské orgány. Toto rozhodnutí ve skutečnosti zohlednilo specifický charakter sledovaného cíle v odkaze (120) na Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru - Cesta k účinnějšímu využívání daňových pobídek pro VaV (121). V projednávaném případě nesleduje sporné opatření srovnatelný cíl. Španělské opatření, jež bylo předmětem rozhodnutí Komise N 480/07, navíc na rozdíl od projednávaného případu nerozlišovalo transakce vnitrostátní od mezinárodních.
(157)
Na závěr lze říci, že pokud jde o výjimku ze systému zdanění podniků, jež vyplývá z uplatňování směrnic (122), jako například směrnice o mateřských a dceřiných společnostech nebo směrnice o platbách úroků a licenčních poplatků v přeshraničním kontextu, Komise se domnívá, že situace vyplývající z uplatnění těchto směrnic je naprosto v souladu s úvahou uvedenou v tomto rozhodnutí. Na přeshraniční transakce v rámci Unie a na transakce v rámci každého členského státu bude třeba v důsledku harmonizace na úrovni Unie nahlížet jako na srovnatelné právní a skutkové situace. Komise by navíc ráda poukázala na zjištění Tribunálu (123): „za současného stavu práva Unie spadají přímé daně do pravomoci členských států, i když podle ustálené judikatury tyto členské státy musejí při výkonu této pravomoci dodržovat toto právo (viz zejména rozsudek ve věci C-391/97, Geschwind, Sb. rozh. 1999, s. I-5451, bod 20), a zdržet se tedy v tomto kontextu přijetí jakýchkoli opatření, která mohou představovat státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem.“
D.3 Reakce na připomínky k čl. 65 odst. 1 písm. a) Smlouvy o fungování EU
(158)
Jak už bylo zdůrazněno výše, je třeba mít na paměti, že ačkoli přímé zdanění spadá do pravomoci členských států, stále platí, že členské státy musejí při výkonu této pravomoci dodržovat právo Unie (124) včetně ustanovení Smlouvy o fungování EU o státních podporách. Ustanovení čl. 65 odst. 1 písm. a) SFEU pouze omezuje působnost čl. 63 SFEU a žádným způsobem neovlivňuje uplatňování pravidel SFEU pro státní podpory, včetně pravidel, která Komisi svěřují v této oblasti kontrolní pravomoci.
(159)
Článek 65 SFEU, jehož se dovolávají španělské orgány, musí být interpretován ve spojení s článkem 63 SFEU, který zakazuje omezení volného pohybu kapitálu mezi členskými státy. Ustanovení čl. 65 odst. 1 SFEU stanoví, že „článkem 63 není dotčeno právo členských států: a) uplatňovat příslušná ustanovení svých daňových předpisů, která rozlišují mezi daňovými poplatníky podle místa bydliště nebo podle místa, kde je jejich kapitál investován.“
(160)
Možnost, kterou členským státům nabízí čl. 65 odst. 1 písm. a) SFEU, tedy možnost uplatňovat příslušná ustanovení svých daňových předpisů, která rozlišují mezi daňovými poplatníky podle místa bydliště nebo podle místa, kde je jejich kapitál investován, již byla potvrzena Soudním dvorem. Podle judikatury platné před vstupem čl. 65 odst. 1 písm. a) SFEU v platnost by daňové předpisy členských států, kterými byly zavedeny určité rozdílné přístupy (zejména na základě místa bydliště daňových poplatníků), mohly být slučitelné s právem Unie pouze tehdy, použijí-li se na situace, jež nejsou objektivně srovnatelné (125) nebo mohou-li být odůvodněny naléhavými důvody obecného zájmu souvisejícími především se soudržností daňového systému (126). V každém případě nelze považovat čistě ekonomické cíle za naléhavý důvod obecného zájmu, kterým by mohlo být odůvodněno omezení základních svobod vyplývajících ze Smlouvy o fungování EU (127).
(161)
Co se týká období po vstupu čl. 65 odst. 1 písm. a) SFEU v platnost, Soudní dvůr prozkoumal možnou přítomnost objektivně srovnatelných situací, které by mohly být odůvodněním právních předpisů omezujících volný pohyb kapitálu. S ohledem na určité daňové právní předpisy, které odrazovaly daňové poplatníky s bydlištěm v jednom členském státě investovat své kapitálové prostředky do společností usazených v jiném členském státě a které měly rovněž omezující účinek na společnosti usazené v jiných členských státech, neboť pro tyto společnosti představovaly překážku pro získávání kapitálu v dotyčném členském státě, Soudní dvůr několikrát konstatoval, že takové právní předpisy nemohou být odůvodněny objektivním rozdílem v situaci, který je způsobilý založit rozdíl v daňovém zacházení v souladu s čl. 65 odst. 1 písm. a) SFEU (128).
(162)
V žádném případě nelze opomenout, že čl. 65 odst. 3 SFEU stanoví, že vnitrostátní právní předpisy uvedené v čl. 65 odst. 1 písm. a) SFEU nesmějí představovat ani prostředek svévolné diskriminace, ani zastřené omezování volného pohybu kapitálu a plateb (129).
(163)
Vzhledem k výše uvedenému a zejména s přihlédnutím k tomu, že v některých třetích zemích, v nichž se sporný režim uplatňuje, neexistují výslovné právní překážky, se Komise domnívá, že v tomto případě je nabývání podílů vnitrostátních podniků, jakož i podílů podniků usazených ve všech ostatních členských státech i některých třetích zemích, v nichž nebyly nalezeny žádné výslovné právní překážky, z výše uvedených důvodů v objektivně srovnatelné situaci a že neexistují naléhavé důvody obecného zájmu, které by odůvodňovaly odlišný přístup k daňovým poplatníkům podle místa, kde je jejich kapitál investován.
E. Závěry týkající se klasifikace sporného opatření
(164)
Vzhledem k tomu, že systém se uplatňuje jak v Unii (viz dřívější rozhodnutí), tak v určitých případech mimo ni (tam, kde nebyla zjištěna žádná výslovná právní překážka), se Komise domnívá, že sporné opatření ve všech svých prvcích a také ve vztahu k akvizicím mimo Unii splňuje všechny podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU, a proto je třeba jej považovat za státní podporu.
(165)
V souladu s judikaturou Soudního dvora (130) by Komise ráda zopakovala, že cílem tohoto rozhodnutí není stanovit podmínky, jež by zúčastněnému členskému státu umožnily vyhnout se klasifikaci sporného opatření jako státní podpory. Tento aspekt je spíše předmětem dialogu mezi španělskými orgány a Komisí v rámci oznámení dotčeného systému a měl proběhnout před jeho vstupem v platnost.
F. Slučitelnost
(166)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise se domnívá, že se na dotyčný režim státní podpory nevztahuje žádná z výjimek uvedených v čl. 107 odstavcích 2 a 3 SFEU.
(167)
Španělské orgány a třicet zúčastněných stran v průběhu řízení předložily své argumenty s cílem prokázat, že výjimky uvedené v čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU jsou v tomto případě použitelné (131). Dvě zúčastněné strany byly toho názoru, že žádné z ustanovení čl. 107 odst. 2 ani čl. 107 odst. 3 SFEU v tomto případě použitelné není.
(168)
Výjimky uvedené v čl. 107 odst. 2 SFEU týkající se podpor sociálního charakteru poskytovaných jednotlivým spotřebitelům, podpor určených na zmírnění škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými výjimečnými jevy a podpor ve prospěch hospodářství určitých regionů Spolkové republiky Německo nejsou v tomto případě použitelné.
(169)
Nepoužije se ani výjimka uvedená v čl. 107 odst. 3 písm. a), kterou se povolují podpory, jež mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností, neboť opatření není podmíněno uskutečněním žádného druhu činnosti ve specifických oblastech (132).
(170)
Stejně tak nelze na sporné opatření přijaté v roce 2001 nahlížet jako na opatření podporující uskutečnění projektu společného evropského zájmu nebo na opatření určené k nápravě vážné poruchy v hospodářství Španělska, jak je uvedeno v čl. 107 odst. 3 písm. b). Nemá ani za cíl pomoci kultuře a zachování kulturního dědictví, jak je uvedeno v čl. 107 odst. 3 písm. d).
(171)
Na závěr lze říci, že je třeba sporné opatření prozkoumat ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c), který povoluje udělení podpor určených k usnadnění rozvoje určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. V tomto ohledu je třeba především zdůraznit, že sporné opatření nespadá do oblasti působnosti žádného rámce nebo pokynů vymezujících podmínky, na jejichž základě lze určité druhy podpory považovat za slučitelné s vnitřním trhem.
(172)
Pokud jde o argumenty předložené španělskými orgány a třiceti zúčastněnými stranami ohledně Akčního plánu pro státní podpory na rok 2005 (133), kterými vyjádřily své přesvědčení o tom, že mohou být určitá opatření slučitelná, pokud v zásadě reagují na selhání trhu, Komise poznamenává, že údajné obecné potíže při provádění přeshraničních fúzí nemohou být považovány za selhání trhu.
(173)
To, že konkrétní podnik možná není schopen provést určitý projekt nebo transakci bez pomoci, nutně neznamená, že existuje selhání trhu. O existenci selhání trhu lze hovořit pouze tehdy, když tržní síly nejsou schopny samy dosáhnout účinného výsledku, tedy když se nedosáhne veškerého potenciálního přínosu z dané transakce.
(174)
Komise nepopírá, že náklady na některé transakce mohou být mnohem větší než náklady na jiné transakce. Nicméně vzhledem k tomu, že tyto náklady jsou náklady reálnými, které přesně odrážejí povahu dotyčných projektů, tedy náklady spojené s různými zeměpisnými oblastmi nebo různými právními řády, v nichž jsou prováděny, je pro podniky účinným řešením tyto náklady plně zohlednit v okamžiku přijímání rozhodnutí. Neefektivní by naopak bylo, kdyby tyto reálné náklady nebyly zohledněny, nebo byly dokonce vyrovnány pomocí státní podpory. Tentýž druh rozdílů v reálných nákladech se objeví rovněž při srovnání různých transakcí v rámci jedné země a při srovnání transakcí přeshraničních; existence těchto rozdílů neznamená, že bude tržní výsledek neefektivní.
(175)
Všechny příklady údajného navýšení nákladů na realizaci mezinárodních transakcí ve srovnání s transakcemi vnitrostátními, které uvedly španělské orgány, se týkají reálných nákladů na realizaci transakcí, jež by měly být za účelem dosažení efektivních výsledků plně zohledněny účastníky na trhu.
(176)
Aby došlo k selhání trhu, muselo by především dojít k souhře vnějších okolností (nepřímých pozitivních účinků) vyvolaných transakcemi nebo důležitými informacemi asymetrické či neúplné povahy, které by odradily od provedení transakcí, jež by jinak bývaly byly efektivní. I když může v určitých mezinárodních i vnitrostátních transakcích (například v rámci společných programů výzkumu a vývoje) tato situace teoreticky nastat, nelze ji považovat za neodmyslitelnou součást všech mezinárodních transakcí a ještě méně za součást transakcí uvedeného druhu. V tomto ohledu se Komise domnívá, že argument týkající se selhání trhu není přijatelný.
(177)
Na druhé straně je třeba připomenout, že při posouzení slučitelnosti podpory s vnitřním trhem Komise zvažuje kladné dopady opatření při dosahování cíle společného zájmu a jeho potenciálně záporné vedlejší účinky, jako je například narušení obchodu a hospodářské soutěže. Na základě této praxe stanoví Akční plán pro státní podpory „test vyváženosti“ zahrnující tři etapy. První dvě etapy se týkají pozitivních účinků státní podpory a etapa třetí účinků negativních. Podstatou testu vyváženosti jsou tři otázky:
a)
posouzení toho, zda podpora sleduje dosažení specifického cíle společného zájmu (například růstu, zaměstnanosti, soudržnosti, životního prostředí nebo energetické bezpečnosti);
b)
posouzení toho, zda je podpora přiměřená, aby zajistila splnění cíle společného zájmu, tedy napravuje-li navrhovaná podpora selhání trhu, nebo splnění jiného cíle. K vypracování tohoto hodnocení je třeba ověřit, zda:
i)
je státní podpora přiměřený politický nástroj;
ii)
existuje motivační účinek, konkrétně zda podpora mění chování podniků;
iii)
je opatření podpory přiměřené, tj. zda by bylo možné dosáhnout stejné změny chování s menší podporou;
c)
je narušení hospodářské soutěže a obchodu omezené natolik, že celkově převažují příznivé účinky.
(178)
Zaprvé je třeba posoudit, zda lze cíl podpory skutečně považovat za cíl společného zájmu. I přes údajný záměr, kterým je podpora integrace jednotného trhu, není v tomto případě cíl podpory jasně specifikován, neboť přesahuje rámec integrace trhu tím, že podporuje expanzi španělských podniků zejména na evropský trh.
(179)
Druhá fáze si vyžaduje posouzení toho, zda je podpora přiměřená, aby se dosáhlo specifického cíle společného zájmu. Konkrétněji musí být státní podporou změněno chování přijímajícího podniku tak, aby tento podnik prováděl činnosti přispívající k dosažení cíle společného zájmu, které by tento podnik bez poskytnutí podpory neprováděl nebo by je prováděl v omezené míře či rozdílným způsobem. Specifické argumenty prokazující pravděpodobnost vzniku tohoto motivačního účinku nebyly španělskými orgány ani třiceti zúčastněnými stranami předloženy.
(180)
Třetí otázka se týká negativních účinků státní podpory. Podpora poskytnutá podniku nebo konkrétnímu hospodářskému odvětví může způsobit závažné narušení hospodářské soutěže nebo obchodu mezi členskými státy, i když je přiměřená pro dosažení cíle společného zájmu. V tomto ohledu se třicet zúčastněných stran domnívá, že režim podpory nemá dopad na situaci v oblasti hospodářské soutěže, ve které se nacházejí podniky podléhající dani z příjmů právnických osob ve Španělsku, neboť finanční dopad čl. 12 odst. 5 je zanedbatelný. Jak už bylo nicméně uvedeno v bodě 126 i v bodech následujících, vše naznačuje tomu, že dopad čl. 12 odst. 5 zdaleka zanedbatelný není. Navíc vzhledem k tomu, že je režim podpory použitelný pouze na zahraniční transakce, je jasné, že narušení hospodářské soutěže se jasně projevuje na zahraničních trzích.
(181)
Poslední fáze rozboru slučitelnosti spočívá v hodnocení toho, zda případné pozitivní dopady opatření podpory převažují nad jeho dopady negativními. Existence specifického cíle, jehož dopady by byly zjevně pozitivní, nebyla v souladu s výše uvedenými skutečnostmi v tomto případě španělskými orgány a třiceti zúčastněnými stranami prokázána. Uvedené orgány a zúčastněné strany se obecně domnívají, že čl. 12 odst. 5 TRLIS splňuje cíl Unie spočívající v podpoře přeshraničních transakcí, aniž by hodnotily potenciální a reálné negativní dopady sporného opatření. V každém případě je situace taková, že i kdyby pozitivním dopadem opatření byla podpora přeshraničních transakcí spočívající v odstranění překážek v těchto transakcích, Komise se domnívá, že pozitivní dopady opatření nepřevažují nad dopady negativními, a to obzvláště proto, že je oblast působnosti opatření nejasná a neurčitá.
(182)
Na závěr se Komise domnívá, že co se týká zejména analýzy podle čl. 107 odst. 3 písm. c), nejsou daňová zvýhodnění poskytnutá v souladu se sporným opatřením spojená s investicemi, vytvářením pracovních míst ani se specifickými projekty. Tato zvýhodnění dotyčné podniky jednoduše zbavují zátěže, se kterou by se jinak musely vyrovnat, a musejí být tudíž považována za provozní podporu. Provozní podpory v zásadě nespadají do oblasti působnosti čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, neboť narušují podmínky hospodářské soutěže v odvětvích, v nichž se tyto podpory poskytují, aniž by bylo možné těmito podporami kvůli jejich charakteru dosáhnout jakéhokoli cíle vymezeného tímto ustanovením (134). V souladu s běžnými postupy Komise nelze tuto podporu považovat za slučitelnou s vnitřním trhem, neboť neusnadňuje rozvoj určitých hospodářských činností nebo oblastí, ani není časově omezená, nedochází k postupnému snižování její intenzity a není úměrná tomu, co je potřebné k zamezení specifického hospodářského znevýhodnění v dotyčných oblastech. Výsledek „testu vyváženosti“ tuto analýzu potvrzuje.
(183)
S ohledem na výše uvedené nezbývá než dospět k závěru, že celý dotyčný režim podpory, včetně akvizic mimo Unii, není slučitelný s vnitřním trhem.
G. Navrácení podpory
(184)
Sporné opatření bylo provedeno, aniž by bylo předem oznámeno Komisi v souladu s čl. 108 odst. 3 SFEU. Sporné opatření je tudíž protiprávní státní podporou.
(185)
Pokud je protiprávně poskytnutá státní podpora shledána neslučitelnou s vnitřním trhem, je důsledkem takového zjištění to, že budou muset příjemci podporu navrátit v souladu s článkem 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (135). Navrácením podpory dojde k co největšímu obnovení konkurenceschopnosti existující před jejím poskytnutím. Argumenty, které by zdůvodnily obecný odklon od této základní zásady, nebyly předloženy ani španělskými orgány, ani třiceti zúčastněnými stranami.
(186)
Nicméně čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 stanoví, že „Komise nebude vyžadovat navrácení podpory, pokud by to bylo v rozporu s obecnými zásadami práva Unie“. Podle judikatury Soudního dvora a praxe Komise platí mimo jiné následující: je-li nařízeno navrácení podpory, lze to považovat za porušení obecných zásad práva Unie v tom případě, že se příjemce opatření může v důsledku jednání Komise oprávněně domnívat, že mu byla podpora poskytnuta v souladu s právními předpisy Unie (136).
(187)
Ve svém rozsudku ve věci Forum 187 (137) Soud uvedl, že „právo dovolávat se ochrany legitimního očekávání je otevřeno každému procesnímu subjektu, u kterého vzbudil orgán Společenství podložené naděje. Naopak, nikdo se nemůže dovolávat porušení této zásady, pokud neexistují určité záruky, které mu byly poskytnuty správou. Rovněž, i když je opatrný a obezřetný hospodářský subjekt s to předvídat přijetí opatření Unie, které se může nepříznivě dotknout jeho zájmů, dovolávat takovéto zásady se nemůže, pokud je toto opatření přijato.“
(188)
Španělské orgány se společně s třiceti zúčastněnými stranami dovolávaly zejména existence legitimního očekávání založeného zaprvé na určitých odpovědích Komise na písemné otázky poslanců a zadruhé na charakteru režimu podpor, který je údajně obdobný charakteru předcházejících opatření, jež Komise prohlásila za slučitelná. Zatřetí se španělské orgány společně s třiceti zúčastněnými stranami domnívají, že se v rámci zásady legitimního očekávání mimo jiné předpokládá, že Komise nemůže požadovat navrácení již provedených odpočtů, ani navrácení všech odpočtů, jež mají být provedeny, a to ve lhůtě až 20 let uvedené v TRLIS.
(189)
Pokud jde o charakter režimu podpory, který je údajně obdobný charakteru jiných opatření považovaných za opatření nezakládající státní podporu, Komise se domnívá, že režim podpory je v zásadě odlišný od opatření hodnocených Komisí v jejím rozhodnutí z roku 1984, které se týkalo koordinačních center usazených v Belgii (138). Oblast působnosti sporného opatření je rozdílná, neboť se toto opatření netýká činností v rámci skupiny, jako je tomu v případě koordinačních center usazených v Belgii. Sporné opatření má navíc odlišnou strukturu. Nabývá tím selektivního charakteru, a to zejména proto, že se uplatňuje pouze u transakcí se zahraničím.
(190)
Co se týče dopadu prohlášení Komise o legitimním očekávání příjemců, Komise se domnívá, že je třeba rozlišit dvě období: a) období od vstupu opatření v platnost, tedy ode dne 1. ledna 2002, do doby zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení v Úředním věstníku Evropské unie, tedy do 21. prosince 2007; b) období následující po zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení v Úředním věstníku Evropské unie.
(191)
Pokud jde o první období, Komise uznává své odpovědi na otázky poslance Erika Mejiera a poslankyně Sharon Bowlesové o možném charakteru státní podpory u sporného opatření. Konkrétněji: na otázku položenou poslancem Evropského parlamentu Erikem Meijerem dne 19. ledna 2006 jeden z komisařů jménem Komise odpověděl: „Komise nemůže potvrdit, zda jsou vysoké nabídky španělských podniků způsobeny španělskými daňovými předpisy, které podnikům umožňují rychlejší odpis finančního goodwillu, než je tomu u jejich francouzských nebo italských protějšků. Komise může nicméně potvrdit, že takové vnitrostátní právní předpisy nespadají do oblasti působnosti pravidel pro státní podporu, ale tvoří spíše součást obecných pravidel pro snižování hodnoty vztahujících se na všechny podniky ve Španělsku“ (139). Na otázku položenou poslankyní Evropského parlamentu Sharon Bowlesovou jeden z komisařů odpověděl jménem Komise dne 17. února 2006: „Podle informací, které má nyní Komise k dispozici, se zdá, že se španělské daňové zákony o odpisech goodwillu vztahují na všechny podniky ve Španělsku, nezávisle na jejich velikosti, odvětví, právní formě či na tom, zda se nacházejí v soukromém nebo veřejném vlastnictví, neboť jsou součástí pravidel pro obecné odpisy. Zdá se, že tudíž nespadají do oblasti působnosti pravidel pro státní podporu“ (140).
(192)
Těmito prohlášeními určenými Evropskému parlamentu Komise poskytla konkrétní, bezpodmínečné a soudržné záruky takové povahy, že v příjemci sporného opatření vyvolaly odůvodněná očekávání, že je režim odpisů goodwillu legální, neboť nespadá do oblasti působnosti pravidel pro státní podporu (141), a že tudíž žádná z výhod plynoucích z dotčeného režimu nemůže být předmětem následného řízení o navrácení. Přestože tato prohlášení neodpovídala formálnímu rozhodnutí Komise o tom, že režim odpisu nepředstavuje státní podporu, byl jejich účinek vzhledem ke vzniku legitimního očekávání rovnocenný, obzvláště při zohlednění toho, že v tomto případě byly respektovány platné postupy zaručující dodržení zásady společné odpovědnosti. Vzhledem k tomu, že je pojem státní podpora objektivní (142) a že Komise nemá v oblasti jejího výkladu diskreční pravomoc - na rozdíl od analýzy slučitelnosti - bude jakékoli přesné a bezpodmínečné prohlášení učiněné jménem Komise, podle něhož nelze určité vnitrostátní opatření považovat za státní podporu, přirozeně chápáno jako potvrzení toho, že opatření státní podporu nepředstavovalo již od počátku (to znamená rovněž před vydáním dotčeného prohlášení). Jakýkoli podnik, který si dříve nebyl jistý tím, že se na něj v budoucnu bude podle pravidel pro státní podporu vztahovat příkaz k navrácení výhod, jež získal v rámci režimu odpisů goodwillu vyplývajícího z transakcí uzavřených před vydáním prohlášení Komisí, by mohl na základě uvedených prohlášení dojít k závěru, že zmíněná nejistota byla neopodstatněná, neboť se od něj v tomto ohledu nemohlo očekávat vyvinutí většího úsilí než ze strany Komise. Za těchto zvláštních okolností a při zohlednění toho, že právo Unie nevyžaduje, aby byl prokázán příčinný vztah mezi zárukami poskytnutými orgánem Unie a chováním občanů nebo podniků, kterých se tyto záruky týkají (143), mohl jakýkoli obezřetný podnikatel skutečně očekávat, že Komise nebude následně vymáhat navrácení (144) v případě opatření, která v prohlášení určeném jinému orgánu Unie sama předem označila jako opatření nepředstavující podporu, nezávisle na tom, kdy byla transakce, při níž bylo opatření podpory využito, uzavřena.
(193)
Komise tudíž došla k závěru, že někteří příjemci sporného opatření mohli legitimně očekávat, že podpora nebude zpětně vymáhána. Z toho důvodu nepožaduje navrácení daňových podpor poskytnutých dotyčným příjemcům v souvislosti s podíly přímo či nepřímo drženými nabývajícím španělským podnikem v zahraničním podniku před datem zveřejnění (145) rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v souladu s čl. 108 odst. 2 SFEU v Úředním věstníku Evropské unie, v jejichž případě mohlo být sporného opatření využito.
(194)
Kromě těchto úvah, jež jsou totožné s úvahami formulovanými v dřívějším rozhodnutí, se Komise domnívá, že je třeba zohlednit ještě řadu dodatečných aspektů.
(195)
V bodě 117 dřívějšího rozhodnutí vyjádřila Komise názor, že španělské orgány ani třicet zúčastněných stran sice neposkytlo dostačující argumenty, jež by ospravedlnily rozdílné zacházení s akvizicemi podílů ve španělských podnicích a s akvizicemi podílů v podnicích sídlících v Unii, ale uvedla rovněž, že „nemůže takovéto rozlišování předem zcela vyloučit ve vztahu ke třetím zemím. Mimo Unii mohou skutečně stále existovat právní překážky, které přeshraničním kombinacím podniků brání, a které by tudíž přeshraniční transakce stavěly do jiné právní a skutkové situace než transakce realizované uvnitř Unie. Akvizice mimo Unii, které by jinak mohly využít daňového odpisu goodwillu tak, jak je tomu v případě většinového podílu, by mohly být ve výsledku z tohoto daňového zvýhodnění vyloučeny, protože by neexistovala možnost provést podnikovou kombinaci. Daňový odpis goodwillu u transakcí, jež probíhají mimo právní a skutkový rámec Unie, by tak mohl být nutný pro zajištění daňové neutrality“. V dřívějším rozhodnutí, které je dostupné na internetových stránkách Komise od začátku ledna 2010, Komise svou analýzu uzavřela v bodě 119 prohlášením, že „za těchto okolností ponechává Komise řízení zahájené podle rozhodnutí ze dne 10. října 2007 otevřené, a sice ve vztahu k akvizicím realizovaným mimo Unii, neboť španělské orgány přislíbily, že jí poskytnou nové podklady týkající se překážek, jež brání přeshraničním fúzím mimo Unii. Řízení zahájené dne 10. října 2007 tedy pokračuje, aby se dále zabývalo akvizicemi mimo Unii“.
(196)
V bodech 115-119 dřívějšího rozhodnutí Komise naznačila, že by mohl existovat rozdíl mezi akvizicemi prováděnými v Unii a akvizicemi realizovanými mimo ni. Komise konkrétně uvedla, že „mohou skutečně stále existovat právní překážky, které přeshraničním kombinacím podniků brání, a které by tudíž přeshraniční transakce stavěly do jiné právní a skutkové situace než transakce realizované uvnitř Unie“. Za těchto okolností se jako mimořádně významné jeví kritérium „právních překážek“ a kritérium „většinového podílu“.
(197)
S přihlédnutím ke konkrétním aspektům tohoto případu má Komise za to, že prohlášení v bodě 117 dřívějšího rozhodnutí mohlo vyvolat legitimní očekávání, pokud jde o uplatňování sporného režimu na transakce španělských podniků v těch třetích zemích, kde existují výslovné „právní překážky“ pro přeshraniční podnikové kombinace a kde konkrétní španělský podnik získal „většinový podíl“, nezávisle na datu před přijetím tohoto rozhodnutí, k němuž transakce proběhla.
(198)
Na základě informací předložených španělskými orgány ve zprávách - a aniž by tím byla dotčena skutečnost, že sporný režim a jeho uplatňování na jednotlivé případy z důvodů nastíněných v bodě 107 bylo označeno za státní podporu, - Komise podotýká, že ze sledovaných zemí existují výslovné právní překážky pro přeshraniční podnikové kombinace v právních předpisech dvou států, a sice Indie a Číny.
(199)
S ohledem na závěry vyvozené v bodech 119 a 120 Komise dospěla k závěru, že v případě transakcí s těmito dvěma zeměmi mohli příjemci sporného opatření, kteří získali většinový podíl, legitimně očekávat, že podpora se nebude vracet.
(200)
Podobný přístup se uplatní také na příjemce, kteří provedli transakce v jiných zemích (vedoucí k nabytí většinového podílu) a kteří budou zároveň schopni náležitě doložit, že v právu těchto třetích zemí platí nějaká výslovná právní překážka ve smyslu tohoto rozhodnutí. U států uvedených ve zprávách bude mít Komise na paměti, že na základě informací předložených španělskými orgány nebylo možné takové překážky nalézt, ale bude ochotna přezkoumat nové pádné důkazy o opaku.
(201)
V případě příjemců, kteří měli na základě odpovědí Komise poslancům Evropského parlamentu nebo na základě dřívějšího rozhodnutí legitimní očekávání, má Komise za to, že všichni tito příjemci by měli výhod sporného opatření nadále využívat, a to až do konce odpisovacího období, jež je v něm stanoveno. Komise uznává, že plánování transakcí a provádění investic doprovázelo přiměřené a legitimní očekávání určitého stupně kontinuity hospodářských podmínek, jejichž součástí je také sporné opatření. Proto se Komise v souladu s předchozí judikaturou Soudního dvora a se svou vlastní praxí (146) vzhledem k absenci nezbytného veřejného zájmu (147), domnívá, že by měli mít příjemci možnost nadále využívat výhod sporného opatření v průběhu celého období odpisování stanoveného v čl. 12 odst. 5 TRLIS.
(202)
Na druhé straně se Komise domnívá, že je třeba stanovit přiměřené přechodné období pro podniky vycházející z legitimního očekávání, které již v dlouhodobém výhledu získaly účasti v zahraničních podnicích a které tyto účasti v okamžiku zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení (legitimní očekávání založené na odpovědích Komise poslancům Evropského parlamentu) nebo v okamžiku zveřejnění tohoto rozhodnutí (legitimní očekávání založené na dřívějším rozhodnutí) nedržely nepřetržitě alespoň po dobu jednoho roku. Komise se tudíž domnívá, že by se na věc mělo nahlížet následovně: podniky, které před 21. prosincem 2007 (resp. k datu zveřejnění tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie) splňovaly všechny ostatní náležité podmínky uvedené v čl. 12 odst. 5 TRLIS, s výjimkou podmínky, podle které musí podnik své podíly držet nepřetržitě alespoň po dobu jednoho roku, rovněž využívají legitimního očekávání, pokud tyto účasti držely nepřetržitě alespoň po dobu jednoho roku nejpozději ke dni 21. prosince 2008 (resp. do roka po zveřejnění tohoto rozhodnutí).
(203)
Naopak v případě, kdy španělský nabývající podnik legitimního očekávání nevyužívá, bude od příjemce veškerá podpora neslučitelná s vnitřním trhem získána zpět. Výjimka nastane zaprvé v případě, že se španělský nabývající podnik před 21. prosincem 2007 (legitimní očekávání založené na odpovědích Komise poslancům Evropského parlamentu) nebo před datem zveřejnění tohoto rozhodnutí (legitimní očekávání založené na dřívějším rozhodnutí) neodvolatelně zavázal uvedenou účast držet; zadruhé v případě, že smlouva obsahovala odkládací podmínku, podle níž dotyčná transakce podléhá povinnému schválení regulačním orgánem; a za zatřetí v případě, že transakce byla oznámena před 21. prosincem 2007 (legitimní očekávání založené na odpovědích Komise poslancům Evropského parlamentu) nebo před datem zveřejnění tohoto rozhodnutí (legitimní očekávání založené na dřívějším rozhodnutí).
(204)
Komise se taktéž domnívá, že sporné opatření nepředstavuje podporu v případě, že příjemci splňovali v okamžiku požívání svých výhod všechny podmínky stanovené právním předpisem přijatým v souladu s čl. 2 nařízení Rady (ES) č. 994/98 (148) a platným v okamžiku, kdy využili snížení daně.
(205)
S ohledem na předešlé úvahy a jak bylo zdůrazněno v dřívějším rozhodnutí, přesná částka podpory - pro daný rok a daného příjemce - odpovídá čisté aktualizované hodnotě snížení daňového zatížení poskytnutého v rámci odpisu podle čl. 12 odst. 5 TRLIS. Záleží tudíž na sazbě daně použitelné pro daný podnik v příslušných letech a na platné úrokové diskontní sazbě.
(206)
Nominální hodnota podpory pro daný rok a daného příjemce odpovídá snížení daně podle čl. 12 odst. 5 TRLIS, které se vztahuje na účasti v zahraničních podnicích, jež nesplňují podmínky stanovené v dřívějších bodech.
(207)
Aktualizovaná hodnota se vypočte tak, že se úroková sazba použije na nominální hodnotu v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (149) a s nařízením Komise (ES) č. 271/2008 (150), kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004.
