SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/36/EU
ze dne 5. dubna 2011
o prevenci obchodování s lidmi, boji proti němu a o ochraně obětí, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2002/629/SVV
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 82 odst. 2 a čl. 83 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Obchodování s lidmi je závažný trestný čin, který je často páchán v rámci organizované trestné činnosti, představuje hrubé porušení základních práv a je výslovně zakázán Listinou základních práv Evropské unie. Prevence obchodování s lidmi a boj proti němu jsou pro Unii i její členské státy prioritou.
(2)
Tato směrnice je součástí globální činnosti zaměřené proti obchodování s lidmi, která zahrnuje opatření, do nichž jsou zapojeny třetí země v souladu s „Dokumentem zaměřeným na konkrétní kroky k posílení vnějšího rozměru Unie ohledně opatření proti obchodování s lidmi; Směrem ke globálnímu opatření EU proti obchodování s lidmi“, který Rada schválila dne 30. listopadu 2009. V této souvislosti je třeba vyvíjet činnost ve třetích zemích, odkud oběti pocházejí nebo odkud jsou přepravovány, a to za účelem zvyšování informovanosti, snižování zranitelnosti, poskytování podpory a pomoci obětem, a dále za účelem boje proti prvotním příčinám obchodování s lidmi a poskytování podpory těmto třetím zemím při tvorbě vhodných právních předpisů zaměřených proti obchodování s lidmi.
(3)
Touto směrnicí se uznává specifické hledisko obchodování s lidmi související s pohlavím a skutečnost, že ženy a muži se stávají oběťmi obchodování s lidmi pro odlišné účely. Z tohoto důvodu by i opatření v oblasti podpory a pomoci měla v případě potřeby zohledňovat hledisko pohlaví. Odrazující a podněcující faktory se mohou lišit v závislosti na dotčených odvětvích, jako je obchodování s lidmi v sexuálním průmyslu nebo pro účely vykořisťování jako pracovní síly, například v odvětví stavebních prací, v zemědělství nebo pro práce v domácnosti.
(4)
Unie je odhodlána obchodování s lidmi předcházet, bojovat proti němu a chránit práva obětí tohoto obchodování. Za tímto účelem bylo přijato rámcové rozhodnutí Rady 2002/629/SVV ze dne 19. července 2002 o boji proti obchodování s lidmi (3) a plán EU týkající se osvědčených postupů, norem a způsobů práce pro boj proti obchodu s lidmi a jeho předcházení (4). Boj proti obchodování s lidmi je jako jednoznačná priorita uveden i ve Stockholmském programu - otevřená a bezpečná Evropa, která slouží svým občanům a chrání je (5), který přijala Evropská rada. Je třeba zvážit i další opatření, jako je podpora při vytváření obecných společných ukazatelů Unie pro účely identifikace obětí obchodování s lidmi, a to prostřednictvím výměny osvědčených postupů mezi všemi zúčastněnými subjekty, zejména pak veřejnými i soukromými subjekty působícími v odvětví sociálních služeb.
(5)
Donucovací orgány členských států by měly pokračovat ve spolupráci v zájmu posílení boje proti obchodování s lidmi. V této souvislosti má zásadní význam úzká přeshraniční spolupráce, včetně sdílení informací a osvědčených postupů, jakož i pokračování v otevřeném dialogu mezi policejními, justičními a finančními orgány členských států. Koordinace vyšetřování a trestního stíhání případů obchodování s lidmi by navíc měla být usnadněna posílením spolupráce s Europolem a Eurojustem, zřízením společných vyšetřovacích týmů, jakož i prováděním rámcového rozhodnutí Rady 2009/948/SVV ze dne 30. listopadu 2009 o předcházení kompetenčním sporům při výkonu pravomoci v trestním řízení a jejich řešení (6).
(6)
Členské státy by měly podporovat činnost organizací občanské společnosti a úzce s nimi spolupracovat, a to i s uznávanými nevládními organizacemi činnými v této oblasti, které se věnují práci s oběťmi obchodování s lidmi, přičemž tato spolupráce by se měla zaměřit zejména na iniciativy související s vytvářením koncepcí, na informační a osvětové kampaně, na výzkumné a vzdělávací programy, odbornou přípravu, jakož i na monitorování a hodnocení účinku opatření proti obchodování s lidmi.
(7)
Tato směrnice zaujímá k boji proti obchodování s lidmi integrovaný a ucelený přístup zohledňující lidská práva a při jejím provádění by měly být zohledněny směrnice Rady 2004/81/ES ze dne 29. dubna 2004 o povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou oběťmi obchodování s lidmi nebo obdrželi pomoc k nedovolenému přistěhovalectví a kteří spolupracují s příslušnými orgány (7), a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/52/ES ze dne 18. června 2009 o minimálních normách pro sankce a opatření vůči zaměstnavatelům neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí. (8) Hlavními cíli směrnice jsou důslednější prevence a trestní stíhání případů obchodování s lidmi a ochrana práv obětí. Tato směrnice rovněž zohledňuje souvislosti různých forem obchodování s lidmi a má za cíl zajistit, aby byla každá z těchto forem potírána prostřednictvím co nejúčinnějších opatření.
(8)
Děti jsou zranitelnější než dospělí, proto jsou více ohroženy obchodováním s lidmi. V souladu s Listinou základních práv Evropské unie a Úmluvou Organizace spojených národů o právech dítěte z roku 1989 musí být při uplatňování této směrnice prvořadým hlediskem nejlepší zájem dítěte.
(9)
Protokol Organizace spojených národů o prevenci, potlačování a trestání obchodování s lidmi, zejména se ženami a dětmi doplňující Úmluvu OSN proti nadnárodnímu organizovanému zločinu z roku 2000 a Úmluva Rady Evropy o opatřeních proti obchodování s lidmi z roku 2005 jsou zásadními kroky v procesu posilování mezinárodní spolupráce v oblasti boje proti obchodování s lidmi. Je třeba poznamenat, že Úmluva Rady Evropy obsahuje hodnotící mechanismus složený ze Skupiny odborníků pro opatření proti obchodování s lidmi (GRETA) a Výboru smluvních stran. Je třeba podporovat koordinaci činností mezinárodních organizací, které jsou příslušné v souvislosti s opatřeními proti obchodování s lidmi, aby se zamezilo zdvojování úsilí.
(10)
Touto směrnicí není dotčena zásada nenavracení v souladu s Úmluvou o právním postavení uprchlíků z roku 1951 (Ženevská konvence) a tato směrnice je v souladu s článkem 4 a čl. 19 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie.
(11)
S cílem reagovat na aktuální vývoj v souvislosti s obchodováním s lidmi obsahuje tato směrnice širší pojetí toho, co by mělo být považováno za obchodování s lidmi, než rámcové rozhodnutí 2002/629/SVV, a zahrnuje další formy vykořisťování. V kontextu této směrnice by mělo být nucené žebrání považováno za formu nucené práce nebo nucených služeb ve smyslu definice uvedené v Úmluvě Mezinárodní organizace práce č. 29 o nucené nebo povinné práci z roku 1930. Definice pojmu „obchodování s lidmi“ se vztahuje na využívání jiných osob k žebrání, včetně využívání k žebrání závislé osoby, která je obětí obchodování s lidmi, pouze v případě, že tato činnost vykazuje všechny znaky nucené práce či nucených služeb. V souladu s příslušnou judikaturou by měla být platnost jakéhokoli možného souhlasu s vykonáváním takové práce nebo takových služeb posuzována na individuálním základě. Pokud se však jedná o dítě, jakýkoli případný souhlas by nikdy neměl být považován za platný. Výraz „využívání k trestné činnosti“ by měl být chápán jako využívání jiných osob k páchání mimo jiné kapesních krádeží, drobných krádeží v obchodech, obchodování s omamnými látkami a dalších podobných činností, které podléhají trestním sankcím a představují způsob finančního obohacení. Tato definice se vztahuje i na obchodování s lidmi za účelem odebrání lidských orgánů, které představuje závažné porušení lidské důstojnosti a tělesné integrity, jakož i na další jednání, jako jsou například nezákonná osvojení nebo nucené sňatky, jestliže naplňují skutkovou podstatu obchodování s lidmi.
(12)
Výše sankcí v této směrnici je výrazem rostoucího znepokojení členských států v souvislosti s vývojem týkajícím se obchodování s lidmi. Z tohoto důvodu směrnice vychází ze závěrů Rady z 24. a 25. dubna 2002 o přístupu, jenž je třeba uplatnit ve vztahu k harmonizaci trestních sankcí, konkrétně ze sankcí úrovně 3 a 4. Pokud je trestný čin spáchán za určitých okolností, například na zvláště zranitelné oběti, měla by být sankce přísnější. V kontextu této směrnice zahrnují zvláště zranitelné osoby přinejmenším všechny děti. Mezi další faktory, které mohou být zohledněny při posuzování zranitelnosti oběti, patří například pohlaví, těhotenství, zdravotní stav a zdravotní postižení. Pokud se jedná o zvláště závažný trestný čin, např. pokud jím byl ohrožen život oběti nebo byl spáchán za užití hrubého násilí, které zahrnovalo například mučení, nucené požití omamných látek či léků, znásilnění nebo jiné závažné formy psychologického, fyzického nebo sexuálního násilí, nebo jím byla oběti způsobena zvláště závažná újma, je třeba tuto skutečnost rovněž zohlednit přísnější sankcí. Pokud je v této směrnici odkaz na předávání, je třeba takový odkaz vykládat v souladu s rámcovým rozhodnutím Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (9). Závažnost spáchaného trestného činu je možné vzít v úvahu v rámci výkonu trestu.
(13)
V rámci boje proti obchodování s lidmi je třeba v plné míře využívat stávající nástroje zaměřené na zajištění a konfiskaci výnosů z trestné činnosti, jako je Úmluva OSN proti nadnárodnímu organizovaném zločinu a protokoly k této úmluvě, Úmluva Rady Evropy z roku 1990 o praní, vysledování, zajištění a propadnutí výnosů z trestné činnosti, rámcové rozhodnutí Rady 2001/500/SVV ze dne 26. června 2001 o praní peněz, identifikaci, vysledování, zmrazení, zajištění a propadnutí nástrojů trestné činnosti a výnosů z ní (10) a rámcové rozhodnutí Rady 2005/212/SVV ze dne 24. února 2005 o konfiskaci výnosů a majetku z trestné činnosti a nástrojů trestné činnosti (11). Je třeba podporovat využívání zajištěných a konfiskovaných nástrojů trestných činů uvedených v této směrnici a výnosů z nich na pomoc obětem a jejich ochranu, mimo jiné k odškodnění obětí a k podpoře činností souvisejících s přeshraničním vymáháním práva v rámci Unie v souvislosti s bojem proti obchodování s lidmi.
(14)
Obětem obchodování s lidmi by měla být v souladu se základními zásadami právních systémů příslušných členských států poskytnuta ochrana před trestním stíháním nebo trestem za trestnou činnost, jako je používání falešných dokladů či trestné činy podle právních předpisů týkajících se prostituce či přistěhovalectví, kterou byly tyto osoby přinuceny spáchat v přímém důsledku toho, že byly oběťmi obchodování s lidmi. Cílem takové ochrany je zabezpečit lidská práva obětí, zabránit další viktimizaci obětí a podporovat oběti v tom, aby se účastnily trestního řízení proti pachatelům jako svědci. Toto zabezpečení nevylučuje trestní stíhání a trest za trestné činy, které osoba dobrovolně spáchala nebo se jich účastnila.
(15)
V zájmu zajištění úspěšného vyšetřování a stíhání trestných činů obchodování s lidmi by jejich zahájení nemělo v zásadě záviset na ohlášení učiněném nebo trestním oznámení podaném obětí. V případech, kdy to vyžaduje povaha činu, by trestní stíhání mělo být umožněno dostatečně dlouhou dobu poté, co oběť dosáhla zletilosti. Dostatečně dlouhá doba pro stíhání by měla být stanovena v souladu s právními předpisy jednotlivých členských států. Příslušníci donucovacích orgánů a státní zástupci by měli být náležitě proškoleni, zejména s cílem posílit mezinárodní spolupráci v oblasti vymáhání práva a justiční spolupráci. Osoby a subjekty odpovědné za vyšetřování a stíhání takových trestných činů by rovněž měly mít přístup k prostředkům, jež se používají k vyšetřování případů organizované či jiné závažné trestné činnosti. Mezi tyto prostředky mohou patřit odposlech, tajné sledování včetně elektronického sledování, monitorování bankovních účtů a jiné finanční vyšetřování.
(16)
V zájmu zajištění účinného trestního stíhání mezinárodních zločinných spolčení, jejichž centrum působení se nachází v některém členském státě a které provozují obchodování s lidmi ve třetích zemích, by měla být stanovena soudní příslušnost k projednávání trestných činů obchodování s lidmi, pokud je pachatelem státní příslušník tohoto členského státu a trestný čin je spáchán mimo území tohoto členského státu. Podobně může být soudní příslušnost stanovena v případech, kdy pachatel je osoba s obvyklým bydlištěm v určitém členském státě nebo kdy obětí je státní příslušník určitého členského státu nebo osoba s obvyklým bydlištěm v určitém členském státě, nebo v případech, kdy je trestný čin spáchán ve prospěch právnické osoby usazené na území určitého členského státu, a trestný čin je spáchán mimo území tohoto členského státu.
(17)
Zatímco směrnice Rady 2004/81/ES upravuje vydávání povolení k pobytu obětem obchodování s lidmi, jež jsou státními příslušníky třetích zemí, a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států (12) upravuje výkon práva občanů Unie a jejich rodin na volný pohyb a pobyt na území členských států včetně ochrany před vyhoštěním, tato směrnice stanoví specifická ochranná opatření pro všechny oběti obchodování s lidmi. Z toho vyplývá, že tato směrnice se nezabývá podmínkami pobytu obětí obchodování s lidmi na území členských států.
(18)
Je nezbytné, aby oběti obchodování s lidmi mohly účinně uplatňovat svá práva. Před trestním řízením, v jeho průběhu a přiměřenou dobu po jeho skončení by proto měly mít k dispozici pomoc a podporu. Členské státy by měly na podporu pomoci obětem a jejich ochranu poskytnout příslušné prostředky. Poskytovaná pomoc a podpora by měly zahrnovat alespoň minimální soubor opatření nutných k tomu, aby se oběti mohly zotavit a uniknout obchodníkům s lidmi. Praktické provádění daných opatření by mělo probíhat na základě individuálního posouzení v souladu s vnitrostátními postupy a mělo by zohlednit okolnosti, kulturní souvislosti a potřeby dotčené osoby. Osobě by se měla pomoc a podpora poskytnout, jakmile existují oprávněné důvody nasvědčující tomu, že může být obětí obchodování s lidmi, a to bez ohledu na její ochotu nebo neochotu vystupovat jako svědek. V případech, že oběť nemá zákonný pobyt v dotčeném členském státě, měla by být pomoc a podpora poskytována bezpodmínečně alespoň během lhůty na rozmyšlenou. V případě, že po identifikaci nebo po uplynutí lhůty na rozmyšlenou oběť není považována za oprávněnou k získání povolení k pobytu v tomto členském státě nebo nemá v dané zemi zákonný pobyt na základě jiného postupu či pokud oběť území tohoto členského státu opustila, není příslušný členský stát nadále povinen poskytovat této osobě pomoc a podporu podle této směrnice. Pomoc a podpora by měly být v případě potřeby nadále poskytovány ještě přiměřenou dobu po skončení trestního řízení, například pokud probíhá léčba související s vážnými tělesnými nebo psychickými následky trestného činu, nebo je-li ohrožena bezpečnost oběti z důvodu výpovědi oběti během trestního řízení.
