ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU BiH/18/2011
ze dne 2. prosince 2011
o jmenování velitele sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině
(2011/836/SZBP)
POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
s ohledem na společnou akci Rady 2004/570/SZBP ze dne 12. července 2004 o vojenské operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 této společné akce,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 6 odst. 1 společné akce 2004/570/SZBP zmocnila Rada Politický a bezpečnostní výbor k přijímání dalších rozhodnutí o jmenování velitele sil EU.
(2)
Rozhodnutím 2009/836/SZBP (2) jmenoval Politický a bezpečnostní výbor velitelem sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině generálmajora Bernharda BAIRA.
(3)
Velitel operace EU doporučil, aby novým velitelem sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině byl jmenován brigádní generál Robert BRIEGER.
(4)
Vojenský výbor EU toto doporučení podpořil.
(5)
V souladu s článkem 5 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění těch rozhodnutí a činností Unie, které souvisejí s obranou.
(6)
Evropská rada na zasedání v Kodani ve dnech 12. a 13. prosince 2002 přijala prohlášení, které uvádí, že opatření „Berlín plus“ a jejich provádění se vztahuje pouze na ty členské státy EU, které jsou zároveň buď členy NATO, nebo stranami „Partnerství pro mír“, a které tudíž uzavřely dvoustranné bezpečnostní dohody s NATO,
PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Velitelem sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině je jmenován brigádní generál Robert BRIEGER.
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 6. prosince 2011.
V Bruselu dne 2. prosince 2011.
DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT POLITIKU U TA’ SIGURTÀ BiH/18/2011
tat-2 ta’ Diċembru 2011
dwar il-ħatra ta’ Kmandant tal-Forza tal-UE għall-operazzjoni militari tal-Unjoni Ewropea fil-Bosnja-Ħerzegovina
(2011/836/PESK)
IL-KUMITAT POLITIKU U TA’ SIGURTÀ,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari t-tielet paragrafu tal-Artikolu 38 tiegħu,
Wara li kkunsidra l-Azzjoni Konġunta tal-Kunsill 2004/570/PESK tat-12 ta’ Lulju 2004 dwar operazzjoni militari tal-Unjoni Ewropea fil-Bosnja-Ħerzegovina (1) u b’mod partikolari l-Artikolu 6(1) tagħha,
Billi:
(1)
Skont l-Artikolu 6(1) tal-Azzjoni Konġunta 2004/570/PESK, il-Kunsill awtorizza lill-Kumitat Politiku u ta’ Sigurtà (KPS) biex jieħu deċiżjonijiet ulterjuri dwar il-ħatra tal-Kmandant tal-Forza tal-UE.
(2)
Permezz tad-Deċiżjoni 2009/836/PESK (2), il-KPS ħatar lill-Maġġur Ġeneral Bernhard BAIR bħala Kmandant tal-Forza tal-UE għall-operazzjoni militari tal-Unjoni Ewropea fil-Bosnja-Ħerzegovina.
(3)
Il-Kmandant tal-Operazzjoni tal-UE rrakkomanda l-ħatra tal-Brigadier Ġenerali Robert BRIEGER bħala l-Kmandant tal-Forza tal-UE l-ġdid għall-operazzjoni militari tal-Unjoni Ewropea fil-Bosnja-Ħerzegovina.
(4)
Il-Kumitat Militari tal-UE appoġġa r-rakkomandazzjoni.
(5)
Skont l-Artikolu 5 tal-Protokoll (Nru 22) dwar il-pożizzjoni tad-Danimarka anness mat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u mat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, id-Danimarka ma tipparteċipax fl-elaborazzjoni u fl-implementazzjoni ta’ deċiżjonijiet u azzjonijiet tal-Unjoni li jkollhom implikazzjonijiet ta’ difiża.
(6)
Fit-12 u t-13 ta’ Diċembru 2002, il-Kunsill Ewropew ta’ Kopenħagen adotta Dikjarazzjoni li tgħid li l-arranġamenti ‘Berlin plus’ u l-implimentazzjoni tagħhom ser japplikaw biss għal dawk l-Istati Membri tal-UE li huma wkoll jew membri tan-NATO jew partijiet fis-‘Sħubija għall-Paċi’, u li konsegwentement ikkonkludew ftehimiet dwar sigurtà bilaterali man-NATO,
ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
Il-Brigadier Ġenerali Robert BRIEGER huwa b’dan maħtur Kmandant tal-Forza tal-UE għall-operazzjoni militari tal-Unjoni Ewropea fil-Bosnja-Ħerzegovina.
Artikolu 2
Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fis-6 ta’ Diċembru 2011.
Magħmul fi Brussell, it-2 ta’ Diċembru 2011.