(208)
Pro výpočet daňového zatížení, jež by vzniklo příjemcům v případě neexistence opatření protiprávní podpory, se musí španělské orgány opírat o transakce, které se uskutečnily v období předcházejícím zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení v Úředním věstníku Evropské unie (legitimní očekávání založené na odpovědích Komise poslancům Evropského parlamentu) nebo v období předcházejícím zveřejnění tohoto rozhodnutí (legitimní očekávání založené na dřívějším rozhodnutí), jak bylo uvedeno výše. Nelze tvrdit, že v případě neexistence protiprávních výhod by příjemci za účelem snížení daňového zatížení pro své transakce zvolili odlišnou strukturu. Jak je jasně uvedeno v rozsudku Soudního dvora ve věci Unicredito (151), tyto hypotetické úvahy pro účely výpočtu podpory nelze zohlednit.
VIII. ZÁVĚR
(209)
Vzhledem k výše uvedené judikatuře a konkrétním aspektům této věci Komisi nezbývá než se domnívat, že čl. 12 odst. 5 TRLIS představuje režim státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU i co se týče akvizic mimo Unii. Komise má rovněž za to, že sporné opatření bylo provedeno za porušení čl. 108 odst. 3 SFEU, a představuje proto režim protiprávní podpory také při použití na akvizice uvnitř Unie.
(210)
Nicméně vzhledem k tomu, že do data zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení existovalo legitimní očekávání, Komise se výjimečně vzdává požadavku navrácení jakékoli daňové výhody vyplývající z uplatnění režimu (a souhlasí s tím, aby se opatření nadále uplatňovalo po celou dobu odpisování, jež je v režimu stanovena) v případě podpory týkající se podílů v zahraničních podnicích, jež španělské nabývající podniky přímo či nepřímo držely před datem zveřejnění rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v souladu s čl. 108 odst. 2 v Úředním věstníku Evropské unie - výjimka nastane zaprvé v případě, že se španělský nabývající podnik před 21. prosincem 2007 neodvolatelně zavázal uvedenou účast držet; zadruhé v případě, že smlouva obsahovala odkládací podmínku, podle níž dotyčná transakce podléhá povinnému schválení regulačním orgánem; a za třetí v případě, že byla transakce oznámena před 21. prosincem 2007. Komise se také vzdává navrácení jakýchkoli daňových výhod vyplývajících z uplatnění režimu podpory (a souhlasí s tím, aby se opatření nadále uplatňovalo po celou dobu odpisování, jež je v režimu stanovena) v případě transakcí spočívajících v nabytí většinových podílů, ke kterým došlo před zveřejněním tohoto rozhodnutí a které byly provedeny ve třetích zemích, kde je existence výslovných právních překážek pro přeshraniční podnikové kombinace podle zásad stanovených v tomto rozhodnutí náležitě opodstatněná,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Režim podpory, který Španělsko provedlo v souladu s čl. 12 odst. 5 Královského legislativního dekretu č. 4/2004 ze dne 5. března 2005, jímž byly konsolidovány úpravy provedené ve španělském zákoně o dani z příjmu právnických osob, a který byl Španělskem protiprávně uplatňován v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, je, pokud jde o podporu poskytovanou příjemcům při akvizicích mimo Unii, neslučitelný s vnitřním trhem.
2. Daňové odpočty, které byly příjemcům přiznány při akvizicích mimo Unii podle čl. 12 odst. 5 TRLIS v souvislosti s účastmi drženými přímo či nepřímo v zahraničních podnicích, jež splňovaly náležité podmínky režimu podpory před 21. prosincem 2007, s výjimkou podmínky, podle které musí podnik své podíly držet nepřetržitě alespoň po dobu jednoho roku, však budou moci být nadále uplatňovány v průběhu celého období odpisu stanoveného režimem podpory.
3. Daňové odpočty, které byly příjemcům přiznány při akvizicích mimo Unii podle čl. 12 odst. 5 TRLIS v souvislosti s neodvolatelným závazkem sjednaným před 21. prosincem 2007 spočívajícím v držení uvedených účastí, budou moci být uplatňovány v průběhu celého období odpisu stanoveného režimem podpory pro tu část účastí, které byly drženy od data zrušení odkládací podmínky - to platí v případě, že smlouva obsahuje odkládací podmínku, podle níž dotyčná transakce podléhá povinnému schválení regulačním orgánem, a v případě, že transakce byla oznámena před 21. prosincem 2007.
4. Daňové odpočty, kterých využívají příjemci podle čl. 12 odst. 5 TRLIS při akvizicích mimo Unii k datu zveřejnění tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie a které souvisejí s většinovými podíly drženými přímo či nepřímo v zahraničních podnicích usazených v Číně, Indii a jiných zemích, kde byla v souvislosti s přeshraničními podnikovými kombinacemi prokázána nebo by se mohla prokázat existence výslovných právních překážek, se mohou nadále uplatňovat po celé období odpisu stanoveném v předmětném režimu podpory.
5. Daňové odpočty, které byly příjemcům přiznány při akvizicích mimo Unii podle čl. 12 odst. 5 TRLIS v souvislosti s neodvolatelným závazkem, jenž byl sjednán před zveřejněním tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku a jenž spočívá v držení uvedených účastí v zahraničních podnicích usazených v Číně, Indii a jiných zemích, kde byla v souvislosti s přeshraničními podnikovými kombinacemi prokázána nebo by se mohla prokázat existence výslovných právních překážek, budou moci být uplatňovány v průběhu celého období odpisu stanoveného režimem podpory počínaje zrušením odkládací podmínky - to platí v případě, že smlouva obsahuje odkládací podmínku, podle níž dotyčná transakce podléhá povinnému schválení regulačním orgánem, a v případě, že transakce byla oznámena před zveřejněním tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 2
Jednotlivá podpora poskytnutá na základě režimu uvedeného v článku 1 nepředstavuje podporu, pokud v době poskytnutí splňuje podmínky stanovené právním předpisem přijatým podle článku 2 nařízení (ES) č. 994/98 a platným v době poskytnutí podpory.
Článek 3
Jednotlivá podpora poskytnutá na základě režimu uvedeného v článku 1, která v době poskytnutí splňuje podmínky stanovené právním předpisem přijatým podle článku 1 nařízení (ES) č. 994/98 nebo jiným schváleným režimem podpory, je slučitelná s vnitřním trhem do výše maximální míry podpory použitelné pro daný typ podpory.
Článek 4
1. Od příjemců, jejichž účasti v zahraničních podnicích získané v rámci akvizic mimo Unii nesplňují podmínky uvedené v čl. 1 odst. 2 až 5, Španělsko nazpět získá podporu neslučitelnou s vnitřním trhem, která odpovídá snížení daní podle režimu uvedeného v čl. 1 odst. 1.
2. Částky, které mají být navráceny, jsou úročeny ode dne, kdy byly pro příjemce uvolněny, do dne jejich skutečného navrácení.
3. Úroky se vypočtou jako složený úrok podle kapitoly V nařízení (ES) č. 794/2004.
4. Španělsko zruší od data přijetí tohoto rozhodnutí veškeré dosud neposkytnuté snížení daní přiznané podle režimu uvedeného v čl. 1 odst. 1, s výjimkou snížení týkajícího se účastí v zahraničních podnicích splňujících podmínky stanovené v čl. 1 odst. 2.
Článek 5
1. Navrácení podpory udělené na základě režimu uvedeného v článku 1 se provede s okamžitým účinkem.
2. Španělsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí.
Článek 6
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Španělsko následující informace:
a)
seznam příjemců, kteří získali podporu v rámci režimu uvedeného v článku 1, a celkovou částku podpory, kterou každý z nich v rámci režimu získal;
b)
celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má každý příjemce navrátit;
c)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
d)
doklady prokazující, že příjemcům bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Španělsko průběžně informuje Komisi o pokroku při provádění vnitrostátních opatření přijatých k provádění tohoto rozhodnutí, dokud není podpora poskytnutá v rámci režimu uvedeného v článku 1 zcela navrácena. Na žádost Komise okamžitě předloží informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích z podpory, kterou příjemci již vrátili.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.
V Bruselu dne 12. ledna 2011.
DEĊIŻJONI TAL-KUMMISSJONI
tat-12 ta’ Jannar 2011
dwar l-amortizzazzjoni tat-taxxa tal-avvjament finanzjarju għal akkwiżizzjonijiet ta’ ishma barranin Nru C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) implimentata minn Spanja
(notifikata bid-dokument numru C(2010) 9566)
(It-test Spanjol biss huwa awtentiku)
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
(2011/282/UE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-ewwel subparagrafu tal-Artikolu 108(2) tiegħu,
Wara li kkunsidrat il-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikolu 62(1)(a) tiegħu,
Wara li sejħet lill-partijiet interessati sabiex jissottomettu l-kummenti tagħhom skont id-dispożizzjonijiet iċċitati hawn fuq (1) u wara li kkunsidrat il-kummenti tagħhom,
Billi:
I. PROĊEDURA
(1)
Permezz ta’ mistoqsijiet bil-miktub indirizzati lill-Kummissjoni (Nri E-4431/05, E-4772/05 u E-5800/06) diversi deputati tal-Parlament Ewropew indikaw li Spanja kienet stabbiliet skema speċjali li allegatament tipprovdi inċentiv inġust tat-taxxa għall-kumpaniji Spanjoli li jiksbu ishma sinifikanti f’kumpaniji barranin, skont l-Artikolu 12(5) tal-Att Spanjol dwar it-Taxxa Korporattiva (“Real Decreto Legislativo 4/2004, de 5 de marzo, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades” (2), minn hawn ’il quddiem imsejjaħ “TRLIS”).
(2)
Permezz tal-mistoqsija bil-miktub Nru P-5509/06, id-deputat tal-PE David Martin ilmenta mal-Kummissjoni dwar offerti ta’ xiri ostili mill-produttur tal-enerġija Spanjol Iberdrola li tinvolvi x-xiri ta’ ishma tal-ġeneratur u distributur Britanniku tal-enerġija, Scottish Power Ltd. Skont is-Sur Martin, Iberdrola kien ibbenefika inġustament minn għajnuna mill-Istat fil-forma ta’ inċentiv tat-taxxa għall-akkwist. Is-Sur Martin talab lill-Kummissjoni biex teżamina l-kwistjonijiet kollha relatati mal-kompetizzjoni li joħorġu mill-akkwiżizzjoni, li kienet ġiet notifikata fit-12 ta’ Jannar 2007 għal eżami mill-Kummissjoni skont l-Artikolu 4 tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 139/2004 tal-20 ta’ Jannar 2004 dwar il-kontroll ta’ konċentrazzjonijiet bejn impriżi (3) (minn hawn ’il quddiem “ir-Regolament dwar l-Għaqdiet (fużjonijiet)”). Permezz tad-Deċiżjoni datata s-26 ta’ Marzu 2007 (Każ Nru COMP/M.4517 - Iberdrola/Scottishpower, SG-Greffe(2007) D/201696) (4), il-Kummissjoni ddeċidiet li ma topponix l-operat notifikat u li tiddikjarah kompatibbli mas-suq intern skont l-Artikolu 6(1)(b) tar-Regolament dwar l-Għaqdiet.
(3)
Permezz ta’ ittri datati l-15 ta’ Jannar u s-26 ta’ Marzu 2007, il-Kummissjoni talbet lill-awtoritajiet Spanjoli biex jipprovdu informazzjoni sabiex tevalwa l-ambitu u l-effetti tal-Artikolu 12(5) TRLIS fir-rigward tal-klassifikazzjoni possibbli tiegħu bħala għajnuna mill-Istat u l-kompatibbiltà tiegħu mas-suq intern.
(4)
Permezz ta’ ittri datati s-16 ta’ Frar u l-4 ta’ Ġunju 2007, l-awtoritajiet Spanjoli wieġbu dawn il-mistoqsijiet.
(5)
Permezz ta’ faks datata t-28 ta’ Awwissu 2007, il-Kummissjoni rċeviet ilment mingħand operatur privat li permezz tiegħu ġie allegat li l-iskema stabbilita mill-Artikolu 12(5) TRLIS kienet tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat u ma kinitx kompatibbli mas-suq intern. Il-persuna li għamlet l-ilment talbet biex l-identità tagħha ma tiġix żvelata.
(6)
Permezz ta’ Deċiżjoni tal-10 ta’ Ottubru 2007 (minn hawn ’il quddiem “id-Deċiżjoni tal-Ftuħ”), il-Kummissjoni bdiet il-proċedura ta’ investigazzjoni formali stabbilita fl-Artikolu 108(2) tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea (minn hawn ’il quddiem “TFUE”) (li qabel kien l-Artikolu 88(2) tat-Trattat KE) fir-rigward tal-amortizzazzjoni tat-taxxa tal-avvjament finanzjarju provdut mill-Artikolu 12(5) TRLIS, għax kien jidher li kienet tissodisfa l-kundizzjonijiet kollha biex titqies bħala għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107(1) TFUE. Il-Kummissjoni infurmat lil Spanja li kienet iddeċidiet li tibda l-proċedura stabbilita fl-Artikolu 108(2) TFUE. Id-Deċiżjoni tal-Ftuħ kienet ippubblikata f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea (5), u ssejjaħ lill-partijiet interessati biex jissottomettu l-kummenti tagħhom.
(7)
Permezz ta’ ittra datata l-5 ta’ Diċembru 2007, il-Kummissjoni rċeviet kummenti mingħand Spanja dwar id-Deċiżjoni tal-Ftuħ.
(8)
Bejn it-18 ta’ Jannar u s-16 ta’ Ġunju 2008, il-Kummissjoni rċeviet kummenti dwar id-Deċiżjoni tal-Ftuħ minn 32 parti terza. Il-partijiet terzi li ma talbux li jibqgħu anonimi huma mniżżla fl-Anness 1 ta’ ma’ din id-Deċiżjoni.
(9)
Permezz ta’ ittri datati d-9 ta’ April, il-15 ta’ Mejju u t-22 ta’ Mejju 2008 u s-27 ta’ Marzu 2009, il-Kummissjoni għaddiet il-kummenti hawn fuq imsemmija lill-awtoritajiet Spanjoli, sabiex tagħtihom l-opportunità li jagħtu r-reazzjonijiet tagħhom. Permezz ta’ ittri datati t-30 ta’ Ġunju 2008 u t-22 ta’ April 2009, l-awtoritajiet Spanjoli taw ir-reazzjonijiet tagħhom għall-kummenti tal-partijiet terzi.
(10)
Fit-18 ta’ Frar 2008, it-12 ta’ Mejju u t-8 ta’ Ġunju 2009, saru laqgħat tekniċi bejn l-awtoritajiet Spanjoli u r-rappreżentanti tal-Kummissjoni biex jiċċaraw, inter alia, ċerti aspetti tal-applikazzjoni tal-iskema inkwistjoni u l-interpretazzjoni tal-leġiżlazzjoni Spanjola rilevanti għall-analiżi tal-każ.
(11)
Fis-7 ta’ April 2008, saret laqgħa bejn ir-rappreżentanti tal-Kummissjoni u tal-Banco de Santander S.A.; fis-16 ta’ April 2008 saret laqgħa bejn ir-rappreżentanti tal-Kummissjoni u d-ditta legali J&A Garrigues S.L. li tirrapreżenta diversi partijiet terzi; fit-2 ta’ Lulju 2008 saret laqgħa bejn rappreżentanti tal-Kummissjoni u Altadis S.A.; fit-12 ta’ Frar 2009, saret laqgħa bejn rappreżentanti tal-Kummissjoni u Telefónica S.A.
(12)
Fl-14 ta’ Lulju 2008, l-awtoritajiet Spanjoli ssottomettew iżjed informazzjoni dwar il-miżura inkwistjoni, b’mod partikolari d-dejta estratta mid-dikjarazzjonijiet tat-taxxa tal-2006, li provdew deskrizzjoni tal-kontribwenti li kienu bbenefikaw mill-miżura inkwistjoni.
(13)
Permezz ta’ ittra elettronika datata s-16 ta’ Ġunju 2009, l-awtoritajiet Spanjoli pprovdew elementi oħra u argumentaw li l-kumpaniji Spanjoli xorta għadhom jiffaċċaw numru ta’ ostakli għal fużjonijiet transkonfinali fl-Unjoni Ewropea.
(14)
Fit-28 ta’ Ottubru 2009, il-Kummissjoni adottat deċiżjoni negattiva (6) b’ordni ta’ rkupru tal-għajnuna mogħtija lill-benefiċjarji fuq il-bażi tal-leġiżlazzjoni kkuntestata meta jsir xiri intern fl-UE (minn hawn ’il quddiem “id-Deċiżjoni preċedenti”). Kif indikat fil-premessa 119 ta’ din id-Deċiżjoni, il-Kummissjoni żammet il-proċedura, kif mibdija mid-Deċiżjoni tal-Ftuħ, miftuħa għal xiri barra mill-UE minħabba li l-awtoritajiet Spanjoli ħadu r-responsabbiltà li jipprovdu dettalji ġodda rigwarkd ostakli għal fużjonijiet transkonfinali barra mill-UE.
(15)
Fit-12, is-16 u l-20 ta’ Novembru 2009, l-awtoritajiet Spanjoli ppreżentaw informazzjoni qasira dwar l-investiment dirett mill-kumpaniji Spanjoli f’pajjiżi li mhumiex parti mill-UE.
(16)
Fis-16 ta’ Diċembru 2009, il-Kummissjoni bagħtet rikjesta għal informazzjoni lill-awtoritajiet Spanjoli dwar tranżazzjonijiet f’pajjiżi li mhumiex parti mill-UE li kienet tqis li huma meħtieġa sabiex tkun tista’ ssir il-valutazzjoni ta’ kemm l-iskema tinvolvi għajnuna mill-Istat skont il-linji ssuġġeriti mill-awtoritajiet Spanjoli.
(17)
Permezz tal-ittra datata t-3 ta’ Jannar 2010 l-awtoritajiet Spanjoli ppreżentaw informazzjoni dettaljata dwar 15-il pajjiż li mhumiex parti mill-UE fejn kienet tinstab il-maġġor parti (madwar 70 %) tal-investiment barrani dirett Spanjol. B’mod aktar preċiż, l-awtoritajiet Spanjoli ppreżentaw żewġ rapporti ppreparati mill-kumpanija legali Garrigues u minn KPMG, li jinkludu analiżi tal-allegati ostakli finanzjarji u legali f’dawn il-pajjiżi terzi.
(18)
B’ittra tas-27 ta’ Jannar 2010 l-Kummissjoni rċeviet kummenti mingħand Banesto, membru tal-Grupp Santander.
(19)
B’ittra elettronika tat-3 ta’ Marzu 2010, l-awtoritajiet Spanjoli rrispondew mistoqsija teknika indirizzata lilhom fis-26 ta’ Frar 2010.
(20)
B’ittra tad-9 ta’ Lulju 2010 l-Kummissjoni rċeviet kummenti migħand Banco Santander.
(21)
B’ittra tal-25 ta’ Novembru 2010 l-Kummissjoni rċeviet kummenti mingħand Telefónica.
(22)
Fis-27 ta’ Novembru 2009, is-16 ta’ Ġunju 2010 u d-29 ta’ Ġunju 2010, saru laqgħat tekniċi bejn il-Kummissjoni u l-awtoritajiet Spanjoli.
II. DESKRIZZJONI DETTALJATA TAL-MIŻURA KKUNTESTATA
(23)
Il-miżura inkwistjoni tinvolvi l-amortizzazzjoni tat-taxxa tal-avvjament finanzjarju li jirriżulta mill-akkwiżizzjoni ta’ ishma sinjifikanti f’kumpanija barranija fil-mira.
(24)
Il-miżura hija rregolata bl-Artikolu 12(5) TRLIS (minn hawn ’il quddiem “il-miżura kkuntestata”). B’mod partikolari, l-Artikolu 2(5) tal-Att 24/2001 tas-27 ta’ Diċembru 2001 emenda l-Att Spanjol dwar it-Taxxa Korporattiva Nru 43/1995 tas-27 ta’ Diċembru 1995, billi introduċa l-Artikolu 12(5). Id-Digriet Leġiżlattiv Irjali Nru 4/2004 tal-5 ta’ Marzu 2004 jipprovdi verżjoni kkonsolidata tal-Liġi Spanjola dwar it-Taxxa tal-Kumpaniji.
(25)
Il-Kummissjoni taf li l-leġiżlazzjoni Spanjola evolviet mid-data tad-Deċiżjoni tal-Ftuħ (7). Minkejja dan, hija tqis li l-aħħar emendi aktarx li mhux ser ikollhom effett jew jibdlu l-inċertezzi espressi fid-Deċiżjoni tal-Ftuħ. Għall-finijiet ta’ konsistenza, f’din id-Deċiżjoni, il-Kummissjoni ser tirreferi għan-numri mogħtija fil-leġiżlazzjoni Spanjola kif indikati fid-Deċiżjoni tal-Ftuħ, anke jekk din tkun għaddiet minn emendi oħra. Kwalunkwe dispożizzjoni legali ġdida ser tiġi identifikata bħala tali.
(26)
L-Artikolu 12(5) TRLIS, li huwa parti mill-Artikolu 12 “Aġġustamenti tal-valur: telfien ta’ valur tal-assi”, daħal fis-seħħ fl-1 ta’ Jannar 2002. Huwa essenzjalment jipprovdi li kumpanija li hija taxxabbli fi Spanja tista’ tnaqqas mill-introjtu taxxabbli tagħha l-avvjament finanzjarju li jkun ġej mill-akkwiżizzjoni ta’ ishma ta’ mill-inqas 5 % ta’ kumpanija barranija, fi ħlas perjodiku annwali, għal massimu ta’ 20 sena wara l-akkwist.
(27)
L-avvjament huwa mifhum li jirrappreżenta l-valur ta’ isem tan-negozju rispettat sew, relazzjonijiet tajbin ma’ klijenti, ħiliet tal-impjegati, u tali fatturi oħra li huma mistennija li jsarrfu fi qligħ ikbar milli evidenti fil-futur. Skont il-prinċipji tal-kontabilità Spanjoli (8), il-prezz imħallas għall-akkwiżizzjoni ta’ negozju li jaqbeż il-valur fis-suq tal-assi li jikkostitwixxu n-negozju huwa definit bħala “avvjament” u għandu jitniżżel fil-kotba bħala assi intanġibbli separat hekk kif il-kumpanija akkwirenti tieħu l-kontroll tal-kumpanija fil-mira (9).
(28)
Skont il-prinċipji tal-politika tat-taxxa Spanjola, bl-eċċezzjoni tal-miżura inkwistjoni, l-avvjament jista’ jiġi amortizzat biss wara kombinament tan-negozju li tqum jew minħabba akkwiżizzjoni jew b’kontribuzzjoni tal-assi miżmuma minn kumpaniji indipendenti jew wara operazzjoni ta’ fużjoni jew firda.
(29)
“Avvjament finanzjarju”, kif użat fis-sistema tat-taxxa Spanjola, huwa l-avvjament li kien jitniżżel fil-kotba kieku l-kumpanija li għandha l-ishma u l-kumpanija fil-mira kienu ngħaqdu. Il-kunċett ta’ avvjament finanzjarju skont l-Artikolu 12(5) TRLIS għaldaqstant jintroduċi fil-qasam tal-akkwiżizzjonijiet tal-ishma kunċett li normalment jintuża fit-trasferiment tal-assi jew tranżazzjonijiet ta’ kombinament tan-negozju. Skont l-Artikolu 12(5) TRLIS, l-avvjament finanzjarju jiġi determinat billi jitnaqqas il-valur tas-suq tal-assi tanġibbli u intanġibbli tal-kumpanija akkwiżita mill-prezz tal-akkwiżizzjoniimħallas għall-ishma.
(30)
L-Artikolu 12(5) TRLIS jipprovdi li l-amortizzazzjoni tal-avvjament finanzjarju huwa dipendenti fuq li jintlaħqu r-rekwiżiti li ġejjin, stabbiliti b’referenza għall-Artikolu 21 TRLIS:
(a)
Il-pussess dirett jew indirett fil-kumpanija barranija għandu ikun mill-inqas ta’ 5 % u għandu jinżamm għal perjodu mhux interrott ta’ mill-inqas sena (10);
(b)
Il-kumpanija barranija għandha tkun suġġetta għal taxxa simili għal dik applikabbli fi Spanja. Din il-kundizzjoni hija preżunta li tintlaħaq jekk il-pajjiż ta’ residenza tal-kumpanija fil-mira jkun iffirma konvenzjoni dwar it-taxxa ma’ Spanja biex jevita taxxa doppja internazzjonali u biex jipprevjeni l-evażjoni tat-taxxa (11) bi klawżola dwar l-iskambju tal-informazzjoni;
(ċ)
Id-dħul tal-kumpanija barranija għandu jkun ġej primarjament minn attivitajiet tan-negozju mwettqa barra l-pajjiż, jew dħul li jista’ jiġi ttrattat b’dan il-mod. Din il-kundizzjoni tintlaħaq meta mill-inqas 85 % tal-introjtu tal-kumpanija fil-mira:
(i)
mhuwiex inkluż fil-bażi taxxabbli taħt ir-regoli tat-trasparenza tat-taxxa internazzjonali fi Spanja u huwa ntaxxat bħala qligħ irċevut fi Spanja (12). L-introjtu jkun speċifikament meqjus li jilħaq dawn ir-rekwiżiti meta jkun ġej mill-attivitajiet li ġejjin:
-
kummerċ bl-ingrossa, meta l-oġġetti jiġu offruti lix-xerrejja fil-pajjiż jew it-territorju ta’ residenza tal-kumpanija fil-mira jew fi kwalunkwe pajjiż jew territorju ieħor barra Spanja,
-
servizzi provduti lil klijenti li ma għandhomx id-domiċilju tat-taxxa tagħhom fi Spanja,
-
servizzi finanzjarji provduti lil klijenti li ma għandhomx id-domiċilju tat-taxxa tagħhom fi Spanja,
-
servizzi ta’ assigurazzjoni relatati ma’ riskji li ma jinsabux fi Spanja.
(ii)
hu introjtu ta’ dividend, sakemm il-kundizzjonijiet dwar in-natura tal-introjtu mill-ishma provduti fl-Artikolu 21(1)(a) u l-livell tal-ishma diretti u indiretti tal-kumpanija Spanjola jintlaħqu (Artikolu 21(1)(c)(2) TRLIS) (13).
(31)
Flimkien mal-miżura kkontestata, huwa xieraq li jiġu deskritti fil-qasir id-dispożizzjonijiet tat-TRLIS li ġejjin li għalihom ser tirreferi din id-Deċiżjoni:
-
L-Artikolu 11(4) tat-TRLIS (14), (l-Artikolu 11 huwa ntitolat “Aġġustamenti tal-valur: amortizzazzjoni” u jinsab fil-Kapitolu IV tat-TRLIS, li jiddefinixxi l-bażi tat-taxxa) jipprovdi għal minimu ta’ 20 sena amortizzazzjoni tal-avvjament li jkun ġej minn akkwiżizzjoni taħt il-kundizzjonijiet li ġejjin: (i) l-avvjament ikun jirriżulta minn akkwiżizzjoni għal valur; (ii) il-bejjiegħ ma jkunx relatat mal-kumpanija akkwirenti. L-emendi li saru għal din id-dispożizzjoni sussegwenti għad-Deċiżjoni tal-Ftuħ u li ddaħħlu fl-Att Nru 16/2007 tal-4 ta’ Lulju 2007, iċċaraw ukoll li jekk il-kundizzjoni (ii) ma tkunx intlaħqet, il-prezz imħallas għall-kalkolu tal-avvjament ikun il-prezz imħallas għas-sehem miksub minn kumpanija relatata lill-bejjiegħ mhux relatat u jirrikjedi wkoll li (iii) ammont ta’ riserva ristrett ikun ġie stabbilit għal ammont li tal-anqas ikun ekwivalenti hħal dak imnaqqas taħt l-Artikolu 12(5) TRLIS.
-
L-Artikolu 12(3) TRLIS, li jinsab fil-Kapitolu IV TRLIS, jippermetti tnaqqis parzjali għal deprezzament tal-ishma domestiċi u barranin, li ma jkunux elenkati fuq is-suq sekondarju, sad-differenza bejn il-valur teoretiku tal-kontabilità fil-bidu u fl-aħħar tas-sena tat-taxxa. Il-miżura kkuntestata tista’ tiġi applikata flimkien ma’ dan l-Artikolu tat-TRLIS (15).
-
L-Artikolu 89(3) TRLIS (l-Artikolu 89 huwa ntitolat “Investimenti fil-kapital tal-entità trasferenti u l-entità akkwirenti”), jinsab fil-Kapitolu VIII tat-Taqsima VII dwar is-“Sistema speċjali għall-fużjonijiet, diviżjonijiet, trasferimenti tal-assi u skambji ta’ domiċilju ta’ kumpanija Ewropea jew Soċjetà Kooperattiva Ewropea minn Stat Membru tal-Unjoni Ewropea għal ieħor”. L-Artikolu 89(3) TRLIS jipprovdi għall-amortizzazzjoni tal-avvjament li toħroġ mir-ristrutturar tan-negozju. Taħt din id-dispożizzjoni, il-kundizzjonijiet li ġejjin għandhom jintlaħqu sabiex jiġi applikat l-Artikolu 11(4) TRLIS għall-avvjament li joħroġ minn kombinament tan-negozju: (i) ishma ta’ mill-inqas 5 % fil-kumpanija fil-mira qabel il-kombinament tan-negozju; (ii) ikollu jiġi pruvat li l-avvjament ġie intaxxat u l-ħlas ġie mitlub mill-bejjiegħ (iii) il-bejjiegħ ma jkunx marbut max-xerrej. Jekk il-kundizzjoni (iii) ma tintlaħaqx, l-ammont imnaqqas għandu jikkorrispondi ma’ deprezzament irriversibbli tal-assi intanġibbli.
-
L-Artikolu 21 TRLIS, intitolat “Eżenzjoni biex tiġi evitata tassazzjoni doppja internazzjonali fuq dividendi u introjtu minn sorsi barranin li joħorġu mit-trasferiment ta’ titoli li jirrappreżentaw l-ishma ta’ entitajiet mhux residenti fi Spanja”, jinsab fit-Titolu IV TRLIS. L-Artikolu 21 jistabbilixxi l-kundizzjonijiet li taħthom id-dividendi u l-introjtu minn kumpanija barranija huma eżentati mit-taxxa meta rċevuti minn kumpanija li hija domiċiljata fi Spanja għal finijiet ta’ taxxa.
-
L-Artikolu 22 TRLIS, intitolat “Eżenzjoni ta’ ċertu dħul miksub barra l-pajjiż permezz ta’ stabbiliment permanenti”, jinsab fil-Kapitolu IV TRLIS. L-Artikolu 22 TRLIS jistabbilixxi l-kundizzjonijiet li taħthom id-dħul iġġenerat barra l-pajjiż minn stabbiliment permanenti li ma jinsabx fi Spanja jkun eżentat mit-taxxa.
(32)
Għall-finijiet ta’ din id-Deċiżjoni:
-
trasferiment tal-assi għandha tfisser operazzjoni li permezz tagħha kumpanija tittrasferixxi, mingħajr ma tiġi xolta, il-fergħat kollha jew fergħa waħda jew iżjed tal-attività tagħha lil kumpanija oħra.
-
kombinament tan-negozju għandha tfisser operazzjoni fejn kumpanija waħda jew iżjed, meta tiġi xolta mingħajr ma tiġi stralċjata, titrasferixxi l-assi u r-responsabbiltajiet kollha tagħha lil kumpanija eżistenti oħra jew lil kumpanija li tiġi ffurmata b’kambju għall-ħruġ lill-azzjonisti tagħha ta’ titoli li jirrappreżentaw il-kapital ta’ dik il-kumpanija l-oħra.
-
l-akkwiżizzjoni tal-ishma għandha tfisser operazzjoni li permezz tagħha kumpanija waħda takkwista l-ishma fil-kapital ta’ kumpanija oħra mingħajr ma tikseb maġġoranza jew il-kontroll tad-drittijiet tal-vot tal-kumpanija fil-mira.
-
kumpanija fil-mira għandha tfisser kumpanija mhux residenti fi Spanja, li l-introjtu tagħha tissodisfa l-kundizzjonijiet deskritti fil-premessa 30(c) u li fiha jinkisbu l-ishma minn kumpanija residenti fi Spanja.
-
akkwiżizzjonijiet intra-Komunitarji għandha tfisser akkwiżizzjonijiet tal-ishma, li jissodisfaw il-kundizzjonijiet rilevanti kollha tal-Artikolu 12(5) TRLIS, f’kumpanija fil-mira li hija ffurmata skont il-liġi ta’ Stat Membru u li għandha l-uffiċċju rreġistrat, l-amministrazzjoni ċentrali jew il-post prinċipali tan-negozju fl-Unjoni.