(19)
Práva obětí v trestním řízení, včetně práva na ochranu a odškodnění, jsou stanovena v rámcovém rozhodnutí Rady 2001/220/SVV ze dne 15. března 2001 o postavení obětí v trestním řízení (13). Kromě toho by měl být obětem obchodování s lidmi neprodleně poskytnut přístup k právnímu poradenství a v souladu s postavením oběti v příslušném systému justice rovněž k právnímu zastoupení, a to mimo jiné za účelem uplatnění nároku na odškodnění. Toto právní poradenství a právní zastoupení mohou také poskytovat příslušné orgány za účelem uplatňování nároku na odškodnění od státu. Právní poradenství má obětem umožnit přístup k informacím a zajistit, že obdrží poradenství o různých možnostech, které jsou jim k dispozici. Právní poradenství by měla poskytovat osoba, která absolvovala příslušnou odbornou přípravu, přičemž se nemusí nutně jednat o právníka. Právní poradenství a - v souladu s postavením oběti v příslušném systému justice - právní zastoupení by měla být poskytována bezplatně, a to alespoň v případě, že oběť nemá dostatečné finanční prostředky, a způsobem, který je v souladu s vnitrostátními postupy členských států. Zejména u dětských obětí je nepravděpodobné, že by takové prostředky měly, a proto by v praxi v jejich případě mělo být právní poradenství a právní zastoupení bezplatné. Dále by na základě individuálního posouzení rizika, prováděného podle vnitrostátních postupů, měla být obětem poskytnuta ochrana před odplatou, zastrašováním a před rizikem, že se znovu stanou obětí obchodování s lidmi.
(20)
Obětem obchodování s lidmi, které již postihlo zneužívání a ponižující zacházení, jež obchodování s lidmi zpravidla obnáší, jako jsou pohlavní vykořisťování, pohlavní zneužívání, znásilnění, praktiky podobné otroctví či odebrání lidských orgánů, by měla být poskytována ochrana před druhotnou viktimizací a dalším traumatem v průběhu trestního řízení. Je třeba zamezit zbytečnému opakování výslechů během vyšetřování, trestního stíhání a soudního řízení, a to například tím, že se v případě potřeby co nejdříve v průběhu řízení pořídí videozáznam těchto výslechů. Za tímto účelem by se mělo obětem obchodování s lidmi při vyšetřování a trestním řízení dostávat zacházení odpovídajícího jejich individuálním potřebám. Při posouzení jejich individuálních potřeb by se měly brát v úvahu okolnosti, jako je jejich věk, případné těhotenství, jejich zdravotní stav, případné zdravotní postižení a jiné osobní okolnosti, jakož i tělesné a psychické následky trestné činnosti, jíž byla daná osoba obětí. O tom, zda se obětem obchodování s lidmi tohoto odpovídajícího zacházení dostane a jakým způsobem, bude rozhodnuto případ od případu na základě vnitrostátních právních předpisů, pravidel pro soudní rozhodování, soudní praxe či pokynů pro práci soudů.
(21)
Opatření na pomoc obětem a jejich podporu by měla být prováděna na konsensuálním a informovaném základě. Oběti by proto měly být informovány o důležitých aspektech těchto opatření a opatření by jim neměla být vnucována. Jestliže oběť opatření na podporu a pomoc odmítne, nemělo by to pro příslušné orgány dotčeného členského státu znamenat, že mají povinnost oběti navrhnout alternativní opatření.
(22)
Členské státy by měly zajistit, aby kromě opatření dostupných všem obětem obchodování s lidmi byla k dispozici i zvláštní opatření na pomoc dětským obětem a na jejich podporu a ochranu. Tato opatření by měla být prováděna s ohledem na nejlepší zájem dítěte a v souladu s Úmluvou OSN o právech dítěte z roku 1989. Není-li s jistotou znám věk osoby, která je obětí obchodování s lidmi, a existují-li důvody domnívat se, že se jedná o osobu mladší 18 let, měla by být považována za dítě a měla by jí být okamžitě poskytnuta pomoc, podpora a ochrana. Opatření na pomoc dětským obětem a jejich podporu by se měla zaměřit na tělesné a psychosociální zotavení obětí a na nalezení trvalého řešení pro dotčenou osobu. Přístup ke vzdělání by dětem napomohl opětovně se začlenit do společnosti. Vzhledem k tomu, že dětské oběti obchodování s lidmi jsou zvláště zranitelné, měla by být k dispozici další opatření na jejich ochranu v průběhu výslechů při vyšetřování a trestním řízení.
(23)
Zvláštní pozornost je třeba věnovat dětským obětem obchodování s lidmi bez doprovodu; tyto oběti jsou zvláště zranitelné, a potřebují proto zvláštní pomoc a podporu. Od okamžiku, kdy je dětská oběť obchodování s lidmi bez doprovodu identifikována, až do okamžiku, kdy je nalezeno trvalé řešení, by členské státy měly uplatňovat taková opatření související s přijímáním těchto obětí, která budou zohledňovat potřeby dítěte, a zajistit dítěti přístup k příslušným procesním zárukám. Je třeba přijmout nezbytná opatření, aby se zajistilo, že nezletilé osobě bude v případě potřeby ustanoven opatrovník nebo zástupce s cílem zabezpečit ochranu jejích nejlepších zájmů. Rozhodnutí o budoucnosti každé dětské oběti bez doprovodu je třeba přijmout co nejrychleji s cílem nalézt trvalé řešení založené na individuálním posouzení nejlepšího zájmu dotyčného dítěte, přičemž by tento zájem měl být prvořadým hlediskem. Trvalé řešení by mohlo spočívat v návratu a opětovném začlenění do země původu nebo do země návratu, v začlenění do hostitelské společnosti, v udělení statusu mezinárodní ochrany nebo jiného statusu v souladu s vnitrostátními právními předpisy členských států.
(24)
Jestliže má být v souladu s touto směrnicí ustanoven opatrovník nebo zástupce dítěte, může tyto funkce vykonávat tatáž fyzická osoba nebo právnická osoba, orgán či instituce.
(25)
Členské státy by prostřednictvím výzkumu, včetně výzkumu nových forem obchodování s lidmi, šíření informací, zvyšování povědomí a vzdělávání měly zavést nebo posílit politiky pro prevenci obchodování s lidmi, včetně odrazujících opatření a opatření na snížení poptávky, která podporuje všechny formy vykořisťování, a opatření na snižování rizika, že se lidé stanou oběťmi obchodování s lidmi. V rámci těchto iniciativ by měly členské státy uplatňovat hledisko rovnoprávnosti žen a mužů a dbát na dodržování práv dětí. Úředníci, kteří pravděpodobně přijdou do styku s oběťmi nebo potenciálními oběťmi obchodování s lidmi, by měli být odpovídajícím způsobem proškoleni, aby mohli tyto oběti rozpoznat a jednat s nimi. Povinnost absolvovat tuto odbornou přípravu by měla být prosazována zejména v případě dále uvedených profesních kategorií, pokud je u nich pravděpodobné, že budou v kontaktu s oběťmi obchodování s lidmi: policisté, příslušníci pohraniční stráže, imigrační úředníci, státní zástupci, právníci, soudci a soudní úředníci, inspektoři práce, zaměstnanci sociálních služeb a služeb péče o dítě a zdravotnický personál a konzulární pracovníci, ale mohla by se v závislosti na místních podmínkách vztahovat také na jiné skupiny veřejných činitelů, kteří se pravděpodobně v rámci své práce setkají s oběťmi obchodování s lidmi.
(26)
Směrnice 2009/52/ES zavádí tresty pro zaměstnavatele neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, kteří sice nebyli obviněni či usvědčeni z obchodování s lidmi, ale využívají práce nebo služeb osoby, o které je jim známo, že je obětí obchodování s lidmi. Kromě toho by členské státy měly zvážit možnost ukládat sankce uživatelům jakýchkoli služeb poskytovaných osobou, o které je jim známo, že je obětí obchodování s lidmi. Tato další trestnost by se mohla vztahovat na chování zaměstnavatelů oprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí a zaměstnavatelů občanů Unie, jakož i osob zakupujících sexuální služby od oběti obchodování s lidmi, bez ohledu na jejich státní příslušnost.
(27)
Členské státy by měly způsobem, který považují za vhodný v souladu se svou vnitřní organizací, a s přihlédnutím k potřebě minimální struktury s konkrétními úkoly, zřídit vnitrostátní systémy sledování, jako jsou například národní zpravodajové nebo obdobné mechanismy, za účelem posuzování tendencí v obchodování s lidmi, shromažďování statistických údajů, měření výsledků opatření na boj proti obchodování s lidmi a pravidelného podávání zpráv. Tito národní zpravodajové a obdobné mechanismy jsou již sdruženi v rámci neformální sítě Unie, která byla zřízena závěry Rady ze dne 4. června 2009 o zřízení neformální sítě EU sdružující vnitrostátní zpravodaje nebo rovnocenné mechanismy zabývající se tématem obchodování s lidmi. Na činnosti této sítě, která Unii a jejím členským státům poskytuje objektivní, spolehlivé, srovnatelné a aktualizované strategické informace z oblasti obchodování s lidmi a zajišťuje výměnu zkušeností a osvědčených postupů v oblasti prevence a boje proti tomuto jevu na úrovni Unie, by se podílel Koordinátor pro boj proti obchodování s lidmi. Evropský parlament by měl mít právo účastnit se společných činností národních zpravodajů nebo obdobných mechanismů.
(28)
Za účelem vyhodnocování výsledků opatření proti obchodování s lidmi by Unie měla pokračovat ve vytváření metodik a postupů pro shromažďování údajů, aby bylo možné vypracovat srovnatelné statistické údaje.
(29)
S ohledem na Stockholmský program a v zájmu vytvoření konsolidované strategie Unie v oblasti boje proti obchodování s lidmi, jejímž cílem je dále posilovat závazky a úsilí Unie a jejích členských států, pokud jde o prevenci a boj proti tomuto jevu, by členské státy měly usnadňovat činnost koordinátora pro boj proti obchodování s lidmi, a to například posilováním koordinace a soudržnosti a zamezením zdvojování úsilí mezi orgány a agenturami Unie i mezi členskými státy a mezinárodními subjekty a přispěním k rozvíjení stávajících nebo nových politik a strategií Unie, které mají význam pro boj proti obchodování s lidmi, nebo informováním orgánů Unie.
(30)
Cílem této směrnice je pozměnit a rozšířit ustanovení rámcového rozhodnutí 2002/629/SVV. Jelikož je změn, které je třeba provést, značný počet a jsou nejrůznější povahy, mělo by být rámcové rozhodnutí v zájmu jasnosti nahrazeno v plném rozsahu ve vztahu k členským státům, které se účastní přijímání této směrnice.
(31)
Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (14) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(32)
Jelikož cíle této směrnice, tedy boje proti obchodování s lidmi, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu jejího rozsahu a účinku lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(33)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie, především lidskou důstojnost, zákaz otroctví, nucené práce a obchodování s lidmi, zákaz mučení a nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestu, práva dítěte, právo na svobodu a bezpečnost, svobodu projevu a informací, ochranu osobních údajů, účinnou právní ochranu a spravedlivý proces a zásady zákonnosti a přiměřenosti trestných činů a trestů. Cílem této směrnice je zejména zajistit plné dodržování těchto práv a zásad a v souladu s nimi musí být provedena.
(34)
V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámilo Irsko své přání účastnit se přijímání a používání této směrnice.
(35)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro něj není závazná ani použitelná.
(36)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro něj není závazná ani použitelná,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanoví minimální pravidla týkající se definice trestných činů a sankcí v oblasti obchodování s lidmi. Rovněž zavádí společná ustanovení, ve kterých zohledňuje hledisko pohlaví a která posílí prevenci této trestné činnosti a ochranu jejích obětí.
Článek 2
Trestné činy související s obchodováním s lidmi
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění trestnosti těchto úmyslných jednání za účelem vykořisťování:
najímání, převoz, převod, ukrývání nebo příjem osob, včetně výměny či předání kontroly nad těmito osobami, za použití hrozeb, síly či jiných forem nátlaku, únosu, podvodu, klamu, zneužití moci či zranitelného postavení nebo poskytnutím či obdržením platby či výhod s cílem získat souhlas osoby, jež má kontrolu nad jinou osobou.
2. Zranitelným postavením je taková situace, v níž dotčená osoba nemá jinou skutečnou nebo přijatelnou možnost, než podvolit se zneužívání.
3. Vykořisťování zahrnuje přinejmenším zneužívání prostituce jiných osob nebo jiné formy pohlavního vykořisťování, nucenou práci či služby, včetně žebrání, otroctví či praktiky podobné otroctví, nevolnictví nebo využívání jiných osob k trestné činnosti či odebrání lidských orgánů.
4. Souhlas oběti obchodování s lidmi s vykořisťováním, ať už zamýšleným či skutečným, je nepodstatný, pokud bylo použito kteréhokoli ze způsobů uvedených v odstavci 1.
5. Pokud se jednání uvedené v odstavci 1 týká dítěte, je trestným činem obchodování s lidmi i tehdy, nebylo-li použito žádného ze způsobů uvedených v odstavci 1.
6. Pro účely této směrnice se „dítětem“ rozumí osoba mladší 18 let.
Článek 3
Návod, pomoc a účastenství a pokus
Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby návod ke spáchání trestného činu uvedeného v článku 2, pomoc při jeho spáchání a účastenství na něm či pokus o něj byly trestné.
Článek 4
Sankce
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby bylo možné za trestné činy uvedené v článku 2 uložit sankce s horní hranicí trestu odnětí svobody ve výši nejméně pěti let.
2. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby bylo možné za trestné činy uvedené v článku 2 uložit sankce s horní hranicí trestu odnětí svobody ve výši nejméně deseti let, pokud trestný čin:
a)
byl spáchán na oběti, která je zvlášť zranitelná, což v kontextu této směrnice zahrnuje přinejmenším všechny dětské oběti;
b)
byl spáchán v rámci zločinného spolčení ve smyslu rámcového rozhodnutí Rady 2008/841/SVV ze dne 24. října 2008 o boji proti organizované trestné činnosti (15);
c)
spáchaný úmyslně nebo v důsledku hrubé nedbalosti ohrozil život oběti;
d)
byl spáchán za užití hrubého násilí nebo jím byla oběti způsobena zvláště závažná újma.
3. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby skutečnost, že trestný čin uvedený v článku 2 spáchali veřejní činitelé při výkonu svých povinností, byla považována za přitěžující okolnost.
4. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby bylo možné za trestné činy uvedené v článku 3 uložit účinné, přiměřené a odrazující sankce, v jejichž důsledku může dojít k předání.
Článek 5
Odpovědnost právnických osob
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby právnické osoby mohly být činěny odpovědnými za trestné činy uvedené v článcích 2 a 3 spáchané v jejich prospěch osobou jednající samostatně nebo jako člen orgánu dané právnické osoby, která v rámci této právnické osoby působí ve vedoucím postavení na základě
a)
plné moci k zastupování této právnické osoby;
b)
pravomoci činit rozhodnutí jménem této právnické osoby; nebo
c)
pravomoci vykonávat kontrolu v rámci této právnické osoby.
2. Členské státy rovněž zajistí, aby právnickou osobu bylo možno činit odpovědnou v případech, kdy nedostatek dohledu nebo kontroly ze strany osoby uvedené v odstavci 1 umožnil spáchání trestných činů uvedených v článcích 2 a 3 ve prospěch této právnické osoby osobou jí podřízenou.
3. Odpovědnost právnické osoby podle odstavců 1 a 2 nevylučuje trestní stíhání fyzických osob, které jsou pachateli, návodci či pomocníky trestných činů uvedených v článcích 2 a 3.
4. Pro účely této směrnice se „právnickou osobou“ rozumí každý subjekt, který má podle příslušné právní úpravy právní subjektivitu, s výjimkou států nebo veřejných subjektů při výkonu státní moci a s výjimkou veřejných mezinárodních organizací.
Článek 6
Sankce vůči právnickým osobám
Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby právnické osoby odpovědné podle čl. 5 odstavců 1 nebo 2 podléhaly účinným, přiměřeným a odrazujícím sankcím, které zahrnují pokuty trestní nebo jiné povahy, a mohou zahrnovat i jiné sankce, například:
a)
zbavení oprávnění pobírat veřejné výhody nebo podpory;
b)
dočasný nebo trvalý zákaz provozování obchodní činnosti;
c)
uložení soudního dohledu;
d)
likvidace rozhodnutím soudu;
e)
dočasné nebo trvalé uzavření provozoven použitých ke spáchání trestného činu.
Článek 7
Zajištění a konfiskace
Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby jejich příslušné orgány byly oprávněny zajistit a konfiskovat nástroje použité ke spáchání trestných činů uvedených v článcích 2 a 3 a výnosy z nich.
Článek 8
Nezahájení trestního stíhání obětí nebo neukládání trestů obětem
Členské státy v souladu se základními zásadami svého právního systému přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby příslušné vnitrostátní orgány měly pravomoc trestně nestíhat oběti obchodování s lidmi nebo jim neukládat tresty za jejich účast na trestné činnosti, kterou byly přinuceny spáchat v přímém důsledku toho, že byly oběťmi kteréhokoli z jednání uvedených v článku 2.
Článek 9
Vyšetřování a trestní stíhání
1. Členské státy zajistí, aby vyšetřování nebo stíhání trestných činů podle článků 2 a 3 nebylo podmíněno ohlášením učiněným nebo trestním oznámením podaným obětí a aby se v trestním řízení mohlo pokračovat i tehdy, pokud oběť svou výpověď odvolala.
2. Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby v případě, že to vyžaduje povaha trestného činu, bylo možné stíhat trestné činy podle článků 2 a 3 dostatečně dlouhou dobu poté, co oběť dosáhla zletilosti.
3. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby osoby, útvary a služby odpovědné za vyšetřování nebo stíhání trestných činů podle článků 2 a 3 byly odpovídajícím způsobem vyškoleny.
4. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby osoby, útvary a služby odpovědné za vyšetřování nebo stíhání trestných činů podle článků 2 a 3 měly k dispozici účinné prostředky vyšetřování, jako jsou například ty, které se používají v případech organizované trestné činnosti nebo jiné závažné trestné činnosti.
Článek 10
Soudní příslušnost
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná ke stanovení své soudní příslušnosti ve vztahu k trestným činům uvedeným v článcích 2 a 3, které byly spáchány
a)
zcela nebo částečně na jejich území; nebo
b)
pachatelem, který je jejich státním příslušníkem.
2. Členský stát informuje Komisi, pokud se rozhodne rozšířit svou soudní příslušnost ve vztahu k trestným činům uvedeným v článcích 2 a 3, které byly spáchány mimo jeho území, mimo jiné v případě, kdy:
a)
je trestný čin spáchán na jeho státním příslušníkovi nebo na osobě, která má obvyklé bydliště na jeho území;
b)
je trestný čin spáchán ve prospěch právnické osoby usazené na jeho území; nebo
c)
pachatel má obvyklé bydliště na jeho území.
3. Při stíhání trestných činů uvedených v článcích 2 a 3 a spáchaných mimo území dotčeného členského státu přijme každý členský stát, pokud jde o případy uvedené v odst. 1 písm. b), a může přijmout, pokud jde o případy uvedené v odstavci 2, nezbytná opatření aby zajistil, že jeho soudní příslušnost nepodléhá ani jedné z těchto podmínek:
a)
jednání je trestným činem v místě, v němž bylo spácháno; nebo
b)
trestní stíhání může být zahájeno pouze na základě ohlášení učiněného obětí v místě, kde byl trestný čin spáchán, nebo na základě oznámení státu, na jehož území byl trestný čin spáchán.
Článek 11
Pomoc a podpora poskytovaná obětem obchodování s lidmi
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby před zahájením trestního řízení, v jeho průběhu a přiměřenou dobu po jeho skončení byla obětem poskytnuta pomoc a podpora s cílem umožnit jim uplatňovat práva stanovená v rámcovém rozhodnutí 2001/220/SVV a v této směrnici.
2. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby byla dané osobě poskytnuta pomoc a podpora, jakmile se příslušné orgány dozví o oprávněných důvodech nasvědčujících tomu, že se uvedená osoba mohla stát obětí jakéhokoliv z trestných činů podle článků 2 a 3.
3. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby pomoc a podpora oběti nebyla podmíněna její ochotou spolupracovat při vyšetřování trestného činu, trestním stíhání nebo soudním řízení, aniž je dotčena směrnice 2004/81/ES nebo obdobné vnitrostátní právní předpisy.
4. Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby ve spolupráci s příslušnými podpůrnými organizacemi byly vytvořeny vhodné mechanismy, jejichž cílem je oběti včas rozpoznat a poskytnout jim pomoc a podporu.
5. Opatření na pomoc obětem a jejich podporu uvedená v odstavcích 1 a 2 jsou prováděna na konsensuálním a informovaném základě a zahrnují alespoň takovou životní úroveň, která obětem zajistí existenci prostřednictvím takových opatření, jako je poskytování vhodného a bezpečného ubytování a hmotné pomoci, jakož i nezbytné lékařské péče včetně psychologické pomoci, poradenství a poskytování informací a v případě potřeby přístup k překladatelským a tlumočnickým službám.
6. Informace uvedené v odstavci 5 v případě potřeby zahrnují informace o lhůtě na rozmyšlenou a zotavenou podle směrnice 2004/81/ES, informace o možnosti poskytnutí mezinárodní ochrany podle směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (16) a směrnice Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka (17) nebo podle jiných mezinárodních nástrojů či jiných obdobných vnitrostátních předpisů.
7. Členské státy poskytují pomoc obětem se zvláštními potřebami, pokud tyto potřeby souvisejí zejména s jejich případným těhotenstvím, jejich zdravotním stavem, zdravotním postižením, duševní či psychickou poruchou těchto obětí nebo závažnou formou psychologického, fyzického nebo sexuálního násilí, které utrpěly.
Článek 12
Ochrana obětí obchodování s lidmi při vyšetřování trestných činů a trestním řízení
1. Opatření na ochranu obětí uvedená v tomto článku se uplatňují spolu s právy stanovenými v rámcovém rozhodnutí 2001/220/SVV.
2. Členské státy zajistí, aby oběti obchodování s lidmi měly neprodleně přístup k právnímu poradenství a v souladu s postavením oběti v příslušném systému justice rovněž k právnímu zastoupení, a to mimo jiné za účelem uplatňování nároku na odškodnění. V případě, že oběť nemá dostatečné finanční prostředky, je právní poradenství a právní zastoupení poskytováno bezplatně.
3. Členské státy zajistí, aby obětem obchodování s lidmi byla na základě individuálního posouzení rizika poskytnuta náležitá ochrana, mimo jiné tím, že oběti mají, v případě potřeby a v souladu s podmínkami stanovenými ve vnitrostátních právních předpisech nebo postupech, přístup k programům na ochranu svědků.
4. Aniž je dotčeno právo na obhajobu a v souladu s individuálním posouzením osobní situace oběti provedeným příslušnými orgány, členské státy zajistí, aby se obětem obchodování s lidmi dostalo zvláštního zacházení s cílem předejít jejich druhotné viktimizaci tak, že se v největší možné míře a v souladu s podmínkami stanovenými vnitrostátními právními předpisy, jakož i s pravidly pro soudní rozhodování, soudní praxí či pokyny pro práci soudů, zamezí:
a)
zbytečně opakovaným výslechům během vyšetřování, trestního stíhání či soudního řízení;
b)
vizuálnímu kontaktu mezi oběťmi a obžalovanými mimo jiné během podávání výpovědi, například výslechů a křížových výslechů, a to pomocí odpovídajících prostředků, včetně použití vhodných komunikačních technologií;
c)
tomu, aby oběť vypovídala při veřejném soudním jednání; a
d)
zbytečným dotazům na soukromý život.
Článek 13
Obecná ustanovení o opatřeních na pomoc dětským obětem obchodování s lidmi, na jejich podporu a ochranu
1. Dětským obětem obchodování s lidmi je poskytována pomoc, podpora a ochrana. Při uplatňování této směrnice je prvořadým hlediskem nejlepší zájem dítěte.
2. Členské státy zajistí, aby osoba, která se stala obětí obchodování s lidmi a jejíž věk není znám a u níž existují důvody domnívat se, že se jedná o dítě, byla považována za dítě, a mohla tak získat okamžitý přístup k ochraně, podpoře a pomoci v souladu s články 14 a 15.
Článek 14
Pomoc dětským obětem a jejich podpora
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby po provedení individuálního posouzení konkrétní situace jednotlivých dětských obětí, při řádném zohlednění jejich názorů, potřeb a obav a v zájmu nalezení trvalého řešení situace daného dítěte, byla přijata konkrétní opatření, která mají dětským obětem obchodování s lidmi krátkodobě i dlouhodobě pomoci a podpořit je při jejich fyzickém a psychosociálním zotavování. Členské státy zajistí v přiměřené době dětským obětem a dětem obětí, kterým je poskytována pomoc a podpora v souladu s článkem 11, přístup ke vzdělání podle svých vnitrostátních právních předpisů.
2. V případě, že osoby, které mají za dítě rodičovskou zodpovědnost, podle vnitrostátního práva nesmějí z důvodu střetu zájmů mezi nimi a dětskou obětí prosazovat nejlepší zájem dítěte nebo jej zastupovat, ustanoví členské státy opatrovníka nebo zástupce dětské oběti obchodování s lidmi, a to od okamžiku, kdy je dítě příslušnými orgány identifikováno.
3. Členské státy přijmou v případech, kdy je to vhodné a možné, opatření na poskytnutí pomoci a podpory určených rodině dětské oběti obchodování s lidmi, pokud se její rodina nachází na území dotyčného členského státu. Ve vztahu k této rodině uplatní členské státy v případech, kdy je to vhodné a možné, zejména článek 4 rámcového rozhodnutí 2001/220/SVV.
4. Tento článek se použije, aniž je dotčen článek 11.
Článek 15
Ochrana dětských obětí obchodování s lidmi při vyšetřování trestných činů a trestním řízení
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby v případě, že osoby, které mají za dítě rodičovskou zodpovědnost, podle vnitrostátního práva nesmějí z důvodu střetu zájmů mezi nimi a dětskou obětí dítě zastupovat, příslušné orgány při vyšetřování a trestním řízení ustanovily zástupce dětské oběti obchodování s lidmi, a to v souladu s postavením oběti v příslušném systému justice.
2. Členské státy zajistí, aby dětské oběti, jestliže nemají dostatečné finanční prostředky, měly v souladu s postavením oběti v příslušném systému justice neprodleně přístup k bezplatnému právnímu poradenství a bezplatnému právnímu zastoupení, a to i za účelem uplatnění nároku na odškodnění.
3. Aniž je dotčeno právo na obhajobu, členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby při vyšetřování a řízení týkajícím se kteréhokoli z trestných činů uvedených v článcích 2 a 3:
a)
proběhly výslechy dětských obětí bez zbytečného prodlení poté, co byly dané skutečnosti oznámeny příslušným orgánům;
b)
v případě potřeby proběhly výslechy dětských obětí v prostorách určených nebo upravených k tomuto účelu;
c)
v případě potřeby byly výslechy dětských obětí prováděny odborníky vyškolenými k tomuto účelu nebo jejich prostřednictvím;
d)
v případě potřeby a pokud je to možné, vedly všechny výslechy dětských obětí tytéž osoby;
e)
byl počet výslechů co nejnižší a výslechy byly prováděny pouze tehdy, pokud je to naprosto nezbytné pro účely trestního vyšetřování a řízení;
f)
mohla být dětská oběť doprovázena svým zástupcem nebo případně dospělou osobou podle výběru dítěte, pokud nebylo v souvislosti s touto osobou přijato odůvodněné rozhodnutí v opačném smyslu.
4. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby při vyšetřování kteréhokoliv trestného činu uvedeného v článcích 2 a 3 mohly být ze všech výslechů dětských obětí nebo případně dítěte, které vystupuje jako svědek, pořízeny videozáznamy a aby tyto videozáznamy mohly být v souladu s pravidly vnitrostátního práva přijímány jako důkazy při soudním řízení.
5. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby při soudním řízení souvisejícím s kterýmkoliv trestným činem uvedeným v článcích 2 a 3 mohlo být nařízeno, aby:
a)
jednání proběhlo s vyloučením veřejnosti;
b)
dětská oběť byla vyslýchána v soudní síni, aniž by byla přítomna, zejména s využitím vhodných komunikačních technologií.
6. Tento článek se použije, aniž je dotčen článek 12.
Článek 16
Pomoc, podpora a ochrana určené dětským obětem obchodování s lidmi bez doprovodu
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby konkrétní opatření na pomoc a podporu určená dětským obětem obchodování s lidmi podle čl. 14 odst. 1 řádně zohledňovala osobní a konkrétní situaci dané dětské oběti bez doprovodu.
2. Členské státy přijmou opatření nezbytná k nalezení trvalého řešení, které bude založeno na individuálním posouzení nejlepšího zájmu dítěte.
3. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby byl v případě potřeby ustanoven opatrovník dětské oběti obchodování s lidmi bez doprovodu.
4. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby v případě, že je dítě bez doprovodu nebo odděleno od rodiny, příslušné orgány v rámci vyšetřování trestných činů a trestním řízení a v souladu s postavením oběti v příslušném systému justice ustanovily dítěti zástupce.