-
akkwiżizzjonijiet ekstra-Komunitarji għandha tfisser akkwiżizzjonijiet ta’ ishma, li jilħqu l-kundizzjonijiet rilevanti kollha tal-Artikolu 12(5) TRLIS, f’kumpanija fil-mira li ma tkunx ġiet iffurmata skont il-liġi ta’ Stat Membru jew li ma jkollhiex l-uffiċċju rreġistrat, l-amministrazzjoni ċentrali jew il-post prinċipali tan-negozju fl-Unjoni.
III. RAĠUNIJIET GĦALL-BIDU TAL-PROĊEDURA
(33)
Fid-Deċiżjoni tal-Ftuħ, il-Kummissjoni fetħet il-proċedura ta’ investigazzjoni formali stabbilita fl-Artikolu 108(2) TFUE (preċedentement l-Artikolu 88(2) tat-Trattat KE) fir-rigward tal-miżura kkuntestata, għax kien jidher li din kienet tilħaq il-kundizzjonijiet kollha biex titqies bħala għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107(1) TFUE. Il-Kummissjoni kellha wkoll dubji dwar jekk il-miżura inkwistjoni setgħetx titqies bħala kompatibbli mas-suq intern, għax l-ebda mill-eċċezzjonijiet provduti fl-Artikolu 107(2) u (3) ma dehru li huma applikabbli.
(34)
B’mod partikolari, il-Kummissjoni qieset li l-miżura kkuntestata telqet mill-ambitu ordinarju tas-sistema tat-taxxa korporattiva Spanjola, li hija s-sistema ta’ taxxa ta’ referenza. Il-Kummissjoni kkunsidrat ukoll li l-amortizzazzjoni tat-taxxa tal-avvjament finanzjarju mill-akkwiżizzjoni ta’ 5 % tal-ishma f’kumpanija fil-mira barranija dehret li kkostitwixxiet inċentiv eċċezzjonali.
(35)
Il-Kummissjoni osservat li l-amortizzazzjoni tat-taxxa kienet tapplika biss għal kategorija speċifika ta’ impriżi, prinċipalment impriżi li akkwistaw ċerti ishma, li jammontaw għal mill-inqas 5 % tal-kapital f’ishma ta’ kumpanija fil-mira, u rigwardanti biss kumpaniji fil-mira barranin soġġetti għall-kriterji skont l-Artikolu 21(1) TRLIS. Il-Kummissjoni ssottolineat ukoll li skont il-każistika tal-Qorti tal-Ġustizzja tal-Unjoni Ewropea, tnaqqis fit-taxxa li jiffavorixxi biss esportazzjonijiet ta’ prodotti nazzjonali jikkostitwixxi għajnuna mill-istat (16). Il-miżura inkwistjoni għaldaqstant dehret li hija waħda selettiva.
(36)
F’dan il-kuntest, il-Kummissjoni qieset ukoll li l-vantaġġ selettiv ma deherx li huwa ġustifikat min-natura inerenti tas-sistema tat-taxxa. B’mod partikolari, qieset li d-differenzjar maħluq mill-miżura inkwistjoni, li tbiegħed mir-regoli ġenerali tas-sistemi tal-kontabilità u tat-taxxa Spanjoli, ma setax jiġi ġustifikat b’raġunijiet konnessi ma’ teknikalitajiet tas-sistema tat-taxxa. Fil-fatt, l-avvjament jista’ jitnaqqas biss fil-każ ta’ kombinament tan-negozju jew trasferiment tal-assi, minbarra skont id-dispożizzjonijiet tal-miżura inkwistjoni. Il-Kummissjoni qieset ukoll li l-miżura kkuntestata kienet sproporzjonata fil-pretensjoni tagħha li ser tilħaq l-għanijiet ta’ newtralità mixtieqa mis-sistema Spanjola għax kienet limitata biss għall-akkwiżizzjoni ta’ ishma sinjifikanti f’kumpaniji barranin.
(37)
Barra minn hekk, il-Kummissjoni qieset li l-miżura kkuntestata kienet timplika l-użu ta’ riżorsi tal-Istat għax kienet tinvolvi d-dħul tat-taxxa msemmi mit-Teżor Spanjol. Finalment, il-miżura setgħet tgħawweġ il-kompetizzjoni fis-suq tal-akkwiżizzjoni tan-negozju Ewropew billi tipprovdi vantaġġ ekonomiku selettiv lil kumpaniji Spanjoli involuti fl-akkwiżizzjoni ta’ ishma sinjifikanti f’kumpaniji barranin. Il-Kummissjoni lanqas ma sabet raġunijiet għalxiex għandha tqis il-miżura kkuntestata kompatibbli mas-suq intern.
(38)
Għalhekk il-Kummissjoni kkonkludiet li l-miżura inkwistjoni setgħet tikkostitwixxi għajnuna inkompatibbli mill-Istat. F’dan il-każ, għandu jseħħ l-irkupru skont l-Artikolu 14 tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 659/1999 tat-22 ta’ Marzu 1999 li jistabbilixxi regoli dettaljati għall-applikazzjoni tal-Artikolu 93 tat-Trattat KE. Għaldaqstant il-Kummissjoni stiednet lill-awtoritajiet Spanjoli u l-partijiet interessati biex jissottomettu l-osservazzjonijiet tagħhom dwar il-preżenza possibbli ta’ aspettattivi leġittimi jew kwalunkwe prinċipju ġenerali ieħor tal-liġi tal-Unjoni li jippermetti lill-Kummissjoni tirrinunzja b’mod eċċezzjonali għall-irkupru skont it-tieni sentenza tal-Artikolu 14(1) tar-Regolament tal-Kunsill hawn fuq ikkwotat.
IV. L-EWWEL DEĊIŻJONI PARZJALI NEGATTIVA
(39)
Fi-Deċiżjoni preċedenti, il-Kummissjoni kkonkludiet li l-Artikolu 12(5) TRLIS jikkostitwixxi skema ta’ għajnuna fis-sens tal-Artikolu 107(1) TFUE meta dan japplika għal akkwiżizzjonijiet fl-UE.
(40)
Il-Kummissjoni sabet ukoll li, minħabba li l-miżura kkuntestata kienet ġiet implimentata bi ksur tal-Artikolu 108(3) TFUE, din kienet tikkostitwixxi skema ta’ għajnuna illegali safejn din kienet tapplika għal akkwiżizzjonijiet fl-UE.
(41)
Il-Kummissjoni sostniet il-proċedura, kif mibdija permezz tad-Deċiżjoni tal-Ftuħ tal-10 ta’ Ottubru 2007, miftuħa għal akkwiżizzjonijiet barra mill-UE fid-dawl tal-elementi l-ġodda li l-awtoritajiet Spanjoli ħadu r-responsabbiltà li jipprovdu fir-rigward tal-ostakli għal fużjonijiet transkonfinali barra mill-UE.
V. KUMMENTI MILL-AWTORITAJIET SPANJOLI U MINN PARTIJIET TERZI INTERESSATI
(42)
Il-Kummissjoni rċeviet kummenti mingħand l-awtoritajiet Spanjoli (17) u minn tnejn u tletin parti terza interessata (18), li tmienja minnhom kienu assoċjazzjonijiet.
(43)
Fil-qosor, l-awtoritajiet Spanjoli jqisu li l-Artikolu 12(5) TRLIS jikkostitwixxi miżura ġenerali u mhux eċċezzjoni għas-sistema tat-taxxa Spanjola peress li din id-dispożizzjoni tippermetti l-amortizzazzjoni ta’ assi intanġibbli, li tapplika għal kwalunkwe kontribwent tat-taxxa li jakkwista ishma sinjifikanti f’kumpanija barranija. Fid-dawl tal-prassi tal-Kummissjoni u l-każistika rilevanti, l-awtoritajiet Spanjoli jikkonkludu li l-miżuri kkontestati ma jistgħux jitqiesu bħala għajnuna mill-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107 TFUE. Barra minn hekk, l-awtoritajiet Spanjoli jqisu li konklużjoni differenti tkun kuntrarja għall-prinċipju taċ-ċertezza legali. L-awtoritajiet Spanjoli jikkontestaw ukoll il-kompetenza tal-Kummissjoni li tisfida din il-miżura ġenerali għax iqisu li l-Kummissjoni ma tistax tuża r-regoli tal-għajnuna mill-Istat bħala l-bażi għall-armonizzazzjoni ta’ kwistjonijiet ta’ taxxa.
(44)
B’mod ġenerali, tletin parti interessata (minn hawn ’il quddiem “it-tletin parti interessata”) jappoġġjaw il-fehmiet tal-awtoritajiet Spanjoli, filwaqt li żewġ partijiet terzi oħra (minn hawn ’il quddiem “iż-żewġ partijiet”) iqisu li l-Artikolu 12(5) TRLIS jikkostitwixxi miżura ta’ għajnuna illegali mill-Istat li hija inkompatibbli mas-suq intern. Għaldaqstant l-argumenti tat-tletin parti interessata ser jiġu ppreżentati flimkien mal-pożizzjoni tal-awtoritajiet Spanjoli, filwaqt li l-argumenti taż-żewġ partijiet ser jiġu deskritti separatament.
A. Kummenti mill-awtoritajiet Spanjoli u mit-tletin parti interessata
(45)
Bħala kumment tal-bidu, l-awtoritajiet Spanjoli jisħqu li t-tassazzjoni diretta taqa’ taħt il-kompetenza tal-Istati Membri. Għaldaqstant, l-azzjoni tal-Kummissjoni f’dan il-qasam għandha tikkonforma mal-prinċipju tas-sussidjarjetà ddikjarat fl-Artikolu 5 tat-Trattat KE (issa sostitwit mill-Artikolu 5 TFUE). Barra minn hekk, l-awtoritajiet Spanjoli jfakkru li l-Artikolu 3 tat-Trattat KE (issa sostitwit mill-Artikoli 3 sa 6 TFUE) u l-Artikolu 58(1)(a) tat-Trattat KE (issa sostitwit mill-Artikolu 65 TFUE) jippermettu lill-Istati Membri jistabbilixxu sistemi tat-taxxa differenti skont il-lokazzjoni tal-investiment jew ir-residenza tat-taxxa tal-kontribwent, mingħajr ma’ dan jitqies bħala restrizzjoni fuq il-moviment ħieles tal-kapital.
(46)
It-tletin parti interessata jsostnu wkoll li deċiżjoni negattiva tal-Kummissjoni tkun tikser il-prinċipju tal-awtonomija fiskali nazzjonali stabbilita fit-TFUE, kif ukoll l-Artikolu 56 tat-Trattat KE (issa sostitwit mill-Artikolu 63 TFUE), li jipprojbixxi r-restrizzjonijiet fuq il-moviment ħieles tal-kapital.
A.1. Il-miżura kkuntestata ma tikkostitwixxix għajnuna mill-Istat
(47)
L-awtoritajiet Spanjoli u t-tletin parti interessata jqisu li l-miżura inkwistjoni ma tikkostitwixxix għajnuna mill-Istat fis-sens tal-Artikolu 107(1) TFUE peress li: (i) ma tagħtix vantaġġ ekonomiku; (ii) ma tiffavorixxix lil ċerti impriżi; u (iii) ma tfixkilx jew thedded li tfixkel il-kompetizzjoni bejn l-Istati Membri. B’konformità mal-loġika tas-sistema tat-taxxa Spanjola, huma jsostnu li l-miżura inkwistjoni għandha titqies bħala miżura ġenerali li tapplika b’mod mhux diskriminatorju għal kwalunkwe tip ta’ kumpanija u attività.
A.1.1. Il-miżura inkwistjoni ma tagħtix vantaġġ ekonomiku
(48)
Kuntrarju għall-pożizzjoni tal-Kummissjoni kif espressa fid-Deċiżjoni tal-Ftuħ, l-Artikolu 12(5) TRLIS ma jikkostitwixxix eċċezzjoni għas-sistema tat-taxxa korporattiva Spanjola peress li: (i) is-sistema tal-kontabilità Spanjola mhijiex punt ta’ referenza xierqa li fuqha għandha tiġi bbażata l-eżistenza ta’ eċċezzjoni għas-sistema tat-taxxa; u (ii) anke kieku kienet hekk, il-karatterizzazzjoni tal-avvjament finanzjarju bħala assi deprezzabbli matul iż-żmien storikament kienet karatteristika ġenerali tas-sistemi tal-kontabilità u tat-taxxa korporattiva Spanjola.
(49)
L-ewwel nett, minħabba n-nuqqas ta’ armonizzazzjoni tar-regoli tal-kontabilità, ir-riżultat tal-kontabilità ma jistax iservi bħala punt ta’ referenza sabiex tiġi stabbilita n-natura eċċezzjonali tal-miżura inkwistjoni. Fil-fatt, fi Spanja, il-bażi tat-taxxa hija kkalkulata fuq il-bażi tar-riżultat tal-kontabilità, aġġustat skont ir-regoli tat-taxxa. Għaldaqstant, f’dan il-każ, il-kunsiderazzjonijiet tal-kontabilità ma jistgħux, fil-fehma ta’ Spanja, iservu bħala punt ta’ referenza għal miżura ta’ taxxa.
(50)
It-tieni nett, mhuwiex korrett li l-amortizzazzjoni tal-avvjament titqies li ma taqax fil-loġika tas-sistema tal-kontabilità Spanjola għax kemm l-avvjament (19) kif ukoll l-avvjament finanzjarju (20) jistgħu jiġu amortizzati fuq perjodu massimu ta’ 20 sena. Dawn ir-regoli empiriċi jirriflettu t-telfien tal-valur tal-assi li jaqgħu taħthom, sew jekk tanġibbli u sew jekk le. Għaldaqstant, l-Artikolu 12(5) TRLIS ma jikkostitwixxix eċċezzjoni għax ma jitbiegħedx mir-regoli tal-amortizzazzjoni tal-avvjament stabbiliti fis-sistemi tal-kontabilità u tat-taxxa Spanjoli.
(51)
It-tielet nett, l-awtoritajiet Spanjoli jindikaw li l-miżura inkwistjoni ma tikkostitwixxix vantaġġ ekonomiku veru peress li, fil-każ tal-bejgħ tal-ishma akkwiżiti, l-ammont imnaqqas huwa rkuprat mit-tassazzjoni tal-qligħ kapitali, biex b’hekk il-kontribwent tat-taxxa jitpoġġa fl-istess sitwazzjoni daqslikieku l-Artikolu 12(5) TRLIS ma kienx ġie applikat.
(52)
Ir-raba’ nett, il-Kummissjoni inkorrettament tirreferi għall-Artikoli 11(4) u 89(3) TRLIS biex tistabbilixxi l-eżistenza ta’ vantaġġ. Fid-Deċiżjoni tal-Ftuħ, il-Kummissjoni tgħid li la kombinament tan-negozju u lanqas xiri tal-kumpanija fil-mira ma huma neċessarji biex wieħed jibbenefika mill-Artikolu 12(5) TRLIS. Din id-dikjarazzjoni tirrifletti fehim ħażin tas-sistema tat-taxxa Spanjola peress li dawn iż-żewġ Artikoli ma jipprevjenux li grupp ta’ kumpaniji li jakkwistaw konġuntament il-kontroll ta’ kumpanija fil-mira jnaqqsu frazzjoni korrispondenti tal-avvjament riżultanti mill-operazzjoni. Għaldaqstant, l-applikazzjoni ta’ dawn iż-żewġ Artikoli ma tirrikjedix kontroll individwali tal-kumpanija fil-mira sabiex jibbenefikaw mill-miżura inkwistjoni. F’dan il-kuntest, ma jkunx xieraq li jiġi kkunsidrat li l-Artikolu 12(5) TRLIS joffri trattament iżjed favorevoli mill-Artikoli 11(4) jew 89(3) TRLIS fir-rigward tal-pożizzjoni ta’ kontroll tal-benefiċjarji. Finalment, għandu jkun innotat li l-kriterju ta’ żamma tal-ishma ta’ 5 % huwa konsistenti mal-kundizzjonijiet stabbiliti fl-Artikolu 89(3) TRLIS u anke mal-linji gwida u l-prassi tal-Kummissjoni (21).
(53)
L-awtoritajiet Spanjoli jindikaw li l-Kummissjoni tirreferi inkorrettament ukoll għall-Artikolu 12(3) TRLIS biex tistabbilixxi vantaġġ allegat skont l-Artikolu 12(5) TRLIS: l-Artikolu 12(3) japplika għal sitwazzjonijiet ta’ deprezzament f’każ ta’ telfien oġġettiv irreġistrat mill-kumpanija fil-mira, fil-waqt li l-Artikolu 12(5) TRLIS jikkumplimenta din id-dispożizzjoni u jirrifletti t-telfien tal-valur attribwibbli għad-deprezzament tal-avvjament finanzjarju.
(54)
Il-ħames nett, l-Avviż tal-Kummissjoni dwar l-applikazzjoni tar-regoli tal-għajnuna mill-Istat għal miżuri relatati ma’ tassazzjoni diretta tan-negozju (22) (minn hawn ’il quddiem “l-Avviż tal-Kummissjoni”) b’mod espliċitu jgħid li r-regoli tal-amortizzazzjoni ma jimplikawx għajnuna mill-istat. Peress li l-koeffiċjent tal-amortizzazzjoni attwali għal avvjament finanzjarju fuq minimu ta’ 20 sena huwa l-istess bħall-koeffiċjent tal-amortizzazzjoni għall-avvjament, ir-regola ma tikkostitwixxix eċċezzjoni għas-sistema tat-taxxa ġenerali.
(55)
Finalment, it-tletin parti interessata jqisu wkoll li kieku l-miżuri inkwistjoni kienu jikkostitwixxu vantaġġ, il-benefiċjarji finali kienu jkunu l-azzjonisti tal-kumpanija fil-mira għax kienu jirċievu l-prezz imħallas mill-kumpanija akkwirenti li tibbenefika mill-miżura kkuntestata.
A.1.2. Il-miżura kkuntestata ma tiffavorixxix lil ċerti impriżi jew il-produzzjoni ta’ ċerti oġġetti
(56)
L-ewwel nett, Spanja tisħaq li l-Artikolu 12(5) TRLIS huwa miżura ġenerali għax huwa miftuħ għal kwalunkwe kumpanija Spanjola irrispettivament mill-attività, is-settur, id-daqs, il-forma jew karatteristiċi oħra. L-unika kundizzjoni biex kontribwent tat-taxxa jkun jista’ jibbenefika mill-miżura inkwistjoni hija li jkun residenti fi Spanja għall-finijiet tat-taxxa. Il-fatt li mhux il-kontribwenti tat-taxxa kollha jibbenefikaw mill-miżura inkwistjoni ma jagħmilhiex selettiva. Għaldaqsant, l-Artikolu 12(5) TRLIS mhuwiex selettiv la de facto u lanqas de jure fi-sens tal-Artikolu 107(1) TFUE. Għaldaqstant, b’ittra datata l-14 ta’ Lulju 2008 (23), l-awtoritajiet Spanjoli provdew dejta estratta mid-dikjarazzjonijiet tat-taxxa Spanjoli tal-2006 li turi li t-tipi kollha ta’ kumpaniji (SMEs u impriżi kbar), kif ukoll kumpaniji attivi f’setturi ekonomiċi differenti, kienu bbenefikaw mill-miżura inkwistjoni. L-awtoritajiet Spanjoli jisħqu wkoll li f’sentenza riċenti (24), il-Qorti tal-Prim Istanza indikat li numru limitat ta’ benefiċjarji mhuwiex biżżejjed fih innifsu biex jistabbilixxi s-selettività tal-miżura peress li dak il-grupp jista’ fil-fatt jirrappreżenta l-impriżi kollha f’sitwazzjoni legali u fattwali partikolari. B’mod partikolari, l-awtoritajiet Spanjoli jisħqu li l-miżura inkwistjoni għandha similaritajiet ma’ każ riċenti (25) li l-Kummissjoni qieset li huwa miżura ġenerali u għaldaqstant jitolbu l-istess trattament.
(57)
It-tieni nett, skont l-awtoritajiet Spanjoli u t-tletin parti interessata, fid-Deċiżjoni tal-Ftuħ tagħha l-Kummissjoni ħalltet il-kunċett tas-selettività u l-kundizzjonijiet oġġettivi tal-miżura inkwistjoni li jirreferu biss għal ċerti tranżazzjonijiet (i.e. ishma f’kumpanija barranija fil-mira). Fil-fatt, il-Kummissjoni allegat li l-Artikolu 12(5) TRLIS huwa selettiv peress li l-istess trattament mhux mogħti lil investimenti komparabbli f’kumpaniji Spanjoli. Madankollu, il-Kummissjoni tonqos milli tirrikonoxxi li l-kriterju tas-selettività mhuwiex determinat mill-fatt li l-benefiċjarju tal-miżura inkwistjoni huwa grupp ta’ kumpaniji jew kumpanija multinazzjonali li għandhom sehem f’kumpanija fil-mira. Il-fatt li miżura tagħti benefiċċji biss lill-kumpaniji li jikkonformaw mal-kriterju oġġettiv stabbilit fil-miżura inkwistjoni ma jagħmilhiex fiha nnifisha selettiva. Il-kriterju tas-selettività jimplika li għandhom jiġu imposti restrizzjonijiet soġġettivi fuq il-benefiċjarju tal-miżura inkwistjoni. Il-kriterju tas-selettività maħluq għal din il-proċedura huwa inkonsistenti mal-prassi preċedenti tal-Kummissjoni u huwa vag u wiesa’ wisq. Jekk wieħed iwessa’ iżjed dan il-kunċett jasal għall-konklużjoni żbaljata li l-biċċa l-kbira mill-ispejjeż li jistgħu jitnaqqsu jaqgħu taħt l-ambitu tal-Artikolu 107(1) TFUE.
(58)
L-awtoritajiet Spanjoli jżidu li l-fatt tal-limitazzjoni tal-avvjament finanzjarju għal dak li jirriżulta mill-akkwiżizzjoni ta’ ishma sinjifikanti f’kumpanija fil-mira mhuwiex biżżejjed biex jitneħħa l-karattru ġenerali tal-miżura inkwistjoni, għax japplika b’mod mhux diskriminatorju għal kwalunkwe kumpanija li hija residenti fi Spanja għall-finijiet tat-taxxa mingħajr rekwiżiti oħra. B’konformità mal-każistika tal-Qorti Ewropea tal-Ġustizzja (26), miżura li minnha jgawdu l-impriżi kollha fit-territorju nazzjonali, mingħajr distinzjoni, ma tistax titqies bħala li tikkostitwixxi għajnuna mill-istat.
(59)
It-tielet nett, fir-rigward tal-massimu ta’ 5 %, dan il-livell ma jistabbilixxi l-ebda ammont minimu li għandu jiġi investit u għaldaqstant il-miżura inkwistjoni ma jgawdux minnha biss l-impriżi l-kbar. Fir-rigward tal-fatt li ma hemmx rekwiżit għall-bejjiegħ li jħallas qligħ kapitali sabiex il-miżura inkwistjoni tkun tapplika, l-awtoritajiet Spanjoli jqisu li dan huwa irrilevanti għax il-kontroll tal-introjtu rċevut minn barra l-pajjiż minn bejjiegħ li mhuwiex taxxabbli fi Spanja jaqa’ lil hinn mill-qasam ta’ kompetenza tagħhom. Fl-aħħar nett, il-limitazzjoni tal-ambitu tal-miżura - għal raġunijiet ta’ teknika fiskali - għal akkwiżizzjonijiet tal-ishma f’kumpaniji fil-mira hija konsistenti mas-sitwazzjoni riżultanti mill-implimentazzjoni ta’ diversi Direttivi tal-Komunità.
(60)
Ir-raba’ nett, l-introduzzjoni tal-miżura inkwistjoni hija fi kwalunkwe każ ġustifikata bil-prinċipju tan-newtralità, li huwa l-bażi tal-leġiżlazzjoni Spanjola kollha fuq it-taxxa. Dan il-prinċipju jimplika li t-trattament tat-taxxa ta’ investiment għandu jkun newtrali irrispettivament mill-istrumenti użati, sew jekk trasferiment tal-assi, kombinament tan-negozju jew akkwiżizzjoni tal-ishma. Għaldaqstant, l-amortizzazzjoni tat-taxxa ta’ investiment għandha tkun identika jkun xi jkun l-istrument użat biex jitwettaq l-akkwiżizzjoni inkwistjoni. L-għan finali tal-miżura inkwistjoni, f’din il-perspettiva usa’, huwa li jiżgura l-moviment ħieles tal-kapital billi jiġi evitat trattament diskriminatorju tat-taxxa fi tranżazzjonijiet ma’ kumpaniji fil-mira u tranżazzjonijiet purament domestiċi. Peress li l-akkwiżizzjonijiet ta’ ishma sinjifikanti f’kumpaniji domestiċi jistgħu jwasslu għal kombinament tan-negozju tal-kumpaniji akkwirenti u li qed jiġu akkwiżiti mingħajr l-ebda ostakli legali jew fiskali, l-avvjament li jirriżulta għall-finijiet tat-taxxa b’konsegwenza tal-kombinament jista’ jiġi amortizzat (27). Madankollu, l-avvjament ta’ operazzjonijiet transkonfinali ma jistax iseħħ għax l-armonizzazzjoni fil-livell Komunitarju mhix kompluta jew - agħar minn hekk - għax ma hemmx armonizzazzjoni barra l-Unjoni Ewropea.
(61)
Barra minn dan, matul l-investigazzjoni, l-awtoritajiet Spanjoli u uħud mit-tletin parti interessata pprovdew deskrizzjoni tassew dettaljata tal-ostakli legali li kienu jeżistu fil-leġiżlazzjoni ta’ ħmistax-il pajjiż terz. L-informazzjoni teknika li kienet tinsab fis-sottomissjonijiet ippreżentati mill-awtoritajiet Spanjoli u mit-tletin parti interessata huma miġbura fl-Annessi 2 u 3 ta’ ma’ din id-Deċiżjoni (minn hawn ’il quddiem “ir-rapporti”). Dawn id-deskrizzjonijiet għandhom jinqraw b’mod usa’ fil-kuntest ta’ din id-dikjarazzjoni mill-awtoritajiet Spanjoli (28): “is-sistema tat-taxxa Spanjola għalhekk tipprovdi għal skemi differenti tat-taxxa, bħal fil-każ ta’ akkwiżizzjonijiet ta’ ishma f’kumpaniji barranin imqabbla mal-akkwiżizzjonijiet f’kumpaniji Spanjoli (impossibbli li jitwettqu operazzjonijiet ta’ fużjonijiet, teħid tar-riskju, eċċ.), sabiex tinkiseb in-newtralità tat-taxxa mfittxija mil-leġiżlazzjoni domestika Spanjola u mill-istess Dritt tal-UE, kif ukoll sabiex ikun żgurat li s-sistema tat-taxxa Spanjola tkun konsistenti u effiċjenti”. Skont dawk l-awtoritajiet u t-tletin parti interessata, il-kombinamenti tan-negozju bejn kumpaniji Stati Membri differenti huwa impossibbli minħabba l-ostakli deskritti fir-rapporti. Għalhekk, l-għan tal-miżura kkuntestata huwa li jitneħħa l-impatt negattiv ta’ dawn l-ostakli, li Spanja ma tistax tirrispondi għall-eżistenza tagħhom. B’konsegwenza ta’ dan, il-limitazzjoni tal-ambitu tal-miżura kkuntestata għal akkwiżizzjonijiet transkonfinali hija meħtieġa biex jiġi infurzat il-prinċipju ta’ newtralità. B’dan il-mod, skont l-awtoritajiet Spanjoli, is-sistema Spanjola tat-taxxa tittratta b’mod differenti lill-kontribwenti tat-taxxa li jinstabu f’sitwazzjonijiet differenti (29), u b’hekk jiġi żgurat li s-sistema tat-taxxa Spanjola tibqa’ newtrali kif jitolbu l-istess sistema Spanjola tat-taxxa u t-TFUE.
(62)
B’konklużjoni, il-miżura kkontestata hija ddisinjata biex tneħħi l-ostakli tat-taxxa li s-sistema tat-taxxa Spanjola tiġġenera fid-deċiżjonijiet tal-investiment billi jiġu penalizzati l-akkwiżizzjonijiet tal-ishma f’kumpaniji barranin meta mqabblin mal-akkwiżizzjonijiet f’kumpaniji domestiċi. Il-miżura inkwistjoni tiggarantixxi l-istess trattament tat-taxxa għaż-żewġ tipi ta’ akkwiżizzjonijiet (akkwiżizzjonijiet diretti tal-assi u akkwiżizzjonijiet indiretti permezz tax-xiri ta’ ishma): l-avvjament li joħroġ mit-tnejn li huma (avvjament dirett u avvjament finanzjarju) jista’ għaldaqstant jiġi identifikat sabiex jippromwovi l-integrazzjoni ta’ swieq differenti, sakemm l-ostakli fattwali u legali għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali jkunu tneħħew. L-awtoritajiet Spanjoli għaldaqstant jiżguraw li l-kontribwenti tat-taxxa jkunu jistgħu jagħżlu li jinvestu fuq livell lokali jew transkonfinali mingħajr ma jkunu ġew affettwati minn dawn l-ostakli. L-Artikolu 12(5) TRLIS bażikament jirristabbilixxi kundizzjonijiet ġusti ta’ kompetizzjoni billi jelimina l-impatti negattivi tal-ostakli.
A.1.3. Il-miżura kkuntestata la tgħawweġ il-kompetizzjoni u lanqas taffettwa l-kummerċ tal-Unjoni
(63)
L-awtoritajiet Spanjoli jistqarru li l-Kummissjoni ma stabbilixxietx fl-istandard legali meħtieġ li l-Artikolu 12(5) TRLIS jirristrinġi l-kompetizzjoni, peress li (i) l-allegat “suq għall-akkwiżizzjoni ta’ ishma fil-kumpaniji” ma jikkostitwixxix suq rilevanti għall-finijiet tad-Dritt dwar il-kompetizzjoni; u (ii) anke kieku dan kien il-każ, l-amortizzazzjoni tal-avvjament finanzjarju per ser ma taffettwax il-pożizzjoni kompetittiva tal-impriżi Spanjoli.
(64)
L-ewwel nett, il-Kummissjoni kkwalifikat il-miżura inkwistjoni bħala vantaġġ kontra l-kompetizzjoni fuq il-bażi li l-Artikolu 12(5) jippermetti lill-kontribwenti Spanjoli tat-taxxa li jiksbu primjum għall-akkwiżizzjoni ta’ ishma sinjifikanti f’kumpanija fil-mira. Madankollu, il-Kummissjoni ma wettqet l-ebda studju ta’ evalwazzjoni komparattiva taċ-ċirkostanzi ekonomiċi ta’ kumpaniji Spanjoli u internazzjonali.
(65)
It-tieni nett, peress li l-miżura inkwistjoni hija miftuħa għal kwalunkwe kumpanija Spanjola mingħajr restrizzjonijiet, ma tistax tfixkel il-kompetizzjoni. Fil-fatt, kwalunkwe kumpanija li tkun fl-istess sitwazzjoni bħal benefiċjarju tal-miżura inkwistjoni tista’ tibbenefika mill-miżura, biex b’hekk jitnaqqas il-piż tat-taxxa tagħha, u dan jikkanċella kwalunkwe vantaġġ kompetittiv li jista’ joħroġ minnha. Barra minn hekk, rata ta’ tassazzjoni iżjed baxxa fi Stat Membru li tista’ żżid il-vantaġġ kompetittiv ta’ kumpaniji lokali ma għandhiex taqa’ taħt ir-regoli tal-għajnuna mill-Istat sakemm tkun ta’ natura ġenerali.
(66)
Finalment, il-Kummissjoni diġà eżaminat, fid-dawl tar-Regolament dwar l-Għaqdiet (30), ħafna operazzjonijiet Spanjoli transkonfinali li setgħu bbenefikaw mill-miżura inkwistjoni. Madankollu l-Kummissjoni ma qajmet l-ebda tħassib dwar it-tfixkil potenzjali tal-kompetizzjoni fi kwalunkwe minn dawn il-każijiet.
(67)
L-allegazzjonijiet tal-Kummissjoni mhux biss maqtugħin mir-realtà iżda huma wkoll distakkati meta mqabbla mas-sitwazzjoni tal-kumpaniji Spanjoli. Il-miżura inkwistjoni la tfixkel il-kompetizzjoni u lanqas ma taffettwa negattivament il-kundizzjonijiet tal-kummerċ fil-Komunità sa punt li jmur kontra l-interess komuni.
(68)
F’suq mhux armonizzat, minħabba l-kompetizzjoni bejn is-sistemi tat-taxxa, l-operazzjonijiet identiċi għandhom impatt fiskali differenti skont fejn ikunu residenti n-negozjanti. Din is-sitwazzjoni tfixkel il-kompetizzjoni anke jekk il-miżuri nazzjonali inkwistjoni huma miżuri ġenerali. Fi kliem ieħor, dan it-tfixkil mhuwiex ir-riżultat tal-għajnuna mill-Istat iżda ta’ nuqqas ta’ armonizzazzjoni. Jekk ir-raġunament tal-Kummissjoni jiġi segwit, hija jkollha tiftaħ investigazzjonijiet formali rigward mijiet ta’ miżuri nazzjonali, u dan joħloq sitwazzjoni ta’ inċertezza legali li tkun ta’ ħsara kbira għall-investiment barrani.
A.2. Kompatibbiltà
(69)
Anke jekk il-Kummissjoni tqis li l-Artikolu 12(5) TRLIS jikkostitwixxi għajnuna mill-Istat fis-sens tal-Artikolu 107(1) TFUE, din id-dispożizzjoni hija kompatibbli mal-Artikolu 107(3) TFUE għax tikkontribwixxi lejn l-interess tal-Komunità li tippromwovi l-integrazzjoni ta’ kumpaniji internazzjonali.
(70)
Kif imsemmi fil-Pjan ta’ Azzjoni tal-Għajnuna mill-Istat (31), miżura tista’ titqies kompatibbli jekk tindirizza nuqqas tas-suq, jekk tissodisfa għanijiet ta’ interess komuni definiti b’mod ċar u jekk ma tfixkilx il-kompetizzjoni u l-kummerċ intra-Komunitarji b’mod li jmur kontra l-interess komuni. F’dan il-każ, in-nuqqas tas-suq huwa d-diffikultà (jew l-impossibbiltà virtwali) tat-twettiq ta’ kombinamenti tan-negozju transkonfinali. L-effett tal-Artikolu 12(5) TRLIS huwa li jippromwovi l-ħolqien ta’ impriżi pan-Ewropej, billi akkwiżizzjonijiet domestiċi u transkonfinali jitpoġġew fuq l-istess livell.
(71)
Għaldaqstant, għall-awtoritajiet Spanjoli, l-Artikolu 12(5) TRLIS huwa kompatibbli mas-suq intern peress li, fin-nuqqas ta’ armonizzazzjoni tat-taxxa Ewropea, jilħaq l-għan li jneħħi l-ostakli għal investiment transkonfinali b’mod proporzjonali. Il-miżura inkwistjoni hija effettivament immirata lejn it-tneħħija tal-impatt negattiv tal-ostakli għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali u għall-allinjament tat-trattament tat-taxxa ta’ kombinamenti tan-negozju transkonfinali u lokali sabiex tiżgura li d-deċiżjonijiet meħuda fir-rigward ta’ tali operazzjonijiet ikunu bbażati mhux fuq kunsiderazzjonijiet fiskali iżda esklużivament fuq kunsiderazzjonijiet ekonomiċi.
A.3. Aspettattivi leġittimi u ċertezza legali
(72)
Finalment, u fil-każ li l-Kummissjoni tiddikjara li l-Artikolu 12(5) TRLIS jikkostitwixxi għajnuna mill-Istat inkompatibbli mas-suq intern, il-Kummissjoni għandha tirrikonoxxi l-eżistenza ta’ ċerti ċirkostanzi li jiġġustifikaw in-nuqqas ta’ rkupru tal-allegata għajnuna mill-Istat irċevuta skont l-Artikolu 12(5) TRLIS. Il-benefiċjarji għandu jkollhom id-dritt li jikkompletaw l-amortizzazzjoni eċċezzjonali tal-avvjament finanzjarju li jikkorrispondi mal-akkwiżizzjonijiet magħmula qabel id-data tal-pubblikazzjoni tad-deċiżjoni finali.
(73)
L-ewwel nett, jidher li l-Kummissjoni tirrikonoxxi, fid-Deċiżjoni tal-ftuħ ta’ proċedura tagħha, l-eżistenza probabbli tal-aspettattivi leġittimi. Għaldaqstant, b’konformità mal-każistika tal-Qorti tal-Prim Istanza (32), din id-dikjarazzjoni tikkostitwixxi indikazzjoni ċara tal-eżistenza ta’ aspettattivi leġittimi. Peress li l-Deċiżjoni tal-Ftuħ ma tippreġudikax ir-riżultat tal-investigazzjoni formali, l-aspettattivi leġittimi għandhom jiġu rikonoxxuti għall-operazzjonijiet kollha li seħħew qabel id-data tal-pubblikazzjoni tad-deċiżjoni finali.
(74)
It-tieni nett, fit-tweġibiet tagħha għall-mistoqsijiet bil-miktub mid-deputati tal-PE (33), il-Kummissjoni qalet li l-Artikolu 12(5) TRLIS ma jikkostitwixxix għajnuna mill-istat. Din id-dikjarazzjoni tikkostitwixxi pożizzjoni ċara mill-Kummissjoni li toffri aspettattivi leġittimi ovvji għall-awtoritajiet Spanjoli u l-benefiċjarji tal-miżura inkwistjoni.
(75)
It-tielet nett, skont il-konklużjoni li waslet għaliha l-Kummissjoni f’każijiet simili (34), il-Kummissjoni pprovdiet sett ta’ provi indiretti li l-Artikolu 12(5) TRLIS ma jikkostitwixxix għajnuna mill-istat. Minħabba dawn id-deċiżjonijiet, impriża prudenti ma kinitx tkun kapaċi tipprevedi li l-Kummissjoni setgħet tieħu pożizzjoni opposta.
(76)
Finalment, il-miżura inkwistjoni għandha tibqa’ tapplika għall-operazzjonijiet kollha qabel id-data tal-pubblikazzjoni ta’ deċiżjoni negattiva sakemm titlesta l-amortizzazzjoni tal-avvjament finanzjarju. Il-miżura inkwistjoni tikkorrispondi għal dritt għat-tnaqqis ta’ ammont stabbilit, determinat fil-mument tal-akkwist, liema tnaqqis huwa mifrux fuq l-20 sena li jsegwu. Barra minn hekk, minħabba l-pożizzjoni meħuda mill-Kummissjoni f’każijiet simili (35), huwa ġustifikat li wieħed jassumi li l-aspettattivi leġittimi għandhom jibqgħu sad-data tal-pubblikazzjoni tad-deċiżjoni finali.
B. Kummenti miż-żewġ partijiet
(77)
Skont iż-żewġ partijiet, l-Artikolu 12(5) TRLIS jikkostitwixxi għajnuna mill-istat. Huma jsostnu li ma hemmx aspettattivi leġittimi fil-każ inkwistjoni u għaldaqstant jitolbu lill-Kummissjoni biex tordna l-irkupru ta’ kwalunkwe għajnuna illegali mogħtija. L-argumenti tagħhom huma miġbura hawn taħt.
B.1. Il-miżura kkuntestata tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat
B.1.1. Il-miżura inkwistjoni tikkonferixxi vantaġġ ekonomiku
(78)
Skont iż-żewġ partijiet, l-Artikolu 12(5) TRLIS huwa eċċezzjonali fin-natura tiegħu għax is-sistema Spanjola tat-taxxa, bl-eċċezzjoni ta’ din id-dispożizzjoni, ma tippermettix l-amortizzazzjoni tal-avvjament finanzjarju iżda biss tnaqqis fil-każ ta’ test tal-indeboliment. Sal-introduzzjoni tal-Artikolu 12(5) TRLIS, il-leġiżlazzjoni Spanjola dwar it-taxxa korporattiva ma kinitx tippermetti l-amortizzazzjoni tal-ishma irrispettivament minn jekk attwalment kienx hemm restrizzjoni. Huma jsostnu li l-Artikolu 12(5) TRLIS huwa probabbilment uniku fil-kuntest Ewropew għax l-ebda Stat Membru ieħor ma għandu sistema simili għal tranżazzjonijiet transkonfinali li ma jinvolvux l-akkwiżizzjoni ta’ ishma ta’ kontroll.
(79)
Taħt is-sistema Spanjola tat-taxxa, l-avvjament jista’ jiġi amortizzat biss jekk ikun hemm kombinament tan-negozju - l-unika eċċezzjoni hija l-miżura inkwistjoni, li tippermetti l-amortizzazzjoni f’każ eċċezzjonali: jekk minorità ta’ ishma tiġi akkwiżita f’kumpanija fil-mira. Dan jitbiegħed mis-sistema ġenerali tat-taxxa għax l-amortizzazzjoni hija possibbli mhux biss mingħajr ma jkun hemm kombinament tan-negozju iżda wkoll f’każijiet fejn ix-xerrej lanqas biss jakkwista kontroll tal-kumpanija barranija fil-mira. L-Artikolu 12(5) TRLIS għaldaqstant jikkonferixxi benefiċċju lil ċerti kumpaniji Spanjoli vis à vis (i) kumpaniji Spanjoli oħra li joperaw biss fil-livell nazzjonali u (ii) operaturi oħra tal-Unjoni li jikkompetu internazzjonalment mal-benefiċjarji Spanjoli tal-miżura inkwistjoni.
(80)
Mill-aspett ekonomiku, l-awtoritajiet Spanjoli mhux biss jipprovdu self mingħajr imgħax li jingħata fuq perjodu ta’ għoxrin sena (differiment tat-taxxa mingħajr imgħax), iżda wkoll effettivament iħallu d-data tal-ħlas lura tas-self mingħajr imgħax għad-diskrezzjoni ta’ min jissellef - jekk fil-fatt is-self jitħallas lura. Jekk l-investitur ma jittrasferixxix l-ishma sinjifikanti, l-effett huwa l-istess bħal kanċellament tad-dejn mill-awtoritajiet Spanjoli. F’dan il-każ, il-miżura ssir eżenzjoni permanenti mit-taxxa.
(81)
Waħda miż-żewġ partijiet tistma li, b’konsegwenza tal-miżura inkwistjoni, l-akkwirenti Spanjoli, pereżempju fis-settur bankarju, huma kapaċi jħallsu xi 7 % iżjed milli kieku kienu jkunu kapaċi jagħmlu f’sitwazzjoni differenti. Madankollu, tirrikonoxxi wkoll li peress li l-prezz tal-offerta huwa kombinament ta’ diversi elementi addizzjonali, il-miżura inkwistjoni mhijiex l-uniku fattur, għalkemm probabbilment tkun wieħed mill-fatturi l-iżjed deċiżivi wara l-aggressività tal-offerenti Spanjoli li jibbenefikaw mill-miżura inkwistjoni. Din il-parti tikkunsidra wkoll li l-miżura tipprovdi vantaġġ definittiv għall-offerenti Spanjoli f’irkanti internazzjonali.
B.1.2. Il-miżura inkwistjoni tiffavorixxi lil ċerti impriżi jew il-produzzjoni ta’ ċerti oġġetti
(82)
Jeżisti parallel ċar bejn il-każ inkwistjoni u ċ-ċirkostanzi li wasslu għas-sentenza tal-Qorti tal-15 ta’ Lulju 2004 (36). Minkejja l-argumenti mressqa mill-awtoritajiet Spanjoli li l-miżura inkwistjoni fl-aħħar każ mhijiex selettiva għax l-Artikolu 37 TRLIS japplika għall-impriżi Spanjoli kollha li jinvestu internazzjonalment, il-Qorti kkonkludiet li l-miżura tikkostitiwixxi għajnuna mill-Istat għax kienet limitata għal kategorija waħda ta’ impriżi, jiġifieri impriżi li jagħmlu ċerti investimenti internazzjonali. Dan l-istess raġunament jista’ jiġi applikat għall-Artikolu 12(5) TRLIS. Is-selettività tal-Artikolu 12(5) TRLIS hija għaldaqstant minħabba l-fatt li l-kumpaniji li jakkwistaw ishma f’kumpaniji barranin biss huma eliġibbli għal din id-dispożizzjoni.
(83)
Barra minn hekk, l-impriżi ta’ ċertu daqs u saħħa finanzjarja b’operazzjonijiet multinazzjonali biss jistgħu jibbenefikaw mill-Artikolu 12(5) TRLIS. Għalkemm il-karta tal-bilanċ tiżvela l-valuri kontabbli tal-assi, mhuwiex probabbli li din tkun tirrifletti wkoll il-valuri impliċiti tal-assi fis-suq. Għaldaqstant, fil-prattika, l-operaturi b’interess ta’ kontroll fil-kumpaniji fil-mira biss għandhom aċċess suffiċjenti għal rekords ta’ kumpanija biex jaċċertaw il-valur impliċitu tal-assi tal-kumpanija fis-suq. B’konsegwenza, il-limitu massimu ta’ 5 % jiffavorixxi kumpaniji li jwettqu operazzjonijiet multinazzjonali.
(84)
Barra minn hekk, operatur Spanjol b’negozju eżistenti fi Spanja biss ikollu bażi tat-taxxa Spanjola u jista’ jibbenefika mid-deprezzament. Għaldaqstant, il-kumpaniji li huma residenti fi Spanja b’bażi ta’ taxxa sinjifikanti fi Spanja biss jistgħu fil-prattika jibbenefikaw minnu, għax il-benefiċċju potenzjali huwa konness mad-daqs tal-operat Spanjol aktar milli mal-akkwist. Għalkemm l-Artikolu 12(5) TRLIS huwa abbozzat biex japplika għall-operaturi kollha stabbiliti fi Spanja, fil-prattika huma biss numru limitat u identifikabbli ta’ kumpaniji b’bażi ta’ taxxa Spanjola, li jagħmlu akkwiżizzjonijiet barranin fis-sena tat-taxxa rilevanti u li għandhom bażi ta’ taxxa mdaqqsa li magħha jistgħu jpaċu t-tnaqqis tal-avvjament finanzjarju, li jistgħu jibbenefikaw mill-applikazzjoni tal-miżura fuq bażi annwali. B’konsegwenza ta’ dan, il-miżura inkwistjoni fil-fatt tagħti trattament tat-taxxa differenti anke lill-operaturi Spanjoli fl-istess pożizzjoni li jagħmlu l-akkwiżizzjonijiet barra l-pajjiż.
(85)
Iż-żewġ partijiet iqisu li ma kienu kapaċi jidentifikaw l-ebda kriterju jew kundizzjoni oġġettivi jew orizzontali li jiġġustifikaw il-miżura inkwistjoni. Għall-kuntrarju, huma tal-fehma li l-intenzjoni bażika tal-miżura hija li tagħti benefiċċju lil ċerti operaturi Spanjoli. Barra minn hekk, kieku l-miżura inkwistjoni kienet inerenti għas-sistema tat-taxxa Spanjola, l-ishma barranin akkwiżiti qabel dik id-data kienu jikkwalifikaw ukoll għall-miżura, li mhuwiex il-każ peress li l-ħelsien mit-taxxa jingħata biss għal ishma akkwiżiti wara l-1 ta’ Jannar 2002.
(86)
Għaldaqstant, u fid-dawl tal-politika tal-Kummissjoni (37), il-miżura inkwistjoni għandha titqies bħala selettiva.
B.1.3. Il-miżura inkwistjoni tfixkel il-kompetizzjoni u taffettwa l-kummerċ fl-UE
(87)
Huwa ċar li l-miżura inkwistjoni hija diskriminatorja għax tagħti lill-operaturi Spanjoli benefiċċju fiskali u monetarju ċar li l-operaturi barranin ma jistgħux igawdu. F’sitwazzjoni ta’ rkant jew proċedura kompetittiva oħra għall-akkwiżizzjoni ta’ kumpanija, vantaġġ ta’ din ix-xorta jagħmel differenza sinjifikanti.
(88)
Offerti ta’ akkwiżizzjoni normalment jippreżumu l-ħlas ta’ primjum fuq il-prezz tal-ishma tal-kumpanija fil-mira li kważi dejjem tirriżulta f’avvjament finanzjarju. F’diversi okkażjonijiet, l-istampa finanzjarja rrappurtat dwar akkwiżizzjonijiet kbar minn kumpaniji Spanjoli u l-benefiċċji tat-taxxa rispettivi li joħorġu mir-regoli tat-taxxa Spanjoli fuq l-amortizzazzjoni tal-avvjament finanzjarju. Għal wieħed minn dawn l-akkwiżizzjonijiet minn bank tal-investiment, il-benefiċċju tat-taxxa li jirriżulta mill-Artikolu 12(5) TRLIS kien stmat li huwa EUR 1,7 biljun, jew 6,5 % tal-prezz tal-offerta. Rapport ieħor indika li l-akkwirent Spanjol kien kapaċi joffri madwar 15 % iżjed mill-kompetituri mhux Spanjoli.
(89)
Jidher li l-miżura inkwistjoni tiffavorixxi ċerti attivitajiet tal-esportazzjoni (għajnuna għall-esportazzjoni għal akkwiżizzjonijiet ta’ ishma barranin) ta’ kumpaniji Spanjoli, li ma taqbilx mal-politika tal-Kummissjoni (38) f’dan il-qasam.
B.1.4. Il-miżura inkwistjoni taffettwa r-riżorsi tal-Istat
(90)
Il-miżura inkwistjoni hija ta’ benefiċċju għall-impriżi li jissodisfaw ċerti rekwiżiti u tippermettilhom li jnaqqsu l-bażi ta’ taxxa tagħhom u għaldaqstant l-ammont ta’ taxxa li normalment ikun dovut f’sena partikolari jekk id-dispożizzjoni ma kinitx teżisti. Għaldaqstant tipprovdi l-benefiċjarju b’vantaġġ finanzjarju, li l-ispiża tiegħu titħallas mill-baġit tal-Istat Membru kkonċernat.
VI. REAZZJONI MINN SPANJA GĦAL KUMMENTI TAL-PARTIJIET TERZI
(91)
L-awtoritajiet Spanjoli jindikaw li l-maġġoranza vasta tal-kummenti ta’ partijiet terzi jappoġġjaw il-fehma tagħhom. Żewġ partijiet biss iqisu li l-miżura inkwistjoni tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat, filwaqt li l-oħrajn kollha jikkonkludu li l-Artikolu 12(5) TRLIS ma jikkostitwixxix għajnuna mill-Istat fis-sens tal-Artikolu 107(1) TFUE. Inkella, inqas operaturi ekonomiċi kienu jissottomettu kummenti. Barra minn hekk, il-firxa wiesgħa ta’ attivitajiet u daqs ta’ partijiet terzi interessati turi n-natura ġenerali tal-miżura inkwistjoni.
(92)
Fir-rigward tan-natura eċċezzjonali tal-miżura inkwistjoni, l-awtoritajiet Spanjoli ma jaċċettawx din il-kwalifika billi jfakkru l-karatteristika komuni tal-amortizzazzjoni tal-avvjament u l-avvjament finanzjarju skont ir-regoli Spanjoli dwar il-kontabilità (39). Barra minn hekk, it-tnaqqis tal-amortizzazzjoni tal-avvjament jikkostitwixxi r-regola ġenerali tas-sistema tat-taxxa korporattiva Spanjola skont id-dispożizzjonijiet stabbiliti fl-Artikoli 11(4) u 89(3) TRLIS. L-Artikolu 12(5) TRLIS isegwi l-istess loġika. Mhuwiex korrett li l-Artikolu 12(3) TRLIS jiġi preżentat bħala r-regola ġenerali għall-amortizzazzjoni tal-avvjament finanzjarju peress li dan l-Artikolu jirreferi għat-tnaqqis tal-ishma f’entitajiet mhux elenkati. Din id-dispożizzjoni hija relatata mad-deprezzament tal-valur tal-kontabilità teoretiku u mhux mal-avvjament finanzjarju. L-Artikolu 12(3) u 12(5) TRLIS huma żewġ regoli ġenerali komplimentari: l-ewwel wieħed jirreferi għad-deprezzament attribwibbli għat-telfien iġġenerat mill-kumpanija fil-mira, filwaqt li t-tieni jirreferi biss għat-tnaqqis tal-parti tad-deprezzament attribwibbli għad-deprezzament tal-avvjament finanzjarju. Finalment, il-fatt li l-ebda Stat Membru ieħor ma għandu miżura simili għall-miżura inkwistjoni huwa irrilevanti peress li s-sistemi tat-taxxa mhumiex armonizzati fl-Unjoni Ewropea.
(93)
Rigward in-natura selettiva tal-miżura inkwistjoni, il-paralleli magħmula mas-sentenza tal-Qorti tal-15 ta’ Lulju 2004 (40) mhumiex korretti għax f’dak il-każ il-Kummissjoni kienet iddefinixxiet b’mod ċar il-profil tal-benefiċjarju, filwaqt li fil-każ preżenti dan ma setax isir. Fil-fatt, l-Artikolu 12(5) TRLIS ma jirrikjedi l-ebda konnessjoni bejn l-akkwiżizzjoni tal-ishma u l-esportazzjoni tal-oġġetti u s-servizzi. Il-fatt li din il-miżura mhux selettiva mhix disponibbli għal operazzjonijiet domestiċi ma jaffettwax in-natura ġenerali tagħha. Fil-fatt, l-għan finali tal-miżura inkwistjoni huwa l-istess bħal dak tad-Direttiva dwar it-Taxxa Transkonfinali, li huwa li tiżgura li d-deċiżjonijiet tal-investiment ikunu bbażati fuq kunsiderazzjonijiet ekonomiċi iżjed milli fuq kunsiderazzjonijiet tat-taxxa. Għaldaqstant, peress li huwa possibbli li jitwettqu kombinamenti tan-negozju ma’ akkwiżizzjonijiet domestiċi u mhux ma’ akkwiżizzjonijiet transkonfinali, it-trattament ta’ operazzjonijiet domestiċi u operazzjonijiet transkonfinali b’mod differenti mhux biss huwa legalment ġustifikat iżda wkoll meħtieġ sabiex jiggarantixxi n-newtralità tas-sistema tat-taxxa.
(94)
Fir-rigward tal-allegati karatteristiċi ta’ tfixkil mill-miżura inkwistjoni, l-awtoritajiet Spanjoli jindikaw li kwalunkwe ħelsien mit-taxxa li jnaqqas l-ispejjeż operattivi ta’ kumpanija, iżid il-vantaġġ kompetittiv tal-benefiċjarju. Madankollu, din id-dikjarazzjoni hija irrilevanti peress li l-miżura inkwistjoni hija miżura ġenerali. Ir-rati tat-taxxa differenti japplikaw fl-Istati Membri, li għandhom impatt fuq il-kompetittività tal-kumpaniji residenti tagħhom, ma jaqgħux taħt ir-regoli tal-għajnuna mill-istat. Barra minn hekk, ma ntweriex li l-miżura inkwistjoni taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri. Barra minn hekk, il-konsegwenza tal-amortizzazzjoni tal-avvjament finanzjarju mhijiex neċessarja biex iżżid il-prezz offrut minn kompetitur.
(95)
Fir-rigward tal-kompatibbiltà tal-miżura kkontestata mas-suq intern, l-awtoritajiet Spanjoli jqisu li l-Artikolu 12(5) TRLIS huwa xieraq u proporzjonali biex jindirizza n-nuqqas fis-suq billi jistabbilixxi sistema tat-taxxa newtrali għal operazzjonijiet domestiċi u transkonfinali li trawwem l-iżvilupp ta’ kumpaniji pan-Ewropej.
VII. VALUTAZZJONI TAL-ISKEMA
(96)
Sabiex jiġi aċċertat jekk miżura tikkostitwixxix għajnuna, il-Kummissjoni għandha tevalwa jekk il-miżura inkwistjoni tissodisfax il-kundizzjonijiet tal-Artikolu 107(1) TFUE. Din id-dispożizzjoni tgħid li “Ħlief għad-derogi previsti fit-Trattati, kull għajnuna, ta’ kwalunkwe forma, mogħtija minn Stat Membru jew permezz ta’ riżorsi tal-Istat, li twassal għal distorsjoni jew theddida ta’ distorsjoni għall-kompetizzjoni billi tiffavorixxi ċerti impriżi jew ċerti produtturi għandha, safejn tolqot il-kummerċ bejn l-Istati Membri, tkun inkompatibbli mas-suq intern”. Fid-dawl ta’ din id-dispożizzjoni, il-Kummissjoni ser tevalwa hawn taħt jekk il-miżura inkwistjoni tikkostitwixxix għajnuna mill-Istat.
A. Selettività u vantaġġ inerenti fil-miżura
(97)
Sabiex titqies bħala għajnuna mill-Istat, miżura trid tkun speċifika jew selettiva fis-sens li tiffavorixxi ċerti impriżi jew il-produzzjoni ta’ ċerti oġġetti biss.
(98)
L-Avviż tal-Kummissjoni (41) jgħid li “Il-kriterju ewlieni fl-applikazzjoni tal-Artikolu 92(1) [issal-Artikolu 107(1) TFUE] għal miżura tat-taxxa huwa għaldaqstant li l-miżura tipprovdi eċċezzjoni għall-applikazzjoni tas-sistema tat-taxxa favur ċerti impriżi fl-Istat Membru. Is-sistema komuni applikabbli għandha għaldaqstant tiġi determinata l-ewwel. Imbagħad għandu jiġi eżaminat jekk l-eċċezzjoni għas-sistema jew id-differenzjar fi ħdan dik is-sistema humiex ġustifikati ‘minħabba n-natura jew l-iskema ġenerali’ tas-sistema tat-taxxa, jiġifieri jekk joħorġux direttament mill-prinċipji bażiċi jew ta’ gwida tas-sistema tat-taxxa fl-Istat Membru kkonċernat”.
(99)
Skont il-każistika tal-Qorti tal-Ġustizzja (42), “rigward il-valutazzjoni tal-kundizzjoni ta’ selettività, li tagħmel parti mill-kunċett ta’ għajnuna mill-Istat, jirriżulta minn ġurisprudenza stabbilita li l-Artikolu 87(1) KE [issal-Artikolu 107(1) TFUE] jimponi l-obbligu li jiġi stabbilit jekk, fil-kuntest ta’ skema ġuridika partikolari, miżura nazzjonali hijiex tali li ‘tiffavorixxi ċerti impriżi jew il-produzzjoni ta’ ċerti oġġetti’ meta mqabbla ma’ impriżi oħrajn, li jinsabu f’sitwazzjoni legali u fattwali li tista’ titqabbel fid-dawl tal-għan imfittex mill-miżura inkwistjoni” (43).
(100)
F’diversi okkażjonijiet il-Qorti qalet ukoll li l-Artikolu 107(1) TFUE ma jiddistingwix bejn il-kawżi u l-għanijiet tal-għajnuna mill-Istat, iżda tiddefinixxihom b’rabta mal-effetti tagħhom (44). B’mod partikolari, miżuri fiskali, li ma jikkostitwixxux adattament tas-sistema ġenerali għal karatteristiċi partikolari ta’ ċerti impriżi, li iżda jkunu nħolqu bħala mezz għat-titjib tal-kompetittività tagħhom, jaqgħu taħt l-ambitu tal-Artikolu 107(1) TFUE (45).
(101)
Il-kunċett ta’ għajnuna mill-Istat, madankollu, ma japplikax għal miżuri tal-Istat li jiddivrenzjaw bejn impriżi fejn dak id-differenzjar joħroġ min-natura jew l-istruttura ġenerali tas-sistema li jiffurmaw parti minnha. Kif spjegat fl-Avviż tal-Kummissjoni (46), “xi kundizzjonijiet jistgħu jkunu ġustifikati b’differenzi oġġettivi bejn il-kontribwenti tat-taxxa”.
(102)
Kif spjegat f’iżjed dettall fit-taqsima li ġejja, il-Kummissjoni tqis li l-miżura inkwistjoni hija selettiva fis-sens li tiffavorixxi biss ċerti gruppi ta’ impriżi li jwettqu ċertu investiment barra l-pajjiż u li dan il-karattru speċifiku mhuwiex ġustifikat min-natura tal-iskema. Il-Kummissjoni tqis li l-miżura inkwistjoni għandha tiġi evalwata fid-dawl tad-dispożizzjonijiet ġenerali tas-sistema tat-taxxa korporattiva, u aktar preċiżament ir-regoli dwar it-trattament tat-taxxa tal-avvjament finanzjarju (ara l-premessi 48-69).
(103)
Il-Kummissjoni analizzat ukoll jekk l-ipoteżi fattwali użata bħala bażi mill-awtoritajiet Spanjoli kinitx tajba u jekk hemmx xi ostakli fil-leġiżlazzjonijiet ta’ pajjiżi terzi. Madankollu, ta’ min wieħed jinnota li dan l-eżerċizzju ma jistax jikkostitwixxi għarfien li tali ostakli jistgħu jiġġustifikaw trattament differenti tat-taxxa f’dan il-każ. Barra minn dan, l-għan ta’ din id-Deċiżjoni mhuwiex li tistabbilixxi l-kundizzjonijiet li kienu jippermettu lill-Istat Membru konċernat li jevita l-klassifikazzjoni tal-miżura kkontestata bħala għajnuna mill-Istat.
(104)
Anke kieku kellha tintgħażel sistema ta’ referenza alternattiva ispirata minn dik suġġerita mill-awtoritajiet Spanjoli, il-Kummissjoni tikkonkludi li l-miżura inkwistjoni tkun għadha tikkostitwixxi miżura ta’ għajnuna mill-Istat essenzjalment minħabba l-kundizzjonijiet fattwali u legali differenti meħtieġa għax-xenarji differenti sabiex jibbenefikaw mid-dispożizzjonijiet fuq l-avvjament jew l-avvjament finanzjarju fuq tranżazzjonijiet barranin. B’mod aktar importanti, taħt il-miżura kkuntestata l-avvjament finanzjarju jista’ jingħaraf b’mod separat u jista’ wkoll jiġi amortizzat jekk il-benefiċjarju jakkwista minorità ta’ ishma ta’ 5 %. Dan il-livell huwa ferm anqas dak meħtieġ biex jiġu applikati regoli ġenerali fuq amortizzazzjoni tal-avvjament (47). Il-miżura kkuntestata għalhekk hija eċċezzjoni għas-sistema ta’ referenza, tkun xi tkun id-definizzjoni tagħha.
(105)
Barra minn dan, il-Kummissjoni tinnota differenzi oħra fir-rigward tal-kundizzjonijiet tal-implimentazzjoni li japplikaw għall-miżura kkuntestata u d-dispożizzjonijiet tas-sistema ta’ referenza. Fil-fatt, taħt il-miżura kkuntestata, akkwiżizzjonijiet tal-ishma li saru qabel l-1 ta’ Jannar 2002 mhumiex ikkunsidrati għall-kalkolazzjoni tal-bażi li għandha tkun amortizzata. Min-naħa l-oħra, f’xenarju ta’ kombinament tan-negozju, tali data tal-għeluq ma teżistix meta jkun qed jiġi kkalkulat l-avvjament u l-kontribwent tat-taxxa għandu jipprova li l-kumbinazzjoni ssir għal raġunijiet ekonomiċi validi sabiex jiġu evitati kombinamenti li huma mmirati purament biex jinkisbu benefiċċji tat-taxxa (48), filwaqt li l-miżura kkuntestata tipprovdi biss benefiċċji ta’ taxxa. L-awtoritajiet Spanjoli ma kinux kapaċi jipprovdu argumenti konvinċenti biex jiġġustifikaw dawn id-differenzi, u għalehkk il-miżura ma tistax titqies bħala ġustifikata bil-loġika tas-sistema Spanjola tat-taxxa.
(106)
Għaldaqstant, il-miżura inkwistjoni hija wisq impreċiża u arbitrarja minħabba li ma tistabbilixxi l-ebda kundizzjoni, bħall-eżistenza ta’ sitwazzjonijiet speċifiċi legalment determinati li jiġġustifikaw trattament tat-taxxa differenti. Konsegwentement, sitwazzjonijiet li ma ntwerewx li huma differenti biżżejjed biex jiġġustifikaw deroga selettiva minn regoli ġenerali tal-avvjament jispiċċaw billi jibbenefikaw mill-miżura kkuntestata. Għalhekk, il-Kummissjoni tqis li l-miżura inkwistjoni tikkonċerna t-tnaqqis fit-taxxa ta’ tipi speċifiċi ta’ spejjeż u tkopri kategorija wiesgħa ta’ tranżazzjonijiet b’mod diskriminatorju, li ma jistax ikun iġġustifikat permezz ta’ differenzi oġġettivi bejn kontribwenti tat-taxxa.