5. Tento článek se použije, aniž jsou dotčeny články 14 a 15.
Článek 17
Odškodnění obětí
Členské státy zajistí, aby oběti obchodování s lidmi měly přístup ke stávajícím systémům odškodnění obětí úmyslně spáchaných násilných trestných činů.
Článek 18
Prevence
1. Členské státy přijmou vhodná odrazující opatření zaměřená na snížení poptávky, která podporuje všechny formy vykořisťování spojené s obchodováním s lidmi; tato opatření mohou mít například podobu vzdělávání a odborné přípravy.
2. Členské státy - případně ve spolupráci s příslušnými organizacemi občanské společnosti a dalšími zúčastněnými subjekty - přijmou vhodná opatření, mimo jiné s využitím internetu, jako jsou informační a osvětové kampaně, výzkumné a vzdělávací programy, zaměřená na zvyšování informovanosti a snižování rizika, že se lidé, zejména děti, stanou oběťmi obchodování s lidmi.
3. Členské státy podporují pravidelnou odbornou přípravu úředníků, u kterých existuje pravděpodobnost, že se dostanou do styku s oběťmi a potenciálními oběťmi obchodování s lidmi, včetně policistů v přímém výkonu služby, a to s cílem umožnit jim rozpoznat oběti a potenciální oběti obchodování s lidmi a jednat s nimi.
4. S cílem zvýšit účinnost prevence obchodování s lidmi a boje proti němu prostřednictvím odrazujících opatření zaměřených na snížení poptávky členské státy zváží, zda přijmou opatření, jejichž cílem je zařadit mezi trestné činy využívání služeb, které jsou předmětem vykořisťování podle článku 2, s vědomím, že dotčená osoba je obětí trestného činu uvedeného v článku 2.
Článek 19
Národní zpravodajové nebo obdobné mechanismy
Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby ustanovily národní zpravodaje nebo obdobné mechanismy. Mezi úkoly těchto mechanismů patří posuzování tendencí v oblasti obchodování s lidmi, měření výsledků opatření na boj proti němu, včetně shromažďování statistických údajů v úzké spolupráci s příslušnými organizacemi občanské společnosti působícími v této oblasti, a podávání zpráv.
Článek 20
Koordinace strategie Unie proti obchodování s lidmi
S cílem přispět ke koordinované a konsolidované strategii Unie proti obchodování s lidmi členské státy usnadní činnost koordinátora pro boj proti obchodování s lidmi. Členské státy koordinátorovi zejména předávají informace uvedené v článku 19, aby mohl na jejich základě přispívat k podávání zpráv Komisí každé dva roky o pokroku dosaženém v oblasti boje proti obchodování s lidmi.
Článek 21
Nahrazení rámcového rozhodnutí 2002/629/SVV
Rámcové rozhodnutí 2002/629/SVV o boji proti obchodování s lidmi se nahrazuje ve vztahu k členským státům, které se účastní přijímání této směrnice, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení rámcového rozhodnutí ve vnitrostátním právu.
Ve vztahu k členským státům, které se účastní přijímání této směrnice, se odkazy na rámcové rozhodnutí 2002/629/SVV považují za odkazy na tuto směrnici.
Článek 22
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 6. dubna 2013.
2. Členské státy předloží Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, kterými ve svém vnitrostátním právu provádějí povinnosti, jež pro ně vyplývají z této směrnice.
3. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 23
Podávání zpráv
1. Do 6. dubna 2015 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ve které zhodnotí, do jaké míry členské státy přijaly opatření nezbytná k dosažení souladu s touto směrnicí, včetně popisu opatření uplatňovaných podle čl. 18 odst. 4, a případně připojí legislativní návrhy.
2. Do 6. dubna 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ve které vyhodnotí účinky stávajících vnitrostátních právních předpisů, které stanoví trestný čin využívání služeb, jež jsou předmětem vykořisťování v rámci obchodování s lidmi, na prevenci obchodování s lidmi, a případně připojí vhodné návrhy.
Článek 24
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 25
Příjemci
Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 5. dubna 2011.
DIRETTIVA 2011/36/UE TAL-PARLAMENT EWROPEW U TAL-KUNSILL
tal-5 ta' April 2011
dwar il-prevenzjoni u l-ġlieda kontra t-traffikar tal-bnedmin u l-protezzjoni tal-vittmi tiegħu, u li tissostitwixxi d-Deċiżjoni Qafas tal-Kunsill 2002/629/ĠAI
IL-PARLAMENT EWROPEW U L-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidraw it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikolu 82(2) u l-Artikolu 83(1) tiegħu,
Wara li kkunsidraw il-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Wara li kkunsidraw l-opinjoni tal-Kumitat Ekonomiku u Soċjali Ewropew (1),
Wara li kkonsultaw lill-Kumitat tar-Reġjuni,
Wara li l-abbozz tal-att leġislattiv intbagħat lill-Parlamenti nazzjonali,
Filwaqt li jaġixxu skont il-proċedura leġislattiva ordinarja (2),
Billi:
(1)
It-traffikar tal-bnedmin huwa reat gravi, li ħafna drabi jiġi mwettaq fil-qafas tal-kriminalità organizzata, huwa ksur serju tad-drittijiet fundamentali u pprojbit espliċitament mill-Karta tad-Drittijiet Fundamentali tal-Unjoni Ewropea. Il-prevenzjoni tat-traffikar tal-bnedmin u l-ġlieda kontrih huma prijorità għall-Unjoni u għall-Istati Membri.
(2)
Din id-Direttiva hija parti minn azzjoni globali kontra t-traffikar tal-bnedmin, li tinkludi azzjoni li tinvolvi lil pajjiżi terzi kif iddikjarat fid-“Dokument Orjentat lejn l-Azzjoni dwar it-tisħiħ tad-dimensjoni esterna tal-Unjoni dwar l-azzjoni kontra t-traffikar tal-bnedmin; Lejn Azzjoni Globali tal-UE kontra t-Traffikar tal-Bnedmin” approvat mill-Kunsill fit-30 ta' Novembru 2009. F’dan il-kuntest għandha tittieħed azzjoni f’pajjiżi terzi tal-oriġini u tat-trasferiment tal-vittmi, bil-ħsieb li tiżdied il-kuxjenza, titnaqqas il-vulnerabilità, jiġu appoġġati u megħjuna l-vittmi, jiġu miġġielda l-kawżi tat-traffikar u jiġu appoġġati dawk il-pajjiżi terzi fl-iżvilupp ta' leġislazzjoni xierqa kontra t-traffikar.
(3)
Din id-Direttiva tirrikonoxxi l-fenomenu, li hu speċifiku għas-sess, tat-traffikar, u li n-nisa u l-irġiel ta' spiss ikunu traffikati għal skopijiet differenti. Għal din ir-raġuni, il-miżuri ta' għajnuna u ta' appoġġ ukoll għandhom ikunu speċifiċi għas-sess meta dan ikun xieraq. Il-fatturi li jaġixxu ta' inċentivi u ta' deterrenti jistgħu jkunu differenti skont is-setturi kkonċernati, bħal pereżempju t-traffikar tal-bnedmin għall-industrija tas-sess jew għall-isfruttament fix-xogħol, pereżempju, fix-xogħol tal-kostruzzjoni, fis-settur agrikolu jew fis-servitù domestika.
(4)
L-Unjoni Ewropea hija impenjata li tipprevjeni u tiġġieled kontra t-traffikar tal- bnedmin, u li tipproteġi d-drittijiet tal-persuni ttraffikati. Għal dan il-għan, kienu adottati id-Deċiżjoni Qafas tal-Kunsill 2002/629/ĠAI tad-19 ta' Lulju 2002 dwar il-ġlieda kontra t-traffikar tal-bnedmin (3), u Pjan tal-UE dwar l-aħjar prattiki, standards u proċeduri għall-ġlieda kontra t-traffikar tal-persuni u l-prevenzjoni tiegħu (4). Barra minn hekk, il-Programm ta' Stokkolma - Ewropa miftuħa u sigura għas-servizz u l-protezzjoni taċ-ċittadini (5), adottat mill-Kunsill Ewropew, jagħti prijorità ċara lill-ġlieda kontra t-traffikar tal-bnedmin. Għandhom ikunu maħsuba miżuri oħrajn, bħall-appoġġ għall-iżvilupp ta' indikaturi komuni ġenerali tal-Unjoni għall-identifikazzjoni tal-vittmi tat-traffikar, permezz tal-iskambju tal-aħjar prattika fost il-parteċipanti kollha rilevanti, b’mod partikolari s-servizzi soċjali pubbliċi u privati.
(5)
L-awtoritajiet tal-infurzar tal-liġi tal-Istati Membri għandhom ikomplu jikkooperaw biex isaħħu l-ġlieda kontra t-traffikar tal-bnedmin. F’dan ir-rigward, il-kooperazzjoni transkonfinali mill-qrib, inkluż il-qsim tal-informazzjoni u l-qsim tal-aħjar prattika, kif ukoll djalogu miftuħ kontinwu bejn l-awtoritajiet tal-pulizija, dawk ġudizzjarji u dawk finanzjarji tal-Istati Membri, huwa essenzjali. Il-koordinament tal-investigazzjonijiet u tal-prosekuzzjonijiet tal-każijiet ta' traffikar tal-bnedmin għandu jiġi ffaċilitat permezz ta' kooperazjoni msaħħa mal-Europol u l-Eurojust, it-twaqqif ta' timijiet konġunti ta' investigazzjoni, kif ukoll permezz tal-implimentazzjoni tad-Deċiżjoni Qafas tal-Kunsill 2009/948/ĠAI tat-30 ta' Novembru 2009 dwar il-prevenzjoni u r-riżoluzzjoni ta' konflitti ta' eżerċizzju ta' ġurisdizzjoni fi proċedimenti kriminali (6).
(6)
L-Istati Membri għandhom iħeġġu u jaħdmu mill-qrib mal-organizzazzjonijiet tas-soċjetà ċivili, inklużi organizzazzjonijiet mhux governattivi rikonoxxuti u attivi f’dan il-qasam u li jaħdmu mal-persuni traffikati, b’mod partikolari f’inizjattivi ta' tfassil tal-politika, kampanji ta' informazzjoni u ta' sensibilizzazzjoni, programmi ta' riċerka u edukazzjoni u f’taħriġ, kif ukoll fil-monitoraġġ u l-valutazzjoni tal-impatt ta' miżuri kontra t-traffikar.
(7)
Din id-Direttiva tadotta approċċ integrat, olistiku u bbażat fuq id-drittijiet tal-bniedem għall-ġlieda kontra t-traffikar tal-bnedmin u meta tiġi implimentata, għandhom jitqiesu d-Direttiva tal-Kunsill 2004/81/KE tad-29 ta' April 2004 dwar il-permess ta' residenza maħruġ lil ċittadini ta' pajjiżi terzi li huma vittmi tat-traffikar fi bnedmin jew li kienu s-suġġett ta' azzjoni għall-faċilitazzjoni ta' immigrazzjoni illegali, li jikkooperaw mal-awtoritajiet kompetenti (7) u d-Direttiva 2009/52/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-18 ta' Ġunju 2009 li tipprevedi standards minimi għal sanzjonijiet u miżuri kontra min iħaddem lil ċittadini minn pajjiżi terzi b’residenza illegali (8). Prevenzjoni u prosekuzzjoni iktar rigorużi, kif ukoll il-protezzjoni tad-drittijiet tal-vittmi, huma l-għanijiet prinċipali ta' din id-Direttiva. Din id-Direttiva tadotta wkoll il-ftehim kuntestwali tal-forom differenti ta' traffikar u għandha l-għan li tiżgura li kull forma tiġi trattata permezz tal-aktar miżuri effiċjenti.
(8)
It-tfal huma aktar vulnerabbli mill-adulti u huma għalhekk esposti għal riskju akbar li jsiru vittmi tat-traffikar tal-bnedmin. Fl-applikazzjoni ta' din id-Direttiva l-aħjar interessi tat-tfal għandhom jingħataw konsiderazzjoni primarja, skont il-Karta tad-Drittijiet Fundamentali tal-Unjoni Ewropea u l-Konvenzjoni tan-Nazzjonijiet Uniti tal-1989 dwar id-Drittijiet tat-Tfal.
(9)
Il-Protokoll tan-Nazzjonijiet Uniti tal-2000 dwar il-Prevenzjoni, it-Trażżin u l-Ikkastigar tat-Traffikar tal-Persuni, Speċjalment tan-Nisa u t-Tfal, li jissuplimenta l-Konvenzjoni tan-Nazzjonijiet Uniti kontra l-Kriminalità Organizzata Tranżnazzjonali u l-Konvenzjoni tal-2005 tal-Kunsill tal-Ewropa dwar l-Azzjoni kontra t-Traffikar tal-Bnedmin huma passi kruċjali fil-proċess tat-titjib tal-kooperazzjoni internazzjonali kontra t-traffikar tal-bnedmin. Għandu jiġi nnutat li l-Konvenzjoni tal-Kunsill tal-Ewropa fiha mekkaniżmu ta' valutazzjoni, magħmul minn Grupp ta' esperti dwar l-azzjoni kontra t-traffikar tal-bnedmin (GRETA) u l-Kumitat tal-Partijiet. Il-koordinament fost l-organizzazzjonijiet internazzjonali b’kompetenza fir-rigward tal-azzjoni kontra t-traffikar tal-bnedmin għandu jiġi appoġġat biex jiġu evitati sforzi doppji.
(10)
Din id-Direttiva hija bla ħsara għall-prinċipju tan-non-refoulement skont il-Konvenzjoni tal-1951 relatata mal-Istatus tar-Refuġjati (Konvenzjoni ta' Ġinevra), u hija f’konformità mal-Artikolu 4 u l-Artikolu 19(2) tal-Karta tad-Drittijiet Fundamentali tal-Unjoni Ewropea.
(11)
Sabiex jiġu ttrattati l-iżviluppi riċenti tal-fenomenu tat-traffikar tal-bnedmin, din id-Direttiva tadotta kunċett iktar wiesa’ ta' dak li għandu jiġi kkunsidrat bħala traffikar tal-bnedmin minn dak li hemm fid-Deċiżjoni Qafas 2002/629/ĠAI u għalhekk tinkludi forom ta' sfruttament addizzjonali. Fil-kuntest ta' din id-Direttiva, l-elemosina furzata għandha tiġi mifhuma bħala forma ta' xogħol jew servizzi furzati kif definit fil-Konvenzjoni tal-ILO Nru 29 tal-1930 li tirrigwarda x-Xogħol Furzat jew Obbligatorju. Għalhekk, l-isfruttament tal-elemosina, inkluż l-użu ta' persuna traffikata dipendenti għall-elemosina, jaqa’ fil-kamp ta' applikazzjoni tad-definizzjoni tat-traffikar tal-bnedmin biss meta l-elementi kollha tax-xogħol jew servizzi furzati jeżistu. Fid-dawl tal-ġurisprudenza rilevanti, il-validità ta' kwalunkwe kunsens possibbli sabiex jingħata tali xogħol jew servizzi, għandu jiġi valutat każ b’każ. Madanakollu, fir-rigward tat-tfal, l-ebda kunsens possibbli m’għandu qatt jitqies validu. Il-frażi “sfruttament ta' attivitajiet kriminali” għandha tinftiehem bħala l-isfruttament ta' persuna biex twettaq, inter alia, serq minn fuq il-persuna, serq mill-ħwienet, traffikar ta' droga u attivitajiet simili li huma suġġetti għal pieni u jimplikaw profitt finanzjarju. Id-definizzjoni tkopri wkoll it-traffikar tal-bnedmin għall-għan tat-teħid tal-organi, li jikkostitwixxi ksur serju tad-dinjità umana u l-integrità fiżika, kif ukoll, pereżempju, mġiba oħra bħall-adozzjoni illegali jew iż-żwieġ furzat safejn dawn jissodisfaw l-elementi kostituttivi tat-traffikar tal-bnedmin.
(12)
Il-livelli tal-pieni f’din id-Direttiva jirriflettu t-tħassib dejjem jikber fost l-Istati Membri rigward l-iżviluppi tal-fenomenu tat-traffikar tal-bnedmin. Għal din ir-raġuni din id-Direttiva tuża bħala bażi l-livelli 3 u 4 tal-konklużjonijiet tal-Kunsill tal-24 u l-25 ta' April 2002 dwar l-approċċ li għandu jiġi applikat rigward l-approssimazzjoni tal-pieni. Meta r-reat jitwettaq f’ċerti ċirkostanzi, pereżempju kontra vittma partikolarment vulnerabbli, il-piena għandha tkun iktar ħarxa. Fil-kuntest ta' din id-Direttiva, il-persuni li huma partikolarment vulnerabbli għandhom jinkludu tal-anqas it-tfal kollha. Fatturi oħra li jistgħu jitqiesu meta tiġi vvalutata l-vulnerabbiltà ta' vittma jinkludu, pereżempju, is-sess, it-tqala, l-istat ta' saħħa u d-diżabilità. Meta r-reat ikun partikolarment gravi, pereżempju meta l-ħajja tal-vittma kienet fil-periklu jew ir-reat kien jinvolvi vjolenza serja bħat-tortura, l-użu furzat ta' drogi jew mediċini, stupru jew forom oħrajn serji ta' vjolenza psikoloġika, fiżika jew sesswali, jew b’xi mod ieħor ikkawża ħsara serja lill-vittma, dan għandu jiġi rifless ukoll f’piena aktar ħarxa. Meta, taħt din id-Direttiva, issir referenza għal konsenja, tali referenza għandha tiġi interpretata skont id-Deċiżjoni Qafas tal-Kunsill 2002/584/ĠAI tat-13 ta' Ġunju 2002 dwar il-mandat tal-arrest Ewropew u l-proċeduri ta' konsenja bejn l-Istati Membri (9). Il-gravità tar-reat kommess tista’ titqies fil-qafas tal-eżekuzzjoni tas-sentenza.
(13)
Fil-ġlieda kontra t-traffikar tal-bnedmin, għandu jsir użu sħiħ mill-istrumenti eżistenti dwar il-qbid u l-konfiska tar-rikavat mill-kriminalità, bħall-Konvenzjoni tan-Nazzjonijiet Uniti kontra l-Kriminalità Organizzata Transkonfinali u l-Protokolli tagħha, il-Konvenzjoni tal-1990 tal-Kunsill tal-Ewropa dwar il-Ħasil, it-Tiftix, il-Qbid u l-Konfiska tar-Rikavat mill-Kriminalità, id-Deċiżjoni Qafas tal-Kunsill 2001/500/ĠAI tas-26 ta' Ġunju 2001 dwar il-ħasil tal-flus, l-identifikazzjoni, it-traċċar, l-iffriżar, il-qbid u l-konfiska tal-istrumenti u tar-rikavat tal-kriminalità (10) u d-Deċiżjoni Qafas tal-Kunsill 2005/212/ĠAI tal-24 ta' Frar 2005 dwar il-Konfiska tar-Rikavat, l-Istrumenti u l-Proprjetà Relatati mal-Kriminalità (11). Għandu jiġi inkoraġġit l-użu tal-istrumenti u tar-rikavat mir-reati msemmija f’din id-Direttiva li jkunu maqbudin jew ikkonfiskati biex jiġu appoġġati l-għajnuna għall-vittmi u l-protezzjoni tagħhom, inkluż il-kumpens tal-vittmi u l-attivitajiet transkonfinali tal-Unjoni ta' infurzar tal-liġi ta' kontra t-traffikar.
(14)
Il-vittmi tat-traffikar tal-bnedmin għandhom, skont il-prinċipji bażiċi tas-sistemi legali tal-Istati Membri rilevanti, ikunu protetti mill-prosekuzzjoni jew mill-kastig għall-attivitajiet kriminali bħalma huma l-użu ta' dokumenti foloz, jew reati taħt il-leġislazzjoni dwar il-prostituzzjoni jew l-immigrazzjoni, li huma ġew imġiegħla jagħmlu bħala konsegwenza diretta tal-fatt li huma suġġetti għat-traffikar. L-għan ta' tali protezzjoni hija li tissalvagwardja d-drittijiet tal-bniedem tal-vittmi, li tevita vittimizzazzjoni ulterjuri u li tinkoraġġihom biex jaġixxu bħala xhieda fi proċedimenti kriminali kontra dawk li kkommettew ir-reat. Din is-salvagwardja m’għandhiex teskludi l-prosekuzzjoni jew il-kastig għal reati li l-persuna tkun għamlet jew ipparteċipat fihom volontarjament.
(15)
Sabiex jiġi żgurat li l-investigazzjonijiet u l-prosekuzzjonijiet dwar reati tat-traffikar tal-bnedmin ikunu suċċess, it-tnedija tagħhom m’għandhiex tkun tiddependi, fil-prinċipju, fuq l-irrapurtar jew l-akkuża min-naħa tal-vittma. Fejn in-natura tal-att tkun titlob hekk, il-prosekuzzjoni għandha tkun permessa għal perijodu ta' żmien suffiċjenti wara li l-vittma tkun laħqet l-età maġġuri. It-tul tal-perijodu suffiċjenti ta' żmien għall-prosekuzzjoni għandu jiġi determinat skont il-liġi nazzjonali rispettiva. L-uffiċjali tal-infurzar tal-liġi u l-prosekuturi għandhom ikunu adegwatament imħarrġa, b’mod partikolari bil-għan li jtejbu l-infurzar tal-liġi internazzjonali u l-kooperazzjoni ġudizzjarja. Dawk responsabbli għall-investigazzjoni u l-prosekuzzjoni ta' tali reati għandhom ukoll ikollhom aċċess għall-għodod investigattivi użati f’ każijiet ta' kriminalità organizzata jew f’każijiet oħra ta' reati gravi. Dawn l-għodod jistgħu jinkludu l-interċettazzjoni ta' komunikazzjonijiet, is-sorveljanza bil-moħbi inkluż is-sorveljanza elettronika, il-monitoraġġ tal-kontijiet tal-bank u investigazzjonijiet finanzjarji oħra.
(16)
Sabiex tiġi garantita l-prosekuzzjoni effikaċi ta' gruppi kriminali internazzjonali li ċ-ċentru tal-attività tagħhom ikun fi Stat Membru u jwettqu t-traffikar tal-bnedmin f’pajjiż terz, il-ġuriżdizzjoni fuq it-traffikar tal-bnedmin għandha tkun stabbilita meta min iwettaq ir-reat ikun ċittadin ta' dak l-Istat Membru, u r-reat ikun imwettaq barra mit-territorju ta' dak l-Istat Membru. B’mod simili, il-ġurisdizzjoni tista’ wkoll tiġi stabbilita meta min iwettaq ir-reat ikun resident abitwali ta' Stat Membru, il-vittma tkun ċittadin jew resident abitwali ta' Stat Membru, jew ir-reat jiġi mwettaq għall-benefiċċju ta' persuna ġuridika stabbilita fit-territorju ta' Stat Membru, u r-reat jiġi mwettaq barra mit-territorju ta' dak l-Istat Membru.
(17)
Filwaqt li d-Direttiva 2004/81/KE tipprevedi l-ħruġ ta' permess ta' residenza lill-vittmi tat-traffikar tal-bnedmin li huma ċittadini ta' pajjiżi terzi, u d-Direttiva 2004/38/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tad-29 ta' April 2004 dwar id-drittijiet taċ-ċittadini tal-Unjoni u tal-membri tal-familja tagħhom biex jiċċaqilqu u jgħixu liberament fit-territorju tal-Istati Membri (12) tirregola l-eżerċizzju ta' dan id-dritt li jiċċaqilqu u jirresjedu liberament fit-territorju tal-Istati Membri miċ-ċittadini tal-Unjoni u l-familji tagħhom, inkluża l-protezzjoni mit-tkeċċija, din id-Direttiva tistabbilixxi miżuri protettivi speċifiċi għal kwalunkwe vittma ta' traffikar tal-bnedmin. Bħala konsegwenza, din id-Direttiva ma tittrattax il-kondizzjonijiet ta' residenza tal-vittmi ta' traffikar tal-bnedmin fit-territorju tal-Istati Membri.
(18)
Huwa meħtieġ li l-vittmi tat-traffikar tal-bnedmin ikunu jistgħu jeżerċitaw id-drittijiet tagħhom b’mod effettiv. Għalhekk għandha tkun disponibbli għalihom għajnuna u assistenza qabel, waqt u għal żmien adatt wara l-proċedimenti kriminali. L-Istati Membri għandhom jipprovdu riżorsi biex jappoġġaw l-assistenza, l-appoġġ u l-protezzjoni tal-vittmi. L-assistenza u l-appoġġ provduti għandhom jinkludu tal-anqas sett minimu ta' miżuri li huma meħtieġa biex jippermettu lill-vittma tirkupra u taħrab mit-traffikanti. L-implimentazzjoni prattika ta' tali miżuri għandha, fuq il-bażi ta' valutazzjoni individwali mwettqa skont il-proċeduri nazzjonali, tieħu f’konsiderazzjoni ċ-ċirkostanzi, il-kuntest kulturali u l-ħtiġijiet tal-persuna kkonċernata. Persuna għandha tiġi pprovduta bl-assistenza u l-appoġġ malli jkun hemm indikazzjoni bbażata fuq motivi raġonevoli għalfejn wieħed jemmen li hija setgħet ġiet traffikata u irrispettivament mill-volontà tagħha li tkun xhud. F’każijiet fejn il-vittma ma tirrisjedix legalment fl-Istat Membru kkonċernat, l-assistenza u l-appoġġ għandhom jingħataw mingħajr kondizzjonijiet mill-inqas matul il-perijodu ta' riflessjoni. Jekk, wara li jitlesta l-proċess ta' identifikazzjoni jew l-iskadenza tal-perijodu ta' riflessjoni, il-vittma ma tkunx ikkunsidrata eliġibbli għal permess ta' residenza jew inkella ma jkollhiex residenza legali f’dak l-Istat Membru, jew jekk il-vittma tkun telqet mit-territorju ta' dak l-Istat Membru, l-Istat Membru kkonċernat ma jkunx obbligat li jkompli jipprovdi assistenza u appoġġ lil dik il-persuna fuq il-bażi ta' din id-Direttiva. Meta jkun meħtieġ, l-assistenza u l-appoġġ għandhom ikomplu jingħataw għal perijodu xieraq wara li l-proċedimenti kriminali jkunu ntemmew, pereżempju jekk hemm trattament mediku li għadu qed jingħata għall-kura tal-konsegwenzi fiżiċi jew psikoloġiċi tar-reat, jew jekk is-sigurtà tal-vittma qiegħda f’riskju minħabba l-istqarrijiet tal-vittma f’dawk il-proċedimenti kriminali.
(19)
Id-Deċiżjoni Qafas tal-Kunsill 2001/220/ĠAI tal-15 ta' Marzu 2001 dwar id-drittijiet tal-vittmi fil-proċedimenti kriminali (13) tistabbilixxi sett ta' drittijiet tal-vittmi fi proċedimenti legali, inkluż id-dritt ta' protezzjoni u kumpens. Barra dan, il-vittmi tat-traffikar tal-bnedmin għandhom jingħataw aċċess mingħajr dewmien għal konsulenza legali u, f’konformità mar-rwol tal-vittmi fis-sistemi ġudizzjarji rilevanti għal rappreżentanza legali, inkluż għall-fini ta' talba għall-kumpens. Din il-konsulenza u r-rappreżentanza legali tista’ tingħata wkoll mill-awtoritajiet kompetenti sabiex jintalab kumpens mill-Istat. L-għan tal-konsulenza legali hija biex tippermetti lill-vittmi biex ikunu infurmati u jieħdu parir dwar il-possibilitajiet diversi li huma miftuħa għalihom. Il-konsulenza legali għandha tingħata minn persuna li tkun ingħatat taħriġ legali xieraq mingħajr ma tkun neċessarjament avukat. Il-konsulenza legali u, f’konformità mar-rwol tal-vittmi fis-sistemi ġudizzjarji rilevanti, ir-rappreżentanza legali għandha tiġi mogħtija mingħajr ħlas, tal-inqas meta l-vittma ma jkollhiex biżżejjed riżorsi finanzjarji, b’mod konsistenti mal-proċeduri interni tal-Istati Membri. Peress li huwa improbabbli li b’mod partikolari l-vittmi tfal ikollhom tali riżorsi, il-konsulenza legali u r-rappreżentanza legali tkun fil-prattika mingħajr ħlas għalihom. Iktar minn hekk, fuq il-bażi ta' valutazzjoni tar-riskju individwali mwettqa f’konformità mal-proċeduri nazzjonali, il-vittmi għandhom jiġu protetti mir-ritaljazzjoni, mill-intimidazzjoni, u mir-riskju li jiġu traffikati mill-ġdid.
(20)
Il-vittmi tat-traffikar li diġà jkunu sofrew abbuż u trattament degradanti li t-traffikar normalment joħloq, bħalma huwa l-isfruttament sesswali, l-abbuż sesswali, l-istupru, il-prattika simili għall-iskjavitù jew it-tneħħija ta' organi, għandhom ikunu protetti mill-vittimizzazzjoni sekondarja u iktar trawma matul il-proċedimenti kriminali. Ir-ripetizzjoni mhux meħtieġa tal-interrogazzjonijiet matul l-investigazzjoni, il-prosekuzzjoni u l-proċess għandha tiġi evitata, pereżempju, fejn ikun xieraq, permezz tal-produzzjoni, malajr kemm jista’ jkun matul il-proċedimenti, ta' reġistrazzjonijiet awdjoviżivi ta' dawk l-interrogazzjonijiet. Għal dan il-għan il-vittmi tat-traffikar għandhom jirċievu trattament li jkun adatt għall-ħtiġijiet tagħhom matul l-investigazzjonijiet u l-proċedimenti kriminali. Il-valutazzjoni tal-ħtiġijiet individwali tagħhom għandha tqis ċirkostanzi bħalma huma l-età tagħhom, jekk humiex tqal, is-saħħa tagħhom, diżabilità li jista’ jkollhom u ċirkostanzi personali oħra, kif ukoll il-konsegwenzi fiżiċi u psikoloġiċi tal-attività kriminali li għaliha ġiet sottoposta l-vittma. Jekk u kif it-trattament jiġi applikat għandu jiġi deċiż f’konformità mar-raġunijiet definiti mil-liġi nazzjonali, ir-regoli tad-diskrezzjoni ġudizzjarja, prattika u gwida, fuq bażi ta' każ b’każ.