(107)
Barra minn dan, skont il-każistika tal-Qorti tal-Ġustizzja (49), il-Kummissjoni tiqs li mhuwiex meħtieġ, sabiex tasal għal konklużjoni dwar il-kwalifikazzjoni ta’ skema bħala għajnuna mill-Istat, li jintwera li l-għajnuna individwali kollha mogħtija taħt l-istess skema jikkwalifika bħala għajnuna mill-Istat fis-sens tal-Artikolu 107(1) TFUE. Għal dan il-għan huwa biżżejjed li l-implimentazzjoni tal-iskema li qed tkun riveduta twassal għal sitwazzjonijiet li jikkwalifikaw bħala għajnuna biex ikun konkluż li l-iskema tinkludi elementi ta’ għajnuna fis-sens tal-Artikolu 107(1) TFUE. Għaldaqstant, ir-reviżjoni tal-leġiżlazzjoni tal-pajjiżi kollha possibbli barra mill-UE li għalihom il-proċedura tal-investigazzjoni tal-Kummissjoni għadha miftuħa mhix meħtieġa fil-kuntest ta’ din id-Deċiżjoni. Għalhekk, kif indikat diġà fil-paragrafi 115 et seq. tad-Deċiżjoni preċedenti (50), il-Kummissjoni vverifikat - fuq il-bażi tal-metodoloġija spjegata fid-dettall hawn taħt - jekk uħud mill-applikazzjonijiet individwali tal-iskema tal-għajnuna kkuntestata fit-tranżazzjonijiet li ma jsirux fl-UE jinkludux għajnuna mill-Istat. Din l-analiżi ffukat fuq dawk il-pajjiżi li mhumiex parti mill-UE li Spanja għandha relazzjonijiet ekonomiċi mill-qrib magħhom u li għalhekk kienu magħżula skont l-importanza tagħhom f’termini ta’ investiment barrani dirett (IBD) bejn l-1 ta’ Jannar 2002 u l-1 ta’ Ġunju 2009. Minn dawn il-pajjiżi li mhumiex parti mill-UE, il-Kummissjoni ffukat l-analiżi tagħha fuq il-pajjiżi li huwa probabbli li jrendu numru akbar ta’ applikazzjonijiet individwali tal-miżura kkuntestata: l-Istati Uniti tal-Amerika (IBD ta’ EUR 35 biljun), il-Messiku (IBD ta’ EUR 18-il biljun), l-Arġentina (IBD ta’ EUR 15-il biljun) u l-Brażil (IBD ta’ EUR 13-il biljun). Skont l-informazzjoni ppreżentata mill-awtoritajiet Spanjoli matul il-proċedura, jidher li, mill-15-il pajjiż li mhumiex parti mill-UE li għalihom l-awtoritajiet Spanjoli ppreżentaw l-informazzjoni, seħħew tranżazzjonijiet mhux biss mal-erba’ pajjiżi msemmija hawn fuq imma wkoll fir-Repubblika tal-Kolombja, ir-Repubblika tal-Peru u r-Repubblika tal-Ekwador. Għaldaqstant, il-Kummissjoni estendiet ir-reviżjoni tagħha għal dawn it-tliet pajjiżi wkoll.
(108)
Ir-raġunament tal-Kummissjoni, imqassar hawn fuq, huwa żviluppat fil-paragrafi li ġejjin.
A.1. Trattament tat-taxxa ta’ avvjament finanzjarju skont is-sistema Spanjola tat-taxxa fir-rigward ta’ akkwiżizzjonijiet barra mill-UE
A.1.1. Sistema ta’ referenza
(109)
Fid-Deċiżjoni tal-Ftuħ, kif ukoll fid-Deċiżjoni preċedenti, il-Kummissjoni qieset li s-sistema ta’ referenza xierqa hija s-sistema Spanjola tat-taxxa korporattiva, b’mod partikolari r-regoli dwar it-trattament tat-taxxa ta’ avvjament finanzjarju li hemm fis-sistema Spanjola tat-taxxa. Dan l-approċċ huwa konsistenti mal-prassi preċedenti tal-Kummissjoni u l-każistika tal-Qrati Ewropej, li jqisu s-sistema tat-taxxa korporattiva ordinarja bħala s-sistema ta’ referenza (51). Dan l-approċċ jinżamm f’din id-Deċiżjoni.
(110)
L-awtoritajiet Spanjoli jiddikjaraw li, b’mod ġenerali, ir-restrizzjonijiet dwar kombinamenti tan-negozju transkonfinali jpoġġu lill-kontribwenti tat-taxxa li jixtru ishma f’kumpaniji domestiċi f’sitwazzjoni legali u fattwali differenti minn dawk li jixtru l-ishma f’kumpaniji barranin, u partikolarment f’kumpaniji li jinstabu f’pajjiżi barra mill-UE. L-awtoritajiet Spanjoli spjegaw li l-objettiv tal-miżura kkuntestata huwa li tiġi evitata differenza fit-trattament tat-taxxa bejn, minn naħa, xiri li jkun segwit minn kombinament tan-negozji għal ammont konsiderevoli u, min-naħa l-oħra, xiri ta’ ishma mingħajr kombinament tan-negozju. Fuq din il-bażi, l-ambitu tal-iskema kkuntestata tkun illimitata għax-xiri ta’ ishma sinjifikanti f’kumpanija li mhix residenti fi Spanja għax xi ostakli jistgħu jagħmluha aktar diffiċli biex jitwettaq kombinament tan-negozju transkonfinali mqabbel ma’ wieħed lokali (52). B’konsegwenza tal-eżistenza ta’ dawn l-ostakli, il-kontribwenti Spanjoli li jinvestu barra l-pajjiż jitpoġġew, legalment u fattwalment, f’sitwazzjoni differenti minn dawk li jinvestu fi Spanja. F’dan ir-rispett, l-awtoritajiet Spanjoli jiddikjaraw li (53): “Fil-qosor, is-sempliċi natura differenzjali ta’ ċerti miżuri tat-taxxa ma timplikax neċessarjament li huma għajnuna mill-Istat, minħabba li dawn il-miżuri għandhom bżonn ukoll jiġu eżaminati sabiex wieħed jara jekk humiex meħtieġa jew funzjonali fir-rigward tal-effiċjenza tas-sistema tat-taxxa, kif iddikjarat fl-Avviż tal-Kummissjoni. Għaldaqstant, is-sistema Spanjola tat-taxxa tipprevedi skemi ta’ taxxa differenti għal sitwazzjonijiet li huma oġġettivament differenti, bħal fil-każ ta’ xiri ta’ ishma f’kumpaniji barranin kontra xiri f’kumpaniji Spanjoli (impossibbli biex jitwettqu operazzjonijiet ta’ fużjoni, ġestjoni ta’ riskju, eċċ.) bil-ħsieb li tinkiseb in-newtralità tat-taxxa imposta mil-leġiżlazzjoni nazzjonali Spanjola u mid-Dritt tal-Unjoni stess, u jkun żgurat li l-loġika tas-sistema Spanjola tat-taxxa hija konsistenti u effiċjenti”.
(111)
L-għoti ta’ trattament tat-taxxa speċifiku għal xiri ta’ ishma transkonfinali jista’, skont dawn l-awtoritajiet, ikun meħtieġ biex tkun żgurata n-newtralità tas-sistema tat-taxxa Spanjola u għall-prevenzjoni ta’ trattament aktar favorevoli għal xiri ta’ ishma domestiċi. Għalhekk, l-awtoritajiet Spanjoli u t-tletin parti interessata jqisu li l-qafas ta’ referenza korrett għall-valutazzjoni tal-miżura kkuntestata jkun it-trattament tat-taxxa għall-avvjament ta’ akkwiżizzjonijiet barranin.
(112)
Fid-Deċiżjoni preċedenti, il-Kummissjoni żammet il-proċedura sabiex tippermetti lill-awtoritajiet Spanjoli li jipprovdu informazzjoni ġdida fir-rigward tal-eżistenza ta’ ostakli legali espliċiti għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali f’pajjiżi li mhumiex parti mill-UE.
(113)
F’dan il-kuntest, u essenzjalment fuq il-bażi tal-elementi li jinstabu fir-rapporti, il-Kummissjoni investigat il-leġiżlazzjoni ta’ diversi pajjiżi li mhumiex fl-UE sempliċiment biex tivverifika l-allegazzjonijiet tal-awtoritajiet Spanjoli dwar l-eżistenza ta’ ostakli legali espliċiti għal kombinamenti transkonfimali. Madankollu, dan l-eżami ma jikkostitwix l-għarfien tal-fatt li tali ostakli ma jistgħux jiġġustifikaw sistema ta’ referenza differenti f’dan il-każ. Matul dan l-eżami, il-Kummissjoni vverifikat prinċipalment jekk il-kumpanija prinċipali Spanjola kellhiex il-kapaċità legali li tingħaqad ma’ sussidjarja residenti f’pajjiż li mhux parti mill-UE.
(114)
Il-premessi li ġejjin huma l-bażi ta’ din l-investigazzjoni li kienet limitata biex teżamina l-verità tal-allegazzjonijiet magħmula fl-argumenti:
-
L-ewwel il-Kummissjoni vverifikat jekk, kif iddikjarat fid-Deċiżjoni preċedenti (54), il-kumpaniji Spanjoli jiffaċċjawx ostaklu legali espliċitu, li jista’ jkun attribwit lill-pajjiż li mhux parti mill-UE u mhux Spanja (55), li jipprevjeniehom milli jbiddlu sussidjarja barranija f’fergħa. Tali dispożizzjoniiet legali jistgħu jikkostitwixxu biss ostaklu, madankollu, fil-każ li l-kumpanija kkonċernata setgħet teżerċita influwenza effettiva, prinċipalment permezz ta’ maġġoranza ta’ ishma, fuq il-kumpanija fil-mira b’tali mod li tkun kapaċi timponi fużjoni li kieku l-ostakoli ma kinux hemm. Għaldaqstant, dispożizzjonijiet legali f’pajjiżi barra mill-UE li jipprevjenu l-kontribwent Spanjol milli jakkwista kontroll fuq kumpanija fil-mira f’dak il-pajjiż ma jistgħux jitqiesu bħala ostaklu legali espliċitu rilevanti fis-sens allegat mill-awtoritajiet Spanjoli: b’riżultat ta’ tali dispożizzjonijiet, kumpaniji/kontribwenti Spanjoli qatt ma jistgħu jissodisfaw il-kundizzjoni ta’ influwenza effettiva minħabba li dawn dejjem ser ikunu azzjonijisti minuri fil-kumpanija fil-mira. Għalhekk, qatt ma jista’ jkollhom il-kapaċità effettiva meħtieġa li jimponu kombinament tan-negozju. Il-Kummissjoni tixtieq tenfasizza li l-kundizzjoni tal-kontroll kienet valutata fil-livell tal-benefiċjarju tal-miżura (u mhux tal-grupp li jista’ jagħmel parti minnu) skont id-sistema Spanjola tat-taxxa. Bl-istess raġunament, il-Kummissjoni tqis li projbizzjoni espliċita għal entitajiet mhux residenti milli jkunu propjetarji diretti ta’ assi speċifiċi (pereżempju proprjetà mal-kosta) ma tistax tikkostitwixxi ostaklu legali espliċitu fil-kuntest ta’ dan l-eżerċizzju.
Il-Kummissjoni tqis li piż jew formalità (56) amministrattiva meħtieġa għal kumpaniji mhux residenti minn pajjiżi barra mill-UE ma jistgħux jitqiesu bħala ostaklu legali espliċitu għax dan jiġġenera spejjeż addizzjonali - li jistgħu jkunu jitnaqqsu mit-taxxa taħt is-sistema Spanjola tat-taxxa- imma ma jrendix il-kombinament tan-negozju impossibbli.
-
It-tieni nett, allegazzjoni li m’hemm l-ebda eżempji magħrufa ta’ kombinamenti tan-negozju transkonfinali bejn kumpaniji Spanjoli u kumpaniji minn ċerti pajjiżi barra mill-UE ma tistax tikkostitwixxi biżżejjed evidenza jew turi l-eżistenza ta’ ostakli. L-ostakli kkunsidrati mill-kumpaniji meta jiddeċiedu li jwettqu kombinament tan-negozju huma diffierenti u mhux limitati biss għall-kapaċità tal-kumpaniji konċernati biex jagħmlu kombinament tal-attivitajiet kummerċjali tagħhom. Dan huwa muri b’mod ċar mill-fatt li uħud mit-tletin parti interessata huma proprjetarji ta’ diversi sussidjarji Spanjoli kkontrollati bis-sħiħ mingħajr ma kkombinaw in-negozji Spanjoli tagħhom, anke jekk l-awtoritajiet Spanjoli jagħrfu li m’hemm l-ebda ostaklu għal kombinamenti ta’ kummerċ domestiku. Għalhekk il-Kummissjoni tqis li, mill-elementi fir-rapporti, huma biss il-projbizzjonijiet espliċiti tal-kombinamenti tan-negozju transkonfinali stabbiliti fil-liġijiet ta’ pajjiżi barra mill-UE li jistgħu jiġu aċċettati. Fil-fatt, kif diġà indikat fil-paragrafu 93 tad-Deċiżjoni preċedenti, jekk ġew ikkunsidrati elementi ta’ natura ġenerali mhux sostanzjati, din l-analiżi tirriskja li ssir fil-parti l-kbira arbitrarja.
(115)
Is-sejbiet ippreżentati hawn taħt huma bbażati fuq l-informazzjoni mogħtija mill-awtoritajiet Spanjoli fir-rapporti, li l-verità u l-kompletezza tagħhom ġew ivverifikati mill-Kummissjoni fid-dawl tar-rimarki metodoloġiċi stabbiliti hawn fuq. Fuq din il-bażi, il-Kummissjoni tqis li, kontra l-argumenti tal-awtoritajiet Spanjoli, ma jistax jitqies li l-liġijiet kollha tal-pajjiżi barra mill-UE jqajmu ostakli legali espliċiti għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali. Għalhekk, bħalma hu ddikjarat f’relazzjoni mat-tranżazzjonijiet intra-UE fid-Deċiżjoni preċedenti (57), il-Kummissjoni ma tistax taqsam l-opinjoni espressa mill-awtoritajiet Spanjoli, appoġġjata mill-argumenti tat-tletin parti interessata, fir-rigward tal-eżistenza ġenerali ta’ dawn l-allegati ostakli. Il-Kummissjoni tqis li barra mill-Istati Membri tal-UE, u tal-anqas fil-pajjiżi rilevanti barra mill-UE li ġejjin, ma jista’ jingħaraf l-ebda ostaklu legali, kif indikat hawn taħt:
-
L-Istati Uniti tal-Amerika:
i.
L-ewwel nett, il-Kummissjoni tinnota li, f’rapport ippreżentat mill-awtoritajiet Spanjoli (58), meta jagħmel il-valutazzjoni dwar jekk hemmx xi preċedenti għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali, l-awtur jgħid: “Mhux misjub, imma huwa probabbli li dan sar f’Delaware”. Kuntrarju għall-argumenti prinċipali tal-awtoritajiet Spanjoli, il-konklużjoni f’wieħed mir-rapporti (59) dwar dan il-pajjiż jidher li hija li m’hemm l-ebda projbizzjoni legali ġenerali espliċita dwar kombinamenti tan-negozju transkonfinali.
ii.
It-tieni nett, taħt ir-regoli ġenerali tal-liġi korporattiva (60) u l-liġi tat-taxxa (61), m’hemm l-ebda projbizzjoni espliċita dwar kombinamenti tan-negozju ma’ entitajiet barranin.
iii.
It-tielet nett, dispożizzjonijiet speċifiċi tal-liġi korporattiva (62) japplikaw għal kombinamenti tan-negozju domestiċi. Safejn taf il-Kummissjoni, m’hemm l-ebda projbizzjoni espliċita dwar l-applikazzjoni ta’ dawk id-dispożizzjonijiet għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali, anke jekk jista’ jkun hemm differenza fil-formalitajiet amministrattivi applikabbli. Il-Kummissjoni tinnota li tal-anqas l-Istat ta’ Delaware jagħmel kombinamenti tan-negozju transkonfinali (63) espliċitament fattibbli sakemm l-oppost ikun permess mil-leġiżlazzjoni tal-pajjiż fejn tkun residenti l-kumpanija barranija. Għalhekk, jekk tranżazzjoni bħal din mhijiex fattibbli bejn kumpaniji li jinstabu rispettivament f’Delaware u fi Spanja, il-Kummissjoni tqis li l-ostakli jistgħu jiġu attribwiti għal Spanja, u għalhekk mhumiex rilevanti għal din il-valutazzjoni. Din is-sejba għandha tiġi eżaminata fil-kuntest tal-importanza tal-Istat ta’ Delaware għall-ippożizzjonar/inkorporazzjoni tal-kumpaniji fl-Istati Uniti (64).
iv.
Ir-raba’ nett, japplikaw dispożizzjonijiet speċifiċi tat-taxxa għal kombinamenti tan-negozju domestiċi sabiex tkun evitata t-tassazzjoni mhux favorevoli meta jitwettqu operazzjonijiet ta’ ristrutturazzjoni. Safejn taf il-Kummissjoni, m’hemm l-ebda projbizzjoni espliċita dwar l-applikazzjoni tagħhom għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali, anke jekk jista’ jkun hemm differenza fil-formalitajiet amministrattivi applikabbli.
v.
Fl-aħħar nett, il-Kummissjoni ma sabet l-ebda każistika mill-qrati kompetenti tal-Istati Unit li setgħet tikkontradixxi l-konklużjoni tagħha dwar in-nuqqas ta’ ostakli legali espliċiti għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali ma’ kumpanija residenti fl-Istati Uniti.
-
Il-Messiku:
i.
L-ewwel nett, il-Kummissjoni tinnota li l-Artikolu 8(3) tal-protokoll tal-ftehim dwar it-taxxa (65) bejn Spanja u l-Messiku, iffirmat fis-6 ta’ Ottubru 1994 u li għadu fis-seħħ, jipprovdi b’mod espliċitu għal tranżazzjonijiet ta’ konbinament tan-negozju. B’konsegwenza ta’ din id-dispożizzjoni, tranżazzjonijiet bħal dawn jibbenefikaw minn differiment fil-ħlas minħabba li l-qligħ mhux realizzat mhux intaxxat. Safejn tista’ tara l-Kummissjoni, l-iskop ta’ dan il-ftehim internazzjonali dwar it-taxxa huwa li titneħħa l-esklużjoni possibbli (66) ta’ kombinamenti tan-negozju transkonfinali mill-benefiċċju ta’ regoli tat-taxxa speċifiċi li japplikaw għal kombinamenti tan-negozju domestiċi.
ii.
It-tieni nett, taħt il-leġiżlazzjoni tal-Messiku (liġi korporattiva u liġi tat-taxxa), u b’kunsiderazzjoni tal-ftehim dwar it-taxxa imsemmi hawn fuq, m’hemm l-ebda projbizzjoni legali espliċita dwar kombinamenti tan-negozju mal-entitajiet Spanjoli.
iii.
Finalment, il-Kummissjoni ma sabet l-ebda każistika mill-qrati kompetenti tal-Messiku li tikkontradixxi b’mod ċar il-konklużjoni tagħha dwar in-nuqqas ta’ ostakli legali speċifiċi għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali ma’ kumpanija residenti fil-Messiku.
-
Il-Brażil:
i.
L-ewwel nett, il-Kummissjoni tinnota li nstab preċedent ta’ kombinament tan-negozju transkonfinali (mhux ma’ Spanja) mill-awtoritajiet Spanjoli (67).
ii.
It-tieni nett, taħt ir-regoli ġenerali tal-liġi korporattiva u l-liġi tat-taxxa (68), m’hemm l-ebda projbizzjoni legali espliċita dwar kombinamenti ta’ negozju ma’ entitajiet barranin, għalkemm il-formalitajiet amministrattivi jistgħu jvarjaw (69).
iii.
It-tielet nett, ċerti restrizzjonijiet legali espliċiti japplikaw għat-twettiq ta’ attivitajiet ekonomiċi f’ċerti setturi (70) minn entitajiet ikkontrollati minn kumpaniji barranin. Madankollu, kif iddikjarat aktar ’il fuq (ara l-premessa 114), dispożizzjonijiet legali f’pajjiżi barra mill-UE li jipprevjenu kontribwent tat-taxxa Spanjol milli jieħu kontroll ta’ kumpanija fil-mira f’dak il-pajjiż ma jistgħux jitqiesu bħala ostaklu legali espliċitu fis-sens allegat mill-awtoritajiet Spanjoli: b’riżultat ta’ din id-dispożizzjoni, kumpaniji/kontribwenti Spanjoli qatt ma jistgħu jissodisfaw il-kundizzjoni ta’ influwenza effettiva minħabba li dejjem ser ikunu azzjonisti minuri fil-kumpanija fil-mira. Safejn tista’ tara l-Kummissjoni, din hija preċiżament is-sitwazzjoni li tirriżulta mil-leġiżlazzjoni Brażiljana li hemm referenza għaliha fiż-żewġ rapporti.
iv.
Finalment, il-Kummissjoni ma sabitx każistika li tista’ tikkontradixxi l-konklużjoni tagħha dwar in-nuqqas ta’ ostakli legali espliċiti għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali ma’ kumpanija residenti fil-Brażil.
-
L-Arġentina:
i.
L-ewwel nett, il-Kummissjoni tinnota li l-Artikolu 5 tal-protokoll tal-ftehim dwar it-taxxa (71) bejn Spanja u l-Arġentina, iffirmat fis-26 ta’ Awwissu 1994 u li għadu fis-seħħ, jipprovdi espliċitament għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali. Bħala riżultat ta’ din id-dispożizzjoni, operazzjonijiet ta’ ristrutturazzjoni transkonfinali ma jistgħux iwasslu għal tassazzjoni mhux favorevoli.
ii.
It-tieni nett, taħt ir-regoli ġenerali tal-liġi korporattiva (72) u tal-liġi tat-taxxa (73), m’hemm l-ebda projbizzjoni legali espliċita dwar kombinamenti tan-negozju ma’ entitajiet barranin għalkemm il-formalitajiet amministrattivi applikabbli jistgħu jvarjaw.
iii.
It-tielet nett, il-Kummissjoni ma sabet l-ebda każistika li tista’ tikkontradixxi l-konklużjoni tagħha dwar in-nuqqas ta’ ostakli legali espliċiti għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali ma’ kumpanija residenti fl-Arġentina. Barra minn dan, il-Kummissjoni ma taqbilx mal-interpretazzjoni fiż-żewġ rapporti dwar is-sentenzi (74) maħruġa mill-amministrazzjoni tat-taxxa f’ċerti tranżazzjonijiet transkonfinali ppjanati. Dawn is-sentenzi sempliċiment jiċċaraw il-kundizzjonijiet tal-arranġamenti ta’ differiment tat-taxxa Arġentini. Dawn ma jsemmux l-eżistenza ta’ projbizzjoni ġenerali u espliċita fuq l-applikazzjoni ta’ dawn l-arranġamenti għal operazjonijiet ta’ ristrutturazzjoni transkonfinali. Barra minn dan, l-interpretazzjoni mogħtija fir-rapporti ta’ dawn is-sentenzi speċifiċi tikkontradixxi d-dispożizzjoni ġenerali fil-ftehim tat-taxxa msemmi hawn fuq (75) bejn ir-Renju ta’ Spanja u r-Repubblika Arġentina.
-
L-Ekwador
i.
L-ewwel nett, il-Kummissjoni tinnota li, taħt ir-regoli ġenerali tal-liġi korporattiva u l-liġi tat-taxxa, m’hemm l-ebda projbizzjoni legali espliċita dwar kombinamenti tan-negozju ma’ entitajiet barranin (76).
ii.
It-tieni nett, il-Kummissjoni tinnota li rapport ippreżentat mill-awtoritajiet Spanjoli (77) jagħraf li kombinament tan-negozju transkonfinali huwa fattibbli sakemm l-akkwirent Spanjol ikun waqqaf fergħa fl-Ekwador minn qabel.
-
Il-Perù:
i.
L-ewwel nett, il-Kummissjoni tinnota li, taħt ir-regoli ġenerali tal-liġi korporattiva u tal-liġi tat-taxxa, ma hemm, safejn taf il-Kummissjoni, l-ebda projbizzjoni legali espliċita dwar kombinamenti tan-negozju ma’ entitajiet barranin (78).
ii.
It-tieni nett, il-Kummissjoni tinnota li l-Artikolu 2074 tal-Kodiċi Ċivili Peruvjan jistabbilixxi l-prinċipji applikabbli għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali u l-Liġi Ġenerali tal-Kumpanji tippermetti kombinamenti tan-negozji li jinvolvu fergħa ta’ entità barranija u kumpanija residenti fil-Perù (79).
iii.
It-tielet nett, il-Liġi dwar it-Taxxa fuq id-Dħul tiżgura trattament newtrali ta’ kombinamenti tan-negozju li jinvolvu fergħa ta’ entità barranija u kumpanija residenti fil-Perù (80).
iv.
Il-Kummissjoni għalhekk tqis li kombinament tan-negozju transkonfinali huwa fi kwalunkwe każ possibbli sakemm l-akkwirent Spanjol ikun stabbilixxa fergħa fil-Perù minn qabel.
-
Il-Kolombja:
i.
L-ewwel nett, il-Kummissjoni tinnota li s-Superintendencia de Sociedades (81) tikkonferma espliċitament li kombinamenti tan-negozju transkonfinali huma possibbli taħt il-leġiżlazzjoni tal-Kolombja (82).
ii.
It-tieni nett, taħt ir-regoli ġenerali tal-liġi korporattiva u l-liġi tat-taxxa (83), m’hemm l-ebda projbizzjoni legali espliċita tal- kombinamenti tan-negozju ma’ entitajiet barranin għalkemm il-formalitajiet amministrattivi applikabbli jistgħu jvarjaw.
iii.
It-tielet nett, il-Kummissjoni tinnota li rapport ippreżentat mill-awtoritajiet Spanjoli (84) jagħraf li kombinamenti tan-negozju transkonfinali huma fattibbli sakemm l-akkwirent Spanjol ikun waqqaf fergħa fil-Kolombja minn qabel.
(116)
L-awtoritajiet Spanjoli ppreżentaw informazzjoni dwar il-liġijiet ta’ tmien pajjiżi oħra barra mill-UE. Kif diġà ddikjarat fil-paragrafu 107, il-Kummissjoni tqis li s-sejbiet ta’ hawn fuq huma biżżejjed biex jikkonfermaw li, fi kwalunkwe każ, anke kieku wieħed kellu jammetti li l-eżistenza ta’ ostakli legali għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali huma sinjifikanti, is-sitema ta’ referenza hija r-regoli dwar it-trattament tat-taxxa tal-avvjament finanzjarju fis-sistema Spanjola. Madankollu, l-applikazzjoni tal-istess metodoloġija u l-kriterji kif deskritti fil-paragrafi 114 et seq., il-Kummissjoni tqis, fuq il-bażi tal-informazzjoni disponibbli, li ma jeżistu l-ebda ostakli legali espliċiti għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali ta’ natura ġenerali fil-liġijiet taċ-Ċilì, tal-Venezwela, tal-Alġerija, tal-Kanada, tal-Awstralja, tal-Ġappun jew tal-Marokk.
(117)
Għalhekk, fuq il-bażi tas-sejbiet ta’ hawn fuq, il-Kummissjoni ma tistax taqbel mal-awtoritajiet Spanjoli li kull benefiċjarju individwali potenzjali tal-miżura kkuntestata huwa affaċċjat, anke jekk biss fil-prattika, b’ostakli insormontabbli għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali.
(118)
Fid-dawl ta’ dan kollu, il-Kummissjoni tqis li m’hemm l-ebda raġuni biex ikun hemm tluq mis-sistema ta’ referenza fid-Deċiżjoni tal-Ftuħ u d-Deċiżjoni preċedenti: il-qafas ta’ referenza xieraq għall-valutazzjoni tal-miżura kkuntestata huwa s-sistema ġenerali Spanjola tat-taxxa korporattiva u, aktar preċiżament, ir-regoli dwar it-trattament tat-taxxa għal avvjament finanzjarju fis-sistema Spanjola tat-taxxa. Din il-konklużjoni ma tistax tkun affettwata mill-fatt li l-Kummissjoni sabet żewġ pajjiżi barra mill-UE fejn fil-fatt jeżistu ostakli legali espliċiti (l-Indja u ċ-Ċina). Kif iddikjarat fil-paragrafu 107, skont il-każistika tal-Qorti tal-Ġustizzja (85), il-Kummissjoni tqis li, sabiex wieħed jasal għal konklużjoni dwar il-kwalifika ta’ għajnuna mill-Istat għal skema, mhux meħtieġ li jintwera li l-għajnuna kollha individwali mogħtija taħt dik l-iskema tikkwalifika bħala għajnuna mill-Istat fis-sens tal-Artikolu 107(1) TFUE.
(119)
B’mod aktar preċiż, fir-rigward taċ-Ċina, il-Liġi Korporattiva tal-2005 li tapplika għal fużjonijiet li jinvolvu biss kumpaniji b’responsabbiltà limitata jew kumpaniji b’ishma konġunti limitati inkorporati fiċ-Ċina, u l-Artikoli 2 u 55 tar-Regolament bit-titolu “Dispożizzjonijiet dwar Akkwiżizzjonijiet ta’ Intrapriżi Domestiċi minn Investituri Barranin” maħruġ mill-Ministeru Ċiniż tal-Kummerċ fit-22 ta’ Ġunju 2009, jeskludu espliċitament lill-kumpaniji mhux residenti mill-ambitu tal-applikazzjoni tar-regoli tal-kombinament tan-negozju sabiex kumpanija Spanjola ma tkunx tista’ tgħaqqad in-negozju tagħha ma’ sussidjarja kkontrollata minn Ċiniżi.
(120)
B’referenza għal-leġiżlazzjoni fis-seħħ fl-Indja, l-Artikoli 391 sa 394 tal-Liġi tal-Kumpaniji tal-Indja tal-1956 jeskludu espliċitament kumpaniji mhux residenti mill-ambitu tal-applikazzjoni tar-regoli tal-kombinament tan-negozju sabiex kumpanija Spanjola ma tkunx tista’ tgħaqqad in-negozju tagħha ma’ sussidjarja kkontrollata minn Indjani.
A.1.2. Eżistenza ta’ deroga mis-sistema ta’ referenza
(121)
Taħt is-sistema Spanjola tat-taxxa, il-bażi tat-taxxa hija kkalkulata fuq il-bażi tar-riżultat tal-kontabilità, li wara jsiru aġġustamenti għaliha bl-applikazzjoni ta’ regoli tat-taxxa speċifiċi. Bħala rimarka preliminari u fuq bażi sussidjarja, il-Kummissjoni tinnota li l-miżura kkuntestata tagħti deroga mis-sistema Spanjola tal-kontabilità. L-emerġenza tal-avvjament finanzjarju tista’ tkun ikkalkulata biss fl-astratt billi jiġu konsolidati l-kontijiet tal-kumpanija fil-mira ma’ dawk tal-kumpanija akkwirenti. Madankollu, taħt is-sistema tal-kontabilità Spanjola, il-konsolidament tal-kontijiet huwa meħtieġ fil-każ ta’ “kontroll” (86) kif isir għall-assoċjazzjonijiet kemm domestiċi u kemm barranin tal-kumpaniji, sabiex tingħata s-sitwazzjoni globali ta’ grupp ta’ kumpaniji suġġetti għal kontroll unitarju. Tali sitwazzjoni hija meqjusa (87) li tkun teżisti, pereżempju, jekk il-kumpanija prinċipali jkollha l-maġġoranza tad-drittijiet tal-vot tal-kumpanija sussidjarja. Madankollu, il-miżura kkuntestata ma tirrikjedix tali tip ta’ kontroll u tapplika minn livell ta’ 5 % tal-ishma. Finalment, il-Kummissjoni tinnota wkoll li, mill-1 ta’ Jannar 2005 (88), skont ir-regoli tal-kontabilità, l-avvjament finanzjarju ma jistax ikun aktar amortizzat minn bosta kumpaniji Spanjoli. Fil-fatt, f’dan ir-rigward, it-tletin parti interessata jirreferu għal dispożizzjonijiet (89) li m’għadhomx fis-seħħ taħt is-sistema Spanjola kurrenti tal-kontabilità. B’riżultat tal-Liġi 16/2007 tal-4 ta’ Lulju 2007 li tirriforma u tadatta l-liġi kummerċjali fil-qasam tal-kontabilità għall-iskopijiet ta’ armonizzazzjoni tal-kontabilità internazzjonali taħt il-leġiżlazzjoni tal-UE, kif ukoll id-Digriet Irjali 1514/2007 tas-16 ta’ Novembru 2007 dwar il-Pjan Ġenerali tal-Kontabilità, minn punt tal-kontabilità m’għadhiex permessal-amortizzazzjoni la tal-avvjament u lanqas tal-avvjament finanzjarju. Dawn l-emendi għal-liġi tal-kontabilità Spanjoli huma skont ir-Regolament (KE) Nru 1606/2002 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tad-19 ta’ Lulju 2002 dwar l-applikazzjoni tal-istandards tal-kontabilità internazzjonali (90). Għalhekk, b’konsiderazzjoni għal dawn il-punti, il-miżura kkuntestata tikkostitwixxi eċċezzjoni għar-regoli ordinarji tal-kontabilità applikabbli fi Spanja.