(21)
Il-miżuri ta' assistenza u appoġġ għandhom jingħataw lill-vittmi fuq bażi kunsenswali u infurmata. Il-vittmi għandhom għalhekk jiġu infurmati dwar l-aspetti importanti ta' dawk il-miżuri u dawn m’għandhomx jiġu imposti fuq il-vittmi. Ir-rifjut minn vittma ta' miżuri ta' assistenza jew appoġġ m’għandux jinvolvi obbligi għall-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru kkonċernat li jipprovdi lill-vittma miżuri alternattivi.
(22)
Ma’ dawn il-miżuri disponibbli lill-vittmi kollha tat-traffikar tal-bnedmin, l-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-assistenza, l-appoġġ u l-miżuri protettivi speċifiċi jkunu disponibbli għall-vittmi li huma tfal. Dawk il-miżuri għandhom jiġu provduti fl-aħjar interessi tat-tfal u f’konformità mal-Konvenzjoni tan-Nazzjonijiet Uniti dwar id-Drittijiet tat-Tfal tal-1989. Meta l-età tal-persuni suġġetti għat-traffikar ta' tkunx ċerta, u jkun hemm raġunijiet għaliex wieħed jemmen li hija anqas minn 18-il sena, dawk il-persuni għandhom jitqiesu bħala tfal u għandhom jirċievu assistenza, appoġġ u protezzjoni immedjati. Il-miżuri ta' assistenza u appoġġ għall-vittmi tfal għandhom jiffukaw fuq l-irkupru fiżiku u psikoloġiku u fuq soluzzjoni dejjiema għall-persuna inkwistjoni. L-aċċess għall-edukazzjoni jgħin lit-tfal jiġu integrati mill-ġdid fis-soċjetà. Peress li t-tfal vittmi tat-traffikar huma partikolarment vulnerabbli, għandu jkun hemm disponibbli miżuri protettivi addizzjonali sabiex jipproteġuhom matul l-intervisti li jiffurmaw parti mill-investigazzjonijiet u l-proċedimenti kriminali.
(23)
Għandha tingħata attenzjoni partikolari lill-vittmi tfal mhux akkumpanjati tat-traffikar tal-bnedmin, peress li dawn jeħtieġu assistenza u appoġġ speċifiċi minħabba s-sitwazzjoni tagħhom ta' vulnerabilità partikolari. Mill-mument li tifel jew tifla vittma mhux akkumpanjata tat-traffikar tal-bnedmin tiġi identifikata u sakemm tinstab soluzzjoni dejjiema, l-Istati Membri għandhom japplikaw miżuri ta' akkoljenza li jkunu xierqa għall-ħtiġijiet tat-tifel jew tifla u għandhom jiżguraw li s-salvagwardji proċedurali rilevanti japplikaw. Għandhom jittieħdu l-miżuri meħtieġa biex jiġi żgurat li, fejn ikun xieraq, jinħatar kustodju u/jew rappreżentant biex jissalvagwardja l-aħjar interessi tal-minorenni. Deċiżjoni dwar il-futur ta' kull tifel jew tifla vittma mhux akkumpanjata għandha tittieħed fl-iqsar perijodu ta' żmien possibbli bil-ħsieb li jinstabu soluzzjonijiet dejjiema bbażati fuq valutazzjoni individwali tal-aħjar interessi tat-tifel jew tifla, li għandhom ikunu konsiderazzjoni primarja. Soluzzjoni dejjiema tista’ tkun ir-ritorn u l-integrazzjoni mill-ġdid fil-pajjiż tal-oriġini jew fil-pajjiż tar-ritorn, l-integrazzjoni fis-soċjetà ospitanti, l-għoti ta' status ta' protezzjoni internazzjonali jew l-għoti ta' status ieħor f’konformità mal-liġi nazzjonali tal-Istati Membri.
(24)
Meta, f’konformità ma' din id-Direttiva, jkollhom jinħatru kustodju u/jew rappreżentant għat-tifel jew tifla, dawk ir-rwoli jistgħu jitwettqu mill-istess persuna jew minn persuna ġuridika, istituzzjoni jew awtorità.
(25)
L-Istati Membri għandhom jistabblixxu u/jew isaħħu l-linji politiċi biex jipprevjenu t-traffikar tal-bnedmin, inklużi miżuri biex jiskoraġġixxu u jnaqqsu t-talba li twassal għal kull forma ta' sfruttament, u miżuri biex jitnaqqas ir-riskju ta' nies li jaqgħu vittmi tat-traffikar tal-bnedmin, permezz tar-riċerka, inkluża r-riċerka dwar forom ġodda ta' traffikar tal-bnedmin, it-tagħrif, it-tqajjim tal-kuxjenza u t-tagħlim. F’dawn l-inizjattivi, l-Istati Membri għandhom jadottaw approċċ ta' perspettiva tas-sessi u tad-drittijiet tat-tfal. Uffiċjali li aktarx jiġu f’kuntatt mal-vittmi jew vittmi potenzjali tat-traffikar tal-bnedmin għandhom jiġu imħarrġa adegwatament biex jidentifikaw u jittrattaw ma' tali vittmi. L-obbligu tat-taħriġ għandu jiġi promoss għall-membri tal-kategoriji li ġejjin meta aktarx li dawn jiġu f’kuntatt mal-vittmi: uffiċjali tal-pulizija, gwardjani tal-fruntieri, uffiċjali tal-immigrazzjoni, prosekuturi pubbliċi, avukati, membri tal-ġudikatura u uffiċjali tal-qorti, spetturi tax-xogħol, persunal tal-kura soċjali, tat-tfal u tas-saħħa u persunal konsulari, iżda jista’ wkoll, skont iċ-ċirkostanzi lokali, jinvolvi gruppi oħra ta' uffiċjali pubbliċi li aktarx jiltaqgħu ma' vittmi ta' traffikar fix-xogħol tagħhom.
(26)
Id-Direttiva 2009/52/KE tipprevedi sanzjonijiet għal min iħaddem ċittadini ta' pajjiżi terzi li qegħdin fil-pajjiż illegalment li, waqt li ma ġewx akkużati jew misjuba ħatja ta' traffikar tal-bnedmin, jużaw xogħol jew servizzi li ġejjin minn persuna u jafu li dik il-persuna hija vittma ta' dan it-traffikar. Barra minn dan, l-Istati Membri għandhom jieħdu f’konsiderazzjoni l-possibbiltà li jimponu sanzjonijiet fuq l-utenti ta' kwalunkwe servizz li ġej minn vittma, meta jkunu jafu li l-persuna tkun ġiet ittraffikata. Din il-kriminalizzazzjoni ulterjuri tista’ tkopri l-imġiba ta' min iħaddem ċittadini ta' pajjizi terzi u ċittadini tal-Unjoni li jkunu fil-pajjiz legalment, kif ukoll ta' min jixtri servizzi sesswali minn kwalunkwe persuna ttraffikata, tkun xi tkun in-nazzjonalità tagħha.
(27)
Is-sistemi ta' monitoraġġ nazzjonali bħalma huma r-Relaturi Nazzjonali jew mekkaniżmi ekwivalenti għandhom ikunu stabbiliti mill-Istati Membri, bil-mod li bih jikkunsidraw xieraq skont l-organizzazzjoni interna tagħhom, u b’konsiderazzjoni għall-ħtieġa ta' struttura minima b’kompiti identifikati, sabiex twettaq valutazzjonijiet tax-xejriet fit-traffikar tal-bnedmin, tiġbor l-istatisika, tkejjel ir-riżultati tal-azzjonijiet ta' kontra t-traffikar, u tirrapporta b’mod regolari. Dawn ir-Relaturi Nazzjonali jew mekkaniżmi ekwivalenti diġà huma kostitwiti f’Netwerk informali tal-Unjoni stabbilit mill-Konklużjonijiet tal-Kunsill dwar l-istabbiliment ta' Netwerk informali tal-UE ta' Relaturi Nazzjonali jew Mekkaniżmi Ekwivalenti dwar it-Traffikar tal-Bnedmin tal-4 ta' Ġunju 2009. Fil-ħidma ta' dak in-Netwerk, li jipprovdi lill-Unjoni u lill-Istati Membri b’informazzjoni strateġika oġġettiva, kumparabbli u aġġornata fil-qasam tat-traffikar tal-bnedmin u jiskambja l-esperjenza u l-aħjar prattika fil-qasam tal-prevenzjoni u l-ġlieda kontra t-traffikar tal-bnedmin fil-livell tal-Unjoni, jieħu sehem Koordinatur ta' Kontra t-Traffikar. Il-Parlament Ewropew għandu jkun intitolat jipparteċipa fl-attivitajiet konġunti tar-Relaturi Nazzjonali jew makkaniżmi ekwivalenti.
(28)
Biex jiġu vvalutati r-riżultati tal-azzjoni ta' kontra t-traffikar, l-Unjoni għandha tkompli tiżviluppa l-ħidma tagħha dwar il-metodoloġiji u l-metodi tal-ġbir tad-data biex tipproduċi statistika kumparabbli.
(29)
Fid-dawl tal-Programm ta' Stokkolma u bil-ħsieb li tiġi żviluppata strateġija konsolidata tal-Unjoni kontra t-traffikar fil-bnedmin bl-għan li jkomplu jissaħħu l-impenn tal-Unjoni u tal-Istati Membri u l-isforzi tagħhom biex jipprevjenu u jiġġieldu tali traffikar, l-Istati Membri għandhom jiffaċilitaw il-kompiti tal-Koordinatur ta' Kontra t-Traffikar, li jistgħu jinkludu pereżempju t-titjib tal-koordinament u tal-koerenza, l-evitar tal-isforzi doppji bejn l-istituzzjonijiet u l-aġenziji tal-Unjoni kif ukoll bejn l-Istati Membri u l-parteċipanti internazzjonali, b’mod li jingħata kontribut għall-iżvilupp ta' linji politiċi u strateġiji eżistenti jew ġodda tal-Unjoni rilevanti għall-ġlieda kontra t-traffikar tal-bnedmin jew ir-rappurtar lill-istituzzjonijiet tal-Unjoni.
(30)
Din id-Direttiva għandha l-għan li temenda u tespandi d-dispożizzjonijiet tad-Deċiżjoni Qafas 2002/629/ĠAI. Peress li l-emendi li jridu jsiru huma ta' numru u ta' natura sostanzjali, id-Deċiżjoni Qafas għandha, fl-interess taċ-ċarezza, tiġi sostitwita fl-intier tagħha fir-rigward tal-Istati Membri li jipparteċipaw fl-adozzjoni ta' din id-Direttiva.
(31)
F’konformità mal-punt 34 tal-Ftehim Interistituzzjonali dwar it-tfassil aħjar tal-liġijiet (14), l-Istati Membri huma mħeġġa jfasslu, għalihom infushom u fl-interess tal-Unjoni, it-tabelli tagħhom stess li, kemm jista’ jkun, juru l-korrelazzjoni bejn din id-Direttiva u l-miżuri ta' traspożizzjoni, u li jagħmluhom pubbliċi.
(32)
Billi l-għan ta' din id-Direttiva, jiġifieri l-ġlieda kontra t-traffikar tal-bnedmin, ma jistax jinkiseb b’mod sodisfaċenti mill-Istati Membri u jista’ għalhekk, minħabba l-iskala u l-effetti tal-azzjoni, jinkiseb aħjar fuq il-livell tal-Unjoni, l-Unjoni tista’ tadotta miżuri skont il-prinċipju tas-sussidjarjetà stabbilit fl-Artikolu 5 tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea. Skont il-prinċipju tal-proporzjonalità, stabbilit f’dak l-Artikolu, din id-Direttiva ma tmurx lil hinn minn dak li hu meħtieġ sabiex jintlaħaq dak il-għan.
(33)
Din id-Direttiva tirrispetta d-drittijiet fundamentali u tosserva l-prinċipji rrikonoxxuti b’mod partikolari mill-Karta tad-Drittijiet Fundamentali tal-Unjoni Ewropea u b’mod partikolari d-dinjità umana, il-projbizzjoni tal-iskjavitù, ix-xogħol furzat u t-traffikar tal-bnedmin, il-projbizzjoni tat-tortura u t-trattament jew kastig inuman jew degradanti, id-drittijiet tat-tfal, id-dritt għal-libertà u s-sigurtà, il-libertà tal-espressjoni u informazzjoni, il-protezzjoni tad-data personali, id-dritt għal rimedu effettiv u għal proċess ġust u l-prinċipju tal-legalità u l-proporzjonalità tar-reati kriminali u l-pieni. B’mod partikolari, din id-Direttiva trid tfittex li tiggarantixxi rispett sħiħ għal dawk id-drittijiet u l-prinċipji u għandha tiġi implimentata kif meħtieġ.
(34)
F’konformità mal-Artikolu 3 tal-Protokoll dwar il-pożizzjoni tar-Renju Unit u l-Irlanda fir-rigward tal-ispazju ta' libertà, sigurtà u ġustizzja, anness mat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u mat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea l-Irlanda nnotifikat ix-xewqa tagħha li tipparteċipa fl-adozzjoni u l-applikazzjoni ta' din id-Direttiva.
(35)
F’konformità mal-Artikoli 1 u 2 tal-Protokoll dwar il-pożizzjoni tar-Renju Unit u l-Irlanda fir-rigward tal-ispazju ta' libertà, sigurtà u ġustizzja, anness mat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u mat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 4 ta' dak il-Protokoll, ir-Renju Unit mhux qed jipparteċipa fl-adozzjoni ta' din id-Direttiva u mhux marbut biha jew soġġett għall-applikazzjoni tagħha.
(36)
F’konformità mal-Artikoli 1 u 2 tal-Protokoll dwar il-pożizzjoni tad-Danimarka anness mat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u mat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, id-Danimarka mhijiex qed tieħu sehem fl-adozzjoni ta' din id-Direttiva u mhix marbuta biha jew soġġetta għall-applikazzjoni tagħha,
ADOTTAW DIN ID-DIRETTIVA:
Artikolu 1
Suġġett
Din id-Direttiva tistabbilixxi regoli minimi li jikkonċernaw id-definizzjoni ta' reati kriminali u s-sanzjonijiet fil-qasam tat-traffikar tal-bnedmin. Tintroduċi wkoll dispożizzjonijiet komuni, filwaqt li tqis il-perspettiva tas-sess, biex issaħħaħ il-prevenzjoni ta' dan ir-reat u l-protezzjoni tal-vittmi tiegħu.