(122)
Minkejja dan, minħabba n-natura fiskali tal-miżura kkuntestata, l-eżistenza ta’ eċċezzjoni għandha tkun valutata meta mqabbla mas-sistema tat-taxxa li sservi ta’ referenza, u mhux biss fuq bażi ta’ kontabilità. F’dan il-kuntest, il-Kummissjoni tinnota li s-sistema tat-taxxa Spanjola qatt ma ppermettiet l-amortizzazzjoni ta’ avvjament finanzjarju, ħlief taħt l-Artikolu 12(5) TRLIS. B’mod partikolari, l-ebda amortizzazzjoni m’hi possibbli għal tranżazzjonijiet domestiċi. Dan huwa ċar skont dan li ġej:
(123)
Għall-finijiet ta’ taxxa Spanjoli, avvjament jista’ jitniżżel biss separatament wara kombinament tan-negozju (91), li jimmaterjalizza ruħu jew fil-każ ta’ akkwiżizzjoni jew kontribuzzjoni tal-assi li jiffurmaw negozju indipendenti, jew wara kombinament tan-negozju legali. F’każijiet bħal dawn, l-avvjament jirriżulta mid-differenza bejn il-kontabilità bejn il-prezz tal-akkwiżizzjoni u l-valur tas-suq tal-assi li jiffurmaw in-negozju akkwiżit jew miżmum mill-kumpanija kkombinata. Meta l-akkwiżizzjoni tan-negozju ta’ kumpanija ssir permezz tal-akkwiżizzjoni tal-ishma tagħha, bħal fil-każ tal-miżura kkuntestata, meta avvjament jista’ jirriżulta biss jekk il-kumpanija akkwirenti sussegwentement tikkombina mal-kumpanija akkwiżita, li wara din ikollha kontroll fuq tal-aħħar.
(124)
Madankollu, taħt il-miżura inkwistjoni, mhu meħtieġ la l-kontroll u lanqas il-kombinament taż-żewġ negozji. Hija biżżejjed l-akkwiżizzjoni tal-anqas ta’ 5 % tal-ishma f’kumpanija barranija. Għalhekk, billi jiġi permess l-avvjament finanzjarju, li huwa l-avvjament li kien jitniżżel li kieku l-kumpaniji ngħaqdu, biex jidhru separati anke fin-nuqqas ta’ kombinament tan-negozju, il-miżura inkwistjoni tikkostitwixxi eċċezzjoni għas-sistema ta’ referenza. Għandu jkun enfasizzat li l-eċċezzjoni ma tirriżultax mit-tul tal-perjodu li matulu jiġi amortizzat l-avvjament finanzjarju meta mqabbel mal-perjodu li japplika għall-avvjament tradizzjonali (92), imma pjuttost mit-trattament differenti tat-tranżazzjonijiet domestiċi u transkonfinali. Il-miżura kkuntestata ma tistax titqies f’regola tal-kontabilità ġenerali ġdida waħedha minħabba li mhix permessal-amortizzazzjoni tal-avvjament finanzjarju li ġej mill-akkwiżizzjoni tal-ishma domestiċi.
(125)
Minħabba dawn il-kunsiderazzjonijiet kollha, il-Kummissjoni tikkonkludi li l-miżura kkuntestata tagħti deroga mis-sistema ta’ referenza. Kif se jintwera mill-premessi 153 sa 163, il-Kummissjoni tqis li la l-awtoritajiet Spanjoli u lanqas it-tletin parti interessata ma ressqu argumenti koerenti biżżejjed biex ibiddlu l-konklużjoni tagħha.
A.1.3. L-eżistenza ta’ vantaġġ
(126)
Taħt l-Artikolu 12(5) TRLIS, parti mill-avvjament finanzjarju li ġej mill-akkwiżizzjoni ta’ ishma f’kumpaniji barranin tista’ titnaqqas mill-bażi tat-taxxa permezz ta’ deroga mis-sistema ta’ referenza. Għaldaqstant, bit-tnaqqis fil-piż tat-taxxa tal-benefiċjarju, l-Artikolu 12(5) TRLIS jipprovdilu vantaġġ ekonomiku. Dan jieħu l-forma ta’ tnaqqis fit-taxxa li kieku l-kumpaniji konċernati jkunu soġġetti li jħallsu. Dan it-tnaqqis huwa proporzjonali għad-differenza bejn il-prezz imħallas għall-akkwiżizzjoni u l-valur tas-suq tal-assi mniżżla fil-kotba tal-ishma mixtrija.
(127)
L-ammont preċiż tal-vantaġġ fir-rigward tal-prezz imħallas għall-akkwiżizzjoni jikkorrispondi mal-valur nett imnaqqas tat-tnaqqis fil-piż tat-taxxa mogħti mill-amortizzazzjoni li tista’ titnaqqas matul il-perjodu tal-amortizzazzjoni wara l-akkwiżizzjoni. Għalhekk jiddependi fuq ir-rata tat-taxxa korporattiva fis-snin konċernati u r-rata mnaqqsa tal-interess applikabbli.
(128)
Jekk l-ishma akkwiżiti jerġgħu jinbiegħu, parti minn dan il-vantaġġ ikun irkuprat permezz tat-tassazzjoni fuq il-qligħ kapitali. Fil-fatt, meta tkun permessal-amortizzazzjoni tal-avvjament finanzjarju, jekk l-ishma barranin inkwistjoni jerġgħu jinbiegħu, l-ammont imnaqqas iwassal għal żieda fil-qligħ kapitali intaxxat fil-ħin tal-bejgħ. Madankollu, fil-każ ta’ tali ċirkustanzi inċerti, il-vantaġġ ma jisparixxix kompletament għax it-tassazzjoni li sseħħ wara ma tikkunsidrax l-ispiża tal-likwidità. Kif muri sew miż-żewġ partijiet, minn punt ekonomiku, l-ammont tal-vantaġġ huwa tal-anqas simili għal dak ta’ linja ta’ kreditu mingħajr interessi li tippermetti sa għoxrin ġibda annwali ta’ parti minn kull għoxrin parti ta’ avvjament finanzjarju sakemm l-ishma jinżammu fil-kotba tal-kontribwent tat-taxxa.
(129)
Jekk nieħdu eżempju ipotetiku, diġà msemmi mill-Kummissjoni fid-Deċiżjoni tal-Ftuħ, sehem akkwiżit fl-2002 jagħti vantaġġ li jikkorrispondi għal 20,6 % tal-ammont tal-avvjament finanzjarju, jekk wieħed jassumi rata mnaqqsa ta’ interess ta’ 5 % (93) u jekk iqis l-istruttura eżistenti tar-rati tat-taxxi korporattivi sal-2022 kif inhuma stabbiliti bħalissa fil-Liġu Nru 35/2006 (94). Il-partijiet terzi ma kkuntestawx dawn il-figuri. Fil-każ li l-ishma akkwiżiti jerġgħu jinbiegħu, il-vantaġġ ikun jikkorrispondi għall-interess li kien ikun mitlub mingħand il-kontribwent għal linja ta’ kreditu bil-karatteristiċi deskritti fil-paragrafu preċedenti.
(130)
Fl-aħħar nett, il-Kummissjoni ma tistax taċċetta l-opinjonijiet tal-awtoritajiet Spanjoli u tat-tletin parti interessata li l-benefiċjarju finali tal-miżura inkwistjoni jkun biss il-bejjiegħ tal-ishma barranin minħabba li dan jirċievi prezz ogħla. Il-Kummissjoni tirrifjuta dan l-argument wara li għamlet valutazjoni tal-effett tal-miżura kkuntestata fil-forma preżenti tagħha. L-ewwel nett, m’hemm l-ebda mekkaniżmu li jiggarantixxi li l-vantaġġ jiġi mgħoddi bis-sħiħ jew parzjalment lill-bejjiegħ. It-tieni nett, il-prezz tal-akkwiżizzjoni jirriżulta minn serje ta’ elementi differenti, mhux biss mill-miżura kkuntestata. It-tielet nett, anke kieku dawn iż-żewġ kundizzjonijiet kienu sodisfatti, il-kontribwent tat-taxxa Spanjol li jibbenefika mill-miżura inkwistjoni xorta waħda għandu jitqies bħala l-benefiċjarju tal-miżura. Anke jekk vantaġġ ekonomiku jiġi trasferit lill-bejjiegħ, il-miżura inkwistjoni xorta waħda tagħti lill-akkwirent kapaċità akbar li joffri prezz ogħla, li huwa ta’ importanza kruċjali fil-każ ta’ operazzjoni kompetittiva ta’ akkwiżizzjoni.
(131)
Għaldaqstant, il-Kummissjoni tikkonkludi li, f’kull każ, il-miżura kkuntestata tagħti vantaġġ fil-ħin tal-akkwiżizzjoni ta’ ishma barranin.
A.1.4. Ġustifikazzjoni tal-miżura bil-loġika tas-sistema tat-taxxa Spanjola
(132)
Il-Kummissjoni tqis li, skont il-każistika stabbilita tal-Qorti tal-Ġustizzja (95), il-miżura li tintroduċi differenzjar bejn l-impriżi ma tikkostitwix għajnuna mill-Istat meta dak id-differenzjar ġej min-natura u l-istruttura globali tas-sistema ta’ ħlasijiet li jiffurmaw parti minnha. Din il-ġustifikazzjoni bbażata fuq in-natura jew l-istruttura globali tas-sistema tat-taxxa tirrifletti l-konsistenza ta’ miżura tat-taxxa speċifika mal-loġika interna tas-sistema tat-taxxa in ġenerali.
(133)
F’dan ir-rigward, il-Kummissjoni tqis, l-ewwel nett, li l-awtoritajiet Spanjoli ma wrewx li l-effett tal-miżura inkwistjoni kien ser ikun l-eliminazzjoni tat-tassazzjoni doppja. Fil-fatt l-iskema ma tistabbilixxi l-ebda kundizzjoni biex ikun ippruvat li l-bejjiegħ kien effettivament intaxxat fuq il-qligħ li ġej mit-trasferiment tal-ishma, anke jekk tali kundizzjoni hija imposta għal amortizzazzjoni tal-avvjament li jiġi minn kombinament tan-negozju (96). Għandu jkun enfasizzat li, għalkemm l-awtoritajiet Spanjoli ma jistgħux jiddikjaraw li huma kompetenti biex jeżerċitaw kontroll fuq bejjiegħ barrani li jwettaq operazzjonijiet barra mill-pajjiż, il-Kummissjoni tinnota li din il-kundizzjoni hija meħtieġa għall-applikazzjoni ta’ dispożizzjonijiet oħra ta’ taxxa Spanjoli (97) imma mhux għall-miżura inkwistjoni.
(134)
It-tieni nett, il-miżura kkuntestata ma tikkostitwix mekkaniżmu biex tkun evitata t-tassazzjoni doppja ta’ dividendi futuri li jiġu ntaxxati meta ssir ir-realizzazzjoni ta’ profitti futuri u ma għandhomx jiġu ntaxxati darbtejn meta mqassma lill-kumpanija li għandha ishma sinjifikanti li għaliha l-avvjament finanzjarju kien tħallas. Fil-fatt, il-miżura kkontestata ma toħloq l-ebda relazzjoni bejn id-dividendi irċevuti u t-tnaqqis eżistenti b’konsegwenza tal-miżura. Għall-kuntrarju, id-dividendi irċevuti minn żamma ta’ ishma sinjifikanti diġà jibbenefikaw kemm mill-eċċezzjoni provduta fl-Artikolu 21 TRLIS u n-newtralità tat-taxxa diretta provduta fl-Artikolu 32 TRLIS sabiex tiġi evitata t-tassazzjoni doppja internazzjonali. F’din il-konnessjoni, l-amortizzazzjoni tal-avvjament finanzjarju tirriżulta f’vantaġġ addizzjonali fir-rigward tal-ishma sinjifikanti f’kumpaniji barranin.
(135)
It-tielet nett, l-awtoritajiet Spanjoli ma wrewx li l-miżura inkwistjoni kienet ser tkun estensjoni tar-regoli ta’ restrizzjoni li jippreżumu li hemm provi oġġettivi ta’ telfien ibbażati fuq kalkolu dettaljat u oġġettiv li mhuwiex meħtieġ mill-miżura inkwistjoni. Għall-kuntrarju, l-Artikolu 12(3) TRLIS jippermetti tnaqqis parzjali għal deprezzament ta’ żamma ta’ ishma ekwitarja f’entitajiet domestiċi u barranin li mhumiex imniżżla fuq suq sekondarju għal danni li jseħħu bejn il-bidu u t-tmiem tas-sena tat-taxxa. Il-miżura inkwistjoni - li hija, għall-benefiċjarji, kompatibbli mal-Artikolu 12(3) TRLIS (98) - tipprovdi aktar tnaqqis li jmur lil hinn mit-tnaqqis fil-valur teoretiku tal-kontabilità marbut mar-restrizzjoni.
(136)
Ir-raba’ nett, il-Kummissjoni tinnota li l-avvjament finanzjarju li ġej mill-akkwiżizzjoni tal-ishma domestiċi ma jistax ikun amortizzat fil-waqt li l-avvjament finanzjarju ta’ kumpaniji barranin huwa amortizzat taħt ċerti kundizzjonijiet. Trattament tat-taxxa differenti tal-avvjament finanzjarju ta’ kumpaniji barranin imqabbel ma’ dawk domestiċi huwa differenzjar introdott mill-miżura inkwistjoni li la hija meħtieġa u lanqas proporzjonali f’termini tal-loġika tas-sistema tat-taxxa. Fil-fatt, il-Kummissjoni tqis li huwa sproporzjonat għal din l-iskema li timponi tassazzjoni nominali u effettiva sostanzjalment differenti fuq kumpaniji f’sitwazzjonijiet li jistgħu jitqabblu għas-sempliċi raġuni li xi wħud minnhom huma involuti f’opportunitajiet ta’ investiment barra l-pajjiż.
(137)
Barra minn dan, il-Kummissjoni tqis li l-kummenti magħmula minn waħda mit-tletin parti interessata (99) jfissru li anke l-iskema tal-ħsieb li ssostni l-ġustifikazzjoni mressqa minn Spanja tmur kontra l-loġika tas-sistema ta’ taxxa Spanjola. Fil-fatt, skont din is-sottomissjoni, f’xenarju ta’ kombinament tan-negozju transkonfinali, l-avvjament li jirriżulta probabbilment ikun jinstab barra l-pajjiż, aktar preċiżament fl-istabbiliment permanenti barrani li jirriżulta mill-istralċ tal-kumpanija fil-mira. Għalhekk, għal darboħra skont din is-sottomissjoni, anke f’xenarju ta’ negozju transkonfinali, Spanja ma tippermettix avvjament li jkun amortizzat fi Spanja għax l-avvjament ma jkunx jinstab fi Spanja. Barra minn dan, il-Kummissjoni tinnota differenzi addizzjonali fil-kundizzjonijiet li japplikaw għal kull wieħed minn dawn iż-żewġ xenarji. Taħt il-miżura kkuntestata, l-akkwiżizzjonijiet ta’ ishma magħmula qabel l-1 ta’ Jannar 2002 mhumiex ikkunsidrati għall-kalkolazzjoni tal-bażi li għandha tkun amortizzata. Madankollu, f’xenarju ta’ kombinament tan-negozju, din id-data ta’ skadenza ma teżistix fil-kalkolazzjoni tal-avvjament. Barra minn dan, f’xenarju ta’ kombinament tan-negozju, il-kontribwent għandu jipprova li l-għan prinċipali tal-kombinament ġej mill-kunsiderazzjonijiet ekonomiċi sabiex jiġu evitati kombinamenti li huma mmirati biss għall-kisba ta’ benefiċċji tat-taxxa (100), fil-waqt li l-miżura inkwistjoni tipprovdi biss benefiċċji tat-taxxa. L-awtoritajiet Spanjoli ma kinux kapaċi jipprovdu argumenti konvinċenti biex jiġġustifikaw dawn id-differenzi, li għalhekk għandhom jitqiesu li mhumiex ġustifikati kif jixraq mil-loġika tas-sistema tat-taxxa Spanjola.
(138)
Fl-aħħar nett, l-awtoritajiet Spanjoli jargumentaw ukoll li l-miżura inkwistjoni hija ġġustifikata mill-prinċipju ta’ newtralità li għandu jkun applikat fil-kuntest tal-liġi korporattiva (101). Tabilħaqq, il-memorandum ta’ spjegazzjoni mal-Liġi tat-Taxxa Korporattiva (102) fis-seħħ meta l-miżura kkuntestata ġiet introdotta jirreferi b’mod ċar għal dan il-prinċipju. F’dan ir-rigward, il-Kummissjoni tinnota li l-“prinċipju ta’ kompetitività” (103) sostnut mill-awtoritajiet Spanjoli, li rreferew espressament għal “żieda fl-esportazzjoni”, huwa wkoll il-fattur ewlieni għal din ir-riforma. F’dan il-kuntest, għandu jitfakkar li, skont Deċiżjonijiet tal-Kummissjoni preċedenti (104), huwa sproporzjonat li tiġi imposta tassazzjoni effettiva differenti fuq kumpaniji f’sitwazzjonijiet komparabbli għas-sempliċi raġuni li dawn huma involuti f’attivitajiet relatati mal-esportazzjoni jew għax dawn għandhom opportunitajiet ta’ investiment barra l-pajjiż. Barra minn dan, il-Kummissjoni tfakkar li, kif iddikjarat il-Qorti, (105)“[…]filwaqt li l-prinċipji ta’ trattament ta’ taxxa ugwali u pi tat-taxxa ugwali ċertament li jiffurmaw parti mill-bażi tas-sistema ta’ taxxa Spanjola, dawn ma jiħtieġux li l-kontribwenti f’sitwazzjonijiet differenti jingħataw l-istess trattament”.
(139)
Fid-dawl ta’ dan, il-Kummissjoni tqis li l-prinċipju ta’ newtralità ma jistax jiġġustifika l-miżura inkwistjoni. Tabilħaqq, kif evidenzjat ukoll miż-żewġ partijiet, il-fatt li akkwiżizzjoni ta’ minorità ta’ ishma ta’ 5 % akkwiżiti wara data magħrufa jibbenefika mill-miżura kkuntestata juri li l-miżura tista’ tinkludi ċerti sitwazzjonijiet li m’għandhom l-ebda xebh sinjifikanti. B’dan il-mod, wieħed jista’ jgħid li, taħt is-sistema ta’ referenza, sitwazzjonijiet li huma differenti kemm fattwalment u kemm legalment huma ttrattati bl-istess mod. Għalhekk, il-Kummissjoni tqis li l-prinċipju ta’ newtralità ma jistax jiġi applikat biex tkun ġustifikata l-miżura inkwistjoni.
(140)
Minħabba l-konsiderazzjonijiet t’hawn fuq, il-Kummissjoni trid tikkonkludi li l-aspett ta’ vantaġġ selettiv tas-sistema ta’ taxxa li qed tiġi riveduta mhux ġustifikat bin-natura tas-sistema tat-taxxa. Għalhekk, il-miżura kkuntestata għandha titqies li tinkludi element ta’ diskriminazzjoni fil-forma ta’ limitazzjoni fir-rigward tal-pajjiż fejn isseħħ it-tranżazzjoni li tibbenefika mill-vantaġġ tat-taxxa, u din id-diskrminazzjoni mhix ġustifikata mil-loġika tas-sistema tat-taxxa Spanjola.
A.2. Raġunijiet addizzjonali: analiżi tal-miżura kkuntestata min-naħa ta’ sistema ta’ referenza abbażi ta’ dik suġġerita mill-awtoritajiet Spanjoli
(141)
Għalkemm il-Kummissjoni tqis, kif iddikjarat fil-paragrafi preċedenti, li l-argumenti mqajma mill-awtoritajiet Spanjoli jibbażaw fuq analiżi inkorretta tal-leġiżlazzjoni de facto ta’ pajjiżi barra mill-UE, bħal fid-Deċiżjoni preċedenti, il-Kummissjoni analizzat ukoll il-miżura inkwistjoni mill-punt ta’ sistema ta’ referenza ipotetika bbażata fuq dik issuġġerita mill-awtoritajiet Spanjoli.
(142)
L-awtoritajiet Spanjoli spjegaw li l-għan tal-miżura kkuntestata huwa li tkun evitata differenza fit-trattament tat-taxxa bejn, min-naħa, akkwiżizzjoni segwita minn kombinamenti tan-negozju għal konsiderazzjoni u, min-naħa l-oħra, akkwiżizzjoni tal-ishma mingħajr kombinament tan-negozju. Fuq din il-bażi, l-ambitu tal-iskema kkuntestata jkun illimitat għall-akkwiżizzjoni ta’ ishma sinjifikanti f’kumpanija li mhix residenti fi Spanja għax xi ostakli jagħmluha aktar diffiċli li jseħħ kombinament tan-negozju transkonfinali milli wieħed lokali (106). B’riżultat ta’ dawn l-ostakli, kontribwenti Spanjoli li jinvestu barra l-pajjiż jitpoġġew, legalment u fattwalment, f’ditwazzjoni differenti minn dawk li jinvestu fi Spanja. Tabilħaqq, l-awtoritajiet Spanjoli jiddikjaraw li (107): “Fil-qosor, is-sempliċi natura differenzjali ta’ ċerti miżuri tat-taxxa ma timplikax b’mod neċessarju li huma għajnuna mill-istat, għax dawn il-miżuri għandhom jiġu eżaminati wkoll biex wieħed jara jekk humiex meħtieġa jew funzjonali fir-rigward tal-effiċjenza tas-sistema tat-taxxa, kif imniżżel fl-Avviż tal-Kummissjoni. Għaldaqstant is-sistema tat-taxxa Spanjola tipprevedi skemi tat-taxxa differenti għal sitwazzjonijiet objettivament differenti, bħal fil-każ ta’ akkwiżizzjonijiet ta’ ishma f’kumpaniji differenti meta mqabbla ma’ akkwiżizzjonijiet f’kumpaniji Spanjoli (impossibbli li jitwettqu operazzjonijiet ta’ fużjoni, ġestjoni tar-riskju, eċċ.) bil-għan li tinkiseb in-newtralità tat-taxxa imposta mil-leġiżlazzjoni domestika Spanjola u mil-liġi tal-Komunità nnifisha, u li jiġi żgurat li l-loġika tas-sistema tat-taxxa Spanjola hija konsistenti u effiċjenti.” Għalhekk, il-provvista ta’ trattament fiskali speċjali għal akkwiżizzjonijiet tal-ishma transkonfinali tkun meħtieġa biex tiżgura n-newtralità tas-sistema tat-taxxa Spanjola u biex jiġi evitat li l-akkwiżizzjonijiet tal-ishma Spanjoli jiġu trattati b’mod iżjed favorevoli. Għaldaqstant, l-awtoritajiet Spanjoli u t-tletin parti interessata jqisu li l-qafas ta’ referenza korrett għall-valutazzjoni tal-miżura inkwistjoni jkun it-trattament tat-taxxa tal-avvjament għal akkwiżizzjonijiet barranin.
(143)
Madankollu, il-Kummissjoni tenfasizza li, anke taħt din is-sistema ta’ referenza alternattiva li tista’ tiġi definita bħala t-trattament tat-taxxa tal-avvjament u l-avvjament finanzjarju li ġejjin minn interess ekonomiku f’kumpanija residenti f’pajjiż apparti Spanja, il-miżura inkwistjoni xorta waħda tikkostitwixxi deroga li mhix konsistenti mal-loġika tas-sistema tat-taxxa Spanjola. Il-fatt li l-akkwiżizzjoni ta’ minorità ta’ ishma ta’ 5 % li ġew akkwiżiti wara data magħrufa jibbenefika mill-miżura inkwistjoni juri li l-miżura tista’ tinkludi ċerti sitwazzjonijiet li m’għandhom l-ebda xebh sinjifikanti għal tranżazzjonijiet oħra li jirrikjedu tal-anqas kontroll tal-maġġoranza. B’dan il-mod, jista’ jingħad li, taħt din is-sistema ta’ referenza alternattiva ipotetika, sitwazzjonijiet li huma differenti fattwalment u legalment jiġu ttrattati bl-istess mod. Għalhekk il-Kummissjoni tqis li l-miżura kkuntestata tikkostitwixxi deroga anke taħt din is-sistema ta’ referenza alternattiva u li l-prinċipju ta’ newtralità ma jistax ikun invokat sabiex tkun iġġustifikata.
B. Preżenza tar-riżorsi tal-istat
(144)
Il-miżura tinvolvi l-użu tar-riżorsi tal-Istat għax timplika telf mid-dħul tat-taxxa għall-ammont korrispondenti mar-responsabbiltà tat-taxxa mnaqqsa tal-kumpaniji taxxabbli fi Spanja li jakkwistaw ishma sinjifikanti f’kumpaniji barranin, għal perjodu minimu ta’ 20 sena wara l-akkwiżizzjoni.
(145)
L-eżenzjoni mid-dħul tat-taxxa jtaffi t-tariffi li huma normalment inklużi fil-baġit ta’ impriża u li għaldaqstant, mingħajr ma huma sussidji fis-sens strett tal-kelma, huma simili fin-natura tagħhom u għandhom l-istess effett. Bl-istess mod, miżura li tippermetti li ċerti impriżi jibbenefikaw minn tnaqqis fit-taxxa jew li tippostponi l-ħlas tat-taxxa normalment dovuta tammonta għal għajnuna mill-istat. Minn aspett baġitarju u skont il-każistika tal-Qorti tal-Ġustizzja (108) u l-Avviż tal-Kummissjoni (109), il-miżura kkuntestata twassal għal telfien tad-dħul tat-taxxa għall-Istat, minħabba t-tnaqqis fil-bażi tat-taxxa, li hija ekwivalenti għall-użu tar-riżorsi tal-istat.
(146)
Għal dawn ir-raġunijiet, il-Kummissjoni tqis li l-miżura kkuntestata tinvolvi l-użu tar-riżorsi tal-Istat.
C. Tfixkil ta’ kompetizzjoni u kummerċ bejn l-Istati Membri
(147)
Skont il-każistika tal-Qorti tal-Ġustizzja (110), “… għall-finijet tal-kategorizzazzjoni ta’ miżura nazzjonali bħala għajnuna mill-Istat projbita, huwa meħtieġ, mhux li jiġi stabbilit li l-għajnuna kellha effett reali fuq il-kummerċ bejn l-Istati Membri u li l-kompetizzjoni ġiet attwalment imfixkla, iżda li jiġi eżaminat biss jekk l-għajnuna hijiex kapaċi li taffettwa l-kummerċ u tfixkel il-kompetizzjoni. B’mod partikolari, meta l-għajnuna mogħtija minn Stat Membru ssaħħaħ il-pożizzjoni ta’ impriża meta mqabbla ma’ impriżi oħra li jikkompetu fil-kummerċ intra-Komunitarju, dan tal-aħħar għandu jitqies li ġie milqut minn dik l-għajnuna…. Barra minn hekk, mhuwiex meħtieġ li l-impriża benefiċjarja nnifisha tkun involuta fil-kummerċ intra-Komunitarju. Għajnuna mogħtija minn Stat Membru lil impriża tista’ tgħin biex tinżamm jew tiżdied l-attività domestika, bir-riżultat li l-impriżi stabbiliti fi Stati Membri oħra jkollhom inqas possibbiltà li jippenetraw is-suq tal-Istat Membru kkonċernat.” Barra minn hekk, skont il-każistika deċiża tal-Qorti (111), biex miżura tfixkel il-kompetizzjoni, huwa biżżejjed li r-reċipjent tal-għajnuna jikkompeti ma’ impriżi oħra fi swieq miftuħa għall-kompetizzjoni. Il-Kummissjoni tqis li l-kundizzjonijiet stabbiliti fil-każistika jintlaħqu għar-raġunijiet li ġejjin.
(148)
L-ewwel nett, il-miżura kkuntestata tipprovdi vantaġġ f’termini ta’ finanzjament u, għaldaqstant, issaħħaħ il-pożizzjoni tal-unità ekonomika li tista’ tiġi ffurmata mill-benefiċjarju u l-kumpanija fil-mira. F’dak ir-rigward, u skont il-każistika tal-Qorti (112), is-sempliċi fatt li wieħed ikollu ishma ta’ kontroll f’kumpanija fil-mira u li jeżerċita dak il-kontroll billi jinvolvi lilu nnifsu direttament jew indirettament fil-ġestjoni, għandu jitqies li wieħed qed jieħu sehem fl-attività ekonomika mwettqa mill-impriża kkontrollata.
(149)
It-tieni nett, il-miżura kkuntestata hija kapaċi tfixkel il-kompetizzjoni, l-iżjed fost kompetituri Ewropej, billi tipprovdi tnaqqis fit-taxxa lil kumpaniji Spanjoli li jiksbu żamma ta’ ishma sinjifikanti fil-kumpaniji fil-mira. Din l-analiżi hija kkonfermata mill-fatt li diversi kumpaniji lmentaw jew intervjenew wara d-Deċiżjoni tal-ftuħ biex jgħidu li l-miżura kkuntestata kienet tipprovdi vantaġġ sinjifikanti li ħajjar lill-kumpaniji Spanjoli għall-fużjoni, b’mod partikolari fil-proċess ta’ sejħa għall-offerti. Dawn l-interventi almenu jikkonfermaw li serje ta’ kumpaniji mhux Spanjoli jqisu li l-pożizzjoni tagħhom fuq is-suq hija affettwata mill-miżura kkuntestata, irrispettivament mill-korrettezza tas-sottomissjonijiet dettaljati tagħhom fir-rigward tal-eżistenza tal-għajnuna.
(150)
Fl-aħħar nett, il-Kummissjoni tixtieq tiddikjara li l-vantaġġ selettiv jingħata lil kumpaniji li huma kontribwenti Spanjoli, u mhux għall-attivitajiet tal-kontribwenti Spanjoli barra mill-UE. Il-bażi tat-taxxa li hija meqruda hija dik li tiġi mill-attività ekonomika taxxabbli fi Spanja. Għalhekk, il-vantaġġ huwa mogħti direttament għall-attività tal-benefiċjarju li titwettaq fi Spanja, u mhux fl-istabbiliment permanenti stabbilit barra mill-UE. Għaldaqstant, fid-dawl ta’ dan il-fatt, il-Kummissjoni tqis li wieħed ma jistax jargumenta, f’dan il-każ, li l-vantaġġ ma jistax jgħawweġ il-kompetizzjoni jew il-kummerċ bejn l-Istati Membri għax il-miżura kkuntestata tapplika għal pajjiżi barra mill-UE. Għalkemm il-vantaġġ jingħata skont il-kondizzjonijiet objettivi relatati għal tranżazzjonijiet ma’ pajjiżi barra mil-UE, dan ma jbiddilx il-fatt li l-effett tal-miżura jirriżulta fi tnaqqis fil-bażi tat-taxxa li jiġi minn attività ekonomika mwettqa fis-suq intern.
(151)
Għaldaqstant il-Kummissjoni tikkonkludi li l-miżura kkuntestata hija kapaċi li taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri u tfixkel il-kompetizzjoni, l-iżjed fis-suq intern, billi potenzjalment ittejjeb il-kundizzjonijiet operattivi tal-benefiċjarji li huma direttament involuti fl-attivitajiet ekonomiċi taxxabbli fi Spanja.
D. Ir-reazzjoni tal-Kummissjoni għall-kummenti rċevuti
(152)
Qabel ma tikkonkludi dwar il-klassifikazzjoni tal-miżura, il-Kummissjoni tqis li huwa xieraq li jiġu analizzati f’iżjed dettall ċerti argumenti mqajma mill-awtoritajiet Spanjoli u minn partijiet terzi, li għadhom ma ġewx b’mod espliċitu jew impliċitu indirizzati fil-paragrafi li jikkonċernaw il-valutazzjoni tal-iskema (paragrafi 96 et seq.).