Artikolu 2
Reati li jikkonċernaw it-traffikar tal-bnedmin
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li l-atti bi ħsieb li ġejjin ikunu punibbli:
Ir-reklutaġġ, it-trasport, it-trasferiment, il-kenn jew l-akkoljenza ta' persuni, inkluż l-iskambju jew it-trasferiment tal-kontroll fuq dawk il-persuni, permezz tat-theddid jew l-użu tal-forza jew forom oħra ta' ġegħil, ta' ħtif, ta' frodi, ta' qerq, tal-abbuż tal-poter jew ta' pożizzjoni ta' vulnerabbiltà jew tal-għoti jew tar-riċeviment ta' ħlasijiet jew benefiċċji biex jinkiseb il-kunsens ta' persuna li jkollha kontroll fuq persuna oħra, għall-fini ta' sfruttament.
2. Pożizzjoni ta' vulnerabbiltà tfisser sitwazzjoni li fiha l-persuna kkonċernata ma jkollhiex alternattiva reali u aċċettabbli ħlief li tissottometti għall-abbuż involut.
3. L-isfruttament għandu jinkludi, bħala minimu, l-isfruttament tal-prostituzzjoni ta' oħrajn jew forom oħra ta' sfruttament sesswali, xogħol jew servizzi furzati, inkluż l-elemosina, l-iskjavitù jew prattika simili għall-iskjavitù, is-servitù jew l-isfruttament ta' attivitajiet kriminali, jew it-teħid ta' organi.
4. Il-kunsens ta' vittma tat-traffikar tal-persuni għall-isfruttament, maħsub jew reali, għandu jkun irrelevanti fejn xi wieħed mill-mezzi msemmija fil-paragrafu 1 ikunu ġew użati.
5. Meta l-għemil imsemmi fil-paragrafu 1 jinvolvi t-tfal, għandu jkun reat ta' traffikar tal-bnedmin punibbli ukoll jekk ma jkunu ġew użati l-ebda mill-mezzi msemmija fil-paragrafu 1.
6. Għall-għan ta' din id-Direttiva, “tfal” għandha tfisser kull persuna taħt it-18-il sena.
Artikolu 3
L-istigazzjoni, l-għajnuna u l-assistenza, u t-tentattiv
L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li l-istigazzjoni, l-għajnuna u l-assistenza jew it-tentattiv sabiex jitwettaq reat imsemmi fl-Artikolu 2 ikunu punibbli.
Artikolu 4
Pieni
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li reat imsemmi fl-Artikolu 2 ikun punibbli b’piena massima ta' mhux inqas minn ħames snin priġunerija.
2. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li r-reat imsemmi fl-Artikolu 2 ikun punibbli b’piena massima ta' mhux inqas minn għaxar snin priġunerija fejn dak ir-reat:
(a)
ikun twettaq kontra vittma li kienet partikolarment vulnerabbli, li fil-kuntest ta' din id-Direttiva, għandha tinkludi għall-inqas vittmi tfal;
(b)
ikun twettaq fil-qafas ta' organizzazzjoni kriminali fit-tifsira tad-Deċiżjoni Qafas tal-Kunsill 2008/841/ĠAI tal-24 ta' Ottubru 2008 dwar il-ġlieda kontra l-kriminalità organizzata (15);
(c)
ikun ikun deliberatament jew permezz ta' negligenza gravi poġġa l-ħajja tal-vittma f’periklu; jew
(d)
ikun twettaq bl-użu ta' vjolenza serja jew ikun ikkawża ħsara partikolarment serja lill-vittma.
3. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li l-fatt li reat imsemmi fl-Artikolu 2 twettaq minn uffiċjali pubbliċi fit-twettiq ta' dmirijiethom jitqies bħala aggravant.
4. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li reat imsemmi fl-Artikolu 3 jkun punibbli permezz ta' pieni effettivi, proporzjonati u dissważivi, li jistgħu jinvolvu l-konsenja.
Artikolu 5
Responsabbiltà ta' persuni ġuridiċi
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li persuni ġuridiċi jkunu jistgħu jinżammu responsabbli għar-reati msemmija fl-Artikolu 2 u 3 li jkun twettaq għall-benefiċċju tagħhom minn kwalunkwe persuna, li taġixxi individwalment jew bħala parti minn organu tal-persuna ġuridika, li jkollha pożizzjoni ta' tmexxija fi ħdan il-persuna ġuridika, ibbażata fuq:
(a)
setgħa ta' rappreżentanza tal-persuna ġuridika;
(b)
awtorità li tieħu deċiżjonijiet f’isem il-persuna ġuridika; jew
(c)
awtorità li teżerċita kontroll fi ħdan il-persuna ġuridika.
2. L-Istati Membri għandhom jiżguraw ukoll li persuna ġuridika tista’ tinżamm responsabbli meta n-nuqqas ta' superviżjoni jew kontroll, minn persuna msemmija fil-paragrafu 1, tkun għamlet possibbli t-twettiq tar-reati msemmija fl-Artikoli 2 u 3 għall-benefiċċju ta' dik il-persuna ġuridika minn persuna taħt l-awtorità tagħha.
3. Ir-responsabbiltà ta' persuna ġuridika skont il-paragrafi 1 u 2 m’għandhiex teskludi proċedimenti kriminali kontra persuni fiżiċi li huma awturi, instigaturi jew aċċessorji fir-reati msemmija fl-Artikoli 2 u 3.
4. Għall-għan ta' din id-Direttiva, “persuna ġuridika” għandha tfisser kwalunkwe entità li jkollha personalità ġuridika taħt il-liġi applikabbli, minbarra l-Istati jew korpi pubbliċi fl-eżerċizzju tal-awtorità tal-Istat u għall-organizzazzjonijiet internazzjonali pubbliċi.
Artikolu 6
Sanzjonijiet kontra persuni ġuridiċi
L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li persuna ġuridika meqjusa responsabbli skont Artikolu 5(1) jew (2) tista’ tkun soġġetta għal sanzjonijiet effettivi, proporzjonati u dissważivi, li għandhom jinkludu multi kriminali jew mhux kriminali u jistgħu jinkludu sanzjonijiet oħra, bħal:
(a)
l-esklużjoni mid-dritt għal benefiċċji pubbliċi jew għajnuna pubblika;
(b)
l-iskwalifika temporanja jew permanenti mill-prattika ta' attivitajiet kummerċjali;
(c)
it-tqegħid taħt is-sorveljanza tal-qorti;
(d)
l-istralċ ġudizzjarju;
(e)
l-għeluq temporanju jew permanenti ta' stabbilimenti li ntużaw biex isir ir-reat.
Artikolu 7
Qbid u konfiska
L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li l-awtoritajiet kompetenti tagħhom ikunu intitolati li jaqbdu u jikkonfiskaw l-istrumenti u r-rikavat mir-reati msemmija fl-Artikoli 2 u 3.
Artikolu 8
Non-prosekuzzjoni u non-applikazzjoni tal-pieni għall-vittmi
L-Istati Membri għandhom, f’konformità mal-prinċipji bażiċi tas-sistemi legali tagħhom, jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li l-awtoritajiet nazzjonali kompetenti jkunu intitolati li ma jipproċedux kontra l-vittmi tat-traffikar tal-bnedmin jew li ma jimponux pieni fuqhom għall-involviment tagħhom f’attivitajiet kriminali li ġew sfurzati jwettqu bħala konsegwenza diretta tal-fatt li jkunu suġġetti għal xi wieħed mill-atti msemmija fl-Artikolu 2.
Artikolu 9
Investigazzjoni u prosekuzzjoni
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-investigazzjoni jew il-prosekuzzjoni tar-reati msemmija fl-Artikoli 2 u 3 ma jkunux dipendenti fuq ir-rapport jew l-akkuża magħmula mill-vittma u li l-proċedimenti kriminali jistgħu jkomplu wkoll jekk il-vittma tkun irtirat l-istqarrija tagħha.
2. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jippermettu, meta n-natura tal-każ hekk titlob, il-prosekuzzjoni ta' reat imsemmi fl-Artikoli 2 u 3 għal perijodu ta' żmien suffiċjenti wara li l-vittma tkun laħqet l-età maġġuri.
3. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li l-persuni, unitajiet jew servizzi responsabbli għall-investigazzjoni jew il-prosekuzzjoni tar-reati msemmija fl-Artikoli 2 u 3 jkunu mħarrġa kif meħtieġ.
4. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li għodod investigattivi effettivi, bħal dawk li jintużaw f’każijiet ta' kriminalità organizzata jew każijiet oħra ta' reati gravi jkunu disponibbli lill-persuni, unitajiet jew servizzi responsabbli għall-investigazzjoni jew il-prosekuzzjoni ta' reati msemmija fl-Artikoli 2 u 3.
Artikolu 10
Ġuriżdizzjoni
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri kollha meħtieġa sabiex jistabbilixxu l-ġuriżdizzjoni tagħhom fuq ir-reati msemmija fl-Artikoli 2 u 3 fejn:
(a)
ir-reat ikun twettaq totalment jew parzjalment fit-territorju tagħhom; jew
(b)
min iwettaq ir-reat ikun ċittadin tagħhom.
2. Stat Membru għandhu jinfurma lill-Kummissjoni meta jiddeċiedi li jestendi l-ġuriżdizzjoni għal reati msemmija fl-Artikoli 2 u 3 mwettaq barra mit-territorju tiegħu, inter alia fejn:
(a)
ir-reat jitwettaq kontra ċittadin tiegħu jew persuna li tkun residenta abitwali fit-territorju tiegħu;
(b)
ir-reat jitwettaq għall-benefiċċju ta' persuna ġuridika stabbilita fit-territorju tiegħu; jew
(c)
min iwettaq ir-reat ikun resident abitwali fit-territorju tiegħu.
3. Għall-prosekuzzjoni tar-reati msemmija fl-Artikoli 2 u 3 mwettaq barra mit-territorju tal-Istat Membru kkonċernat, kull Stat Membru għandu, f’dawk il-każijiet imsemmija fil-punt (b) tal-paragrafu 1, u jista’, f’dawk il-każijiet imsemmija fil-paragrafu 2, jieħu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżgura li l-ġuriżdizzjoni tiegħu ma tkun suġġetta għal ebda waħda mill-kondizzjonijiet li ġejjin:
(a)
l-atti jkunu reat kriminali fil-post fejn twettqu; jew
(b)
il-prosekuzzjoni tkun tista’ tibda biss wara rapport magħmul mill-vittma fil-post ta' fejn twettaq ir-reat, jew denunzja mill-Istat tal-post fejn twettaq ir-reat.
Artikolu 11
Assistenza u appoġġ għall-vittmi tat-traffikar tal-bnedmin
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li tkun ipprovduta għajnuna lill-vittmi qabel, waqt u għal perijodu xieraq ta' żmien wara l-konklużjoni tal-proċedimenti kriminali sabiex tippermettilhom jeżerċaw id-drittijiet stipulati fid-Deċiżjoni Qafas 2001/220/ĠAI, u f’din id-Direttiva.
2. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li persuna tiġi provduta bl-assistenza u l-appoġġ malli l-awtoritajiet kompetenti jkollhom indikazzjoni bbażata fuq motivi raġonevoli għalfejn jemmnu li l-persuna tista’ tkun ġiet suġġetta għal kwalunkwe wieħed mir-reati msemmija fl-Artikoli 2 u 3.
3. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa biex jiżguraw li l-assistenza u l-appoġġ għal vittma ma jkunux kondizzjonali fuq il-volontà tal-vittma li tikkoopera fl-investigazzjoni, il-prosekuzzjoni jew il-proċess kriminali, mingħajr preġudizzju għad-Direttiva 2004/81/KE jew regoli nazzjonali simili.
4. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jistabbilixxu mekkaniżmi xierqa bil-għan li l-vittmi jkunu identifikati malajr u appoġġjati, b’kooperazzjoni mal-organizzazzjonijiet ta' appoġġ rilevanti.
5. Il-miżuri ta' assistenza u appoġġ imsemmija fil-paragrafi 1 u 2 għandhom jiġu provduti fuq bażi konsenswali u infurmata, u għandhom jinkludu ta' mill-inqas livelli ta' ħajja li jistgħu jiggarantixxu l-għajxien tal-vittmi permezz ta' miżuri bħalma huma l-forniment ta' akkomodazzjoni xierqa u sikura u assistenza materjali, kif ukoll kura medika meħtieġa inkluża assistenza psikoloġika, konsulenza u informazzjoni, u servizzi ta' traduzzjoni u interpretazzjoni fejn ikun xieraq.
6. L-informazzjoni msemmija fil-paragrafu 5 għandha tkopri, fejn ikun rilevanti, informazzjoni dwar perijodu ta' riflessjoni u rkupru skont id-Direttiva 2004/81/KE, u informazzjoni dwar il-possibbiltà li tingħata protezzjoni internazzjonali skont id-Direttiva tal-Kunsill 2004/83/KE tad-29 ta' April 2004 dwar livelli stabbiliti minimi għall-kwalifika u l-istat ta' ċittadini nazzjonali ta' pajjiżi terzi jew persuni mingħajr stat bħala refuġjati jew bħala persuni li nkella jeħtieġu protezzjoni internazzjonali u l-kontenut tal-protezzjoni mogħtija (16) u d-Direttiva tal-Kunsill 2005/85/KE tal-1 ta' Diċembru 2005 dwar standards minimi għal proċeduri fl-Istati Membri għall-għoti u l-irtirar tal-istatus ta' refuġjat (17) jew skont strumenti internazzjonali oħra jew regoli nazzjonali simili oħrajn.
7. L-Istati Membri għandhom jieħdu ħsieb il-vittmi li jkollhom bżonnijiet speċjali, meta dawk il-bżonnijiet ikunu ġejjin, b’mod partikolari, minn jekk humiex tqal, l-istat ta' saħħa tagħhom, diżabilità, mard mentali jew psikoloġiku li jkollhom, jew forma serja ta' vjolenza psikoloġika, fiżika jew sesswali li jkunu sofrew.
Artikolu 12
Protezzjoni tal-vittmi tat-traffikar tal-bnedmin fl-investigazzjoni u fil-proċedimenti kriminali
1. Il-miżuri ta' protezzjoni msemmija f’dan l-Artikolu għandhom japplikaw b’żieda mad-drittijiet stabbiliti fid-Deċiżjoni Qafas 2001/220/ĠAI.
2. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-vittmi tat-traffikar tal-bnedmin ikollhom aċċess mingħajr dewmien għal konsulenza legali u, skont ir-rwol tal-vittmi fis-sistema ġudizzjarja rilevanti għal rappreżentanza legali, inkluż għall-fini ta' talba għall-kumpens. Ir-rappreżentanza u l-konsulenza legali għandhom ikunu mingħajr ħlas meta l-vittma ma jkollhiex riżorsi finanzjarji suffiċjenti.
3. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-vittmi tat-traffikar tal-bnedmin jirċievu protezzjoni xierqa fuq il-bażi ta' valutazzjoni tar-riskju individwali, fost l-oħrajn billi jkollhom aċċess għall-programmi ta' protezzjoni tax-xhieda jew miżuri simili, fejn xieraq u skont ir-raġunijiet definiti mil-liġi jew proċeduri nazzjonali.