D.1. Reazzjoni għad-dejta estratta mid-dikjarazzjonijiet tat-taxxa tal-2006 u għall-kummenti dwar is-sentenza tal-Qorti tal-Ġustizzja fil-Każ C-501/00
(153)
Fir-rigward tad-dejta estratta mill-awtoritajiet Spanjoli mid-dikjarazzjonijiet tat-taxxa tal-2006 sabiex jintwera li l-miżura inkwistjoni mhijiex selettiva (113), il-Kummissjoni tissottolinea n-nuqqas ġenerali ta’ preċiżjoni fl-informazzjoni sottomessa. L-ewwel nett, id-dejta tagħti d-distribuzzjoni tal-benefiċjarji bil-kategorija (attività, fatturat), iżda ma tindikax jekk il-benefiċjarji kkonċernati kinux jirrapreżentaw parti żgħira jew kbira ta’ kull waħda mill-kategoriji kkonċernati. It-tieni nett, għalkemm l-istatistika bbażata fuq id-daqs tal-fatturat tal-benefiċjarji tista’ tkun indikatur interessanti sabiex juru li l-miżura kkuntestata tapplika għall-kumpaniji kollha fi Spanja, għandu jiġi sottolineat li l-miżura kkuntestata hija relatata mal-akkwiżizzjonijiet tal-ishma. Dan it-tip ta’ investiment mhux neċessarjament jiġġenera dħul sinjifikanti, li jimplika, pereżempju, li l-kumpaniji parteċipattivi (holding) jistgħu jkunu inklużi bħala SMEs fid-dejta inkwistjoni. Għaldaqstant, sabiex id-dejta titqies li hija rilevanti, jkun meħtieġ li jiġu kkunsidrati indikaturi addizzjonali, bħal figuri totali tal-karta tal-bilanċ, kif ukoll jekk il-benefiċjarji jistgħux jikkonsolidaw il-bażi tat-taxxa tagħhom ma’ kontribwenti oħra tat-taxxa Spanjoli. It-tielet nett, id-dejta tidher ukoll li mhix rappreżentattiva għax ma fihiex indikazzjoni tal-livell tal-ishma akkwiżiti (kontroll jew minoranza biss tal-ishma) mill-benefiċjarji. Finalment, id-dejta rċevuta ma tipprovdi l-ebda indikazzjoni li tagħmilha possibbli li jiġi determinat jekk il-kundizzjonijiet tar-Rakkomandazzjoni tal-Kummissjoni dwar l-SMEs tal-2003 (114) ġewx milħuqa. Għaldaqstant il-Kummissjoni tqis li l-konklużjoni tagħha li l-miżura tal-għajnuna kkontestata hija selettiva minħabba l-karatteristiċi integrali tal-leġiżlazzjoni inkwistjoni ma ġietx ikkuntestata bid-dejta parzjali u mhux rappreżentattiva provduta mill-awtoritajiet Spanjoli.
(154)
Minkejja dan, anke jekk l-argumenti preżentati mill-awtoritajiet Spanjoli kienu kumplimentati minn evidenza addizzjonali, dan ma jneħħix in-natura selettiva tal-miżura kkuntestata għax ċerti impriżi biss jibbenefikaw mill-miżura, anke skont is-sentenza tal-Qorti tal-Ġustizzja fil-każ C-501/00 Spanja v il-Kummissjoni (115). Fil-fatt, fir-rigward tal-klassifikazzjoni tal-awtoritajiet Spanjoli tal-miżura bħala miżura ġenerali (116) għax hija miftuħa għal kwalunkwe impriża residenti fi Spanja, xieraq li wieħed ifakkar din is-sentenza tal-Qorti. Dak il-każ ikkonċerna wkoll eċċezzjoni għat-taxxa korporattiva Spanjola, b’mod speċifiku miżura ntitolata “tnaqqis għal attivitajiet tal-esportazzjoni”. L-awtoritajiet Spanjoli rribattew quddiem il-Qorti li l-iskema kienet miftuħa għal kwalunkwe impriża bid-domiċilju tat-taxxa tagħha fi Spanja. Madankollu, il-Qorti kkunsidrat li t-tnaqqis tat-taxxa seta’ “ tibbenefika minnu kategorija waħda ta’ impriżi, jiġifieri dawk li għandhom attivitajiet ta’ esportazzjoni u li jagħmlu ċerti investimenti msemmija fil-miżuri kkuntestati” (117). Il-Kummissjoni tqis li anke f’dan il-każ, il-miżura kkontestata għandha l-għan li tiffavorixxi l-esportazzjoni tal-kapital barra minn Spanja, sabiex issaħħaħ il-pożizzjoni tal-kumpaniji Spanjoli barra l-pajjiż, biex b’hekk tittejjeb il-kompetittività tal-benefiċjarji tal-iskema.
(155)
F’dan ir-rigward huwa notevoli li, skont il-Qorti tal-Ġustizzja, “sabiex il-miżuri inkwistjoni jiġu ġġustifikati fir-rigward tan-natura jew tal-istruttura tas-sistema fiskali li tinkludi dawn il-miżuri, mhuwiex biżżejjed li jiġi affermat li dawn huma intiżi sabiex jippromwovu l-kummerċ internazzjonali. Għan bħal dan żgur li jikkostitwixxi għan ekonomiku, iżda ma ġiex stabbilit li dan jikkorrispondi għal loġika globali tas-sistema fiskali…. Il-fatt li l-miżuri kkuntestati għandhom għan ta’ politika kummerċjali jew industrijali, bħalma hija l-promozzjoni tal-kummerċ internazzjonali billi jiġu sostnuti l-investimenti f’pajjiżi barranin, mhuwiex biżżejjed sabiex ma jaqgħux taħt il-kwalifika ta’ ‘għajnuna’ fis-sens tal-Artikolu 4(c) KEFA CS.” (118). Fil-każ preżenti, l-awtoritajiet Spanjoli sempliċiment iddikjaraw li l-miżura kkuntestata għandha l-għan li tippromwovi l-kummerċ internazzjonali u li tikkonsolida l-kumpaniji, mingħjar ma tipprova li din il-miżura hija ġustifikata bil-loġika tas-sistema. Fid-dawl ta’ dan, il-Kummissjoni tikkonferma l-analiżi tagħha li l-miżura inkwistjoni hija selettiva.
D.2. Reazzjoni għall-kummenti fuq il-prassi tal-Kummissjoni
(156)
Fir-rigward tar-referenza magħmula għall-allegata interpretazzjoni innovattiva tal-kunċett tas-selettività fil-każ preżenti, għandu l-ewwel jiġi sottolineat li dan l-approċċ huwa kompletament konformi mal-prassi tat-teħid tad-deċiżjonijiet tal-Kummissjoni u l-każistika tal-Qorti kif deskritt fil-paragrafu 109. L-approċċ f’dan il-każ partikolari lanqas ma jitbiegħed mid-Deċiżjoni tal-Kummissjoni Nru 480/2007 (119) li għaliha jirreferu l-awtoritajiet Spanjoli. Fil-fatt, din id-Deċiżjoni kkunsidrat in-natura speċifika tal-għan imfittex billi għamlet referenza (120) għall-Komunikazzjoni mill-Kummissjoni lill-Kunsill, il-Parlament Ewropew u l-Kumitat Ekonomiku u Soċjali Ewropew Lejn użu aktar effettiv ta’ inċentivi tat-taxxa favur ir-R&D (121). F’dan il-każ, il-miżura kkontestata ma tfittix għan simili. Barra minn hekk, b’differenza mill-każ preżenti, il-miżura Spanjola koperta mid-Deċiżjoni tal-Kummissjoni Nru 480/2007 ma għamlet l-ebda distinzjoni bejn it-tranżazzjonijiet nazzjonali u internazzjonali.
(157)
Finalment, fir-rigward tad-deroga mis-sistema tat-taxxa korporattiva li tirriżulta mill-implimentazzjoni tad-Direttivi (122) bħad-Direttiva dwar Kumpaniji Prinċipali-Sussidjarja jew id-Direttiva dwar il-Ħlas ta’ Imgħax u Drittijiet Transkonfinali, il-Kummissjoni tqis li s-sitwazzjoni li tirriżulta mill-implimentazzjoni ta’ dawn id-Direttivi hija kompletament konsistenti fir-raġunament żviluppat f’din id-Deċiżjoni. Wara l-armonizzazzjoni fi ħdan l-Unjoni Ewropea, l-operazzjonijiet transkonfinali fi ħdan l-Unjoni Ewropea u fi ħdan kull Stat Membru għandhom jitqiesu li huma f’sitwazzjoni legali u fattwali komparabbli. Barra minn hekk, il-Kummissjoni tixtieq li tissottolinea li l-Qorti tal-Ġustizzja stqarret li (123): “fl-Istat attwali tad-dritt Komunitarju, it-tassazzjoni diretta taqa’ fil-kompetenza tal-Istati Membri, minkejja li, skont ġurisprudenza stabbilita, dawn tal-aħħar għandhom jeżerċitaw din il-kompetenza b’mod konsistenti mal-liġi Komunitarja (ara, b’mod partikolari, il-Każ C-391/97 Gschwind [1999] ECR I-5451, paragrafu 20), konsegwentement, għandhom jevitaw illi, f’dan il-kuntest, jadattow kull miżura li tista’ tikkostitwixxi għajnuna mogħtija minn Stat inkomptabbli mas-suq komuni.”
D.3. Reazzjoni għall-kummenti fuq l-Artikolu 65(1)(a) TFUE
(158)
Kif diġà indikat qabel, wieħed għandu jżomm f’moħħu li, għalkemm it-tassazzjoni diretta taqa’ taħt il-kompetenza tal-Istati Membri, dawn għandhom minkejja dan jeżerċitaw dik il-kompetenza b’mod konsistenti mal-liġi tal-UE (124), inkluż id-dispożizzjonijiet tat-TFUE dwar l-għajnuna mill-Istat. L-Artikolu 65(1)(a) TFUE sempliċiment jillimita l-ambitu tal-Artikolu 63 TFUE u ma jaffettwa bl-ebda mod l-applikazzjoni tar-regoli tat-Trattat dwar l-għajnuna mill-Istat, inkluż dawk li jagħtu poteri ta’ kontroll lill-Kummissjoni f’dak il-qasam.
(159)
Barra minn hekk, l-Artikolu 65 TFUE, kif invokat mill-awtoritajiet Spanjoli, għandu jinqara flimkien mal-Artikolu 63 TFUE, li jipprojbixxi r-restrizzjonijiet fuq il-moviment tal-kapital bejn l-Istati Membri. Fil-fatt, l-Artikolu 65(1) TFUE jipprovdi li “id-dispożizzjonijiet tal-Artikolu 63 m’għandhomx jippreġudikaw id-dritt tal-Istati Membri: (a) li japplikaw id-dispożizzjonijiet rilevanti tal-liġi fiskali tagħhom li jagħmlu distinzjoni bejn persuni li jħallsu t-taxxa li mhumiex fl-istess sitwazzjoni rigward il-post ta’ residenza tagħhom jew rigward il-post fejn il-kapital tagħhom ikun investit”.
(160)
Il-possibbiltà mogħtija lill-Istati Membri bl-Artikolu 65(1)(a) TFUE li japplikaw id-dispożizzjonijiet rilevanti tal-leġiżlazzjoni tat-taxxa tagħhom li jiddistingwu bejn il-kontribwenti skont il-post tar-residenza tagħhom jew il-post fejn il-kapital tagħhom ikun investit, diġà ġiet aċċettata mill-Qorti. Skont il-każistika qabel id-dħul fis-seħħ tal-Artikolu 65(1)(a) TFUE, id-dispożizzjonijiet tat-taxxa nazzjonali li jistabbilixxu ċerti distinzjonijiet ibbażati, b’mod partikolari, fuq ir-residenza tal-kontribwenti, jistgħu jkunu kompatibbli mal-liġi tal-UE sakemm dawn ikunu japplikaw għal sitwazzjonijiet li ma kinux oġġettivament komparabbli (125) jew li jistgħu jiġu ġġustifikati b’raġunijiet ewlenija ta’ interess ġenerali, b’mod partikolari relatati mal-koeżjoni tas-sistema tat-taxxa (126). Fi kwalunkwe każ, l-għanijiet ta’ natura purament ekonomika ma jistgħux jikkostitwixxu raġuni aktar importanti ta’ interess ġenerali li tiġġustifika r-restrizzjoni tal-libertà fundamentali garantiti mit-Trattat (127).
(161)
Ukoll, fir-rigward tal-perjodu wara d-dħul fis-seħħ tal-Artikolu 65(1)(a) TFUE, il-Qorti eżaminat il-preżenza possibbli ta’ sitwazzjonijiet oġġettivament komparabbli li setgħu jiġġustifikaw leġiżlazzjoni li tirristrinġi l-moviment ħieles tal-kapital. B’referenza għal ċerti leġiżlazzjonijiet tat-taxxa, li kellhom l-effett li żammew lura kontribwenti li jgħixu fi Stat Membru milli jinvestu l-kapital tagħhom f’kumpaniji stabbiliti fi Stat Membru ieħor u li produċew ukoll effett restrittiv b’rabta ma’ kumpaniji stabbiliti fi Stati Membri oħra, fis-sens li jikkostitwixxu ostaklu għall-ġenerazzjoni tal-kapital tagħhom fl-Istat Membru kkonċernat, il-Qorti konsistentament qalet li dawn il-leġiżlazzjonijiet ma setgħux ikunu ġustifikati b’differenza oġġettiva f’sitwazzjoni ta’ dan it-tip li tiġġustifika differenza fit-trattament tat-taxxa, skont l-Artikolu 65(1)(a) TFUE (128).
(162)
Fi kwalunkwe każ, wieħed għandu jżomm f’moħħu li l-Artikolu 65(3) TFUE jgħid speċifikament li d-dispożizzjonijiet nazzjonali msemmija fl-Artikolu 65(1)(a) TFUE ma għandhomx jikkostitwixxu mezz ta’ diskriminazzjoni arbitrarja jew restrizzjoni moħbija fuq il-moviment ħieles tal-kapital u l-ħlas (129).
(163)
Fid-dawl ta’ dan, u b’mod partikolari minħabba l-fatt li m’hemm l-ebda ostaklu legali espliċitu f’uħud mill-pajjiżi barra mill-UE li għalihom tapplika l-iskema kkuntestata, il-Kummissjoni tqis li, fil-każ preżenti, l-akkwiżizzjonijiet tal-ishma domestiċi u l-akkwiżizzjonijiet tal-ishma fil-kumpaniji stabbiliti fi Stat Membru ieħor, u f’uħud mill-pajjiżi barra mill-UE fejn ma ġie identifikat l-ebda ostaklu legali espliċitu, huma, għar-raġunijiet imsemmija hawn fuq, f’sitwazzjoni oġġettivament komparabbli u ma hemmx raġunijiet ewlenija ta’ interess ġenerali li jistgħu jiġġustifikaw trattament differenti tal-kontribwenti fir-rigward tal-post fejn il-kapital tagħhom huwa investit.
E. Konklużjoni dwar il-klassifikazzjoni tal-miżura kkuntestata
(164)
Minħabba l-fatt li l-iskema tapplika kemm fl-UE (ara d-Deċiżjoni preċedenti) u għal numru ta’ sitwazzjonijiet barra mill-UE fejn ma ġie identifikat l-ebda ostaklu legali espliċitu, il-Kummissjoni tqis li l-miżura kkuntestata kollha kemm hi, u wkoll safejn tapplika għal akkwiżizzjonijiet barra mill-UE, tissodisfa l-kundizzjonijiet kollha stabbiliti mill-Artikolu 107(1) TFUE u għandha titqies bħala għajnuna mill-Istat.
(165)
Skont il-każistika tal-Qorti tal-Ġustizzja (130), il-Kummissjoni tixtieq issostni li l-iskop ta’ din id-Deċiżjoni mhuwiex li tistabbilixxi l-kundizzjonijiet li jagħmluha possibbli għall-Istat Membru kkonċernat li jevita l-klassifikazzjoni tal-miżura kkuntestata bħala għajnuna mill-Istat. Din il-kwistjoni kellha tkun diskussa mill-awtoritajiet Spanjoli u l-Kummissjoni, bħala parti min-notifika tal-iskema inkwistjoni qabel ma l-iskema ddaħħlet fis-seħħ.
F. Kompatibbiltà
(166)
Kif imsemmi fid-Deċiżjoni tal-ftuħ, il-Kummissjoni tqis li l-iskema tal-għajnuna inkwistjoni ma tikkwalifika għall-ebda waħda mill-eżenzjonijiet stabbiliti fl-Artikolu 107(2) u (3) TFUE.
(167)
Tul il-kors tal-proċedura, l-awtoritajiet Spanjoli u t-tletin parti interessata ppreżentaw l-argumenti tagħhom biex juru li d-derogi provduti fl-Artikolu 107(3)(c) TFUE japplikaw fil-każ inkwistjoni (131). Iż-żewġ partijiet qiesu li l-ebda waħda mid-dispożizzjonijiet tal-Artikolu 107(2) jew tal-Artikolu 107(3) TFUE ma kienu japplikaw f’dan il-każ.
(168)
Id-derogi fl-Artikolu 107(2) TFUE, li jikkonċernaw l-għajnuna ta’ natura soċjali mogħtija lill-konsumaturi individwali, għajnuna biex tagħmel tajjeb għad-dannu kkawżat minn diżastri naturali jew okkorrenzi eċċezzjonali u għajnuna mogħtija f’ċerti żoni tar-Repubblika Federali tal-Ġermanja, ma japplikawx f’dan il-każ.
(169)
Lanqas ma tapplika d-deroga provduta fl-Artikolu 107(3)(a), li tawtorizza l-għajnuna għall-promozzjoni tal-iżvilupp ekonomiku ta’ żoni fejn l-istandard tal-għajxien huwa baxx b’mod anormali jew fejn hemm sottoimpjieg serju għax il-miżura mhix kondizzjonali fuq it-twettiq ta’ xi tip ta’ attività f’reġjuni speċifiċi (132).
(170)
Bl-istess mod, il-miżura kkontestata adottata fl-2001 ma tistax titqies li tippromwovi t-twettiq ta’ proġett ta’ interess Ewropew komuni jew ir-rimedjar ta’ disturbanza serja fl-ekonomija ta’ Spanja, kif provdut fl-Artikolu 107(3)(b). Lanqas ma huwa l-iskop tagħha li tippromwovi l-kultura u l-konservazzjoni tal-wirt kulturali kif provdut fl-Artikolu 107(3)(d).
(171)
Finalment, il-miżura inkwistjoni għandha tiġi eżaminata fid-dawl tal-Artikolu 107(3)(c), li jipprovdi għall-awtorizzazzjoni tal-għajnuna biex tiffaċilita l-iżvilupp ta’ ċerti attivitajiet ekonomiċi jew ta’ ċerti żoni ekonomiċi, fejn tali għajnuna ma taffettwax b’mod negattiv il-kundizzjonijiet tal-kummerċ b’mod li jkun kuntrarju għall-interess komuni. F’dan ir-rigward, għandu l-ewwel jiġi nnotat li l-miżura inkwistjoni ma taqa’ taħt l-ebda wieħed jew waħda mill-oqsfa jew linji gwida li jiddefinixxu l-kundizzjonijiet għall-kunsiderazzjoni ta’ ċerti tipi ta’ għajnuna kompatibbli mas-suq komuni.
(172)
Fir-rigward tal-argumenti mressqa mill-awtoritajiet Spanjoli u mit-tletin parti interessata dwar il-Pjan ta’ Għajnuna mill-Istat tal-2005 (133), fejn dawn iqisu li ċerti miżuri jistgħu jkunu kompatibbli jekk essenzjalment jirrispondu għal nuqqas fis-suq, il-Kummissjoni tinnota li d-diffikultajiet ġenerali allegati fit-twettiq ta’ fużjonijiet transkonfinali ma jistgħux jitqiesu bħala nuqqas fis-suq.
(173)
Il-fatt li kumpanija speċifika tista’ ma tkunx kapaċi li twettaq ċertu proġett jew tranżazzjoni mingħajr għajnuna ma tfissirx neċessarjament li hemm nuqqas fis-suq. Ikun biss meta l-forzi tas-suq ma jkunux fihom infushom kapaċi li jilħqu riżultat effiċjenti - i.e. meta ma jsirx il-qligħ potenzjali kollu mit-tranżazzjoni - nistgħu ngħidu li jeżisti nuqqas fis-suq.
(174)
Il-Kummissjoni ma tikkontestax li l-ispejjeż involuti f’xi tranżazzjonijiet jistgħu jkunu verament ogħla minn dawk fi tranżazzjonijiet oħra. Madankollu, peress li dawn l-ispejjeż huma spejjeż reali li b’mod preċiż jirriflettu n-natura tal-proġetti kkunsidrati - i.e. spejjeż relatati mal-lokazzjoni ġeografika differenti tagħhom jew l-ambjent legali differenti li fihom iseħħu - huwa effiċjenti għall-kumpaniji li jqisu dawn l-ispejjeż b’mod sħiħ meta jieħdu d-deċiżjonijiet tagħhom. Għall-kuntrarju, ikun hemm riżultati ineffiċjenti jekk dawn l-ispejjeż reali jiġu injorati jew, fil-fatt, ikkompensati bl-għajnuna mill-istat. L-istess tip ta’ differenzi fl-ispejjeż reali jqumu wkoll meta mqabbla ma’ tranżazzjonijiet differenti fl-istess pajjiż kif ukoll meta jiġu mqabbla tranżazzjonijiet transkonfinali, u l-eżistenza ta’ dawn id-differenzi ma tfissirx li ser ikun hemm riżultati tas-suq ineffiċjenti.
(175)
L-eżempji provduti mill-awtoritajiet Spanjoli tal-allegati spejjeż miżjuda għat-twettiq ta’ tranżazzjonijiet internazzjonali mqabbla ma’ tranżazzjonijiet nazzjonali huma kolla relatati ma’ spejjeż reali fit-twettiq ta’ tranżazzjonijiet, li għandhom jiġu kkunsidrati b’mod sħiħ mill-parteċipanti fis-suq sabiex jiksbu riżultati effiċjenti.
(176)
Sabiex nuqqas fis-suq ikun preżenti, essenzjalment irid ikun hemm esternalitajiet (effetti mifruxa pożittivi) iġġenerati mit-tranżazzjonijiet jew informazzjoni sinjifikanti mhux kompluta jew asimettrika li twassal biex ma jitwettqux tranżazzjonijiet li mill-bqija huma effiċjenti. Filwaqt li dawn jistgħu jkunu, teoretikament, preżenti f’ċerti tranżazzjonijiet, kemm internazzjonali u nazzjonali (eż. fil-kuntest ta’ programmi tar-R&D konġunti), ma jistgħux jitqiesu li huma b’mod inerenti preżenti fit-tranżazzjonijiet internazzjonali kollha, u għaldaqstant lanqas fit-tranżazzjonijiet tat-tip inkwistjoni. F’dan ir-rigward, il-Kummissjoni tqis li l-allegazzjoni relatata man-nuqqasijiet fis-suq ma tistax tiġi aċċettata.
(177)
Barra minn hekk għandu jiġi mfakkar li, meta wieħed jevalwa jekk l-għajnuna tistax titqies li hija kompatibbli mas-suq komuni, il-Kummissjoni tibbilanċja l-impatt pożittiv tal-miżura biex jintlaħaq għan ta’ interess komuni kontra l-effetti sekondarji potenzjalment negattivi, bħal tfixkil tal-kummerċ u l-kompetizzjoni. Il-Pjan ta’ Azzjoni tal-Għajnuna mill-Istat, fuq il-bażi tal-prassi eżistenti, ifformalizza “test ta’ bilanċ” fuq tliet passi. L-ewwel żewġ passi jindirizzaw l-effetti pożittivi tal-għajnuna mill-Istat u t-tielet jindirizza l-effetti negattivi u l-ibbilanċjar riżultanti tal-effetti pożittivi u negattivi. It-test ta’ bilanċ huwa bbaat fuq tliet mistoqsijiet:
(a)
evalwazzjoni ta’ jekk l-għajnuna hix mmirata lejn għan speċifiku ta’ interess komuni (eż. tkabbir, impjiegi, koeżjoni, ambjent, sigurtà tal-enerġija));
(b)
evalwazzjoni ta’ jekk l-għajnuna hix iddisinjata tajjeb biex twassal l-għan tal-interess komuni, i.e. jekk l-għajnuna proposta tindirizzax in-nuqqas fis-suq jew xi għan ieħor. Għal din il-valutazzjoni, għandu jiġi vverifikat jekk:
(i)
l-għajnuna mill-Istat hix strument ta’ politika xieraq;
(ii)
hemmx effett ta’ inċentiv, jiġifieri, jekk l-għajnuna tibdilx l-imġiba tal-impriżi;
(iii)
il-miżura hix proporzjonali, i.e. jekk l-istess bidla fl-imġiba tistax tinkiseb b’inqas għajnuna;
(ċ)
evalwazzjoni ta’ jekk it-tfixkil tal-kompetizzjoni u l-effett fuq il-kummerċ humiex limitati, sabiex il-bilanċ ġenerali jkun pożittiv.
(178)
L-ewwel nett huwa meħtieġ li jiġi valutat jekk l-għan intiż mill-għajnuna jistax jitqies li huwa fl-interess komuni. Minkejja l-allegat għan tat-trawwim ta’ integrazzjoni ta’ suq wieħed, fil-każ preżenti l-għan intiż mill-għajnuna mhuwiex definit f’mod ċar għax imur lil hinn mill-integrazzjoni tas-suq, billi jippromwovi l-espansjoni ta’ kumpaniji Spanjoli b’mod partikolari fis-suq Ewropew.
(179)
It-tieni pass jirrikjedi valutazzjoni dwar jekk l-għajnuna ġietx iddisinjata b’mod xieraq biex jintlaħaq l-għan speċifiku tal-interess komuni. Iżjed preċiżament, l-għajnuna mill-Istat għandha tibdel l-imġiba ta’ impriża benefiċjarja b’mod li tinvolvi ruħha f’attivitajiet li jikkontribwixxu biex jintlaħaq l-għan tal-interess komuni, li ma twettaqx mingħajr l-għajnuna jew li kienet twettaq b’mod limitat jew differenti. L-awtoritajiet Spanjoli u t-tletin parti interessata ma ppreżentaw l-ebda argumenti speċifiċi li juru l-probabbiltà li dan l-effett ta’ inċentiv għandu jiġi prodott.
(180)
It-tielet mistoqsija tindirizza l-effetti negattivi tal-għajnuna mill-Istat. Anke jekk tkun iddisinjata tajjeb biex tindirizza għan ta’ interess komuni, l-għajnuna mogħtija lil impriża partikolari jew settur ekonomiku tista’ twassal għal tfixkil serju ta’ kompetizzjoni u kummerċ bejn l-Istati Membri. F’dan ir-rigward, it-tletin parti interessata jqisu li l-iskema tal-għajnuna ma għandhiex impatt fuq is-sitwazzjoni kompetittiva tal-kumpaniji responsabbli għat-taxxa korporattiva fi Spanja, għax l-effett finanzjarju tal-Artikolu 12(5) ikun negliġibbli. Madankollu, kif diġà indikat hawn fuq fil-paragrafi 126 et seq., hemm indikazzjonijiet serji li l-effett tal-Artikolu 12(5) assolutament mhuwiex negliġibbli. Barra minn hekk, peress li l-iskema tal-għajnuna hija applikabbli biss għal tranżazzjonijiet barranin, b’mod ċar għandha l-effett li tiffoka fuq it-tfixkil tal-kompetizzjoni fi swieq barranin.
(181)
L-aħħar pass fl-analiżi tal-kompatibilità huwa li jiġi evalwat jekk l-effetti pożittivi tal-għajnuna, jekk hemm, humiex iżjed mill-effetti negattivi. Kif indikat hawn fuq, f’dan il-każ, l-awtoritajiet Spanjoli u t-tletin parti interessata ma wrewx l-eżistenza ta’ għan speċifiku li jwassal għal effetti pożittivi ċari. Huma jqisu, f’termini ġenerali, li l-Artikolu 12(5) TRLIS jilħaq l-għan tal-Unjoni tal-promozzjoni ta’ tranżazzjonijiet transkonfinali, mingħajr ma jagħmlu evalwazzjoni tal-effetti negattivi potenzjali u attwali tal-miżura kkuntestata. Fi kwalunkwe każ, anke jekk wieħed jassumi li l-effett pożittiv tal-miżura huwa li tippromwovi t-tranżazzjonijiet transkonfinali billi telimina l-ostakli f’tali tranżazzjonijiet, il-Kummissjoni tqis li l-effetti pożittivi mhumiex iżjed mill-effetti negattivi tagħha, partikolarment għax l-ambitu tal-miżura huwa impreċiż u mhux diskriminatorju.
(182)
B’konklużjoni, il-Kummissjoni tqis li, fir-rigward tal-analiżi skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE b’mod partikolari, il-vantaġġi tat-taxxa mogħtija taħt il-miżura kkuntestata mhumiex relatati mal-investiment, il-ħolqien ta’ impjiegi jew proġetti speċifiċi. Huma sempliċiment jeżentaw l-impriżi kkonċernati mit-tariffi normalment dovuti minn dawk l-impriżi u għaldaqstant għandhom jitqiesu bħala għajnuna operattiva. Bħala regola ġenerali, l-għajnuna operattiva ma taqax taħt l-ambitu tal-Artikolu 107(3)(c) TFUE għax tfixkel il-kompetizzjoni fis-setturi li fihom tingħata u fl-istess ħin mhijiex kapaċi, min-natura tagħha stess, li tikseb kwalunkwe mill-għanijiet stabbiliti f’dik id-dispożizzjoni (134). Skont il-prassi standard tal-Kummissjoni, tali għajnuna ma tistax titqies li hija kompatibbli mas-suq intern, għax la tiffaċilita l-iżvilupp ta’ kwalunkwe attività jew oqsma ekonomiċi u lanqas ma hija limitata fiż-żmien, digressiva jew proporzjonali ma’ dak li huwa meħtieġ biex jiġi rrimedjat n-nuqqas ekonomiku speċifiku fl-oqsma kkonċernati. Ir-riżultat tat-“test ta’ bilanċ” jikkonferma din l-analiżi.
(183)
Fid-dawl ta’ dan, irid jiġi konkluż li l-iskema tal-għajnuna inkwistjoni, sa fejn tapplika għall-akkwiżizzjonijiet ekstra-Komunitarji, hija inkompatibbli mas-suq intern.
G. Irkupru
(184)
Il-miżura kkuntestata ġiet implimentata mingħajr ma ġiet notifikata bil-quddiem lill-Kummissjoni skont l-Artikolu 108(3) TFUE. Għaldaqstant, il-miżura tikkostitwixxi għajnuna illegali.
(185)
Meta għajnuna mill-Istat mogħtija b’mod illegali tinsab li hi inkompatibbli mas-suq intern, il-konsegwenza ta’ tali sejba hija li l-għajnuna għandha tiġi rkuprata mir-reċipjenti skont l-Artikolu 14 tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 659/1999 tat-22 ta’ Marzu 1999 li jistabbilixxi regoli dettaljati għall-applikazzjoni tal-Artikolu 93 tat-Trattat KE (135). Permezz tal-irkupru tal-għajnuna, il-pożizzjoni kompetittiva li kienet teżisti qabel ma ngħatat tiġi restawrata safejn huwa possibbli. L-ebda argument imressaq mill-awtoritajiet Spanjoli jew mit-tletin parti interessata ma jiġġustifika tbegħid ġenerali minn dan il-prinċipju bażiku.
(186)
Madankollu, l-Artikolu 14(1) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999 jipprovdi li “il-Kummissjoni ma għandhiex teħtieġ fl-irkupru tal-għajnuna jekk dan ikun kuntrarju għal prinċipju ġenerali tal-liġi tal-Komunità”. Il-każistika tal-Qorti tal-Ġustizzja u l-prassi tal-Kummissjoni stabbilixxew li ordni għall-irkupru tal-għajnuna jikser prinċipju ġenerali tal-liġi tal-Komunità fejn, b’konsegwenza tal-azzjonijiet tal-Kummissjoni, il-benefiċjarju ta’ miżura għandu aspettattivi leġittimi li l-għajnuna tkun ingħatat skont il-liġi tal-Komunità (136).
(187)
Fis-sentenza tagħha fil-każ Forum 187 (137), il-Qorti tal-Ġustizzja qalet li “id-dritt li wieħed joqgħod fuq il-prinċipju tal-protezzjoni tal-aspettattivi leġittimi jestendi għal kwalunkwe persuna f’sitwazzjoni fejn awtorità tal-Komunità tkun ikkawżatlu li jkollu aspettattivi li huma ġustifikati. Madankollu, persuna ma tistax tinvoka l-ksur tal-prinċipju sakemm ma tkunx ingħatat ċertezzi preċiżi mill-amministrazzjoni. B’mod simili, jekk operatur ekonomiku prudenti u attent seta’ jipprevedi l-adozzjoni ta’ miżura tal-Komunità li aktarx li tolqotlu l-interessi tiegħu, ma jistax jinvoka dak il-prinċipju jekk il-miżura hija adottata…”.
(188)
L-awtoritajiet Spanjoli u t-tletin parti interessata essenzjalment invokaw l-eżistenza tal-aspettattivi leġittimi bbażati, l-ewwel nett, fuq ċerti risposti tal-Kummissjoni għal mistoqsijiet parlamentari bil-miktub, u t-tieni nett, fuq l-allegata similarità tal-iskema ta’ għajnuna ma’ miżuri preċedenti li ġew iddikjarati kompatibbli mill-Kummissjoni. It-tielet nett, l-awtoritajiet Spanjoli u t-tletin parti interessata jqisu li l-prinċipju tal-aspettattivi leġittimi jimplika li l-Kummissjoni la tista’ titlob għall-irkupru tat-tnaqqis li twettaq diġà u lanqas tat-tnaqqis kollu li għadu dovut, sal-perjodu ta’ 20 sena stabbilit mit-TRLIS.
(189)
Fir-rigward tal-allegata similarità tal-iskema tal-għajnuna għal miżuri oħra, li ġew ikkunsidrati li ma jikkostitwixxux għajnuna mill-istat, il-Kummissjoni tqis li l-iskema tal-għajnuna hija sostanzjalment differenti mill-miżuri evalwati mill-Kummissjoni fid-Deċiżjoni tagħha tal-1984 dwar iċ-ċentri tal-koordinazzjoni Belġjani. (138). Il-miżura kkuntestata għandha ambitu differenti għax ma tikkonċernax attivitajiet fi grupp, bħal fil-każ taċ-ċentri tal-koordinazzjoni Belġjani. Barra minn hekk, il-miżura kkuntestata għandha struttura differenti, li tagħmilha selettiva, notevolment għax tapplika biss għal tranżazzjonijiet konnessi ma’ pajjiżi barranin.
(190)
Fir-rigward tal-impatt tad-dikjarazzjonijiet tal-Kummissjoni dwar l-aspettattivi leġittimi tal-benefiċjarji, il-Kummissjoni tqis li għandha ssir distinzjoni bejn iż-żewġ perjodi: (a) il-perjodu li jibda mid-dħul fis-seħħ tal-miżura fl-1 ta’ Jannar 2002 sad-data tal-pubblikazzjoni tad-Deċiżjoni tal-ftuħ f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea tal-21 ta’ Diċembru 2007; u (b) il-perjodu wara l-pubblikazzjoni tad-Deċiżjoni tal-ftuħ f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
(191)
B’referenza għall-ewwel perjodu, il-Kummissjoni tirrikonoxxi t-tweġibiet tagħha għall-mistoqsijiet parlamentari mis-Sur Erik Mejier u s-Sra Sharon Bowles dwar in-natura possibbli tal-għajnuna mill-Istat tal-miżura inkwistjoni. Iżjed preċiżament, b’risposta għall-mistoqsija parlamentari mis-Sur Erik Meijer MEP, fid-19 ta’ Jannar 2006, Kummissarju wieġeb għan-nom tal-Kummissjoni kif ġej: “Il-Kummissjoni ma tistax tikkonferma jekk l-offerti għoljin mill-kumpaniji Spanjoli humiex dovuti għall-fatt li l-leġiżlazzjoni tat-taxxa Spanjola tippermetti lill-impriżi li jiddepprezzaw l-avvjament iżjed malajr mill-kontropartijiet Franċiżi jew Taljani tagħhom. Il-Kummissjoni tista’ tikkonferma, madankollu, li dawn il-leġiżlazzjonijiet nazzjonali ma jaqgħux taħt l-ambitu tal-applikazzjoni tar-regoli tal-għajnuna mill-Istat, għax iżjed jikkostitwixxu regoli tad-deprezzament ġenerali applikabbli għall-impriżi kollha fi Spanja” (139). Fis-17 ta’ Frar 2006, bħala tweġiba għall-mistoqsija parlamentari imposta mis-Sra Sharon Bowles MEP, wieġeb Kummissarju, għan-nom tal-Kummissjoni, kif ġej: “Skont l-informazzjoni li għandha preżentament fil-pussess tagħha, madankollu l-Kummissjoni hija tal-fehma li r-regoli (tat-taxxa) Spanjoli relatati mad-deprezzament tal-‘avvjament’ huma applikabbli għall-impriżi kollha fi Spanja b’mod indipendenti mid-daqsijiet, is-setturi, il-forom legali tagħhom jew jekk ikunu proprjetà privata jew pubblika għax jikkostitwixxu regoli ta’ deprezzament ġenerali. Għaldaqstant, ma jidhrux li jaqgħu taħt l-ambitu tal-applikazzjoni tar-regoli tal-għajnuna mill-Istat” (140).
(192)
B’dawn id-dikjarazzjonijiet lill-Parlament Ewropew, il-Kummissjoni provdiet ċertezzi speċifiċi, mhux kondizzjonali u konsistenti ta’ tali natura li l-benefiċjarji tal-miżura inkwistjoni kellhom tamiet ġustifikati li l-iskema tal-amortizzazzjoni tal-avvjament kienet legali, fis-sens li ma kinitx taqa’ fl-ambitu tar-regoli tal-għajnuna mill-Istat, (141) u li kwalunkwe vantaġġi derivati minnha ma setgħux, għaldaqstant, ikunu soġġetti għal proċeduri ta’ rkupru sussegwenti. Għalkemm dawn id-dikjarazzjonijiet ma jammontawx għal deċiżjoni formali tal-Kummissjoni li tistabbilixxi li l-iskema tal-amortizzazzjoni ma kinitx tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat, l-effett tagħhom kien ekwivalenti mill-aspett tal-ħolqien ta’ aspetattiva leġittima, b’mod speċjali minħabba l-fatt li l-proċeduri applikabbli li jiżguraw ir-rispett tal-prinċipju tal-kolleġjalità kienu ġew segwiti f’dan il-każ. Peress li l-kunċett ta’ għajnuna mill-Istat huwa oġġettiv (142) u l-Kummissjoni ma għandhiex setgħa diskrezzjonarja fir-rigward tal-interpretazzoni tagħha - għall-kuntrarju ta’ dak li jiġri meta tiġi evalwata l-kompatibbiltà - kwalunkwe dikjarazzjoni preċiża u inkondizzjonali għan-nom tal-Kummissjoni li jkollha l-effett li miżura nazzjonali ma għandhiex titqies li hija għajnuna mill-Istat għandha naturalment tinftiehem li tfisser li l-miżura “mhux għajnuna” mill-bidu (i.e. anke qabel id-dikjarazzjoni inkwistjoni). Kwalunkwe impriża li qabel ma kinitx ċerta dwar jekk fil-futur kinitx ser tkun kapaċi, skont ir-regoli tal-għajnuna mill-Istat, tirkupra l-vantaġġi li kienet kisbet taħt l-iskema tal-amortizzazzjoni tal-avvjament li joħorġu mit-tranżazzjonijiet li tkun daħlet fihom qabel d-dikjarazzjonijiet tal-Kummissjoni setet tistabbilixxi li din l-inċertezza ma kellhiex bażi, għax ma setetx tkun mistennija li turi diliġenza akbar mill-Kummissjoni f’dan ir-rigward. F’dawn iċ-ċirkostanzi speċifiċi, u meta wieħed iżomm f’moħħu li l-liġi tal-Komunità ma titlobx id-dimostrazzjoni ta’ konnessjoni każwali bejn l-assigurazzjonijiet mogħtija minn istituzzjoni tal-Komunità u l-imġiba minn ċittadini jew impriżi li magħhom huma relatati dawn l-assigurazzjonijiet, (143) kwalunkwe imprenditur diliġenti seta’ raġonevolment jistenna li l-Kummissjoni sussegwentament ma kienet ser timponi l-ebda rkupru (144) fir-rigward ta’ miżuri li hija stess kienet ikklassifikat qabel, f’dikjarazzjoni lil istituzzjoni oħra tal-Komunità, bħala li ma jikkostitwixxux għajnuna, irrispettivament minn meta kienet ġiet konkluża t-tranżazzjoni li tibbenefika mill-miżura tal-għajnuna.
(193)
Għaldaqstant, il-Kummissjoni tikkonkludi li l-benefiċjarji tal-miżura kkontestata kellhom aspettattiva leġittima li l-għajnuna ma kinitx ser tiġi rkuprata u għaldaqstant mhijiex titlob irkupru tal-għajnuna fiskali mogħtija lil dawk il-benefiċjarji fil-kuntest ta’ kwalunkwe ishma miżmuma minn kumpanija akkwirenti Spanjola, direttament jew indirettament f’kumpanija barranija qabel id-data tal-pubblikazzjoni (145) f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea tad-Deċiżjoni tal-Kummissjoni biex tibda l-proċedura tal-investigazzjoni formali skont l-Artikolu 108(2) TFUE, li setgħet imbagħad tibbenefika mill-miżura kkuntestata.
(194)
Barra minn dawn il-kunsiderazzjonijiet, li huma identiċi għal dawk espressi fid-Deċiżjoni preċedenti, il-Kummissjoni hija tal-opinjoni li għandhom jiġu kkunsidrati serje ta’ fatturi addizzjonali.
(195)
Skont il-paragrafu 117 tad-Deċiżjoni preċedenti, għalkemm il-Kummissjoni qieset li l-awtoritajiet Spanjoli u t-tletin parti interessata kienu taw evidenza insuffiċjenti biex jiġġustifikaw it-trattament tat-taxxa differenti ta’ tranżazzjonijiet ta’ ishma Spanjoli u tranżazzjonijiet bejn kumpaniji stabbiliti fl-Unjoni Ewropea, il-Kummissjoni ddikjarat li ma setgħetx “a priori teskludi kompletament din id-differenzjazzjoni fir-rigward ta’ tranżazzjonijiet li jikkonċernaw pajjiżi terzi. Fil-fatt, barra mill-Komunità, ostakli legali għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali jistgħu jibqgħu jeżistu, li jpoġġi t-tranżazzjonijiet transkonfinali f’sitwazzjoni legali u fattwali differenti minn tranżazzjonijiet intra-Komunitarji. B’riżultat ta’ dan, akkwiżizzjonijiet ekstra-Komunitarji li setgħu jwasslu għall-amortizzazzjoni tat-taxxa ta’ avvjament - bħal fil-każ ta’ minorità ta’ ishma - jistgħu jiġu esklużi minn dan il-vantaġġ tat-taxxa minħabba li huwa impossibbli li wieħed iwettaq kombinamenti tan-negozju. L-amortizzazzjoni tal-avvjament finanzjarju għal dawn it-tranżazzjonijiet, li jaqgħu barra mill-qafas fattwali u legali tal-Komunità, jistgħu jkunu meħtieġa biex jiżguraw in-newtralità tat-taxxa.” Il-Kummissjoni kkonkludiet l-analiżi tagħha billi ddikjarat fil-paragrafu 119 tad-Deċiżjoni preċedenti, li ilha disponibbli fuq il-websajt tal-Kummissjoni mill-bidu ta’ Jannar 2010, li “F’dan il-kuntest, il-Kummissjoni żżomm il-proċedura, kif mibdija mid-Deċiżjoni tal-ftuħ tal-10 ta’ Ottubru 2007, miftuħa għal akkwiżizzjonijiet ekstra-Komunitarji fid-dawl ta’ elementi ġodda li l-awtoritajiet Spanjoli kkommettew ruħhom li jipprovdu fir-rigward tal-ostakli għal fużjonijiet transkonfinali ekstra-Komunitarji. Il-proċedura kif mibdija fl-10 ta’ Ottubru 2007 għalhekk għadha għaddejja għal akkwiżizzjonijiet ekstra-Komunitarji”.
(196)
Fil-paragrafi 115 sa 119 tad-Deċiżjoni preċedenti, il-Kummissjoni indikat li jista’ jkun hemm differenzjazzjoni bejn tranżazzjonijiet ta’ akkwiżizzjoni li seħħew fl-UE u dawk li jseħħu barra mill-UE. B’mod partikolari, il-Kummissjoni osservat li “ostakli legali għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali jistgħu jippersistu, li jpoġġi tranżazzjonijiet transkonfinali f’sitwazzjoni legali u fattwali differenti minn tranżazzjonijiet intra-Komunitarji”. Ir-referenzi għall-kriterji ta’ “ostakli legali” u “maġġoranza ta’ ishma” huma partikolarment rilevanti f’dawk iċ-ċirkostanzi speċifiċi.
(197)
Fid-dawl ta’ dawn il-fatturi speċifiċi u karatteristiċi ta’ dan il-każ, il-Kummissjoni hija tal-opinjoni li d-dikjarazzjoni fil-paragrafu 117 tad-Deċiżjoni preċedenti setgħu wasslu biex iqajmu aspettattivi leġittimi fir-rigward tal-applikazzjoni tal-iskema ta’ għajnuna kkuntestata għal tranżazzjonijiet minn kumpaniji Spanjoli f’dawk il-pajjiżi terzi fejn hemm “ostakli legali” espliċiti għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali u fejn “maġġoranza ta’ ishma” tkun ġiet akkwiżita mill-kumpanija Spanjoli kkonċernata, irrispettivament mid-data meta tkun seħħet it-tranżazzjoni qabel l-adozzjoni ta’ din id-Deċiżjoni.
(198)
Fuq il-bażi tal-informazzjoni ppreżentata mill-awtoritajiet Spanjoli fir-rapporti, u mingħajr preġudizzju għall-klassifikazzjoni tal-iskema kkuntestata bħala għajnuna mill-Istat u l-applikazzjoni tagħha għal tranżazzjonijiet individwali għar-raġunijiet spjegati fil-paragrafu 107, il-Kummissjoni tinnota li, fost il-pajjiżi analizzati, il-leġiżlazzjoni fis-seħħ fi tnejn minnhom, i.e. l-Indja u ċ-Ċina, tippreżenta ostakli legali espliċiti għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali.
(199)
Fid-dawl tar-riżultati ppreżentati fil-paragrafi 119 u 120, il-Kummissjoni tikkonkludi li, għal tranżazzjonijiet li jirrelataw ma’ dawk iż-żewġ pajjiżi, il-benefiċjarji tal-miżura kkuntestata li jkunu akkwistaw maġġoranza ta’ ishma jista’ jkollhom aspettattiva leġittima li l-għajnuna ma tkunx irkuprata.
(200)
L-istess trattament japplika għal dawk il-benefiċjarji li wettqu tranżazzjoni f’pajjiżi terzi oħra, li jkunu akkwistaw maġġoranza ta’ ishma u li jistgħu jipprovdu evidenza suffiċjenti biex juru l-eżistenza ta’ ostaklu legali espliċitu, fis-sens ta’ din id-Deċiżjoni, fil-leġiżlazzjoni ta’ dak il-pajjiż terz. Għall-pajiżi msemmija fir-rapporti, il-Kummissjoni ser tqis li, fuq il-bażi tal-informazzjoni mogħtija mill-awtoritajiet Spanjoli, ma kienx possibbli li jiġu identifikati tali ostakli, imma hija lesta li tkompli teżamina evidenza rilevanti.
(201)
Għall-benefiċjarji li jgawdu aspettattivi leġittimi kemm fuq il-bażi tad-dikjarazzjonijiet tal-Kummissjoni lill-Membri tal-Parlament Ewropew u kemm fuq il-bażi tad-Deċiżjoni preċedenti, il-Kummissjoni tqis ukoll li dawk il-benefiċjarji kollha għandhom ikomplu jgawdu mill-benefiċċji tal-miżura kkuntestata sat-tmiem tal-perjodu tal-amortizzazzjoni stabbilit mill-miżura. Il-Kummissjoni tirrikonoxxi li l-operazzjonijiet kienu ppjanati u l-investimenti saru fl-aspettattiva raġonevoli u leġittima ta’ ċertu grad ta’ kontinwità fil-kundizzjonijiet ekonomiċi, inkluż il-miżura kkuntestata. Għalhekk, skont il-każistika preċedenti tal-Qorti tal-Ġustizzja u l-prassi tal-Kummissjoni (146), fin-nuqqas ta’ interess pubbliku ewlieni (147), il-Kummissjoni tqis li l-benefiċjarji għandhom jitħallew igawdu l-benefiċċji tal-miżura kkuntestata fuq il-perjodu tal-amortizzazzjoni sħiħ provdut bl-Artikolu 12(5) TRLIS.
(202)
Barra minn hekk, il-Kummissjoni tqis li perjodu ta’ tranżizzjoni raġonevoli għandu jiġi previst għal kumpaniji li diġà qed igawdu aspettattivi leġittimi li kienu ġew akkwistati minn qabel, fi prospettiva fuq perjodu taż-żmien twil, drittijiet f’kumpaniji barranin u li ma kinux żammew dawn id-drittijiet għal perjodu mhux interrott ta’ mill-inqas sena fid-data tal-pubblikazzjoni tad-Deċiżjoni tal-ftuħ (aspettattivi leġittimi li ġejjin mid-dikjarazzjonijiet tal-Kummissjoni lil Membri tal-Parlament Ewropew) jew fid-data tal-publikazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni (aspettattivi leġittimi li ġejjin mid-Deċiżjoni preċedenti). Il-Kummissjoni għaldaqstant tqis li l-kumpaniji li laħqu il-kundizzjonijiet rilevanti kollha tal-Artikolu 12(5) TRLIS sal-21 ta’ Diċembru 2007, jew rispettivament sad-data tal-publikazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni f’Il-Ġurnal Uffiċjlil tal-Unjoni Ewropea, apparti mill-kundizzjoni li jkollhom l-ishma għal perjodu mhux interrott ta’ mill-inqas sena, għandhom jibbenefikaw ukoll minn aspettattivi leġittimi, jekk kellhom dawn id-drittijiet għal perjodu mhux interrott ta’ mill-inqas sena sal-21 ta’ Diċembru 2008, jew rispettivament sena wara l-publikazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni.
(203)
Min-naħa l-oħra, fil-każijiet fejn il-kumpanija akkwirenti Spanjola ma jkollhiex aspettattivi leġittimi, kwalunkwe għajnuna inkompatibbli għandha tiġi rkuprata minn dan il-benefiċjarju sakemm, l-ewwel nett, il-kumpanija akkwirenti Spanjola ma tkunx daħlet f’obbligu irrevokabbli biex iżżomm dawn id-drittijiet qabel il-21 ta’ Diċembru 2007 (aspettattivi leġittimi li ġejjin mid-dikjarazzjonijiet tal-Kummissjoni lil Membri tal-Parlament Ewropew) jew qabel id-data tal-publikazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni (aspettattivi leġittimi li ġejjin mid-Deċiżjoni preċedenti) u, it-tieni nett, il-kuntratt kien fih kundizzjoni sospensiva konnessa mal-fatt li l-operazzjoni inkwistjoni hija soġġetta għall-approvazzjoni mandatorja ta’ awtorità regolatorja u, it-tielet nett, l-operazzjoni kienet ġiet notifikata qabel il-21 ta’ Diċembru 2007 (aspettattivi leġittimi li ġejjin mid-dikjarazzjonijiet tal-Kummissjoni lil Membri tal-Parlament Ewropew) jew qabel id-data tal-publikazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni (aspettattivi leġittimi li ġejjin mid-Deċiżjoni preċedenti).
(204)
Il-Kummissjoni tqis ukoll li l-miżura kkuntestata ma tikkostitwix għajnuna jekk, fil-ħin li l-benefiċjarji tagħha gawdew il-vantaġġi tagħha, il-kundizzjonijiet kollha stabbiliti mil-leġiżlazzjoni adottati skont l-Artikolu 2 tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 994/98 (148), li kien japplika fil-ħin li ntuża t-tnaqqis tat-taxxa, kienu sodisfatti.
(205)
Fid-dawl ta’ dawn il-kunsiderazzjonijiet u kif diġà evidenzjat fid-Deċiżjoni preċedenti, f’sena partikolari, għal benefiċjarju partikolari, l-ammont preċiż tal-għajnuna jikkorrispondi mal-valur nett skontat tat-tnaqqis fil-piż tat-taxxa mogħti mill-amortizzazzjoni skont l-Artikolu 12(5) TRLIS. Għaldaqstant dan huwa kontinġenti fuq ir-rata tat-taxxa tal-kumpanija fis-snin ikkonċernati u fuq ir-rata tal-interessi skontata applikabbli.
(206)
Għal sena partikolari u għal benefiċjarju partikolari, il-valur nominali tal-għajnuna jikkorrispondi mat-tnaqqis fit-taxxa mogħti bl-applikazzjoni tal-Artikolu 12(5) TRLIS għal drittijiet f’kumpaniji barranin li ma jissodisfawx il-kundizzjonijiet deskritti fil-paragrafi preċedenti.
(207)
Il-valur skontat huwa kkalkulat bl-applikazzjoni tar-rata tal-interess għall-valur nominali, skont il-Kapitolu V tar-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 794/2004 (149), kif emendat bir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 271/2008 (150).
(208)
Meta jiġi kkalkulat il-piż tat-taxxa tal-benefiċjarji fin-nuqqas ta’ miżura tal-għajnuna illegali, l-awtoritajiet Spanjoli għandhom jibbażaw lilhom infushom fuq it-tranżazzjonijiet li jkunu twettqu fil-perjodu ta’ qabel il-pubblikazzjoni tad-Deċiżjoni tal-ftuħ ta’ proċedura f’Il-Ġurnal Uffiċjal tal-Unjoni Ewropeai (aspettattivi leġittimi li ġejjin mid-dikjarazzjonijiet tal-Kummissjoni lil Membri tal-Parlament Ewropew) jew qabel id-data tal-publikazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni (aspettattivi leġittimi li ġejjin mid-Deċiżjoni preċedenti), kif indikat hawn fuq. Mhuwiex possibbli li jiġi argumentat li, kieku dawn il-vantaġġi illegali ma kinux jeżistu, il-benefiċjarji kienu jistrutturaw it-tranżazzjonijiet tagħhom b’mod differenti sabiex jitnaqqas il-piż tat-taxxa tagħhom. Kif indikat b’mod ċar mill-Qorti tal-Ġustizzja fis-sentenza Unicredito (151), dawn il-kunsiderazzjonijiet ipotetiċi ma jistgħux jiġu kkunsidrati għall-finijiet tal-kalkolu tal-għajnuna.
VIII. KONKLUŻJONI
(209)
Il-Kummissjoni għandha tqis li, fid-dawl tal-każistika hawn fuq imsemmija u l-fatturi speċifiċi tal-każ, l-Artikolu 12(5) TRLIS jikkostitiwixxi skema ta’ għajnuna mill-Istat fis-sens tal-Artikolu 107(1) TFUE, anke sal-livell li dan japplika għal akkwiżizzjonijiet ekstra-Komunitarji. Il-Kummissjoni tqis ukoll li l-miżura kkuntestata, wara li ġiet implimentata bi ksur tal-Artikolu 108(3) TFUE, kienet tikkostitwixxi skema ta’ għajnuna illegali safejn tapplika għal akkwiżizzjonijiet intra-Komunitarji.
(210)
Madankollu, minħabba l-preżenza tal-aspettattivi leġittimi sad-data tal-pubblikazzjoni tad-Deċiżjoni tal-ftuħ, il-Kummissjoni taċċetta li l-implimentazzjoni tista’ tkompli matul il-perjodu kollu tal-amortizzazzjoni stabbilit mill-iskema tal-għajnuna u eċċezzjonalment tirrinunzja għall-irkupru ta’ kwalunkwe benefiċċji tat-taxxa derivanti mill-applikazzjoni tal-iskema tal-għajnuna għal ishma miżmuma direttament jew indirettament minn kumpanija akkwirenti Spanjola f’kumpanija barranija qabel id-data tal-pubblikazzjoni f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea tad-Deċiżjoni tal-Kummissjoni li tibda proċedura tal-investigazzjoni formali skont l-Artikolu 108(2), ħlief meta, l-ewwel nett, il-kumpanija akkwirenti Spanjola ma tkunx daħlet f’obbligu irrevokabbli qabel il-21 ta’ Diċembru 2007, biex iżżomm dawn id-drittijiet u, it-tieni nett, il-kuntratt kien fih kundizzjoni sospensiva konnessa mal-fatt li l-operazzjoni inkwistjoni hija soġġetta għall-approvazzjoni mandatorja ta’ awtorità regolatorja u, it-tielet nett, l-operazzjoni kienet ġiet notifikata qabel il-21 ta’ Diċembru 2007. Barra minn dan, il-Kummissjoni għandha tirrinunzja għall-irkupru u taċċetta li l-implimentazzjoni tista’ tkompli matul il-perjodu kollu tal-amortizzazzjoni stabbilit mill-iskema tal-għajnuna wkoll għal kull vantaġġ tat-taxxa li jiġi mill-applikazzjoni tal-iskema tal-għajnuna għal tranżazzjonijiet ta’ maġġoranza ta’ ishma li jkunu saru qabel il-publikazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni li jirrelataw għal pajjiżi terzi fejn il-preżenza ta’ ostakli legali espliċiti għal kombinamenti transkonfinali hija ġustifikata skont il-prinċipji stabbiliti f’din id-Deċiżjoni,
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
1. L-iskema tal-għajnuna implimentata minn Spanja skont l-Artikolu 12(5) tad-Digriet Irjali Leġiżlattiv Nru 4/2004 tal-5 ta’ Marzu 2004, li tikkonsolida l-emendi magħmula fl-Att Spanjol dwar it-Taxxa Korporattiva, imdaħħla fis-seħħ illegalment mir-Renju Spanjol bi ksur tal-Artikolu 108(3) tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, mhijiex kompatibbli mas-suq intern fir-rigward tal-għajnuna mogħtija lill-benefiċjarji fir-rigward tal-akkwiżizzjonijiet minn barra l-Unjoni.
2. Minkejja dan, it-tnaqqis fit-taxxa li jgawdu l-benefiċjarji fir-rigward tal-akkwiżizzjonijiet minn barra l-Unjoni, permezz tal-Artikolu 12(5) TRLIS, li huma relatati ma’ drittijiet miżmuma direttament jew indirettament f’kumpaniji barranin li jilħqu l-kundizzjonijiet rilevanti tal-iskema tal-għajnuna sal-21 ta’ Diċembru 2007, apparti mill-kundizzjoni li jżommu l-ishma tagħhom għal perjodu mhux interrott ta’ mill-inqas sena, jista’ jibqa’ japplika għall-perjodu sħiħ tal-amortizzazzjoni stabbilit mill-iskema tal-għajnuna.
3. It-tnaqqis fit-taxxa li jgawdu l-benefiċjarji skont l-Artikolu 12(5) TRLIS fir-rigward tal-akkwiżizzjonijiet minn barra l-Unjoni li huma relatati ma’ obbligu irrevokabbli li jkunu daħlu fih qabel il-21 ta’ December 2007 li jżommu dawn id-drittijiet meta l-kuntratt ikun fih kundizzjoni sospensiva konnessa mal-fatt li l-operazzjoni inkwistjoni hija soġġetta għall-approvazzjoni mandatarja ta’ awtorità regolatorja u l-operazzjoni tkun ġiet notifikata qabel il-21 ta’ Diċembru 2007, jista’ jibqa’ japplika għall-perjodu sħiħ tal-amortizzazzjoni stabbilit mill-iskema tal-għajnuna għal dawk id-drittijiet miżmuma sa mid-data meta l-kundizzjoni sospensiva ma tkunx għadha tgħodd.
4. Barra minn dan, it-tnaqqis fit-taxxa li jgawdu l-benefiċjarji taħt l-Artikolu 12(5) TRLIS fir-rigward tal-akkwiżizzjonijiet minn barra l-Unjoni mwettqa sad-data tal-pubblikazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea, li huma relatati ma’ maġġoranza ta’ ishma li huma miżmuma direttament jew indirettament f’kumpaniji barranin stabbiliti fiċ-Ċina, fl-Indja jew f’pajjiżi oħra fejn l-eżistenza ta’ ostakli legali espliċiti għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali ntwerew jew jistgħu jintwerew, jista’ jkompli japplika għall-perjodu sħiħ tal-amortizzazzjoni stabbilit mill-iskema tal-għajnuna.
5. It-tnaqqis fit-taxxa li jgawdu l-benefiċjarji fir-rigward tal-akkwiżizzjonijiet minn barra l-Unjoni, skont l-Artikolu 12(5) TRLIS, li huma relatati ma’ obbligu irrevokabbli li jkunu daħlu fih qabel din id-Deċiżjoni tiġi ppublikata fil-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea, li jżommu dawn id-drittijiet f’kumpaniji barranin stabbiliti fiċ-Ċina, fl-Indja jew f’pajjiżi oħra fejn l-eżistenza ta’ ostakli legali espliċiti għal kombinamenti tan-negozju transkonfinali ntwerew jew jistgħu jintwerew, meta l-kuntratt ikun fih kundizzjoni sospensiva konnessa mal-fatt li l-operazzjoni inkwistjoni hija soġġetta għall-approvazzjoni mandatarja ta’ awtorità regolatorja u l-operazzjoni tkun ġiet notifikata qabel il-pubblikazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni fil-Ġurnal Uffiċjal tal-Unjoni Ewropea, jista’ jibqa’ japplika għall-perjodu sħiħ tal-amortizzazzjoni stabbilit mill-iskema tal-għajnuna għal dawk id-drittijiet miżmuma sa mid-data meta l-kundizzjoni sospensiva ma tkunx għadha tgħodd.
Artikolu 2
Għajnuna individwali mogħtija taħt l-iskema msemmija fl-Artikolu 1 ma tikkostitwix għajnuna sakemm, fiż-żmien li tingħata, din tkun tissodisfa l-kundizzjonijiet stabbiliti minn regolament adottat skont l-Artikolu 2 tar-Regolament (KE) Nru 994/98 li jkun applikabbli fiż-żmien li l-għajnuna tkun ingħatat.
Artikolu 3
Għajnuna individwali mogħtija mill-iskema msemmija fl-Artikolu 1 li, fiż-żmien meta tingħata, tissodisfa l-kundizzjonijiet stabbiliti minn regolament adottat skont l-Artikolu 1 tar-Regolament (KE) Nru 994/98 jew minn kwalunkwe skema oħra tal-għajnuna approvata, hija kompatibbli mas-suq intern, sal-intensitajiet massimi tal-għajnuna applikabbli għal din it-tip ta’ għajnuna.
Artikolu 4
1. Spanja għandha tirkupra l-għajnuna inkompatibbli korrispondenti għat-tnaqqis fit-taxxa taħt l-iskema msemmija fl-Artikolu 1(1) mingħand il-benefiċjarji li d-drittijiet tagħhom f’kumpaniji barranin, miksuba fil-kuntest tal-akkwiżizzjonijiet ekstra-Komunitarji, ma jissodisfawx il-kundizzjonijiet deskritti fl-Artikolu 1(2)-(5).
2. L-ammonti li għandhom ikunu rkuprati għandu jkollhom interessi mid-data li fiha l-bażi tat-taxxa tal-benefiċjarji kienet imnaqqsa sad-data tal-irkupru.
3. L-interessi għandhom jiġu kkalkulati fuq bażi komposta skont il-Kapitolu V tar-Regolament (KE) Nru 794/2004.
4. Spanja għandha tikkanċella kwalunkwe tnaqqis tat-taxxa li għadu dovut taħt l-iskema msemmija fl-Artikolu 1(1) b’effett mid-data tal-adozzjoni ta’ din id-Deċiżjoni, minbarra għat-tnaqqis relatat mad-drittijiet fil-kumpaniji barranin li jissodisfaw il-kundizzjonijiet deskritti fl-Artikolu 1(2).
Artikolu 5
1. L-irkupru tal-għajnuna mogħtija taħt l-iskema msemmija fl-Artikolu 1 għandu jkun immedjat u effettiv.
2. Spanja għandha tiżgura li din id-Deċiżjoni tiġi implimentata fi żmien erba’ xhur mid-data tan-notifika tagħha.
Artikolu 6
1. Fi żmien xahrejn min-notifika ta’ din id-Deċiżjoni, Spanja għandha tissottometti l-informazzjoni li ġejja:
(a)
il-lista ta’ benefiċjarji li rċivew l-għajnuna taħt l-iskema msemmija fl-Artikolu 1 u l-ammont totali tal-għajnuna rċevuta minn kull wieħed minnhom taħt l-iskema;
(b)
l-ammont totali (interessi prinċipali u tal-irkupru) li għandhom jiġu rkuprati mingħand kull benefiċjarju;
(ċ)
deskrizzjoni dettaljata tal-miżuri li diġà ttieħdu u li huma ppjanati li jikkonformaw ma’ din id-Deċiżjoni;
(d)
dokumenti li juru li l-benefiċjarji ġew ordnati jħallsu lura l-għajnuna.
2. Spanja għandha żżomm lill-Kummissjoni infurmata bil-progress tal-miżuri nazzjonali meħuda sabiex tiġi implimentata din id-Deċiżjoni sakemm l-irkupru tal-għajnuna mogħtija taħt l-iskema msemmija fl-Artikolu 1 ikun lest. Għandha minnufih tissottometti, fuq talba mill-Kummissjoni, informazzjoni dwar il-miżuri li diġà ttieħdu u li huma ppjanati li jikkonformaw ma’ din id-Deċiżjoni. Għandha tipprovdi wkoll informazzjoni dettaljata dwar l-ammonti tal-għajnuna u l-interessi li diġà ġew irkuprati mill-benefiċjarji.
Artikolu 7
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lir-Renju ta’ Spanja.
Magħmul fi Brussell, it-12 ta’ Jannar 2011.