4. Mingħajr preġudizzju għad-drittijiet tad-difiża, u skont il-valutazzjoni individwali mill-awtoritajiet kompetenti taċ-ċirkostanzi individwali tal-vittma, l-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-vittmi tat-traffikar tal-bnedmin jirċievu trattament speċifiku mmirat biex tiġi prevenuta l-vittimizzazzjoni billi jiġu evitati, sa fejn ikun possibbli u skont ir-raġunijiet definiti mil-liġi nazzjonali kif ukoll mar-regoli tad-diskrezzjoni, il-prattika jew il-gwida ġudizzjarja, dawn li ġejjin:
(a)
ripetizzjoni mhux meħtieġa ta' intervisti waqt l-investigazzjoni, il-prosekuzzjoni u l-proċess;
(b)
il-kuntatt viżiv bejn il-vittmi u l-imputati inkluż matul l-għoti tax-xhieda bħal fil-każi ta' interroġazzjoni u kontroeżami, b’modi xierqa inkluż l-użu ta' faċilitajiet awdjoviżivi xierqa;
(c)
l-għoti ta' xhieda fil-qorti bil-miftuħ; u
(d)
mistoqsijiet mhux meħtieġa dwar il-ħajja privata.
Artikolu 13
Dispożizzjoni ġenerali dwar il-miżuri ta' assistenza, ta' appoġġ u ta' protezzjoni għall-vittmi tfal tat-traffikar tal-bnedmin
1. Il-vittmi tfal tat-traffikar tal-bnedmin għandhom jingħataw assistenza, appoġġ u protezzjoni. Fl-applikazzjoni ta' din id-Direttiva, l-aħjar interessi tat-tfal għandhom jingħataw konsiderazzjoni primarja.
2. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li, meta l-età tal-persuni suġġetti għat-traffikar tal-bnedmin ma tkunx ċerta u jkun hemm raġunijiet għalfejn wieħed għandu jemmen li l-persuni jkunu tfal, għandu jkun preżunt li huma jkunu tfal u jirċievu aċċess immedjat għall-protezzjoni u l-assistenza b’konformità ma' dan l-Artikolu skont l-Artikoli 14 u 15.
Artikolu 14
Assistenza u appoġġ għall-vittmi tfal
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li jittieħdu l-azzjonijiet speċifiċi biex jassistu u jappoġġjaw lill-vittmi tfal tat-traffikar tal-bnedmin, fit-terminu qasir u għat-tul, fil-fejqan fiżiku u psikosoċjali tagħhom wara li tkun saret valutazzjoni individwali taċ-ċirkostanzi speċjali ta' kull vittma tifel jew tifla partikolari, u jitqiesu l-fehmiet, il-ħtiġijiet u l-interessi tat-tfal bil-għan li tinstab soluzzjoni fit-tul għat-tfal. Fi żmien raġonevoli, l-Istati Membri għandhom jipprovdu aċċess għall-edukazzjoni għall-vittmi tfal u għat-tfal tal-vittmi li jingħataw assistenza u appoġġ skont l-Artikolu 11, skont il-liġi nazzjonali tagħhom.
2. L-Istati Membri għandhom jaħtru kustodju jew rappreżentant legali għat-tfal vittmi tat-traffikar tal-bnedmin mill-mument meta t-tifel jew tifla jiġu identifikati mill-awtoritajiet fejn, skont il-liġi nazzjonali, id-detenturi tar-responsabbiltà tal-ġenituri jkunu, b’konsegwenza ta' kunflitt ta' interess bejnhom u t-tfal vittmi, preklużi milli jiżguraw l-aħjar interess tat-tfal u/jew milli jirrappreżentaw lit-tfal.
3. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri, meta jkun xieraq u possibbli, biex jipprovdu assistenza u appoġġ lill-familja tal-vittmi tfal tat-traffikar tal-bnedmin meta l-familja tkun fit-territorju tal-Istat Membru. B’mod partikolari, kull Stat Membru għandu, fejn xieraq u possibbli, japplika l-Artikolu 4 tad-Deċiżjoni Qafas 2001/220/ĠAI għall-familja.
4. Dan l-Artikolu għandu japplika mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 11.
Artikolu 15
Protezzjoni tal-vittmi tfal tat-traffikar tal-bnedmin fl-investigazzjonijiet u fil-proċedimenti kriminali
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li f’investigazzjonijiet u proċedimenti kriminali, skont ir-rwol tal-vittmi fis-sistema ġudizzjarja rilevanti, l-awtoritajiet kompetenti jaħtru rappreżentant għal vittmi tfal tat-traffikar tal-bnedmin fejn, skont il-liġi nazzjonali, id-detenturi tar-responsabbiltà tal-ġenituri jkunu preklużi milli jirrappreżentaw lit-tfal minħabba kunflitt ta' interess bejnhom u l-vittmi tfal.
2. L-Istati Membri għandhom, skont ir-rwol tal-vittmi fis-sistema ġudizzjarja rilevanti, jiżguraw li l-vittmi tfal ikollhom aċċess mingħajr dewmien għal konsulenza legali mingħajr ħlas u għal rappreżentanza legali mingħajr ħlas, inkluż għall-fini ta' talba għall-kumpens, ħlief jekk ikollhom riżorsi finanzjarji suffiċjenti.
3. Mingħajr preġudizzju għad-drittijiet tad-difiża, l-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li fil-proċedimenti u l-investigazzjonijiet kriminali fir-rigward ta' kwalunkwe reat imsemmi fl-Artikoli 2 u 3:
(a)
l-intervisti mal-vittmi tfal isiru mingħajr dewmien mhux ġustifikat wara li l-fatti jkunu ġew irrappurtati lill-awtoritajiet kompetenti;
(b)
l-intervisti mal-vittmi tfal isiru, fejn meħtieġ, f’post imfassal jew adattat għal dak il-għan;
(c)
l-intervisti mal-vittmi tfal jitwettqu, fejn meħtieġ, minn jew permezz ta' professjonisti mħarrġa għal dak il-għan;
(d)
l-istess persuni, jekk possibbli u fejn xieraq, imexxu l-intervisti kollha mal-vittmi tfal;
(e)
l-għadd ta' intervisti jkun limitat kemm jista’ jkun u l-intervisti jsiru biss fejn strettament meħtieġ għall-għanijiet ta' investigazzjonijiet u proċedimenti kriminali;
(f)
it-tfal vittmi jistgħu jkunu akkumpanjati mir-rappreżentant legali tagħhom jew, fejn xieraq, adult tal-għażla tat-tifel jew tifla, ħlief jekk tkun ittieħdet deċiżjoni motivata li tmur kontra dan fir-rigward ta' dik il-persuna.
4. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa biex jiżguraw li f’investigazzjonijiet kriminali ta' kwalunkwe mir-reati msemmija fl-Artikoli 2 u 3 tkun tista’ ssir reġistrazzjoni awdjoviżiva tal-intervisti kollha mal-vittmi tfal jew, fejn xieraq, ma' xhieda tfal, u li dawn ir-reġistrazzjonijiet awdjoviżivi jistgħu jkunu użati bħala evidenza fil-proċedimenti tal-qorti kriminali, skont ir-regoli tal-liġi nazzjonali tagħhom.
5. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li fil-proċedimenti tal-qorti kriminali marbuta ma' kwalunkwe reat imsemmi fl-Artikoli 2 u 3, ikun jista’ jiġi ordnat li:
(a)
is-seduta ssir mingħajr il-preżenza tal-pubbliku; u
(b)
il-vittmi tfal jagħtu xhieda mingħajr ma jkunu preżenti fl-awla tal-qorti, b’mod partikolari bl-użu ta' teknoloġiji ta' komunikazzjoni xierqa.
6. Dan l-Artikolu għandu japplika mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 12.
Artikolu 16
Assistenza, appoġġ u protezzjoni għall-vittmi tfal mhux akkumpanjati tat-traffikar tal-bnedmin
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li l-azzjonijiet speċifiċi biex jassistu u jappoġġaw lill-vittmi tfal tat-traffikar tal-bnedmin, kif imsemmija fl-Artikolu 14(1), iqisu kif jixraq iċ-ċirkostanzi personali u speċjali tal-vittmi tfal mhux akkumpanjati.
2. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa bil-ħsieb li jsibu soluzzjoni dejjiema bbażata fuq valutazzjoni individwali tal-aħjar interessi tat-tfal.
3. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa biex jiżguraw li, fejn ikun xieraq, jinħatar kustodju għal vittmi tfal mhux akkumpanjati tat-traffikar tal-bnedmin.
4. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa sabiex jiżguraw li, fl-investigazzjonijiet u fil-proċedimenti kriminali, skont ir-rwol tal-vittmi fis-sistema ġudizzjarja rilevanti, l-awtoritajiet kompetenti jaħtru rappreżentant fejn it-tifel jew tifla ma jkunux akkumpanjati jew ikunu separati mill-familja tagħhom.
5. Dan l-Artikolu għandu japplika mingħajr preġudizzju għall-Artikoli 14 u 15.
Artikolu 17
Kumpens lill-vittmi
L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-vittmi tat-traffikar tal-bnedmin ikollhom aċċess għal skemi eżistenti ta' kumpens għall-vittmi ta' reati vjolenti bi ħsieb.
Artikolu 18
Prevenzjoni
1. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri xierqa, bħall-edukazzjoni u t-taħriġ, biex jiskoraġġixxu u jnaqqsu d-domanda li tħeġġeġ il-forom kollha ta' sfruttament relatat mat-traffikar tal-bnedmin.
2. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-azzjoni xierqa, inkluż permezz tal-Internet, bħalma huma kampanji ta' informazzjoni u sensibilizzazzjoni, programmi ta' riċerka u edukazzjoni, fejn xieraq f’kooperazzjoni mal-organizzazzjonijiet rilevanti tas-soċjetà ċivili u partijiet interessati oħrajn, immirati biex iqajmu kuxjenza u jnaqqsu r-riskju ta' nies, speċjalment tfal, li jsiru vittmi tat-traffikar tal-bnedmin.
3. L-Istati Membri għandhom jippromwovu taħriġ regolari għall-uffiċjali li għandhom il-probabbiltà li jiġu f’kuntatt ma' vittmi u vittmi potenzjali tat-traffikar tal-bnedmin, inklużi uffiċjali tal-pulizija li qegħdin fuq quddiem, immirat biex jippermettilhom jidentifikaw u jittrattaw vittmi u vittmi potenzjali tal-ittraffikar tal-bnedmin.
4. Sabiex il-prevenzjoni u l-ġlieda kontra t-traffikar tal-bnedmin isiru aktar effikaċi billi tiġi skoraġġita d-domanda, l-Istati Membri għandhom jikkunsidraw li jieħdu l-miżuri biex jistabbilixxu bħala reat kriminali l-użu ta' servizzi li huma l-oġġett ta' sfruttament kif imsemmi fl-Artikolu 2, bl-għarfien li l-persuna hija vittma ta' reat imsemmi fl-Artikolu 2.
Artikolu 19
Relaturi Nazzjonali jew mekkaniżmi ekwivalenti
L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri meħtieġa biex jistabbilixxu Relaturi Nazzjonali jew mekkaniżmi oħra ekwivalenti. Il-kompiti ta' tali mekkaniżmi għandhom jinkludu t-twettiq ta' valutazzjonijiet dwar it-tendenzi tat-traffikar tal-bnedmin, it-tkejjil tar-riżultati tal-azzjonijiet ta' kontra t-traffikar, inkluż il-ġbir tal-istatistika b’kooperazzjoni mill-qrib mal-organizzazzjonijiet rilevanti tas-soċjetà ċivili attivi f’dan il-qasam, u r-rappurtaġġ.
Artikolu 20
Koordinament tal-istrateġija tal-Unjoni kontra t-traffikar tal-bnedmin
Sabiex jingħata kontribut għal strateġija koordinata u konsolidata tal-Unjoni kontra t-traffikar tal-bnedmin, l-Istati Membri għandhom jiffaċilitaw il-kompiti ta' Koordinatur ta' Kontra t-Traffikar (ATC). B’mod partikolari, l-Istati Membri għandhom jittrażmettu lill-ATC l-informazzjoni msemmija fl-Artikolu 19, li fuq il-bażi tagħha l-ATC għandu jikkontribwixxi għal rapportar imwettaq mill-Kummissjoni kull sentejn dwar il-progress li jkun sar fil-ġlieda kontra t-traffikar tal-bnedmin.
Artikolu 21
Sostituzzjoni tad-Deċiżjoni Qafas 2002/629/ĠAI
Id-Deċiżjoni Qafas 2002/629/ĠAI dwar il-ġlieda kontra t-traffikar tal-bnedmin hija b’dan sostitwita fir-rigward tal-Istati Membri li qed jipparteċipaw fl-adozzjoni ta' din id-Direttiva, mingħajr preġudizzju għall-obbligi tal-Istati Membri relatati mal-iskadenza għat-traspożizzjoni tad-Deċiżjoni Qafas fil-liġi nazzjonali.
Fir-rigward tal-Istati Membri li qed jipparteċipaw fl-adozzjoni ta' din id-Direttiva, ir-referenzi għad-Deċiżjoni Qafas 2002/629/ĠAI għandhom jiġu interpretati bħala referenzi għal din id-Direttiva.
Artikolu 22
Traspożizzjoni
1. L-Istati Membri għandhom idaħħlu fis-seħħ il-liġijiet, ir-regolamenti u d-dispożizzjonijiet amministrattivi meħtieġa biex jikkonformaw ma' din id-Direttiva sas-6 ta' April 2013.
2. L-Istati Membri għandhom jibagħtu lill-Kummissjoni t-test tad-dispożizzjonijiet li jittrasponu fil-liġi nazzjonali tagħhom l-obbligi imposti fuqhom b’din id-Direttiva.
3. Meta l-Istati Membri jadottaw dawn il-miżuri, dawn għandhom jinkludu referenza għal din id-Direttiva jew għandhom ikunu akkumpanjati b’din ir-referenza fl-okkażjoni tal-pubblikazzjoni uffiċjali tagħhom. Il-metodi kif issir referenza bħal din għandhom jiġu stipulati mill-Istati Membri.
Artikolu 23
Rapportar
1. Il-Kummissjoni għandha, sas-6 ta' April 2015, tippreżenta rapport lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill, li jivvaluta kemm l-Istati Membri ħadu l-miżuri meħtieġa biex jikkonformaw ma' din id-Direttiva, u jinkludi deskrizzjoni tal-azzjoni meħuda skont l-Artikolu 18(4), akkumpanjat, jekk ikun meħtieġ, minn proposti leġislattivi.
2. Il-Kummissjoni għandha, sas-6 ta' April 2016, tippreżenta rapport lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill, fejn tivvaluta l-impatt tal-liġi nazzjonali eżistenti, li tistabbilixxi bħala reat kriminali l-użu ta' servizzi li huma l-oġġett tal-isfruttament tat-traffikar tal-bnedmin, fuq il-prevenzjoni tat-traffikar tal-bnedmin, akkumpanjat, jekk ikun meħtieġ, minn proposti adegwati.
Artikolu 24
Dħul fis-seħħ
Din id-Direttiva għandha tidħol fis-seħħ fil-jum tal-pubblikazzjoni tagħha f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Artikolu 25
Destinatarji
Din id-Direttiva hija indirizzata lill-Istati Membri f’konformità mat-Trattati.
Magħmul fi Strasburgu, il-5 ta’ April 2011.